NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 515/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíle Unie zajistit vysokou úroveň bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva podle čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) by mělo být dosaženo mimo jiné společnými opatřeními pro překračování vnitřních hranic osobami a ochranu na vnějších hranicích a společnou vízovou politiku, která mají být součástí konvergentního vícestupňového systému, který by měl umožnit výměnu údajů a získání úplných informací o situaci a jehož cílem je usnadnit legální cestování a boj proti nelegálnímu přistěhovalectví.
(2)
Unie musí přistupovat k vnitřním a vnějším aspektům řízení migrace a vnitřní bezpečnosti uceleněji, měla by vytvořit spojitost mezi bojem proti nelegálnímu přistěhovalectví a zvýšením bezpečnosti na vnějších hranicích Unie a také by měla lépe spolupracovat a vést dialog se třetími zeměmi při řešení nelegálního přistěhovalectví a podpoře legální migrace.
(3)
Je nezbytné vytvořit integrovaný přístup k otázkám vyplývajícím z migračních tlaků a žádostí o azyl a ke správě vnějších hranic Unie, přičemž je nutné, aby byly k dispozici dostatečné rozpočtové prostředky a podpůrné nástroje pro řešení mimořádných situací v duchu dodržování lidských práv a solidarity mezi všemi členskými státy se zřetelem na vnitrostátní odpovědnost a při jasném vymezení úkolů.
(4)
Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie (dále jen „strategie vnitřní bezpečnosti“), kterou Rada schválila v únoru 2010, tvoří sdílený program pro řešení těchto společných úkolů v oblasti bezpečnosti. Sdělení Komise z listopadu 2010 nazvané „Strategie vnitřní bezpečnosti EU: pět kroků směrem k bezpečnější Evropě“ proměňuje zásady a pokyny strategie v konkrétní kroky tím, že stanovuje pět strategických cílů: zničit mezinárodní zločinecké sítě, předcházet terorismu a řešit radikalizaci a nábor, zvýšit pro občany a podniky úroveň bezpečnosti v kyberprostoru, posílit bezpečnost prostřednictvím správy hranic a zlepšit odolnost Evropy vůči krizím a katastrofám.
(5)
Podle strategie vnitřní bezpečnosti jsou svoboda, bezpečnost a spravedlnost cíle, které je třeba sledovat souběžně, přičemž bezpečnost by měla být v rámci snahy o dosažení svobody a spravedlnosti prosazována vždy v souladu se zásadami stanovenými ve Smlouvách, zásadami právního státu a závazky Unie v oblasti základních práv.
(6)
Klíčovými zásadami, kterými se provádění strategie vnitřní bezpečnosti řídí, by měly být solidarita mezi členskými státy, jasné rozdělení úkolů, respektování základních svobod a lidských práv a právního státu, silné zaměření na globální perspektivu a propojení s vnější bezpečností stejně jako plný soulad s cíli zahraniční politiky Unie, jak jsou stanoveny v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(7)
Na podporu provádění strategie v oblasti vnitřní bezpečnosti a pro zajištění, aby mohla být skutečně uvedena do chodu, by měla být členským státům poskytnuta adekvátní finanční podpora formou zřízení Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“).
(8)
Vzhledem k právním specifikům, jež se vážou k hlavě V Smlouvy o fungování EU, nelze z právního hlediska fond zřídit formou jediného finančního nástroje. Fond by měl být proto zřízen jako komplexní rámec pro finanční podporu Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti, který bude obsahovat nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz (dále jen „nástroj“) zřízený tímto nařízením, jakož i nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2014 (4). Tento komplexní rámec by mělo doplňovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (5), na které by toto nařízení mělo odkazovat, pokud jde o pravidla týkající se programování, finančního řízení, řízení a kontroly, účetní závěrky, uzavírání programů a podávání zpráv a hodnocení.
(9)
Nová dvoupilířová struktura financování v oblasti vnitřních záležitostí by měla přispívat ke zjednodušení, racionalizaci, konsolidaci a transparentnosti financování v této oblasti. Mělo by se usilovat o součinnost, soulad a doplňkovost s jinými fondy a programy, a to i za účelem přidělování finančních prostředků na společné cíle. Mělo by se nicméně zabránit překrývání různých nástrojů financování.
(10)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení a současně splňovat požadavky v oblasti předvídatelnosti a zajišťovat spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů s cílem splnit obecné i konkrétní cíle stanovené v tomto nařízení.
(11)
Hlavní zásady, kterými se řídí provádění fondu, jsou účinnost opatření a kvalita výdajů. Fond by měl být dále prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(12)
Fond by měl brát zvláštní ohled na ty členské státy, které jsou v důsledku své zeměpisné polohy neúměrně zatíženy migračními toky.
(13)
Solidarita a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy a Unií jsou základními prvky společné politiky v oblasti správy vnějších hranic.
(14)
Fond by měl vyjadřovat solidaritu prostřednictvím finanční pomoci těm členským státům, které v plném rozsahu uplatňují schengenská ustanovení týkající se vnějších hranic, jakož i těm státům, které se na úplnou účast v schengenském systému připravují, a měl by být využíván členskými státy v zájmu společné politiky Unie v oblasti správy vnějších hranic.
(15)
Aby se přispělo k dosažení obecných cílů tohoto fondu, měly by členské státy zajistit, že se jejich národní programy zaměří na konkrétní cíle nástroje a že rozdělení zdrojů mezi jednotlivé cíle bude úměrné souvisejícím výzvám a potřebám a umožní splnění cílů. V případě, že se národní program některým z konkrétních cílů nezabývá nebo jsou přidělené zdroje nižší než minimální procentní podíly na některé cíle národních programů stanovené v tomto nařízení, měl by to daný členský stát v rámci programu odůvodnit.
(16)
Aby bylo možné výsledky dosažené tímto fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý specifický cíl tohoto nástroje. Měření plnění specifických cílů prostřednictvím společných ukazatelů neznamená, že provádění akcí v návaznosti na tyto ukazatele bude povinné.
(17)
Účast určitého členského státu by neměla být souběžná s jeho účastí na některém dočasném finančním nástroji Unie, který podporuje přijímající členské státy mimo jiné při financování akcí na nových vnějších hranicích Unie v rámci provádění schengenského acquis týkajícího se hranic, víz a ochrany vnějších hranic.
(18)
Nástroj by měl být založen na procesu budování kapacit vytvořených za pomoci Fondu pro vnější hranice na období 2007-2013, který byl zřízen rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES (6), a měl by být rozšířen tak, aby zohledňoval nové události.
(19)
Při plnění úkolů na vnějších hranicích a konzulátech v souladu se schengenským acquis týkajícím se hranic a víz vykonávají členské státy v schengenském prostoru činnosti v zájmu všech ostatních členských států a jejich jménem, a tím vykonávají pro Unii veřejnou službu. Tento nástroj by měl přispívat na podporu nákladů na provoz souvisejících s politikou ochrany hranic a víz a umožnit členským státům, aby si udržovaly kapacity nezbytné pro tuto službu, kterou vykonávají pro všechny. Tato podpora spočívá v plné náhradě vybraných zvláštních nákladů souvisejících s cíli spadajícími do nástroje a měla by být nedílnou součástí národních programů.
