NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 788/2014
ze dne 18. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládání pokut a penále a zrušení uznání subjektů pověřených inspekcemi a prohlídkami lodí podle článků 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009 zmocňují Komisi k ukládání pokut a penále uznaným subjektům definovaným v článku 2 uvedeného nařízení nebo ke zrušení uznání těchto subjektů v zájmu dodržování kritérií a povinností stanovených v uvedeném nařízení s jasným cílem odstranit každou potenciální hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí.
(2)
V zájmu transparentnosti je třeba podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009 stanovit prováděcí pravidla pro rozhodovací postup a metodiku pro výpočet pokut a penále Komisí, aby byla dotčeným subjektům předem známa, včetně zvláštních kritérií, na jejichž základě Komise posuzuje závažnost případu a míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí.
(3)
Zavedením pokut a penále by Komise měla získat doplňkový nástroj, který jí umožní v porovnání se zrušením uznání přesněji, pružněji a diferencovaněji reagovat na porušování pravidel obsažených v nařízení (ES) č. 391/2009, kterého se dopouštějí uznané subjekty.
(4)
Penále by mělo být účinné, aby každé porušení povinností a požadavků stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009 mohlo být rychle a náležitě napraveno. Nařízení (ES) č. 391/2009 proto zmocňuje Komisi uložit penále, pokud uznaný subjekt nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí, a to po uplynutí přiměřené lhůty a do doby, než dotyčný uznaný subjekt vyžadovaná opatření přijme. V případě potřeby se podle okolností daného případu může denní částka penále postupně zvyšovat, aby odrážela naléhavost požadovaných opatření.
(5)
Výpočet pokut a penále jako zlomku obratu subjektu s přihlédnutím k maximálnímu stropu stanovenému v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009 představuje jednoduchý způsob, jak zajistit, aby byly pokuty a penále odrazující a současně přiměřené jak závažnosti daného případu, tak i ekonomickým možnostem dotčeného subjektu, s ohledem na rozdíly ve velikosti uznaných subjektů.
(6)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by mělo být jednoznačně objasněno uplatňování maximálního stropu úhrnné částky pokut a penále případně s přihlédnutím k různým okolnostem. Z téhož důvodu se pro každý uznaný subjekt stanoví rovněž způsob výpočtu celkového průměrného obratu za předchozí tři roky v souvislosti s činnostmi spadajícími do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
(7)
Je třeba, aby rozhodnutí o zrušení uznání subjektu na základě podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 zohledňovalo faktory související s obecným cílem, kterým je sledování činnosti uznaných subjektů a jejich celkové výkonnosti, včetně účinnosti případných pokut a penále, které již byly uloženy za opakovaná a závažná porušení uvedeného nařízení.
(8)
Je nutno stanovit zvláštní postup, aby Komise kromě svých pravomocí hodnotit uznané subjekty a ukládat pokuty a penále souvisejícími postupy stanovenými v tomto nařízení mohla z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu či členských států zrušit uznání subjektu podle nařízení (ES) č. 391/2009.
(9)
Je důležité, aby rozhodnutí o uložení pokut, penále nebo zrušení uznání podle tohoto nařízení bylo založeno výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost se vyjádřit.
(10)
Toto nařízení respektuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na obhajobu a zásady důvěrnosti údajů a zákazu dvojího trestu (ne bis in idem) v souladu s obecnými zásadami práva a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
(11)
Rozhodnutí o uložení pokut a penále podle tohoto nařízení by měla být vykonatelná v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování Evropské unie a mohou podléhat přezkumu Soudního dvora Evropské unie.
(12)
V zájmu zajištění spravedlnosti a právní jistoty při provádění postupu je nezbytné stanovit podrobná pravidla pro výpočet lhůt stanovených Komisí v průběhu postupu a promlčecích lhůt, v jejichž rámci může Komise uložit a vymáhat pokuty a penále s přihlédnutím rovněž k datu vstupu nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost.
(13)
Vykonatelnost tohoto nařízení vyžaduje účinnou spolupráci mezi dotčenými členskými státy, Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost. Za tímto účelem je nezbytné ujasnit práva a povinnosti každé z těchto stran v postupech stanovených v tomto nařízení, aby bylo možné zajistit účinné zkoumání, rozhodování a přijímání následných opatření podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, podle nichž Komise provádí články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
Toto nařízení určuje kritéria pro stanovení výše pokut a penále a postup rozhodování o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání uznaného subjektu z podnětu Komise či na žádost určitého členského státu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
Kromě toho se použije následující definice:
„dotčeným členským státem“ se rozumí členský stát, který uznaný subjekt pověřil inspekcemi lodí plujících pod jeho vlajkou, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (3), a to i členský stát, který podal Komisi žádost o uznání uvedeného subjektu podle článku 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA II
POKUTY A PENÁLE
Článek 3
Zjištění nesplnění povinnosti
1. Komise zjišťuje, zda došlo k nesplnění povinnosti, postupem podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, pokud:
a)
závažné či opakované neplnění minimálních kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 nebo nedodržování povinností podle čl. 8 odst. 4 a článků 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 391/2009 ze strany uznaného subjektu odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech, postupech nebo vnitřní kontrole uznaného subjektu;
b)
zhoršující se výkonnost uznaného subjektu s přihlédnutím k rozhodnutí Komise 2009/491/ES (4) odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech postupech nebo vnitřní kontrole daného subjektu;
c)
uznaný subjekt úmyslně poskytl Komisi v průběhu hodnocení nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo jiným způsobem mařil uvedené hodnocení.
2. Ve všech řízeních o nesplnění povinnosti podle tohoto nařízení břemeno důkazu o nesplnění povinnosti spočívá na Komisi.
Článek 4
Výpočet pokut
1. Za každé nesplnění povinnosti zjištěné na základě článku 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 bude nejprve uložena základní pokuta ve výši 0,6 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu stanoveného podle článku 9.
2. Při výpočtu jednotlivé pokuty za každé nesplnění povinnosti se základní pokuta uvedená v odstavci 1 zvýší nebo sníží podle závažnosti a dopadů nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, v souladu s článkem 5, resp. článkem 6.
3. Maximální částka jednotlivé pokuty nepřesáhne 1,8 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu.
4. Pokud jedno jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu tvoří jediný základ pro dva či více případů nesplnění povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 391/2009 zjištěného v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, představuje souběžnou jednotlivou pokutu nejvyšší z jednotlivých pokut vypočítaných za příslušné případy nesplnění povinnosti.
5. Celkovou pokutu uloženou uznanému subjektu v jednom rozhodnutí představuje součet všech jednotlivých pokut vyplývajících z použití odstavců 1 až 4 tohoto článku, aniž by byl dotčen maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 5
Posouzení závažnosti nesplnění povinnosti
Při posuzování závažnosti každého nesplnění povinnosti vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující a polehčující okolnosti, zejména:
a)
zda subjekt jednal z nedbalosti nebo úmyslně;
b)
počet případů jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, která vedou k nesplnění povinnosti;
c)
zda se nesplnění povinnosti týká ojedinělých úřadů, zeměpisných oblastí nebo celého subjektu;
d)
opakované jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu vedoucí k nesplnění povinnosti;
e)
dobu trvání nesplnění povinnosti;
f)
zkreslení skutečného stavu lodí v lodních osvědčeních a dokladech o shodě vydaných uznaným subjektem nebo uvedení nesprávných či zavádějících informací v těchto dokumentech;
g)
předchozí sankce, včetně pokut, které byly uloženy témuž uznanému subjektu;
h)
zda nesplnění povinnosti vyplývá z dohody mezi uznanými subjekty nebo jednání ve vzájemné shodě, které mělo za cíl nebo za následek porušení kritérií a povinností stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009;
i)
míru obezřetnosti a spolupráce uznaného subjektu při odhalování příslušného jednání nebo opomenutí, jakož i určování nesplnění povinnosti ze strany Komise.
Článek 6
Posouzení dopadů nesplnění povinnosti
Při posuzování dopadů každého nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující i polehčující okolnosti, zejména:
a)
povahu a rozsah nedostatků, které se skutečně nebo potenciálně dotýkají lodí, jimž dotyčný subjekt vydal osvědčení, a které zmíněný subjekt v důsledku nesplnění povinnosti neodhalil nebo nemůže odhalit či jejichž včasnou nápravu nevyžadoval nebo nemůže vyžadovat, zejména s přihlédnutím ke kritériím pro zadržení lodi stanoveným v příloze X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) o státní přístavní inspekci;
b)
počet lodí, kterým dotyčný subjekt vydal osvědčení a které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny;
c)
jakékoli jiné okolnosti, které představují zvláštní identifikovatelná rizika, jako je druh lodí, které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny.
