PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 104/2013
ze dne 4. února 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2), stanoví, že prováděcí pravidla, jež mají být přijata podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 300/2008, mohou k detekční kontrole osob (cestujících a osob jiných než cestujících) povolit použití zařízení pro stopovou detekci výbušnin (ETD) a ručních detektorů kovů (HHMD).
(2)
Zkušenost ukázala, že ruční prohlídky cestujících a osob jiných než cestujících nepředstavují vždy nejúčinnější způsob detekční kontroly určitých částí osob, zejména nejsou-li tyto části snadno přístupné, jako v případě některých pokrývek hlavy, sádrových obvazů či protéz.
(3)
V těchto případech prokázaly zkoušky účinnost použití kombinace ETD a HHMD. Použití ETD a HHMD může navíc proces detekční kontroly usnadnit a v porovnání s ruční prohlídkou může působit jako méně obtěžující způsob detekční kontroly, což přispívá k lepší zkušenosti osob podrobujících se prohlídce.
(4)
Proto je užitečné a odůvodněné povolit tyto metody pro detekční kontrolu těch částí osoby, u nichž se ruční prohlídka považuje za neúčinnou a/nebo nežádoucí, jako v případě určitých pokrývek hlavy, sádrových obvazů či protéz.
(5)
Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména lidskou důstojnost, svobodu náboženství, zákaz diskriminace, práva osob se zdravotním postižením a právo na svobodu a bezpečnost. Pokud tato práva a zásady omezuje, děje se tak výhradně proto, aby naplnilo cíle obecného zájmu a potřebu chránit práva a svobodu druhých za dodržení podmínek stanovených článkem 52 listiny. Toto nařízení musí být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(6)
Nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (3) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro ochranu civilního letectví zřízeného podle čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 300/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (EU) č. 185/2010 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 104/2013
2013 m. vasario 4 d.
kuriuo dėl keleivių ir kitų nei keleiviai asmenų tikrinimo mažo kiekio sprogstamųjų medžiagų ieškikliu kartu su rankiniu metalo detektoriumi iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 185/2010
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. kovo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 300/2008 dėl civilinės aviacijos saugumo bendrųjų taisyklių ir panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 2320/2002 (1), ypač į jo 4 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
2009 m. balandžio 2 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 272/2009, kuriuo papildomi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 300/2008 priede nustatyti bendrieji pagrindiniai civilinės aviacijos saugumo standartai (2), numatyta, kad įgyvendinimo taisyklėse, kurios turi būti priimtos pagal Reglamento (EB) Nr. 300/2008 4 straipsnio 3 dalį, gali būti leista asmenis (keleivius ir kitus nei keleiviai asmenis) tikrinti mažo kiekio sprogstamųjų medžiagų ieškikliu ir rankiniu metalo detektoriumi;
(2)
patirtis parodė, kad rankinis keleivių ir kitų nei keleiviai asmenų apieškojimas ne visuomet yra veiksmingiausias būdas patikrinti tam tikras asmens vietas, ypač jei tos vietos nėra lengvai prieinamos, pavyzdžiui, tam tikri galvos apdangalai, gipso tvarsčiai ar protezai;
(3)
bandymai parodė, kad tokiais atvejais veiksminga derinti mažo kiekio sprogstamųjų medžiagų ieškiklio ir rankinio metalo detektoriaus naudojimą. Be to, mažo kiekio sprogstamųjų medžiagų ieškiklio ir rankinio metalo detektoriaus naudojimas gali palengvinti tikrinimo procesą, ir toks tikrinimo metodas gali būti suvokiamas kaip mažiau atgrasus nei apieškojimas rankomis, todėl tikrinamiems asmenims tai gali būti labiau priimtina;
(4)
todėl naudinga ir pagrįsta leisti šiuos metodus taikyti tikrinant tas asmens vietas, kurių rankinis apieškojimas laikomas neveiksmingu ir (arba) nepageidautinu, pavyzdžiui, tam tikrus galvos apdangalus, gipso tvarsčius ar protezus;
(5)
šiuo reglamentu užtikrinama, kad būtų laikomasi pagrindinių teisių ir principų, įtvirtintų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma, žmogaus orumo, religijų laisvės, nediskriminavimo, asmenų su negalia teisių ir teisės į laisvę ir saugumą. Jei reglamentu ribojamos tos teisės ir principai, toks apribojimas taikomas tik tam, kad būtų pasiekti bendro intereso tikslai ir siekiant patenkinti poreikį saugoti kitų asmenų teises ir laisves, laikantis chartijos 52 straipsnyje nustatytų sąlygų. Šis reglamentas turi būti taikomas atsižvelgiant į tas teises ir principus;
(6)
todėl Komisijos reglamentas (ES) Nr. 185/2010 (3) turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(7)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka pagal Reglamento (EB) Nr. 300/2008 19 straipsnio 1 dalį sudaryto Civilinės aviacijos saugumo komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 185/2010 priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 4 d.