(20)
Nástroj by měl doplňovat a posilovat činnosti prováděné za účelem rozvoje operativní spolupráce pod záštitou Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (7) (dále jen „agentura Frontex“), včetně nových činností vyplývajících ze změn zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1168/2011 (8), a tímto dále posílit solidaritu mezi těmi členskými státy, které provádějí kontrolu na vnějších hranicích v zájmu schengenského prostoru jako celku a jeho jménem. To mimo jiné znamená, že by členské státy měly při přípravě svých národních programů zohledňovat analytické nástroje a provozní a technické pokyny vytvořené agenturou Frontex i připravené školící osnovy, konkrétně společné hlavní osnovy pro školení příslušníků pohraniční stráže, včetně částí týkajících se základních práv a přístupu k mezinárodní ochraně. V zájmu rozvoje doplňkovosti mezi posláním agentury Frontex a povinnostmi členských států, pokud jde o ochranu a ostrahu vnějších hranic, i pro zajištění soudržnosti a předcházení neúčinnosti v oblasti nákladů by Komise měla agenturu Frontex konzultovat ohledně návrhů národních programů předkládaných členskými státy, a to zejména pokud jde o činnosti financované z operační podpory.
(21)
Tento nástroj by měl být proveden tak, aby byla plně respektována práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie a mezinárodní závazky Unie a aniž je dotčeno uplatňování zvláštních ustanovení o právu na azyl a mezinárodní ochranu.
(22)
Pro posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva je zásadní jednotná a vysoce kvalitní ochrana vnějších hranic. V souladu se společnými standardy Unie by měl tento nástroj podporovat opatření související se správou vnějších hranic, měl by být uplatňován v souladu se čtyřstupňovým modelem ochrany, který zahrnuje opatření ve třetích zemích, spolupráci se sousedními zeměmi, opatření na ochranu hranic a kontrolní opatření v oblasti volného pohybu s cílem předcházet nelegálnímu přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti v schengenském prostoru.
(23)
Podle článku 3 Smlouvy o EU by měl nástroj podporovat činnosti zaměřující se na zajišťování ochrany dětí, které by na vnějších hranicích mohly utrpět újmu. Členské státy by při provádění akcí zaměřených na identifikaci, okamžitou pomoc a předávání útvarům pro ochranu měly pokud možno věnovat zvláštní pozornost zejména zranitelným osobám, zejména dětem a nezletilým osobám bez doprovodu.
(24)
K zajištění jednotné a vysoce kvalitní ochrany vnějších hranic a k usnadnění legálního cestování přes vnější hranice v rámci strategie vnitřní bezpečnosti by měl nástroj přispívat k rozvoji společného evropského systému integrované správy hranic. Tento systém zahrnuje veškerá opatření související s politikou, právními předpisy, systematickou spoluprací, sdílením zátěže, vyhodnocováním konkrétní situace a měnících se tras nelegálních migračních toků, zaměstnanci, vybavením a technologií přijatá na různých úrovních příslušnými orgány členských států jednajícími ve spolupráci s agenturou Frontex, třetími zeměmi a případně s ostatními subjekty, jako jsou zejména Europol a Agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů, a využívá mimo jiné čtyřstupňový model ochrany hranic a integrovanou analýzu rizik Unie.
(25)
V souladu s protokolem č. 5 k aktu o přistoupení z roku 2003 o pozemním průjezdu osob mezi Kaliningradskou oblastí a ostatními částmi Ruské federace by se z nástroje měly uhradit veškeré dodatečné náklady vynaložené při provádění zvláštních ustanovení acquis Unie přijatých pro tento průjezd, tj. nařízení Rady (ES) č. 693/2003 (9) a nařízení Rady (ES) č. 694/2003 (10). Potřeba nepřetržité finanční podpory za ušlé poplatky by však měla záviset na platném vízovém režimu Unie s Ruskou federací.
(26)
Nástroj by měl obsahovat podporu vnitrostátních opatření a spolupráce mezi členskými státy v oblasti vízové politiky a jiné činnosti probíhající ve fázi, která předchází ochraně vnějších hranic, a měl by v plné míře při tom využívat vízový informační systém (VIS). Účinné řízení činností organizovaných službami členských států ve třetích zemích je v zájmu společné vízové politiky jakožto součásti vícestupňového systému zaměřeného na usnadnění legálního cestování a na boj proti nelegálnímu přistěhovalectví v Unii a je nedílnou součástí společného integrovaného systému správy hranic.
(27)
Kromě toho by měl nástroj podporovat opatření na území zemí schengenského prostoru, která jsou součástí rozvoje společného integrovaného systému správy hranic, jenž posiluje celkové fungování schengenského prostoru.
(28)
Nástroj by měl rovněž podporovat rozvoj systémů informační technologie Evropské unie založených na stávajících nebo nových systémech informačních technologií, díky čemuž by byly členské státy vybaveny nástroji pro efektivnější řízení pohybu státních příslušníků třetích zemí přes hranice a byla by zajištěna lepší identifikace a ověření totožnosti cestujících, čímž by se zjednodušilo cestování a zvýšila bezpečnost hranic. Za tímto účelem by měl být zřízen program v souladu se strategií řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU, jehož cílem je pokrýt náklady na rozvoj součástí takových systémů jak na centrální, tak na vnitrostátní úrovni, které zajišťují technický soulad, interoperabilitu s ostatními informačními systémy Unie, úspory nákladů a hladký průběh provádění v členských státech. Systémy informačních technologií financované podle tohoto nařízení by měly být v souladu se základními právy, včetně ochrany osobních údajů.
(29)
Členské státy by měly poskytnout nezbytné finanční prostředky pro Evropský systém ostrahy hranic (Eurosur), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 (11), aby bylo zajištěno jeho správné fungování.
(30)
Pro okamžité řešení nepředpokládaného migračního tlaku a rizik pro bezpečnost hranic by mělo být možné poskytnout mimořádnou pomoc v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 514/2014.
(31)
Navíc v zájmu posílené solidarity v schengenském prostoru jako celku by v případech, kdy jsou zjištěny nedostatky či případná rizika, a to zejména v důsledku schengenského hodnocení, měly členské státy záležitost příslušným způsobem sledovat za pomocí zdrojů v rámci svých národních programů podle priority, případně jako doplněk opatření mimořádné pomoci.
(32)
Pro posílení solidarity a sdílení odpovědnosti by měly být členské státy vyzývány, aby využily část zdrojů dostupných v rámci národních programů na zvláštní priority definované Unií, jako například nákup technického vybavení pro potřeby agentury Frontex a rozvoj konzulární spolupráce pro Unii. Je nutné zajistit co největší dopad financování Unie tím, že budou uvolněny a shromážděny veřejné a soukromé finanční zdroje a bude využito jejich pákového účinku. Měla by být zajištěna maximální transparentnost, odpovědnost a demokratická kontrola inovativních finančních nástrojů a mechanismů, do nichž je zapojen rozpočet Unie.
(33)
Aby bylo zajištěno uplatňování schengenského acquis v celém schengenském prostoru, mělo by být provádění nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 (12) podporováno také tímto nástrojem, který je nezbytný pro podporu uplatňování politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva zajišťujícím vysokou úroveň ochrany vnějších hranic a neprovádění hraničních kontrol uvnitř schengenského prostoru.
(34)
Vzhledem ke zkušenostem získaným v případě Fondu pro vnější hranice a rozvoji systémů SIS II a VIS se považuje za vhodné, aby byl umožněn určitý stupeň flexibility týkající se případných převodů zdrojů mezi různými prostředky provádění cílů nástroje, aniž by byla ovlivněna zásada zajistit od počátku kritickou míru a finanční stabilitu pro programy a operační podporu pro členské státy a aniž by byl dotčen dohled Evropského parlamentu a Rady.