Článek 7
Penále
1. Komise může dotčenému subjektu uložit penále podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, aniž jsou dotčeny pokuty uložené podle článku 3, s cílem zajistit přijetí preventivních a nápravných opatření vyžadovaných Komisí v průběhu hodnocení uznaného subjektu.
2. V rozhodnutí o uložení pokut podle článku 3 může Komise stanovit rovněž penále, které bude uznanému subjektu uloženo, pokud nápravné opatření neprovede nebo pokud při uzavírání nesplnění povinnosti jedná s neopodstatněným zpožděním.
3. V rozhodnutí o uložení penále je stanovena lhůta, v níž musí uznaný subjekt požadované opatření provést.
4. Penále se použije ode dne následujícího po dni uplynutí lhůty stanovené podle odstavce 3 až do dne, kdy subjekt provedl náležité nápravné opatření, pokud toto nápravné opatření považuje Komise za uspokojivé.
5. Základní denní částka penále za každé nesplnění povinnosti činí 0,0033 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu vypočítaného podle článku 9. Pro výpočet jednotlivé částky penále za každé nesplnění povinnosti se každá základní částka upraví podle závažnosti nesplnění povinnosti a s ohledem na míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí podle článků 5 a 6 tohoto nařízení.
6. S ohledem na okolnosti daného případu, zejména naléhavost nápravného opatření, které má dotčený subjekt provést, může Komise denní částku penále zvýšit až do této výše:
a)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 120 dnů, od 121. do 300. dne od uplynutí lhůty 0,005 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den;
b)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 300 dnů, od 301. dne od uplynutí lhůty 0,01 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den.
7. Celková částka penále uloženého podle tohoto článku individuálně nebo navíc k pokutám nesmí přesáhnout maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 8
Stanovení maximální úhrnné částky pokut a penále
Maximální úhrnná částka pokut a penále uložených uznanému subjektu, jak je uvedena v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, se stanoví takto:
a)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu s přihlédnutím ke dni vydání rozhodnutí o uložení pokut a v případě více než jednoho rozhodnutí o uložení pokut danému subjektu ke dni vydání prvního rozhodnutí o uložení pokuty dotčenému subjektu nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9;
b)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu stanovená podle odstavce 1 a penále, které bylo uloženo v týchž rozhodnutích podle čl. 7 odst. 2 a které vznikne do doby, než uznaný subjekt přijme náležitá nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop;
c)
úhrnná částka penále, které bylo uznanému subjektu uloženo podle čl. 7 odst. 1 a které vznikne do doby, než subjekt přijme náležitá preventivní nebo nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop.
Článek 9
Výpočet obratu
1. Pro účely tohoto nařízení představuje celkový průměrný obrat dotčeného uznaného subjektu jednu třetinu částky získané sečtením celkového obratu mateřské společnosti, jíž bylo uděleno uznání, a všech právnických osob, na které se toto uznání vztahuje na konci každého roku, za tři hospodářské roky předcházející rozhodnutí Komise.
2. V případě skupiny s osvědčenou konsolidovanou účetní závěrkou představují obrat uvedený v odstavci 1 s ohledem na mateřskou společnost a všechny právnické osoby zahrnuté v této skupině, na které se uznání vztahuje na konci každého hospodářského roku, konsolidované příjmy těchto subjektů.
3. Při použití odstavců 1 a 2 se berou v úvahu pouze činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA III
ZRUŠENÍ UZNÁNÍ
Článek 10
Zrušení uznání
1. Komise může z vlastního podnětu či na žádost určitého členského státu přijmout rozhodnutí o zrušení uznání subjektu v případech uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 391/2009.
2. Aby bylo možné určit, zda opakované a závažné nesplnění povinnosti představuje nepřijatelnou hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 391/2009, vezmou se v úvahu:
a)
informace a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, zejména s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v článcích 5 a 6 tohoto nařízení;
b)
kritéria a případně prahové hodnoty stanovené v rozhodnutí Komise 2009/491/ES.
3. Dosáhnou-li pokuty a penále uložené uznanému subjektu maximálního stropu stanoveného podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009 a nebyla-li uznaným subjektem přijata náležitá nápravná opatření, může Komise usoudit, že tato opatření nedosáhla svého cíle odstranění potenciální hrozby pro bezpečnost nebo životní prostředí.
Článek 11
Postup pro zrušení uznání na žádost členského státu
1. Pokud členský stát požaduje, aby Komise zrušila uznání určitého subjektu v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, zašle tuto žádost Komisi písemně.
2. Dožadující členský stát svou žádost podrobně odůvodní a případně odkáže na kritéria uvedená v čl. 7 odst. 1 a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, jakož i okolnosti uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Na podporu své žádosti poskytne dožadující členský stát Komisi veškeré potřebné písemné doklady, které jsou řádně označeny a očíslovány.
4. Komise přijetí žádosti členského státu potvrdí písemně.
5. Pokud se Komise domnívá, že pro vydání rozhodnutí jsou zapotřebí doplňkové informace, vysvětlení nebo důkazy, vyrozumí o tom dožadující členský stát a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než čtyři týdny, své podání náležitě doplnil. Žádost členského státu se nepovažuje za úplnou, dokud nebyly poskytnuty všechny potřebné informace.
6. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je opodstatněná, zašle do jednoho roku od obdržení úplné žádosti dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách podle článku 12 za účelem zrušení jeho uznání podle tohoto nařízení. V tomto případě je dožadujícímu členskému státu zaručeno zacházení a práva dotčeného členského státu podle kapitoly IV tohoto nařízení.
Pokud Komise v téže lhůtě dospěje k závěru, že žádost členského státu není opodstatněná, vyrozumí o tom dožadující členský stát s uvedením důvodů a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než tři měsíce, podal své připomínky. Do šesti měsíců od obdržení těchto připomínek Komise žádost potvrdí jako neopodstatněnou, nebo vydá prohlášení o námitkách podle prvního pododstavce.
7. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je neopodstatněná nebo neúplná po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 5, může se rozhodnout, že celou žádost nebo její část a připojené důkazy zahrne do hodnocení uznaného subjektu, které se provádí podle článku 8 nařízení (ES) č. 391/2009.
8. Komise podává výboru COSS každoročně zprávu o žádostech o zrušení, které předložily členské státy, a rovněž o probíhajících řízeních o zrušení uznání, jež zahájila Komise.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prohlášení o námitkách
1. Pokud se Komise domnívá, že existují důvody pro uložení pokuty a penále uznanému subjektu podle článku 6 nařízení (ES) č. 391/2009 nebo pro zrušení uznání subjektu podle článku 7 uvedeného nařízení, zašle dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách a vyrozumí dotčené členské státy.
2. Prohlášení o námitkách obsahuje:
a)
podrobný výčet jednání a opomenutí uznaného subjektu, včetně popisu příslušných skutečností a určení ustanovení nařízení (ES) č. 391/2009, která uznaný subjekt podle názoru Komise porušil;
b)
určení důkazů, na nichž se zakládají příslušná zjištění, včetně odkazu na zprávy o inspekcích, hodnotící zprávy nebo jiné příslušné dokumenty, které již dříve dotyčnému subjektu předala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost jednající jménem Komise;
c)
oznámení, že Komise může uložit pokuty a penále nebo zrušit uznání v souladu s články 6 nebo 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
3. Při oznamování prohlášení o námitkách Komise uznaný subjekt a dotčené členské státy vyzve, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než šest týdnů ode dne obdržení prohlášení o námitkách, podaly písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu podání, která obdržela po uplynutí této lhůty, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení.
4. Oznámením prohlášení o námitkách není odloženo hodnocení dotyčného subjektu. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se Komise může rozhodnout, že provede dodatečné kontroly kanceláří a zařízení subjektu, navštíví lodě, jimž subjekt vydal osvědčení, nebo uznaný subjekt písemně požádá, aby poskytl doplňkové informace týkající se dodržování kritérií a povinností podle nařízení (ES) č. 391/2009 z jeho strany.
5. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení může Komise změnit své hodnocení dotyčného uznaného subjektu. Je-li nové hodnocení jiné než hodnocení, které vedlo k prohlášení o námitkách, jelikož byly odhaleny nové skutečnosti nebo zjištěny nové případy nesplnění povinnosti či nové okolnosti týkající se závažnosti nesplnění povinnosti nebo jeho dopadů na bezpečnost a životní prostředí, vydá Komise nové prohlášení o námitkách.
Článek 13
Žádosti o informace
K objasnění skutečností pro účely článku 12 může Komise uznaný subjekt písemně požádat, aby podal písemné nebo ústní vysvětlení či předložil určité informace nebo dokumenty ve stanovené lhůtě, která v žádném případě nesmí být kratší než čtyři týdny. V tomto případě Komise informuje uznaný subjekt o pokutách a penále, které mohou být uloženy, pokud žádosti nevyhoví nebo pokud poskytne informace s neopodstatněným zpožděním či pokud Komisi poskytne úmyslně nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace.
Článek 14
Ústní slyšení
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, poskytne Komise tomuto subjektu možnost, aby svá tvrzení předložil při ústním slyšení.
2. Komise vyzve příslušné orgány dotčených členských států a z vlastního podnětu či na žádost dotčených členských států může vyzvat jakékoli jiné osoby, které mají oprávněný zájem ve věci nesplnění povinnosti, aby se zúčastnily ústního slyšení. Komise se může rozhodnout, že jí bude nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
3. Fyzické osoby nebo soukromé právnické osoby přizvané na jednání se dostaví osobně, nebo jsou zastoupeny právními či zplnomocněnými zástupci. Členské státy zastupují úředníci daného členského státu.
4. Ústní slyšení není veřejné. Každá osoba, která je přizvána na jednání, může být vyslechnuta zvlášť, nebo v přítomnosti jiných přizvaných osob, přičemž se přihlédne k oprávněnému zájmu uznaného subjektu a jiných stran ve věci ochrany jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných údajů.
5. Výpovědi každé vyslechnuté osoby jsou zaznamenány. Osobám, které se jednání zúčastnily, a dotčeným členským státům je na požádání poskytnut záznam jednání.
Článek 15
Penále za nedostatečnou spolupráci
1. Pokud Komise zamýšlí přijmout rozhodnutí o uložení penále podle čl. 7 odst. 1 uznanému subjektu, který nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí nebo který při přijímání těchto opatření jednal s neopodstatněným zpožděním, vyrozumí uznaný subjekt nejprve písemně.
2. Oznámení Komise podle odstavce 1 odkazuje na konkrétní preventivní a nápravná opatření, která uznaný subjekt neprovedl, a podpůrné důkazy, a uznaný subjekt rovněž informuje o penále, které Komise v této souvislosti zvažuje.
3. Komise stanoví lhůtu, v níž může uznaný subjekt podat Komisi písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu písemné připomínky, které obdrží po uplynutí této lhůty.
Článek 16
Přístup ke spisu
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, udělí Komise přístup ke spisu, který obsahuje dokumenty a jiné důkazy týkající se údajného nesplnění povinnosti, které Komise shromáždila.
2. Komise stanoví datum a přijme příslušná praktická opatření pro přístup uznaného subjektu ke spisu, který může být umožněn pouze v elektronické podobě.
3. Na požádání zpřístupní Komise dotyčnému uznanému subjektu seznam všech dokumentů, které jsou ve spisu obsaženy.
4. Dotyčný uznaný subjekt má právo na přístup k dokumentům a informacím obsaženým ve spisu. Při udělování tohoto přístupu zohlední Komise náležitě obchodní tajemství, důvěrné údaje nebo interní povahu dokumentů, které vydala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 4 mohou interní dokumenty Komise a Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnovat:
a)
dokumenty nebo části dokumentů, které se týkají interních porad Komise a jejích útvarů a Evropské agentury pro námořní bezpečnost, včetně stanovisek a doporučení, která Komisi zaslala Evropská agentura pro námořní bezpečnost;
b)
dokumenty nebo části dokumentů, které jsou součástí korespondence mezi Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo mezi Komisí a členskými státy.
Článek 17
Právní zastoupení
Uznaný subjekt má právo na právní zastoupení ve všech fázích řízení podle tohoto nařízení.
Článek 18
Důvěrnost informací, služební tajemství a právo zachovat mlčenlivost
1. Řízení podle tohoto nařízení se vede s dodržením zásady důvěrnosti informací a služebního tajemství.
2. Komise, Evropská agentura pro námořní bezpečnost a orgány dotčených členských států, jakož i jejich úředníci a další osoby pracující pod jejich dohledem nesmí sdělovat informace, které získali nebo které si vyměnili podle tohoto nařízení a na něž se vztahuje povinnost ochrany služebního tajemství a důvěrnosti informací.
3. Uznaný subjekt nebo jiná osoba, která poskytne informace nebo podá připomínky podle tohoto nařízení, jasně označí jakýkoli materiál, který považuje za důvěrný, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytne zvláštní verzi, která nemá důvěrný charakter.
4. Komise může uznaný subjekt nebo jiné zúčastněné strany rovněž požádat, aby označily určitou část zprávy, prohlášení o námitkách nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje obchodní tajemství.
5. Pokud k označení uvedenému v odstavcích 3 a 4 nedojde, může mít Komise za to, že dotyčné dokumenty nebo připomínky neobsahují důvěrné údaje.
6. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 391/2009, mají uznané subjekty právo zachovat mlčenlivost v situacích, kdy by byly nuceny poskytovat odpovědi, z nichž by vyplývalo, že mají podíl na tom, že došlo k porušení předpisů.
Článek 19
Rozhodnutí
1. Rozhodnutí o uložení pokut a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se zakládá výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost podat připomínky.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále a stanovení příslušné částky se řídí zásadou, že pokuty a penále mají být účinné, přiměřené a odrazující.
3. Při přijímání opatření podle tohoto nařízení a rozhodování o závažnosti a dopadu příslušného jednání či opomenutí na bezpečnost a životní prostředí vezme Komise v úvahu vnitrostátní opatření, která již byla proti dotyčnému uznanému subjektu přijata na základě stejných skutečností, zejména v případě, bylo-li proti dotyčnému subjektu již vedeno soudní řízení nebo řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Na jednání nebo opomenutí uznaného subjektu, na jehož základě byla přijata opatření podle tohoto nařízení, se nesmí vztahovat další opatření. Toto jednání nebo opomenutí však může být vzato v úvahu v následných rozhodnutích přijatých podle tohoto nařízení, aby bylo možné posoudit jejich opakování.
5. Rozhodnutí o uložení penále nebo rozhodnutí o uložení pokut a penále přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
6. Rozhodnutí o zrušení uznání uznaného subjektu přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
Článek 20
Opravné prostředky, oznamování a zveřejňování
1. Komise dotčený uznaný subjekt informuje o dostupných opravných prostředcích.
2. O přijetí rozhodnutí vyrozumí Komise pro informaci Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost a členské státy.
3. V odůvodněných případech, zejména z důvodu bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, může Komise své rozhodnutí zveřejnit. Při zveřejňování podrobností svého rozhodnutí nebo informování členských států zohledňuje Komise oprávněné zájmy dotyčného uznaného subjektu a jiných zúčastněných osob.
Článek 21
Vymáhání pokut a penále
Komise přistoupí k vymáhání pokut a penále vystavením inkasního příkazu a vydáním výzvy k úhradě zaslaným dotyčnému uznanému subjektu v souladu s články 78 až 80 a 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a články 80 až 92 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
Článek 22
Promlčecí lhůty v případě ukládání pokut a penále
1. Právo Komise uložit uznanému subjektu pokuty a/nebo penále podle tohoto nařízení zaniká po uplynutí pěti let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, které mělo za následek nesplnění povinnosti zjištěné podle článku 3 tohoto nařízení. V případě trvajícího nebo opakovaného jednání či opomenutí, které má za následek nesplnění povinnosti, však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo toto jednání nebo opomenutí ukončeno.
Právo Komise uložit uznanému subjektu penále podle článku 15 tohoto nařízení zaniká po uplynutí tří let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, na něž se vztahovala náležitá preventivní a nápravná opatření požadovaná Komisí.
2. Promlčecí lhůty uvedené v odstavci 1 se přerušují každým opatřením, které Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost přijme za účelem hodnocení nebo řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s jednáním či opomenutím uznaného subjektu. Promlčecí lhůta se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je opatření Komise nebo agentury oznámeno uznanému subjektu.
3. Každým přerušením začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčecí lhůta však nesmí přesáhnout dobu rovnající se dvojnásobku původní lhůty, s výjimkou případů, kdy je promlčení pozastaveno podle odstavce 4.
4. Promlčecí lhůta pro uložení penále se pozastavuje po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení před Soudním dvorem Evropské unie.
Článek 23
Promlčecí lhůty v případě výběru pokut a penále
1. Právo na zahájení vymáhání pokut a/nebo penále zaniká po uplynutí jednoho roku od dne, kdy rozhodnutí podle článku 19 nabude právní moci.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje každým opatřením Komise nebo členského státu jednajícího na základě žádosti Komise, jehož cílem je vymoci úhradu pokut a/nebo penále.
3. Každý přerušením počíná lhůta běžet znovu.
4. Promlčecí lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se pozastaví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení;
b)
po dobu, po kterou je vymáhání pozastaveno na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
Článek 24
Počítání lhůt
1. Lhůty stanovené v tomto nařízení začínají běžet prvním dnem po obdržení sdělení Komise nebo po jeho osobním převzetí.
2. V případě sdělení určeného Komisi se má za to, že příslušné lhůty byly dodrženy, pokud bylo sdělení zasláno doporučeně před uplynutím příslušné lhůty.
3. Při stanovování lhůt zohledňuje Komise jak právo na řádný proces, tak zvláštní okolnosti každého rozhodovacího postupu podle tohoto nařízení.
4. V případě potřeby a na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původní lhůty mohou být lhůty prodlouženy.
Článek 25
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
Informace poskytnuté příslušnými vnitrostátními orgány v odpovědi na žádost Komise použije Komise pouze k těmto účelům:
a)
plnění úkolů, které jí byly svěřeny podle nařízení (ES) č. 391/2009 v souvislosti s uznáváním uznaných subjektů a dohledem nad nimi;
b)
jako důkazy pro účely rozhodování podle tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny články 16 a 18 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Použití
Události, k nimž došlo před vstupem nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost, nezakládají důvod k opatřením přijatým podle tohoto nařízení.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2014.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 788/2014
2014 m. liepos 18 d.
kuriuo nustatomos išsamios vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų skyrimo ir laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų pripažinimo panaikinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 ir 7 straipsnius taisyklės
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų (1), ypač į jo 14 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 ir 7 straipsniais Komisijai suteikiami įgaliojimai to reglamento 2 straipsnyje apibrėžtoms pripažintoms organizacijoms skirti vienkartines ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti jų pripažinimą, kad būtų užtikrintas tame reglamente nustatytų kriterijų ir įpareigojimų vykdymas aiškiai siekiant pašalinti visas galimas grėsmes saugumui ar aplinkai;
(2)
dėl skaidrumo reikia pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 14 straipsnio 2 dalį nustatyti išsamias sprendimų priėmimo procedūros taisykles, taip pat Komisijos skiriamų vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų apskaičiavimo metodiką, kad atitinkamos organizacijos apie jas žinotų iš anksto, kaip ir apie konkrečius kriterijus, kuriais remdamasi Komisija gali įvertinti tokio atvejo sudėtingumą ir saugumui ar aplinkos apsaugai iškilusios grėsmės mastą;
(3)
Komisijos skiriamos vienkartinės ir reguliariai mokamos baudos turėtų tapti papildoma priemone, kurią taikydama ji galėtų subtiliau, lanksčiau ir keliais etapais spręsti pripažintos organizacijos padarytų Reglamente (EB) Nr. 391/2009 nustatytų taisyklių pažeidimo klausimą, palyginti su jos pripažinimo panaikinimu;
(4)
reguliariai mokamomis baudomis turėtų būti efektyviai užtikrinta, kad bet koks Reglamente (EB) Nr. 391/2009 nustatytų įpareigojimų nesilaikymas ar reikalavimų pažeidimas būtų nedelsiant tinkamai ištaisytas. Todėl Reglamentu (EB) Nr. 391/2009 Komisijai suteikiami įgaliojimai tais atvejais, kai pripažinta organizacija nesiėmė Komisijos nurodytų prevencinių ir korekcinių veiksmų, skirti reguliariai mokamas baudas nuo tada, kai praėjo pagrįstas laikotarpis, iki tol, kol atitinkama pripažinta organizacija imsis nurodytų veiksmų. Jei būtina, atsižvelgiant į atvejo aplinkybes, reguliariai mokamos baudos paros suma gali būti palaipsniui padidinta, kad būtų atspindėta reikalaujamų veiksmų skuba;
(5)
vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų apskaičiavimo susiejimas su organizacijos apyvartos dalimi atsižvelgiant į didžiausią viršutinę ribą, nustatytą pagal Reglamentą (EB) Nr. 391/2009, - paprastas metodas, leidžiantis užtikrinti, kad vienkartinės ir reguliariai mokamos baudos būtų atgrasomos, tačiau proporcingai atitinkančios atvejo sudėtingumą ir atitinkamos organizacijos ekonominį pajėgumą atsižvelgiant į skirtingą pripažintų organizacijų dydį;
(6)
siekiant skaidrumo ir teisinio tikrumo reikėtų aiškiai nustatyti didžiausios bendros skirtų vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų sumos viršutinę ribą atsižvelgiant į skirtingas aplinkybes, kuriomis reikėtų ją taikyti. Dėl tų pačių priežasčių taip pat reikėtų nustatyti, kaip apskaičiuojama kiekvienos pripažintos organizacijos bendra vidutinė praėjusių trejų finansinių metų Reglamento (EB) Nr. 391/2009 taikymo srityje nurodytos veiklos apyvarta;
(7)
reikėtų, kad priimant sprendimą panaikinti organizacijos pripažinimą remiantis Reglamento (EB) Nr. 391/2009 7 straipsnio 1 dalyje nustatytomis sąlygomis, būtų atsižvelgiama į visus veiksnius, susijusius su svarbiausiu tikslu - vykdyti pripažintų organizacijų veiklos ir bendrų veiklos rezultatų stebėseną, įskaitant jau paskirtų vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų už to reglamento kartotinius ir rimtus pažeidimus veiksmingumą;
(8)
turėtų būti nustatyta konkreti procedūra, pagal kurią Komisija galėtų savo iniciatyva arba valstybės (-ių) narės (-ių) prašymu panaikinti organizacijos pripažinimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 391/2009, remdamasi Komisijos įgaliojimais vertinti pripažintas organizacijas ir pagal atitinkamas šiame reglamente nustatytas procedūras skirti vienkartines ir reguliariai mokamas baudas;
(9)
svarbu, kad sprendimas pagal šį reglamentą skirti vienkartines ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti pripažinimą yra grindžiamas tik tais argumentais, dėl kurių atitinkama pripažinta organizacija galėjo pateikti pastabų;
(10)
šiame reglamente atsižvelgiama į pagrindines teises ir laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų principų, visų pirma teisės į gynybą, konfidencialumo ir ne bis in idem principų vadovaujantis bendraisiais teisės principais ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika;
(11)
sprendimai, kuriais pagal šį reglamentą skiriamos vienkartinės ir reguliariai mokamos baudos, turėtų būti vykdomi pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 299 straipsnį ir juos gali peržiūrėti Europos Sąjungos Teisingumo Teismas;
(12)
siekiant užtikrinti sąžiningumą ir teisinį tikrumą vykdant procedūrą, būtina nustatyti išsamias vykstant procedūrai Komisijos nustatytų terminų ir senaties terminų, taikomų Komisijai dėl vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų skyrimo ir reikalavimo jas sumokėti, apskaičiavimo taisykles kartu atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 391/2009 įsigaliojimo datą;
(13)
šio reglamento vykdymui užtikrinti reikalingas veiksmingas atitinkamų valstybių narių, Komisijos ir Europos jūrų saugumo agentūros bendradarbiavimas. Tuo tikslu šiame reglamente nustatytose procedūrose būtina aiškiau apibrėžti kiekvienos iš šių šalių teises ir įpareigojimus, siekiant užtikrinti, kad pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 ir 7 straipsnius būtų veiksmingai atliktas tyrimo, sprendimų priėmimo ir tolesnių veiksmų procesas;
(14)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2099/2002 (2) įsteigto Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomos išsamios Komisijos vykdomos Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 ir 7 straipsnių įgyvendinimo taisyklės.