(35)
Ve stejném smyslu by měl být rozšířen rozsah akcí a zvýšeny stropy zdrojů, které má Unie stále k dispozici (dále jen „akce Unie“) s cílem posílit kapacity Unie při provádění různých činností v daném rozpočtovém roce týkajících se správy vnějších hranic a společné vízové politiky v zájmu Unie jako celku, a to v případě potřeby. Mezi takové akce Unie patří studie a pilotní projekty na podporu správy vnějších hranic a společné vízové politiky a jejich uplatňování, odborná příprava příslušníků pohraniční stráže v oblasti ochrany lidských práv, opatření či ujednání v třetích zemích, která se zabývají migračními tlaky z těchto zemí v zájmu optimálního řízení migračních toků do Unie a efektivní organizace souvisejících úkolů na vnějších hranicích a konzulátech.
(36)
Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná nástrojem by měla být přijímána v součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, která získávají podporu prostřednictvím zeměpisných a tematických nástrojů vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu vážou. Neměla by být určena na podporu akcí přímo orientovaných na rozvoj a v případě potřeby by měla doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Rovněž bude zajištěn soulad s humanitární politikou Unie, zejména pokud jde o mimořádná opatření.
(37)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřit na činnosti, kde může příspěvek Unie vytvářet přidanou hodnotu ve srovnání s akcemi na úrovni samotných členských států. Vzhledem k tomu, že Evropská unie má lepší postavení než členské státy k poskytnutí rámce pro vyjádření solidarity Unie při ochraně hranic, vízové politiky a řízení migračních toků a k poskytnutí platformy pro vývoj společných systémů informačních technologií na podporu těchto politik, finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení přispěje zejména k posilování kapacit v těchto oblastech na vnitrostátní i unijní úrovni.
(38)
Toto nařízení by mělo stanovit přidělení základních částek jednotlivým členským státům. Základní částka pro každý členský stát by měla být vypočtena na základě finančních přídělů z Fondu pro vnější hranice pro jednotlivé členské státy v letech 2010-2012 a vydělením výsledné částky celkovou výší prostředků, které jsou k dispozici pro sdílené řízení na tyto tři roky. Výpočty byly provedeny v souladu s kritérii pro rozdělování stanovenými v rozhodnutí č. 574/2007/ES.
(39)
Komise by měla monitorovat provádění nástroje v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 514/2014 za pomoci klíčových ukazatelů pro hodnocení výsledků a dopadu. Tyto ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvářet minimální základ pro hodnocení toho, nakolik bylo cílů nástroje dosaženo.
(40)
Pro doplnění nebo změnu ustanovení tohoto nařízení týkajících se vymezení specifických akcí v rámci národních programů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(41)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně přípravy aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(42)
Za účelem zajištění jednotného, účinného a včasného uplatňování ustanovení o operační podpoře stanovené tímto nařízením by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
(43)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovit solidaritu a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy a Unií při správě vnějších hranic a v rámci vízové politiky, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(44)
Rozhodnutí č. 574/2007/ES by mělo být zrušeno za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(45)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (14), která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí Rady 1999/437/ES (15).
(46)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (16), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A a B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (17).
(47)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (18), která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (19).
(48)
V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení není pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že tento návrh navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 tohoto Protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda toto nařízení je provede ve svém vnitrostátním právu.
(49)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (20). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(50)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (21). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(51)
Je vhodné uvést do souladu dobu použitelnosti tohoto nařízení s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (22). Proto by se mělo toto nařízení použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“) zřizuje nástroj pro finanční podporu správy vnějších hranic a společné vízové politiky (dále jen „nástroj“).
Společně s nařízením (EU) 513/2014 se tímto nařízením zřizuje fond na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle finanční podpory a způsobilé akce;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
zdroje dostupné v rámci tohoto nástroje od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a jejich rozdělování;
d)
účel a oblast působnosti různých zvláštních prostředků, kterými se financují výdaje na správu vnějších hranic a společnou vízovou politiku.
3. Tímto nařízením se upravuje uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„vnějšími hranicemi“ se rozumí pozemní hranice členských států, včetně říčních a jezerních hranic, námořní hranice a letiště, říční přístavy, námořní přístavy a jezerní přístavy členských států, na které se vztahují právní předpisy Unie o překračování vnějších hranic, bez ohledu na to, zda se jedná o dočasné hranice či nikoli;
b)
„společnými standardy Unie“ se rozumí uplatňování operativních opatření společným a nefragmentárním způsobem s cílem dosáhnout vysoké a jednotné úrovně bezpečnosti v oblasti ochrany hranic a víz v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (23), nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (24), nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 (25), nařízením (ES) č. 2007/2004, nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 (26), schengenským katalogem pro ochranu vnějších hranic, praktickou příručkou pro příslušníky pohraniční stráže, příručkou o vízech, praktickou příručkou o uplatňování a řízení systému Eurosur a všemi dalšími nařízeními a pokyny, které budou přijaty na úrovni Unie a budou se vztahovat na ochranu hranic a víza;
c)
„dočasnými vnějšími hranicemi“ se rozumí:
i)
společná hranice mezi členským státem, který v plném rozsahu provádí schengenské acquis, a členským státem, který je povinen toto acquis v plném rozsahu uplatňovat v souladu se svým aktem o přistoupení, pro nějž však příslušné rozhodnutí Rady, které ho zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost,
ii)
společná hranice mezi dvěma členskými státy, které jsou povinny uplatňovat schengenské acquis v plném rozsahu v souladu se svými akty o přistoupení, pro něž však příslušné rozhodnutí Rady, které je zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost;
d)
„hraničním přechodem“ se rozumí jakýkoliv přechod určený příslušnými orgány pro překračování vnějších hranic, oznámený v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 562/2006;
e)
„schengenským hodnotícím a monitorovacím mechanismem“ se rozumí ověření správného uplatňování schengenského acquis, jak stanoví nařízení (EU) č. 1053/2013;
f)
„mimořádnou situací“ se rozumí situace vyvolaná naléhavými a výjimečnými okolnostmi, kdy velký či nepřiměřený počet státních příslušníků třetích zemí překročí vnější hranice jednoho nebo více členských států nebo se očekává, že je překročí, nebo jakákoli jiná řádně odůvodněná naléhavá situace, která vyžaduje okamžité přijetí opatření na vnějších hranicích;
g)
„úsekem vnějších hranic“ se rozumí vnější pozemní či námořní hranice členského státu, definovaná ve vnitrostátním právu nebo stanovená národním koordinačním centrem či jiným příslušným vnitrostátním orgánem pro účely provádění nařízení (EU) č. 1052/2013, nebo část této hranice.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem nástroje je přispět k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Evropské unii a usnadnit legální cestování prostřednictvím jednotné a vysoké úrovně ochrany vnějších hranic a účinným zpracováváním schengenských víz v souladu se závazky Unie v oblasti základních svobod a lidských práv.
2. V rámci obecného cíle stanoveného v odstavci 1 nástroj přispívá v souladu s prioritami obsaženými v příslušných unijních strategiích, programech, posouzeních hrozeb a posouzeních rizik k plnění následujících konkrétních cílů:
a)
podporovat společnou vízovou politiku, která má usnadňovat legální cestování, poskytovat žadatelům o víza vysoce kvalitní služby, zajišťovat rovné zacházení se státními příslušníky třetích zemí a řešit nelegální přistěhovalectví;
b)
podporovat integrovanou správu hranic, včetně podpory další harmonizace opatření souvisejících se správou hranic v souladu se společnými standardy Unie a prostřednictvím sdílení informací mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a agenturou Frontex, aby byla zajištěna jednotná a vysoká úroveň ochrany a zabezpečení vnějších hranic na jedné straně, včetně řešení nelegálního přistěhovalectví, a plynulý přechod přes vnější hranice v souladu s schengenským acquis na straně druhé, přičemž bude zajištěna dostupnost mezinárodní ochrany pro osoby, které ji potřebují, v souladu se závazky, které členské státy přijaly v oblasti lidských práv, včetně zásady nenavracení.