Juo nustatomi vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų sumos nustatymo kriterijai ir sprendimų priėmimo procedūra, taikoma Komisijos iniciatyva arba valstybės narės prašymu skiriant vienkartinę baudą ir reguliariai mokamą baudą ar panaikinant pripažintos organizacijos pripažinimą.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente taikomos Reglamento (EB) Nr. 391/2009 2 straipsnyje pateiktos sąvokų apibrėžtys.
Be to, taikoma ši apibrėžtis:
atitinkama valstybė narė - bet kuri valstybė narė, kuri pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (3) pripažintai organizacijai patikėjo su jos vėliava plaukiojančių laivų tikrinimą, apžiūrą ir liudijimų, patvirtinančių, kad laikomasi tarptautinių konvencijų, išdavimą, įskaitant valstybę narę, kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 3 straipsnį pateikė Komisijai prašymą suteikti pripažinimą tai organizacijai.
II SKYRIUS
VIENKARTINĖS IR REGULIARIAI MOKAMOS BAUDOS
3 straipsnis
Pažeidimų nustatymas
1. Komisija nustato pažeidimą pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 1 dalį, kai:
a)
rimtas ar kartotinis pripažintos organizacijos nesugebėjimas vykdyti vieną iš būtiniausių kriterijų, nustatytų Reglamento (EB) Nr. 391/2009 I priede, arba jos įpareigojimų pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 8 straipsnio 4 dalį, 9, 10 ir 11 straipsnius atskleidžia rimtus tos organizacijos struktūros, sistemos, procedūrų ar vidaus kontrolės trūkumus;
b)
pripažintos organizacijos blogėjanti veikla, atsižvelgiant į Komisijos sprendimą 2009/491/EB (4), atskleidžia rimtus tos organizacijos struktūros, sistemos, procedūrų ar vidaus kontrolės trūkumus;
c)
pripažinta organizacija įvertinimo metu Komisijai sąmoningai pateikė neteisingą, nepakankamą arba klaidinančią informaciją arba kitaip trukdė atlikti tą įvertinimą.
2. Bet kuriame pažeidimų tyrime, atliekamame pagal šį reglamentą, pareiga įrodyti pažeidimą tenka Komisijai.
4 straipsnis
Baudų apskaičiavimas
1. Iš pradžių už kiekvieną remiantis Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 1 dalimi nustatytą pažeidimą skiriama bazinio dydžio bauda - 0,6 % bendros vidutinės pripažintos organizacijos apyvartos, nustatytos pagal 9 straipsnį.
2. Apskaičiuojant dėl kiekvieno pažeidimo skirtą atskirą baudą, 1 dalyje nurodyta bazinio dydžio bauda didinama arba mažinama atsižvelgiant į pažeidimo rimtumą ir poveikį, visų pirma į tai, kokio masto grėsmė kyla saugumui ar aplinkos apsaugai, atitinkamai pagal 5 ir 6 straipsnius.
3. Didžiausia kiekvienos atskiros baudos suma neviršija 1,8 % bendros vidutinės pripažintos organizacijos apyvartos.
4. Jei pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 3 straipsnio 1 dalies a punktą nustatytas vienas pripažintos organizacijos veiksmas ar neveikimas yra vienintelis dviejų ar daugiau pažeidimų pagrindas pagal šio reglamento 6 straipsnio 1 dalies a punktą, atskira sutampanti bauda lygi didžiausiai iš atskirų baudų už tuos pažeidimus.
5. Bendra pripažintai organizacijai viename sprendime skirta bauda lygi visų atskirų baudų, nustatytų taikant šio straipsnio 1-4 dalis, sumai, nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos didžiausios viršutinės ribos, kaip išdėstyta šio reglamento 8 straipsnyje.
5 straipsnis
Pažeidimo rimtumo įvertinimas
Vertindama kiekvieno pažeidimo rimtumą, Komisija atsižvelgia į visas svarbias sunkinančias arba švelninančias aplinkybes, visų pirma į:
a)
tai, ar organizacija veikė aplaidžiai, ar tyčia;
b)
pripažintos organizacijos veiksmų ar neveikimo atvejų, dėl kurių atsiranda pažeidimas, skaičių;
c)
tai, ar pažeidimas turi poveikį pavieniams biurams, geografinėms vietovėms ar visai organizacijai;
d)
tai, ar pripažintos organizacijos veiksmai ar neveikimas, dėl kurių atsiranda pažeidimas, kartojasi;
e)
pažeidimo trukmę;
f)
tai, ar pripažintos organizacijos išduotuose atitikties liudijimuose ir dokumentuose klaidingai pateikiami faktai apie faktinę laivų būklę, arba į tai, ar juose pateikta neteisinga ar klaidinanti informacija;
g)
ankstesnes sankcijas, įskaitant baudas, skirtas tai pačiai pripažintai organizacijai;
h)
tai, ar pažeidimą lėmė pripažintų organizacijų susitarimas arba suderinti veiksmai, kurių tikslas arba poveikis - Reglamente (EB) Nr. 391/2009 numatytų kriterijų ir įpareigojimų pažeidimas;
i)
pripažintos organizacijos uolumą ir bendradarbiavimą aptinkant svarbius veiksmus ar neveikimo atvejus, taip pat Komisijai nustatant pažeidimus.
6 straipsnis
Pažeidimo poveikio įvertinimas
Vertindama kiekvieno pažeidimo poveikį, visų pirma, kokio masto grėsmė kyla saugumui ir aplinkos apsaugai, Komisija atsižvelgia į visas svarbias sunkinančias arba švelninančias aplinkybes, visų pirma į:
a)
pobūdį ir mastą trūkumų, kurie faktiškai ar galimai daro poveikį organizacijos sertifikuotam laivynui, kurių minėta organizacija dėl pažeidimo neaptiko ar negali aptikti, arba kurių nebuvo paprašyta ar negali būti paprašyta laiku pašalinti atsižvelgiant visų pirma į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/16/EB (5) dėl uosto valstybės kontrolės X priede nustatytus laivo sulaikymo kriterijus;
b)
organizacijos sertifikuoto laivyno, kuris faktiškai ar galimai patyrė poveikį, dalį;
c)
visas kitas aplinkybes, pavyzdžiui, laivų, kurie faktiškai ar galimai patyrė poveikį, rūšį.
7 straipsnis
Reguliariai mokamos baudos
1. Nepaisant pagal 3 straipsnį paskirtų baudų, Komisija atitinkamai organizacijai gali skirti Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 2 dalyje nurodytas reguliariai mokamas baudas siekdama užtikrinti, kad bus imtasi Komisijai vertinant pripažintą organizaciją įvardytų prevencinių ir korekcinių veiksmų.
2. Sprendime, kuriuo pagal 3 straipsnį skiriamos baudos, Komisija gali nustatyti ir reguliariai mokamas baudas, kurios skiriamos pripažintai organizacijai, jei, ir kol, ji nevykdo korekcinių veiksmų arba nepagrįstai vėluoja nutraukti pažeidimą.
3. Sprendime, kuriuo skiriamos reguliariai mokamos baudos, nustatomas terminas, per kurį pripažinta organizacija turi įvykdyti reikalaujamus veiksmus.
4. Reguliariai mokamos baudos taikomos nuo kitos dienos po termino, nustatyto pagal 3 dalį, pabaigos iki tos dienos, kurią organizacija imasi atitinkamų korekcinių veiksmų, jeigu Komisija mano, kad tų korekcinių veiksmų pakanka.
5. Reguliariai mokamos baudos už kiekvieną pažeidimą bazinis dydis - per dieną 0,0033 % bendros vidutinės pripažintos organizacijos apyvartos, apskaičiuotos pagal 9 straipsnį. Apskaičiuojant dėl kiekvieno pažeidimo skirtą atskirą reguliariai mokamą baudą, bazinio dydžio bauda patikslinama atsižvelgiant į pažeidimo rimtumą ir poveikį, visų pirma į tai, kokio masto grėsmė kyla saugumui ar aplinkos apsaugai, atitinkamai pagal 5 ir 6 straipsnius.