Dosažení specifických cílů tohoto nástroje se hodnotí v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014 podle společných ukazatelů, které jsou stanoveny v příloze IV tohoto nařízení a ukazatelů pro konkrétní programy zahrnutých v národních programech.
3. Pro dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 nástroj přispěje k následujícím operačním cílům:
a)
podpora rozvoje provádění a prosazování politik s cílem zajistit neprovádění kontrol osob bez ohledu na jejich státní příslušnost při překračování vnitřních hranic a provádění kontrol osob a efektivní monitorování překračování vnějších hranic;
b)
postupné zavádění systému integrované správy vnějších hranic založeného na solidaritě a odpovědnosti, zejména prostřednictvím:
i)
posilování systémů kontrol a ostrahy na vnějších hranicích a meziagenturní spolupráce mezi pohraničními, celními, migračními, azylovými a donucovacími orgány členských států na vnějších hranicích, včetně námořních hranic,
ii)
opatření na území souvisejících se správou vnějších hranic a nezbytných stěžejních opatření týkajících se bezpečnosti dokumentů, zjišťování a ověřování totožnosti a interoperability získaného technického vybavení,
iii)
jakýchkoli opatření přispívajících rovněž k předcházení přeshraniční trestné činnosti na vnějších hranicích související s pohybem osob, včetně obchodu s lidmi a převaděčství, a k potírání této trestné činnosti;
c)
podpora rozvoje a provádění společné politiky týkající se víz a jiných krátkodobých povolení k pobytu a různých forem konzulární spolupráce za účelem zajištění lepšího konzulárního pokrytí a harmonizovaných postupů při vydávání víz;
d)
zřizování a provozování systémů informačních technologií, jejich komunikační infrastruktury a vybavení podporujícího společnou vízovou politiku, hraniční kontroly a ostrahu hranic na vnější hranici a plné dodržování práva na ochranu osobních údajů;
e)
zlepšení informovanosti o situaci na vnějších hranicích a schopnosti členských států reagovat;
f)
zajišťování účinného a jednotného uplatňování acquis Unie týkajícího se hranic a víz, včetně účinného fungování schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu;
g)
posilování akcí členských států přispívajících ke zlepšení spolupráce mezi členskými státy působícími ve třetích zemích v souvislosti s toky státních příslušníků třetích zemí na území členských států, včetně předcházení nelegálnímu přistěhovalectví a jeho řešení, jakož i spolupráce s třetími zeměmi v tomto ohledu a v naprostém souladu s cíli a zásadami vnější činnosti Unie a její humanitární politiky.
4. Akce financované z nástroje musí být prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Akce musí být v souladu zejména s ustanoveními Listiny základních práv Evropské unie, unijními právními předpisy na ochranu údajů, Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP), zásadou spravedlivého zacházení se státními příslušníky třetích zemí, právem na azyl a na mezinárodní ochranu, zásadou nenavracení a mezinárodními závazky Unie a členských států vyplývajícími z mezinárodních nástrojů, jejichž jsou signatáři, například Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967.
Členské státy by pokud možno měly věnovat zvláštní pozornost zejména provádění akcí zaměřených na identifikaci, okamžitou pomoc a předávání zranitelných osob, zejména dětí a nezletilých osob bez doprovodu, útvarům zajišťujícím jejich ochranu.
5. Při provádění akcí financovaných podle nástroje, které souvisejí s ostrahou námořní hranice, by členské státy měly věnovat zvláštní pozornost svým povinnostem poskytnout pomoc ohroženým osobám, které vyplývají z mezinárodního námořního práva. V tomto ohledu mohou být využívány vybavení a systémy financované z nástroje k pátracím a záchranným akcím, k nimž může dojít při realizaci opatření na ostrahu hranic na moři, s cílem přispět k zajištění ochrany a záchraně životů migrantů.
6. Nástroj přispívá k financování technické pomoci z podnětu členských států a Komise.
Článek 4
Způsobilé akce
1. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na sjednané závěry politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 9 tohoto nařízení jsou prostřednictvím tohoto nástroje podporovány akce v členských státech nebo akce jimi prováděné, a to zejména:
a)
infrastruktury, budovy a systémy nezbytné na hraničních přechodech a pro ostrahu prostoru mezi hraničními přechody za účelem předcházení a boje proti nedovolenému překračování hranic, nelegálnímu přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti a zajištění plynulých toků cestujících;
b)
operativní vybavení, dopravní prostředky a komunikační systémy nezbytné pro účinnou a bezpečnou ochranu hranic a odhalování osob;
c)
systémy informačních a komunikačních technologií pro účinné řízení migračních toků přes hranice, včetně investic do stávajících a budoucích systémů;
d)
infrastruktura, budovy, systémy komunikačních a informačních technologií a operativní vybavení nezbytné pro zpracovávání žádostí o víza a konzulární spolupráci, jakož i další akce zaměřené na zlepšení kvality služeb pro žadatele o vízum;
e)
odborná příprava týkající se používání vybavení a systémů uvedených v písm. b), c) a d) a prosazování norem řízení kvality a odborná příprava příslušníků pohraniční stráže, v případě potřeby v třetích zemích, týkající se provádění jejich úkolů v oblasti ostrahy, poradenství a kontroly v souladu s mezinárodním právem v oblasti lidských práv, včetně identifikace obětí obchodování s lidmi a převaděčství;
f)
vysílání styčných úředníků v oblasti přistěhovalectví a poradců pro doklady do třetích zemí a výměna a vysílání příslušníků pohraniční stráže mezi členskými státy navzájem nebo mezi členským státem a třetí zemí;
g)
studie, odborná příprava, pilotní projekty a další akce, jejichž prostřednictvím bude postupně vytvořen systém integrované správy vnějších hranic, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 3, včetně akcí zaměřených na posílení meziagenturní spolupráce jak v jednotlivých členských státech, tak mezi členskými státy navzájem, a akcí týkajících se interoperability a harmonizace systémů správy hranic;
h)
studie, pilotní projekty a akce zaměřené na provádění doporučení, operativní standardy a osvědčené postupy vyplývající z operativní spolupráce mezi členskými státy a agenturami Unie.
2. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 9 tohoto nařízení jsou prostřednictvím nástroje podporovány akce ve vztahu ke třetím zemím, a to zejména:
a)
informační systémy, nástroje nebo vybavení pro sdílení informací mezi členskými státy a třetími zeměmi;
b)
akce týkající se operační spolupráce mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně společných operací;
c)
projekty ve třetích zemích, jejichž cílem je zlepšit systémy ostrahy, a zajistit tak spolupráci s Eurosur;
d)
studie, semináře, pracovní setkání, konference, odborná příprava, vybavení a pilotní projekty na poskytování ad hoc technických a operativních znalostí třetím zemím;
e)
studie, semináře, pracovní setkání, konference, odborná příprava, vybavení a pilotní projekty provádějící zvláštní doporučení, operativní standardy a osvědčené postupy vyplývající z operativní spolupráce mezi členskými státy a agenturami Unie v třetích zemích.
Komise a členské státy spolu s Evropskou službou pro vnější činnost zajišťují koordinaci akcí ve třetích zemích a ve vztahu ke třetím zemím, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014.
3. Akce uvedené v odst. 1 písm. a) nejsou na dočasných vnějších hranicích způsobilé.
4. Akce související s dočasným a výjimečným znovuzavedením ochrany vnitřních hranic podle Schengenského hraničního kodexu nejsou způsobilé.