6. Atsižvelgdama į atvejo aplinkybes, visų pirma į korekcinių veiksmų, kurių turi imtis atitinkama organizacija, skubumą, Komisija gali nuspręsti padidinti reguliariai mokamos baudos paros sumą iki šių ribų:
a)
jei pripažinta organizacija viršija pagal 3 dalį nustatytą terminą daugiau kaip 120 dienų, nuo 121-osios iki 300-osios dienos nuo termino pabaigos - per dieną 0,005 % bendros vidutinės organizacijos apyvartos, apskaičiuotos pagal 9 straipsnį;
b)
jei pripažinta organizacija viršija pagal 3 dalį nustatytą terminą daugiau kaip 300 dienų, nuo 301-osios dienos nuo termino pabaigos - per dieną 0,01 % bendros vidutinės organizacijos apyvartos, apskaičiuotos pagal 9 straipsnį.
7. Pagal šį straipsnį skirtų reguliariai mokamų baudų bendra suma, atskirai ar kartu su vienkartinėmis baudomis, neviršija Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 3 dalyje nustatytos didžiausios viršutinės ribos, kaip išdėstyta šio reglamento 8 straipsnyje.
8 straipsnis
Didžiausios bendros vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų sumos nustatymas
Didžiausia bendra pripažintai organizacijai skirtų vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų suma, nustatyta Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 3 dalyje, nustatoma taip:
a)
bendra pripažintai organizacijai pagal 4 straipsnį skirtų vienkartinių baudų suma per vienus tos organizacijos finansinius metus, atsižvelgiant į sprendimo skirti vienkartines baudas datą, o tuo atveju, kai yra daugiau negu vienas sprendimas tai organizacijai skirti vienkartines baudas - pirmojo sprendimo tai organizacijai skirti vienkartinę baudą datą, neviršija 5 % bendros vidutinės tos organizacijos apyvartos, apskaičiuotos pagal 9 straipsnį;
b)
bendra pripažintai organizacijai pagal 4 straipsnį skirtų vienkartinių baudų suma per vienus tos organizacijos finansinius metus, apskaičiuota pagal 1 dalį, ir pagal 7 straipsnio 2 dalį tais pačiais sprendimais skirtų reguliariai mokamų baudų, kurios kaupiasi, kol organizacija nesiima tinkamų korekcinių veiksmų, suma neviršija 5 % bendros vidutinės tos organizacijos apyvartos, apskaičiuotos pagal 9 straipsnį. Nepažeidžiant 21 straipsnio, Komisijos išieškoma reguliariai mokamų baudų suma neviršija 5 % viršutinės ribos;
c)
bendra pripažintai organizacijai pagal 7 straipsnio 1 dalį skirtų reguliariai mokamų baudų, kurios kaupiasi, kol organizacija nesiima tinkamų prevencinių ar korekcinių veiksmų, suma neviršija 5 % bendros vidutinės tos organizacijos apyvartos, apskaičiuotos pagal 9 straipsnį. Nepažeidžiant 21 straipsnio, Komisijos išieškoma reguliariai mokamų baudų suma neviršija 5 % viršutinės ribos.
9 straipsnis
Apyvartos apskaičiavimas
1. Šio reglamento taikymo tikslais bendra vidutinė atitinkamos pripažintos organizacijos apyvarta yra viena trečioji sumos, gautos sudėjus bendrą trejų finansinių metų iki Komisijos sprendimo patronuojančiojo subjekto, kuriam išduotas pripažinimas, ir visų juridinių asmenų, kurie įtraukti į tą pripažinimą, apyvartą kiekvienų metų pabaigoje.
2. Jei tai yra grupė, turinti patvirtintas konsoliduotąsias finansines ataskaitas, 1 dalyje nurodyta patronuojančiojo subjekto ir visų grupei priklausančių juridinių asmenų, kurie įtraukti į tą pripažinimą kiekvienų finansinių metų pabaigoje, apyvarta yra tų subjektų konsoliduotos pajamos.
3. Taikant 1 ir 2 dalis atsižvelgiama tik į Reglamento (EB) Nr. 391/2009 taikymo srityje nurodytą veiklą.
III SKYRIUS
PRIPAŽINIMO PANAIKINIMAS
10 straipsnis
Pripažinimo panaikinimas
1. Komisija savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu Reglamento (EB) Nr. 391/2009 7 straipsnio 1 dalies a-e punktuose nurodytais atvejais gali priimti sprendimą panaikinti organizacijos pripažinimą.
2. Siekiant nustatyti, ar kartotinis ir rimtas nesugebėjimas laikytis kriterijų ir įpareigojimų kelia nepriimtiną grėsmę saugumui ar aplinkai pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 7 straipsnio 1 dalies a ir b punktus, atsižvelgiama į šiuos aspektus:
a)
Reglamento (EB) Nr. 391/2009 7 straipsnio 2 dalyje nurodytą informaciją ir aplinkybes, ypač į šio reglamento 5 ir 6 straipsniuose nurodytas aplinkybes;
b)
kriterijus ir prireikus Komisijos sprendime 2009/491/EB apibrėžtus ribinius rodiklius.
3. Jei pripažintai organizacijai skirtų vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų suma pasiekia pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnio 3 dalį nustatytą viršutinę ribą ir pripažinta organizacija nesiėmė tinkamų korekcinių veiksmų, Komisija gali laikytis nuomonės, kad tomis priemonėmis nebuvo pasiektas tikslas pašalinti visas galimas grėsmes saugumui ar aplinkai.
11 straipsnis
Pripažinimo panaikinimo valstybės narės prašymu procedūra
1. Jei valstybė narė paprašo Komisijos panaikinti organizacijos pripažinimą pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 7 straipsnio 3 dalį, ji tą prašymą raštu pateikia Komisijai.
2. Prašymą pateikusi valstybė narė išsamiai paaiškina savo prašymo priežastis ir prireikus daro nuorodą į Reglamento (EB) Nr. 391/2009 7 straipsnio 1 dalyje išvardytus kriterijus ir 7 straipsnio 2 dalyje išvardytas aplinkybes, taip pat į šio reglamento 10 straipsnio 2 ir 3 dalyse išvardytas aplinkybes.
3. Prašymą pateikusi valstybė narė pateikia Komisijai visus reikalingus, tinkamai suklasifikuotus ir sunumeruotus patvirtinamuosius dokumentus, kuriais grindžiamas jos prašymas.
4. Komisija raštu patvirtina gavusi valstybės narės prašymą.
5. Jei Komisija mano, kad sprendimui priimti reikalinga papildoma informacija, patikslinimai ar įrodymai, ji apie tai informuoja prašymą pateikusią valstybę narę ir paragina ją tinkamai ir per nustatytą terminą, kuris yra ne trumpesnis negu keturios savaitės, papildyti pateiktus dokumentus. Valstybės narės prašymas laikomas visiškai parengtu, kai pateikiama visa reikalinga informacija.
6. Per vienus metus nuo visiškai parengto prašymo gavimo ir jei padaro išvadą, kad valstybės narės prašymas yra pagrįstas, Komisija pagal 12 straipsnį atitinkamai organizacijai pateikia prieštaravimo pareiškimą, siekdama pagal šį reglamentą panaikinti jos pripažinimą. Tokiu atveju prašymą pateikusiai valstybei narei suteikiamas atitinkamos valstybės narės statusas ir teisės pagal šio reglamento IV skyrių.
Jei per tą patį terminą Komisija padaro išvadą, kad valstybės narės prašymas nepagrįstas, ji apie tai informuoja prašymą pateikusią valstybę narę, nurodydama tokio sprendimo priežastis ir ragindama ją pateikti pastabas per nustatytą terminą, kuris yra ne trumpesnis negu trys mėnesiai. Per šešis mėnesius nuo šių pastabų gavimo Komisija patvirtina, kad prašymas nepagrįstas arba parengia prieštaravimo pareiškimą pagal pirmą pastraipą.
7. Jei Komisija padaro išvadą, kad valstybės narės prašymas yra nepagrįstas arba jei jis nėra visiškai parengtas pasibaigus 5 dalyje nurodytam terminui, Komisija gali nuspręsti visą prašymą ar jo dalį ir kartu su juo pateiktus įrodymus įtraukti į pripažintos organizacijos įvertinimą, atliktą pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 8 straipsnį.
8. Komisija kasmet Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komitetui teikia ataskaitas apie valstybių narių pateiktus prašymus panaikinti pripažinimą ir apie vykstančias Komisijos inicijuotas panaikinimo procedūras.
IV SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
12 straipsnis
Prieštaravimo pareiškimas
1. Kai Komisija mano, kad yra pagrindo pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 straipsnį pripažintai organizacijai skirti vienkartinę baudą ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti organizacijos pripažinimą pagal to reglamento 7 straipsnį, ji tai organizacijai pateikia prieštaravimo pareiškimą ir praneša apie tai atitinkamoms valstybėms narėms.
2. Prieštaravimo pareiškime pateikiama:
a)
išsami ataskaita apie pripažintos organizacijos veiksmus ir neveikimą, įskaitant svarbių faktų aprašymą ir Reglamento (EB) Nr. 391/2009 nuostatų, kurias, Komisijos manymu, pripažinta organizacija pažeidė, nurodymą;
b)
įrodymai, kuriais grindžiamos svarbios išvados, įskaitant nuorodas į tikrinimo ataskaitas, vertinimo ataskaitas ar bet kokius kitus svarbius dokumentus, kuriuos Komisija arba Komisijos vardu veikusi Europos jūrų saugumo agentūra pirmiau buvo nusiuntusi atitinkamai organizacijai;
c)
pranešimas, kad Komisija gali pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 6 arba 7 straipsnius skirti vienkartinę baudą ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti pripažinimą.
3. Pranešdama apie prieštaravimo pareiškimą Komisija paragina pripažintą organizaciją ir atitinkamas valstybes nares per nustatytą terminą, kuris jokiu būdu negali būti trumpesnis negu šešios savaitės nuo prieštaravimo pareiškimo gavimo dienos, pateikti pastabas raštu. Nepažeidžiant šio reglamento 24 straipsnio 4 dalies nuostatų, Komisija neprivalo atsižvelgti į pareiškimus, gautus pasibaigus terminui.
4. Dėl pranešimo apie prieštaravimo pareiškimą atitinkamos organizacijos vertinimas nestabdomas. Bet kuriuo metu iki sprendimo skirti vienkartinę baudą ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti pripažinimą priėmimo pagal šį reglamentą Komisija gali nuspręsti atlikti papildomus organizacijos biurų ir įrenginių patikrinimus, apsilankyti laivuose, kuriems liudijimus išdavė ši organizacija, arba raštu paprašyti pripažintos organizacijos pateikti papildomos informacijos, susijusios su tuo, kaip ji laikosi Reglamente (EB) Nr. 391/2009 numatytų kriterijų ir įpareigojimų.
5. Bet kuriuo metu iki sprendimo skirti vienkartinę baudą ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti pripažinimą priėmimo pagal šį reglamentą Komisija gali iš dalies pakeisti atitinkamos pripažintos organizacijos įvertinimą. Jei naujasis įvertinimas dėl nustatytų naujų faktų arba dėl to, kad nustatyti nauji pažeidimai arba naujos aplinkybės, susijusios su pažeidimo rimtumu arba jo poveikiu saugumui ir aplinkai, skiriasi nuo įvertinimo, dėl kurio buvo parengtas prieštaravimo pareiškimas, Komisija parengia naują prieštaravimo pareiškimą.
13 straipsnis
Prašymai pateikti informaciją
Siekdama patikslinti faktus 12 straipsnio vykdymo tikslais Komisija gali raštu paprašyti, kad pripažinta organizacija pateiktų paaiškinimus raštu ar žodžiu arba išsamios informacijos ar dokumentus per nustatytą terminą, kuris jokiu būdu negali būti trumpesnis negu 4 savaitės. Tokiu atveju Komisija informuoja pripažintą organizaciją apie vienkartines baudas ir reguliariai mokamas baudas, kurios gali būti skirtos, jei prašymas nebus patenkintas, jei pateikti informaciją nepagrįstai vėluojama arba Komisijai sąmoningai pateikiama neteisinga, nepakankama arba klaidinanti informacija.
14 straipsnis
Žodinis nagrinėjimas
1. Pripažintos organizacijos, kuriai skirtas prieštaravimo pareiškimas, prašymu Komisija tai organizacijai suteikia galimybę argumentus pateikti per žodinį nagrinėjimą.
2. Komisija pakviečia atitinkamų valstybių narių kompetentingas institucijas ir gali savo iniciatyva arba atitinkamų valstybių narių prašymu pakviesti bet kuriuos kitus asmenis, turinčius teisėtų interesų, susijusių su pažeidimais, dalyvauti žodiniame nagrinėjime. Komisija gali nuspręsti, kad jai padėtų Europos jūrų saugumo agentūra.
3. Pakviesti dalyvauti fiziniai ar privatūs juridiniai asmenys atvyksta patys arba juos atstovauja teisiniai arba įgalioti atstovai. Valstybes nares atstovauja tos valstybės narės pareigūnai.
4. Žodinis nagrinėjimas nėra viešas. Kiekvienas pakviestas dalyvauti asmuo gali būti išklausomas atskirai arba dalyvaujant kitiems pakviestiems dalyvauti asmenims, atsižvelgus į teisėtą pripažintos organizacijos ir kitų šalių interesą saugoti verslo paslaptis bei kitą konfidencialią informaciją.
5. Kiekvieno išklausomo asmens pasisakymai protokoluojami. Pareikalavus, apklausos protokolas pateikiamas nagrinėjime dalyvavusiems asmenims ir atitinkamoms valstybėms narėms.
15 straipsnis
Reguliariai mokamos baudos už nebendradarbiavimą
1. Jei Komisija ketina priimti sprendimą 7 straipsnio 1 dalyje nurodytas reguliariai mokamas baudas skirti pripažintai organizacijai, kuri, nevykdo Komisijos paprašytų prevencinių ir korekcinių veiksmų arba nepagrįstai vėluoja juos vykdyti, skirti, ji pirma raštu apie tai praneša pripažintai organizacijai.
2. Komisijos pranešime pagal 1 dalį nurodomi konkretūs prevenciniai ir korekciniai veiksmai, kurių nesiėmė pripažinta organizacija, pateikiami tai pagrindžiantys įrodymai ir pripažinta organizacija informuojama apie Komisijos svarstomas skirti reguliariai mokamas baudas.
3. Komisija nustato terminą, per kurį pripažinta organizacija gali Komisijai pateikti pastabas raštu. Komisija neprivalo atsižvelgti į pastabas raštu, gautas pasibaigus terminui.
16 straipsnis
Galimybė susipažinti su byla
1. Pripažintos organizacijos, kuriai skirtas prieštaravimo pareiškimas, prašymu Komisija sudaro galimybes susipažinti su bylos dokumentais ir kitais Komisijos surinktais įrodymais apie galimą pažeidimą.
2. Komisija nustato datą ir atlieka reikiamą praktinį pasirengimą, kad pripažinta organizacija galėtų susipažinti su byla. Susipažinti galima tik su elektroniniu formatu pateikta byla.
3. Atitinkamai pripažintai organizacijai paprašius Komisija leidžia susipažinti su visų bylos dokumentų sąrašu.
4. Atitinkama pripažinta organizacija turi teisę susipažinti su bylos dokumentais ir informacija. Suteikdama tokią galimybę Komisija tinkamai atsižvelgia į verslo paslaptis, konfidencialią informaciją arba Komisijos ar Europos jūrų saugumo agentūros išduotus vidaus dokumentus.
5. 4 dalies tikslais Komisijos ir Europos jūrų saugumo agentūros vidaus dokumentai gali būti:
a)
dokumentai ar dokumentų dalys, susiję su Komisijos, jos tarnybų ir Europos jūrų saugumo agentūros vidaus svarstymais, įskaitant Komisijai skirtas Europos jūrų saugumo agentūros nuomones ir rekomendacijas;
b)
dokumentai ar dokumentų dalys, kurie yra Komisijos ir Europos jūrų saugumo agentūros arba Komisijos ir valstybių narių susirašinėjimo dalis.
17 straipsnis
Teisinis atstovavimas
Pripažinta organizacija turi teisę į teisinį atstovavimą visais šiame reglamente nustatytos procedūros etapais.
18 straipsnis
Konfidencialumas, profesinė paslaptis ir teisė neduoti parodymų
1. Procedūros pagal šį reglamentą vykdomos vadovaujantis konfidencialumo ir profesinės paslapties principais.
2. Komisija, Europos jūrų saugumo agentūra ir atitinkamų valstybių narių valdžios institucijos, taip pat jų pareigūnai, tarnautojai ir kiti asmenys, kurių darbą prižiūri šios institucijos, neskelbia informacijos, kurią jie gavo ar apsikeitė pagal šį reglamentą ir kuriai galioja įpareigojimas užtikrinti profesinę paslaptį ir konfidencialumą.