5. Akce, jejichž výlučným cílem nebo dopadem je kontrola zboží, nejsou způsobilé.
KAPITOLA II
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 5
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje na provádění tohoto nástroje činí 2 760 milionů EUR v současných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou čerpány těmito způsoby:
a)
v rámci národních programů podle článků 9 a 12;
b)
v rámci operační podpory, která je součástí, národních programů a za podmínek stanovených v článku 10;
c)
v rámci zvláštního režimu průjezdu podle článku 11;
d)
v rámci akcí Unie podle článku 13;
e)
v rámci mimořádné pomoci podle článku 14;
f)
v rámci provádění programu pro zřizování systémů informačních technologií na podporu řízení migračních toků přes vnější hranice za podmínek stanovených v článku 15;
g)
v rámci technické pomoci podle článku 16.
4. Rozpočet přidělený v rámci tohoto nástroje na akce Unie uvedené v článku 13 tohoto nařízení, na mimořádnou pomoc podle článku 14 tohoto nařízení a na technickou pomoc podle čl. 16 odst. 1 tohoto nařízení je plněn v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (27) a případně v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Rozpočet přidělený národním programům uvedeným v článku 9, na operační podporu uvedenou v článku 10 a fungování zvláštního režimu průjezdu uvedeného v článku 11 je plněn v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Rozpočet přidělený zemím zapojeným do provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis uvedeným v odstavci 7 tohoto článku je plněn v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) bod i) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Způsoby plnění rozpočtu pro program týkající se vývoje systémů informačních technologií založených na stávajících nebo nových systémech informačních technologií jsou stanoveny v příslušných právních předpisech Unie s výhradou jejich přijetí.
5. Celkové zdroje se použijí takto:
a)
1 551 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
791 milionů EUR na vývoj systémů informačních technologií založených na stávajících nebo nových systémech na podporu řízení migračních toků přes vnější hranice Unie, s výhradou přijetí příslušných právních předpisů Unie.
Pokud tato částka není přidělena nebo vynaložena, Komise ji formou aktu v přenesené pravomoci podle článku 17 přidělí na jednu nebo více činností uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. b) a c) a písmeně d) tohoto odstavce. V tomto aktu v přenesené pravomoci se posoudí stav vývoje příslušných systémů informačních technologií včetně plnění rozpočtu a částek, které se podle očekávání nepodaří vynaložit. Toto přidělení lze provést po přijetí příslušných právních aktů nebo při přezkumu v polovině období podle článku 8;
c)
154 milionů EUR na zvláštní režim průjezdu;
d)
264 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc a technickou pomoc z podnětu Komise, přičemž se na akce Unie použije alespoň 30 % této částky.
6. Společně s celkovými zdroji stanovenými pro nařízení (EU) č. 513/2014 představují globální zdroje, jež jsou k dispozici pro tento nástroj, jak stanoví odstavec 1, finanční krytí pro fond a představují pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 2. prosince 2013 o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (28).
7. Země zapojené do provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis se účastní nástroje v souladu s tímto nařízením.
Budou uzavřena ujednání týkající se finančních příspěvků placených těmito zeměmi do tohoto nástroje a doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Unie a pravomoci auditu Účetního dvora.
Finanční příspěvky z těchto zemí se připočtou k celkovým zdrojům dostupným z rozpočtu Unie, jak stanoví odstavec 1.
Článek 6
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. 1 551 milionů EUR je přiděleno členským státům orientačně takto:
a)
1 276 milionů EUR tak, jak je uvedeno v příloze I;
b)
147 milionů EUR na základě výsledků mechanismu uvedeného v článku 7;
c)
v rámci přezkumu v polovině období uvedeného v článku 8 a pro období počínaje rozpočtovým rokem 2018 je přiděleno 128 milionů EUR, což je zbývající část dostupných prostředků v rámci tohoto článku nebo jiná částka, jak je stanoveno podle odstavce 4, na základě výsledků analýzy rizik a přezkumu v polovině období.
2. Každý členský stát přidělí základní částky pro národní programy uvedené v příloze I takto:
a)
alespoň 10 % na akce v souvislosti s čl. 9 odst. 2 písm. a);
b)
alespoň 25 % na akce v souvislosti s čl. 9 odst. 2 písm. b);
c)
alespoň 5 % na akce v souvislosti s čl. 9 odst. 2 písm. c), d), e) a f).
Členské státy se mohou od těchto minimálních procentních podílů odchýlit, pokud je v daném národním programu podáno vysvětlení, z jakého důvodu při přidělení zdrojů v nižší než minimální míře není ohroženo dosažení příslušného cíle. Toto vysvětlení posoudí Komise v rámci schvalování národních programů podle čl. 9 odst. 2.
3. Členské státy poskytnou nezbytné prostředky pro Eurosur s cílem zajistit jeho řádné fungování.
4. Pro náležité plnění cílů nástroje v případě nepředpokládaných nebo nových okolností nebo pro zajištění účinného použití finančních prostředků dostupných v rámci nástroje je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17, pokud jde o úpravu orientační částky stanovené v odst. 1 písm. c) tohoto článku.
5. Členské státy, které přistoupí k Unii v období 2012-2020, nemohou využívat výhod plynoucích z příspěvků na národní programy v rámci tohoto nástroje, dokud budou moci čerpat z dočasného nástroje Unie, ze kterého získávají podporu přijímající členské státy na financování akcí na nových vnějších hranicích v rámci provádění schengenského acquis týkajícího se hranic, víz a ochrany vnějších hranic.
Článek 7
Zdroje na specifické akce
1. Členské státy mohou mimo své příděly vypočtené v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) získat další částku za předpokladu, že je jako taková označena v národním programu a je použita pro dosažení specifických akcí uvedených v příloze II.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 17, pokud jde o přepracování specifických akcí uvedených v příloze II, je-li to vhodné, například v rámci přezkumu v polovině období. V závislosti na dostupných zdrojích a na základě nových specifických akcí mohou členské státy obdržet další částku, podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Další částka v rámci tohoto článku se přidělí dotčeným členským státům v příslušném rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje nebo pozměňuje jejich národní program postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 8
Zdroje v rámci přezkumu v polovině období
1. Pro přidělení částky uvedené v čl. 6 odst. 1 písm. c) Komise do 1. června 2017 přihlédne k zatížení členských států při správě hranic, včetně pátracích a záchranných činností, k nimž může dojít při operacích na ostrahu hranic na moři, a hodnotících zpráv vypracovaných v rámci schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu a k úrovním ohrožení, na vnějších hranicích na období 2017-2020 a k faktorům, které měly vliv bezpečnost na vnějších hranicích v období 2014-2016. Uvedená částka se rozděluje mezi členské státy na základě vážení těchto kategorií hranic při zohlednění odstavce 6 tohoto článku:
a)
45 % pro vnější námořní hranice;
b)
38 % pro vnější pozemní hranice;
c)
17 % pro letiště.
2. Pro vnější námořní a pozemní hranice se při výpočtu částky vychází z délky úseků vnější hranice vynásobené úrovní ohrožení (minimální, běžné, střední, vysoká) pro každý úsek hranice, a to tímto způsobem:
a)
koeficient 0,5 pro minimální ohrožení;
b)
koeficient 1 pro běžné ohrožení;
c)
koeficient 3 pro střední ohrožení;
d)
koeficient 5 pro vysoké ohrožení.
3. V případě letišť se příspěvek pro každý členský stát stanoví následovně:
a)
50 % na základě počtu osob překračujících vnější hranice;
b)
50 % na základě počtu státních příslušníků třetích zemí, jimž byl na vnější hranici odepřen vstup.