3. Bet kuri pripažinta organizacija ar kitas asmuo, teikiantis informaciją arba pastabas pagal šį reglamentą, pagrįsdamas aiškiai nurodo, kuri medžiaga laikoma konfidencialia, ir iki Komisijos nustatytos dienos pateikia atskirą nekonfidencialų variantą.
4. Komisija taip pat gali reikalauti, kad pripažintos organizacijos ir kitos suinteresuotosios šalys nurodytų bet kurią ataskaitos, prieštaravimo pareiškimo ar Komisijos sprendimo dalį, kurioje, jų manymu, yra verslo paslapčių.
5. Jei 3 ir 4 dalyse minimų nuorodų nepateikta, Komisija gali daryti prielaidą, kad pateiktuose dokumentuose ar pastabose konfidencialios informacijos nėra.
6. Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 391/2009 9 straipsnio, pripažintos organizacijos turi teisę neduoti parodymų tais atvejais, kai jos būtų priverstos pateikti atsakymus, kuriais joms galbūt tektų pripažinti, kad padarytas pažeidimas.
19 straipsnis
Sprendimas
1. Sprendimas pagal šį reglamentą skirti vienkartines ir reguliariai mokamas baudas arba panaikinti pripažinimą grindžiamas tik tais argumentais, dėl kurių atitinkama pripažinta organizacija galėjo pateikti pastabų.
2. Sprendime skirti vienkartinę baudą arba reguliariai mokamas baudas ir nustatant tinkamą jų sumą atsižvelgiama į veiksmingumo, proporcingumo ir atgrasymo principus.
3. Imdamasi priemonių pagal šį reglamentą ir nuspręsdama dėl atitinkamų veiksmų ar neveikimo rimtumo ir poveikio saugumui ir aplinkai, Komisija atsižvelgia į nacionalines priemones, kurių buvo imtasi prieš atitinkamą pripažintą organizaciją remiantis tais pačiais faktais, visų pirma, jei tos organizacijos atžvilgiu jau vyksta teismo procesas ar vykdymo užtikrinimo procedūros.
4. Pripažintos organizacijos veiksmų ar neveikimo, dėl kurių buvo taikomos priemonės pagal šį reglamentą, atžvilgiu jokios tolesnės priemonės netaikomos. Tačiau į šiuos veiksmus ar neveikimą galima atsižvelgti vėlesniuose sprendimuose, priimtuose pagal šį reglamentą tam, kad būtų galima įvertinti, ar jie nesikartoja.
5. Sprendimą skirti reguliariai mokamas baudas arba sprendimą skirti vienkartines ir reguliariai mokamas baudas Komisija priima pagal procedūrą, taikomą pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 12 straipsnio 2 dalį.
6. Sprendimą panaikinti pripažintos organizacijos pripažinimą Komisija priima pagal procedūrą, taikomą pagal Reglamento (EB) Nr. 391/2009 12 straipsnio 3 dalį.
20 straipsnis
Teisminės teisės gynimo priemonės, pranešimas ir paskelbimas
1. Komisija informuoja atitinkamą pripažintą organizaciją apie jos turimas teismines teisės gynimo priemones.
2. Komisija praneša Europos jūrų saugumo agentūrai ir valstybėms narėms apie savo sprendimą, kad jos galėtų su juo susipažinti.
3. Pagrįstais atvejais, visų pirma saugumo ar aplinkos apsaugos sumetimais, Komisija gali savo sprendimą paskelbti viešai. Skelbdama išsamią informaciją apie savo sprendimą ar informuodama valstybes nares, Komisija atsižvelgia į teisėtus atitinkamos pripažintos organizacijos ir kitų suinteresuotųjų asmenų interesus.
21 straipsnis
Vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų išieškojimas
Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (6) 78-80 ir 83 straipsnių ir Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 (7) 80-92 straipsnių nuostatas Komisija, siekdama išieškoti vienkartines ir reguliariai mokamas baudas, parengia vykdomąjį raštą sumoms išieškoti ir atitinkamai pripažintai organizacijai išduoda debetinį dokumentą.
22 straipsnis
Vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų skyrimo senaties terminai
1. Komisija netenka teisės pripažintai organizacijai pagal šį reglamentą skirti vienkartines ir (arba) reguliariai mokamas baudas praėjus penkeriems metams nuo tos dienos, kai buvo įvykdytas pripažintos organizacijos veiksmas ar neveikimas, dėl kurio atsirado pažeidimas, nustatytas pagal šio reglamento 3 straipsnį. Tačiau tęstinių ar kartotinių veiksmų ar neveikimo, dėl kurių atsiranda pažeidimas, atveju skaičiuoti pradedama nuo dienos, kurią nutraukiamas veiksmas ar neveikimas.
Komisija netenka teisės pripažintai organizacijai pagal šio reglamento 15 straipsnį skirti reguliariai mokamas baudas praėjus trejiems metams nuo tos dienos, kai buvo įvykdytas pripažintos organizacijos veiksmas ar neveikimas, dėl kurių Komisija paprašė imtis tinkamų prevencinių ir korekcinių veiksmų.
2. Dėl bet kurio veiksmo, kurio ėmėsi Komisija arba Europos jūrų saugumo agentūra siekdama atlikti įvertinimą ar vykdyti pažeidimo nagrinėjimo procedūrą dėl pripažintos organizacijos veiksmo ar neveikimo, 1 dalyje nustatytas atitinkamas senaties terminas nutraukiamas. Senaties terminas nutraukiamas nuo dienos, kai apie tokius Komisijos ar agentūros veiksmus pranešama pripažintai organizacijai.
3. Nutraukus senaties terminą, jis pradedamas skaičiuoti iš naujo. Tačiau senaties terminas neturi būti daugiau nei du kartus ilgesnis už pradinį senaties terminą, nebent senaties terminas sustabdomas pagal 4 dalį.
4. Reguliariai mokamų baudų skyrimo senaties terminas sustabdomas tol, kol Komisijos sprendimas nagrinėjamas Europos Sąjungos Teisingumo Teisme.
23 straipsnis
Vienkartinių ir reguliariai mokamų baudų surinkimo senaties terminai
1. Teisė pradėti vienkartinių ir (arba) reguliariai mokamų baudų išieškojimo procedūrą nustoja galioti praėjus vieniems metams nuo dienos, kai pagal 19 straipsnį priimtas sprendimas tampa galutinis.
2. 1 dalyje nurodytas senaties terminas nutraukiamas bet kokiu Komisijos arba valstybės narės, veikiančios Komisijos prašymu, veiksmu, skirtu užtikrinti vienkartinių ir (arba) periodinių baudų mokėjimo vykdymą.
3. Nutraukus senaties terminą, jis pradedamas skaičiuoti iš naujo.
4. 1 ir 2 dalyse nurodyti senaties terminai sustabdomi tol, kol:
a)
skiriamas laikas baudai sumokėti;
b)
reikalavimas vykdyti mokėjimą sustabdomas Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimu.
24 straipsnis
Terminų taikymas
1. Šiame reglamente nustatyti terminai pradedami skaičiuoti nuo kitos dienos po to, kai gaunamas arba asmeniškai įteikiamas Komisijos pranešimas.
2. Jei pranešimas skirtas Komisijai, laikoma, kad atitinkamų terminų laikomasi, jei tas pranešimas išsiųstas registruotu paštu prieš pasibaigiant atitinkamam terminui.
3. Nustatydama terminus Komisija atsižvelgia į teises į tinkamą procesą ir į kiekvienos pagal šį reglamentą taikomos sprendimų priėmimo procedūros konkrečias aplinkybes.
4. Jei taikytina ir jei pagrįstai paprašoma iki pradinio termino pabaigos, terminai gali būti pratęsti.
25 straipsnis
Bendradarbiavimas su nacionalinėmis kompetentingomis valdžios institucijomis
Informacija, kurią nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos pateikė reaguodamos į Komisijos prašymą, naudojama tik šiais tikslais:
a)
tam, kad galėtų atlikti jai pagal Reglamentą (EB) Nr. 391/2009 patikėtas užduotis, susijusias su pripažintų organizacijų pripažinimu ir priežiūra;
b)
kaip įrodymą, kai reikia priimti sprendimus pagal šį reglamentą, nepažeidžiant šio reglamento 16 ir 18 straipsnių.
V SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
26 straipsnis
Taikymas
Įvykiams, nutikusiems prieš Reglamento (EB) Nr. 391/2009 įsigaliojimą, netaikomos jokios priemonės pagal šį reglamentą.
27 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 18 d.