4. V souladu se zprávou o analýze rizik vypracovanou agenturou Frontex a ve spolupráci s touto agenturou, případně s dalšími agenturami Unie, Komise určí úrovně ohrožení pro každý úsek vnější hranice členských států na období 2017-2020. Úrovně ohrožení se stanoví na základě těchto faktorů:
a)
zátěž v důsledku správy hranic na vnějších hranicích;
b)
faktory, které ovlivnily bezpečnost na vnějších hranicích členských států v období 2014-2016;
c)
změny politik Unie, například vízové politiky;
d)
možné budoucí trendy migračních toků a rizika nelegálních činností v souvislosti s nedovoleným překračováním vnějších hranic osobami a
e)
pravděpodobné změny v politické, hospodářské a sociální oblasti ve třetích zemích, zejména pak v sousedních zemích.
Komise má povinnost před vydáním zprávy, ve které se stanoví úrovně ohrožení, uspořádat s členskými státy výměnu názorů.
5. Pro účely rozdělení zdrojů podle odstavce 1:
a)
se zohlední demarkační linie mezi územími uvedenými v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 866/2004 (29), a to i přesto, že se nejedná o vnější pozemní hranici, pokud se zůstává použitelný článek 1 protokolu č. 10 týkajícího se Kypru k aktu o přistoupení z roku 2003; nezohledňuje se však délka námořní hranice, která se nachází severně od této linie;
b)
se výrazem „vnější námořní hranice“ rozumí vnější hranice pobřežního moře členských států v souladu s vymezením podle článků 4 až 16 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu. V případech, kdy je k zamezení nepovoleného překračování hranic třeba rozsáhlých pravidelných operací, se však tímto výrazem rozumí vnější hranice oblastí s vysokým rizikem. Tyto vnější hranice se určí s ohledem na příslušné údaje týkající se těchto operací v letech 2014-2016 poskytnuté dotčenými členskými státy.
6. Navíc v návaznosti na výzvu Komise učiněnou do 1. června 2017 mohou členské státy obdržet další příspěvek za předpokladu, že je jako takový označen v národním programu a bude použit na dosažení specifických akcí, které budou stanoveny s ohledem na priority Unie v danou dobu.
7. Další částky v rámci tohoto článku se přidělí dotčeným členským státům v příslušném rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje nebo pozměňuje jejich národní program postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 9
Národní programy
1. Národní programy, které mají být vypracovány s přihlédnutím k výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 v rámci nástroje, a ty, které mají být vypracovány podle nařízení (EU) č. 513/2014, jsou předloženy Komisi jako jediný národní program pro fond v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. V rámci národních programů, které má Komise posoudit a schválit podle článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s přihlédnutím k výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 sledují především tyto cíle:
a)
vytvořit evropský systém ostrahy hranic (Eurosur) v souladu s právem a pokyny Unie;
b)
podporovat a rozšiřovat stávající kapacitu na národní úrovni ve vízové politice a při správě vnějších hranic, jakož i podporovat a rozšiřovat opatření v rámci oblasti volného pohybu v souvislosti se správou vnějších hranic, s ohledem zejména na nové technologie, vývoj nebo normy pro řízení migračních toků;
c)
podporovat další rozvoj řízení migračních toků konzulárními a jinými službami členského státu v třetích zemích, například vytvořením mechanismu konzulární spolupráce, s cílem usnadnit zákonné cestování v souladu s právem Unie či právem příslušného členského státu a zabránit nelegálnímu přistěhovalectví do Unie;
d)
posilovat integrovanou správu hranic testováním a zaváděním nových nástrojů, interoperabilních systémů a pracovních metod, jejichž cílem je zlepšit výměnu informací v rámci členského státu nebo zlepšit spolupráci mezi agenturami;
e)
rozvíjet projekty, jejichž cílem bude zajistit jednotnou a vysokou úroveň ochrany vnější hranice v souladu se společnými standardy Unie a jež budou zaměřeny na zvýšenou interoperabilitu systémů správy hranic mezi členskými státy;
f)
podporovat po konzultaci s agenturou Frontex akce zaměřené na podporu další harmonizace správy hranic a zejména technologických prostředků v souladu se společnými standardy Unie;
g)
zajišťovat správné a jednotné uplatňování acquis Unie týkající se víz a ochrany hranic v důsledku nedostatků zjištěných na úrovni Unie a potvrzených výsledky zjištěnými v rámci schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu;
h)
budovat kapacitu pro řešení budoucích problémů, včetně současných i budoucích hrozeb a tlaků na vnějších hranicích zejména s ohledem na analýzu vypracovanou příslušnými agenturami Unie.
3. Při plnění cílů uvedených v odstavci 2 mohou členské státy poskytnout podporu akcím v rámci svých národních programů prováděným ve třetích zemích a v souvislosti se třetími zeměmi, včetně sdílení informací a operativní spolupráce.
4. Aby se vzájemně doplňovaly poslání agentury Frontex a povinnosti členských států, pokud jde o ochranu a ostrahu vnějších hranic, i pro zajištění konzistentnosti a předcházení neefektivnímu vynakládání nákladů, konzultuje Komise s agenturou Frontex návrhy národních programů, zejména ohledně činností financovaných z operační podpory.
Článek 10
Operační podpora v rámci národních programů členských států
1. Členský stát může využít až 40 % částky přidělené v rámci nástroje na svůj národní program na financování operační podpory pro veřejné orgány odpovědné za plnění úkolů a služeb, které představují pro Unii veřejnou službu.
2. Operační podpora je poskytována, pokud dotčený členský stát splní následující podmínky:
a)
dodržuje acquis Unie týkající se hranic a víz;
b)
dodržuje cíle národního programu;
c)
dodržuje společné standardy Unie s cílem posílit koordinaci mezi členskými státy a zabránit zdvojování, roztříštěnosti a nákladové neefektivitě v oblasti ochrany hranic.
3. Za tímto účelem Komise před schválením národních programů posoudí výchozí situaci v členských státech, které naznačily svůj záměr požádat o operační podporu, a přihlédne přitom případně k schengenským hodnotícím zprávám.
Zjištění Komise jsou předmětem výměny názorů s dotčeným členským státem.
V návaznosti na výměnu názorů může být schválení rozpočtové podpory ze strany Komise v rámci národního programu členského státu podmíněno programováním a dokončením řady akcí s cílem zajistit, aby podmínky stanovené v odstavci 2 byly do poskytnutí rozpočtové podpory zcela splněny.
4. Operační podpora se soustřeďuje na konkrétní úkoly nebo služby a zaměřuje se na cíle stanovené v příloze III. Je potřeba provést plnou úhradu výdajů vzniklých při plnění úkolů nebo služeb definovaných v národním programu v rozmezí finančních limitů stanovených v programu a stropu podle odstavce 1.
5. Operační podpora podléhá dohledu a výměně informací mezi Komisí a dotčeným členským státem v porovnání s výchozí situací v tomto členském státě, cíli, které mají být splněny, a ukazateli, kterými se měří pokrok.
6. Komise stanoví prostřednictvím prováděcích aktů postupy pro podávání zpráv týkající se uplatňování tohoto ustanovení a veškeré další praktické podrobnosti, aby členské státy a Komise mohly dodržet tento článek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 18 odst. 2.
Článek 11
Operační podpory na zvláštní režim průjezdu
1. Nástroj poskytne podporu na ušlé poplatky z víz vystavených za účelem průjezdu a na krytí dodatečných nákladů vynaložených na zavedení režimu dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD) v souladu s nařízením (ES) č. 693/2003 a nařízením (ES) č. 694/2003.
2. Zdroje přidělené Litvě v souladu s odstavcem 1 nepřesáhnou za období 2014-2020 154 milionů EUR a jsou dány k dispozici jako dodatečná konkrétní operační podpora pro Litvu.
3. Pro účely odstavce 1 se dodatečnými náklady rozumějí náklady, které přímo vyplývají z konkrétních požadavků při provádění operací v rámci zvláštního režimu průjezdu a které nevznikají v důsledku udělování víz pro účely průjezdu nebo pro jiné účely.
Financovat lze tyto druhy dodatečných nákladů:
a)
investice do infrastruktury;
b)
odborná příprava zaměstnanců provádějících zvláštní režim průjezdu;
c)
další náklady na provoz, včetně platů zaměstnanců konkrétně provádějících zvláštní režim průjezdu.
4. Ušlé poplatky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se vypočítají na základě výše poplatků za víza a osvobození od poplatků za víza stanovených v Dohodě mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o usnadnění udělování víz občanům Evropské unie a Ruské federace (30) v mezích finančního rámce stanoveného v odstavci 2 tohoto článku.
5. Komise a Litva přezkoumají uplatnění tohoto článku v případě změn, které mají dopad na existenci nebo fungování zvláštního režimu průjezdu.
6. Komise stanoví formou prováděcího aktu postupy pro podávání zpráv týkající se uplatňování tohoto ustanovení a veškeré finanční a jiné praktické podrobnosti, aby Litva a Komise mohly dodržet tento článek. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 18 odst. 2.
7. Pro zajištění hladkého fungování zvláštního režimu průjezdu může Komise učinit konkrétní dočasné dohody o úhradě, které se odchylují od ustanovení nařízení (EU) č. 514./2014.
Článek 12
Programování v souladu s výsledky schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu
V návaznosti na zprávu schengenského hodnocení, jak byla přijata v souladu s nařízením (EU) č. 1053/2013, dotčený členský stát prověří společně s Komisí a agenturou Frontex, jak řešit příslušná zjištění, včetně jakýchkoli nedostatků, a provést doporučení v rámci svého národního programu.
V případě nutnosti členský stát přepracuje svůj národní program v souladu s čl. 14 odst. 9 nařízení (EU) č. 513/2014 a zohlední v něm uvedená zjištění a doporučení.
Financování nápravných akcí je prioritou. V návaznosti na dialog s Komisí a agenturou Frontex příslušný členský stát přerozdělí zdroje v rámci svého programu, včetně zdrojů vyčleněných na operační podporu, nebo zavede nebo změní akce s cílem napravit nedostatky v souladu se zjištěními a doporučeními podle zprávy o schengenském hodnocení.
Článek 13
Akce Unie
1. Z podnětu Komise může být nástroj využíván k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na kterých má Unie mimořádný zájem (dále jen „akce Unie“) a jež se týkají obecných, specifických a operačních cílů uvedených v článku 3.
2. Akce Unie jsou způsobilé k financování, pokud sledují zejména tyto cíle:
a)
podporovat přípravné, monitorovací, administrativní a technické činnosti nutné k provádění politiky vnějších hranic a vízové politiky, včetně posilování správy schengenského prostoru vytvořením a uplatňováním hodnotícího mechanismu, jak stanoví nařízení (EU) č. 1053/2013 k ověření uplatňování schengenského acquis a schengenského hraničního kodexu, zejména výdaje na mise odborníků Komise a členských států, kteří se účastní návštěv na místě;
b)
zlepšit znalosti a chápání situace převládající v členských státech a třetích zemích prostřednictvím analýzy, hodnocení a podrobného monitorování politik;
c)
podporovat rozvoj společných statistických nástrojů, včetně společných statistických nástrojů, metod a společných ukazatelů;
d)
podporovat a sledovat provádění právních předpisů Unie a cílů politik Unie v členských státech a hodnotit jejich účinnost a dopad, a to i s ohledem na dodržování lidských práv a základních svobod v rozsahu působnosti tohoto nástroje;
e)
podporovat vytváření sítí, vzájemné učení, určování a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů mezi jednotlivými zúčastněnými stranami na evropské úrovni;
f)
podporovat projekty zaměřené na harmonizaci a interoperabilitu opatření souvisejících se správou hranic v souladu se společnými standardy Unie s cílem rozvíjet evropský systém integrované správy hranic;
g)
zlepšovat povědomí o politikách a cílech Unie mezi zúčastněnými stranami a širokou veřejností, včetně institucionální komunikace týkající se politických priorit Unie;
h)
zlepšovat kapacitu evropských sítí pro posuzování, propagaci, podporu a další rozvoj politik a cílů Unie;
i)
podporovat mimořádně inovativní projekty, které rozvíjejí nové metody nebo technologie s potenciálem jejich převedení do jiného členského státu, zejména projekty, jejichž cílem je zkoušet a potvrdit výzkumné projekty;
j)
podporovat akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, jak stanoví čl. 4 odst. 2.
3. Akce Unie se provádějí v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 14
Mimořádná pomoc
1. Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a konkrétních potřeb v případě mimořádné situace, jak je vymezeno v čl. 2 písm. f).
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s články 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 15
Zřízení programu na rozvoj nových systémů informačních technologií
Program na rozvoj systémů informačních technologií založených na stávajících nebo nových systémech informačních technologií bude prováděn po přijetí právních předpisů Unie, jež vymezují tyto systémy informačních technologií a jejich komunikační infrastrukturu zejména s cílem zlepšit řízení a správu toků cestujících osob na vnějších hranicích posilováním kontrol a současném urychlování překračování hranic pro běžné cestující. Kde je to vhodné, zajistí se součinnost se stávajícími systémy informačních technologií s cílem zabránit zdvojování výdajů.
Rozdělení částky uvedené v čl. 5 odst. 5 písm. b) je stanoveno buď v příslušných legislativních aktech Unie, nebo po přijetí příslušných legislativních aktů aktem v přenesené pravomoci podle článku 17.
Komise informuje Evropský parlament a Radu o pokroku při vývoji těchto systémů informačních technologií nejméně jednou ročně a pokaždé, kdy to bude vhodné.
Článek 16
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise může být poskytnuto z nástroje až 1,7 milionu EUR ročně na technickou pomoc pro fond v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu je možné prostřednictvím nástroje financovat činnosti v oblasti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka vyčleněná na technickou pomoc v období 2014-2020 nepřesáhne 5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšenou o 500 000 EUR.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 5 písm. b, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 2 a článku 15 se svěřuje Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o další tři roky, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 5 písm. b, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 2 a článku 15 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 5 písm. b, čl. 6 odst. 4, čl. 7 odst. 2 a článku 15 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 18
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Azylový, migrační a integrační fond a Fond pro vnitřní bezpečnost zřízený článkem 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 19
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na nástroj se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 20
Zrušení
Rozhodnutí č. 574/2007/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 21
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 574/2007/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc použije k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování z nástroje Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 574/2007/ES před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření akce zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
4. K částkám na akce, které byly pozastaveny z důvodu soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
5. Členské státy předloží Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávu o výsledcích a dopadech akcí spolufinancovaných podle rozhodnutí č. 574/2007/ES za období 2011-2013.
6. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince 2015 následnou hodnotící zprávu podle rozhodnutí č. 574/2007/ES za období 2011-2013.
Článek 22
Přezkum
Evropský parlament a Rada na základě návrhu Komise přezkoumají toto nařízení nejpozději do 30. června 2020.
Článek 23
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 515/2014
2014 m. balandžio 16 d.
kuriuo kaip Vidaus saugumo fondo dalis nustatoma išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonė ir panaikinamas Sprendimas Nr. 574/2007/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Sąjunga turėtų siekti tikslo užtikrinti aukštą saugumo lygį laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 67 straipsnio 3 dalį, inter alia, imdamasi asmenų vykdomo vidaus sienų kirtimo ir išorės sienų patikrinimų bendrų priemonių ir vykdydama bendrą vizų politiką, kuri sudaro vienodos linkmės daugiasluoksnę sistemą, pagal kurią sukuriamos sąlygos keistis duomenimis ir užtikrinamas visapusiškas informuotumas apie padėtį ir kuri yra skirta teisėtam keliavimui palengvinti ir neteisėtos imigracijos klausimui spręsti;
(2)
Sąjunga turi laikytis nuoseklesnio požiūrio į vidaus ir išorės aspektus, susijusius su migracijos valdymu ir vidaus saugumu, ir turėtų susieti kovą su neteisėta imigracija ir Sąjungos išorės sienų saugumo gerinimą, taip pat geriau bendradarbiauti ir palaikyti dialogą su trečiosiomis šalimis siekiant spręsti neteisėtos imigracijos klausimą ir skatinti teisėtą migraciją;
(3)
būtina plėtoti integruotą požiūrį į problemas, kylančias dėl didelio migracijos ir prieglobsčio prašymų skaičiaus, ir į Sąjungos išorės sienų valdymą ir numatyti biudžetą ir tinkamus išteklius, kad būtų galima reaguoti ekstremaliųjų situacijų atvejais gerbiant žmogaus teises ir laikantis visų valstybių narių solidarumo principo, kartu atsižvelgiant į nacionalinius įsipareigojimus ir užtikrinant aiškų užduočių pasidalijimą;
(4)
2010 m. vasario mėn. Tarybos priimta Europos Sąjungos vidaus saugumo strategija (toliau - Vidaus saugumo strategija) - tai bendra darbotvarkė siekiant spręsti šias bendras saugumo problemas. 2010 m. lapkričio mėn. Komisijos paskelbtame komunikate „ES vidaus saugumo strategijos įgyvendinimas“ pagal strategijos principus ir gaires numatyti konkretūs veiksmai ir nustatyti penki strateginiai tikslai: išardyti tarptautinius nusikaltėlių tinklus, užkirsti kelią terorizmui ir išspręsti radikalizmo skatinimo ir verbavimo problemą, padidinti piliečių ir įmonių saugumą elektroninėje erdvėje, stiprinti saugumą sienų valdymo priemonėmis ir didinti Europos gebėjimą įveikti krizes ir nelaimes;
(5)
pagal Vidaus saugumo strategiją laisvė, saugumas ir teisingumas yra tikslai, kurių turėtų būti siekiama vienu metu ir, norint užtikrinti laisvę ir teisingumą, saugumo visada reikėtų siekti remiantis Sutartyse numatytais principais, teisinės valstybės principu ir Sąjungos įsipareigojimais, susijusiais su pagrindinėmis teisėmis;
(6)
pagrindiniai principai, kuriais reikėtų vadovautis įgyvendinant Vidaus saugumo strategiją, - tai valstybių narių tarpusavio solidarumas, aiškus užduočių pasidalijimas, pagarba pagrindinėms laisvėms bei žmogaus teisėms ir teisinei valstybei, didelis dėmesys pasaulinei perspektyvai ir ryšys su išorės saugumu, nuoseklumas ir suderinamumas su Sąjungos užsienio politikos tikslais, nustatytais Europos Sąjungos sutarties (toliau -ES sutartis) 21 straipsnyje;
(7)
norėdama paskatinti Vidaus saugumo strategijos įgyvendinimą ir užtikrinti, kad ji iš tiesų būtų taikoma, Sąjunga turėtų suteikti valstybėms narėms tinkamą finansinę paramą įsteigdama Vidaus saugumo fondą (toliau - fondas);
(8)
dėl SESV V antraštinės dalies teisinių ypatumų teisiškai neįmanoma fondo įsteigti kaip vienos finansinės priemonės. Todėl fondą reikėtų steigti kaip išsamią Sąjungos finansinės paramos vidaus saugumo srityje sistemą, apimančią išorės sienų ir vizų finansinės paramos priemonę (toliau - priemonė), nustatomą šiuo reglamentu, ir policijos bendradarbiavimo, nusikalstamumo prevencijos, kovos su juo ir krizių valdymo finansinės paramos priemonę, nustatomą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. 513/2014 (4). Šią išsamią sistemą reikėtų papildyti remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu Nr. 514/2014 (5), kuriuo šiame reglamente reikėtų remtis kalbant apie programavimo, finansų valdymo, valdymo ir kontrolės, sąskaitų patvirtinimo, programų baigimo, atskaitomybės ir vertinimo nuostatas;
(9)
nauja finansavimo vidaus reikalų srityje dviejų ramsčių struktūra turėtų padėti supaprastinti, racionalizuoti ir konsoliduoti tos srities finansavimą ir padidinti jo skaidrumą. Turėtų būti siekiama sąveikos, suderinamumo ir papildomumo su kitais fondais ir programomis, taip pat atvejais, kai skiriamas finansavimas bendriems tikslams. Visgi reikėtų vengti skirtingų finansavimo priemonių dubliavimosi;
(10)
kad būtų pasiekti šiame reglamente nustatyti bendrieji ir konkretūs tikslai, fondas turėtų atitikti didesnio lankstumo ir supaprastinimo poreikį, tačiau sykiu turėtų būti laikomasi nuspėjamumo reikalavimų ir užtikrinamas teisingas ir skaidrus išteklių paskirstymas;
(11)
pagrindiniai fondo naudojimo principai - priemonių veiksmingumas ir lėšų naudojimo kokybė. Be to, fondas turėtų būti naudojamas kuo veiksmingiau ir patogiau naudotojams;
(12)
panaudojant fondą ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas valstybėms narėms, kurios dėl savo geografinės padėties susiduria su neproporcingai didele migracijos srautų keliama našta;
(13)
pagrindinis bendros išorės sienų valdymo politikos komponentas yra valstybių narių ir Sąjungos tarpusavio solidarumas ir atsakomybės pasidalijimas;
(14)
fondu reikėtų išreikšti solidarumą teikiant finansinę paramą valstybėms narėms, taikančioms visas Šengeno išorės sienų nuostatas, ir valstybėms narėms, kurios rengiasi visateisiškai dalyvauti Šengeno sistemoje, ir juo valstybės narės turėtų naudotis siekdamos Sąjungos bendros išorės sienų valdymo politikos interesų;
(15)
valstybės narės tam, kad prisidėtų siekiant bendrojo fondo tikslo, turėtų užtikrinti, kad jų nacionalinėse programose būtų atsižvelgiama į konkrečius priemonės tikslus ir kad ištekliai tikslams pasiekti būtų paskirstyti proporcingai atsižvelgiant į problemas ir poreikius ir taip užtikrinama galimybė juos pasiekti. Jei nacionalinėje programoje nenumatyta, kaip siekti vieno iš konkrečių tikslų, arba jei skiriama mažiau lėšų nei šiame reglamente nustatyti mažiausi procentiniai jų dydžiai, atitinkama valstybė narė programoje turėtų pateikti pagrindimą;
(16)
norint įvertinti fondo pasiekimus, turėtų būti nustatyti su kiekvienu priemonės konkrečiu tikslu susiję bendri rodikliai. Dėl to, kad konkrečių tikslų įgyvendinimas vertinamas naudojant bendrus rodiklius, su tais rodikliais susijusių veiksmų įgyvendinimas netampa privalomas;
(17)
valstybės narės dalyvavimas neturėtų sutapti su jos dalyvavimu taikant laikiną finansinę Sąjungos priemonę, kuria valstybėms narėms padedama finansuoti, inter alia, veiksmus, vykdomus prie naujų Sąjungos išorės sienų, skirtus Šengeno sienų, vizų ir išorės sienų kontrolės acquis įgyvendinti;
(18)
priemonę reikėtų grįsti pajėgumų stiprinimu padedant Išorės sienų fondui 2007-2013 m. laikotarpiui, įsteigtam Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 574/2007/EB (6), ir ją reikėtų plėsti atsižvelgiant į įvykių raidą;
(19)
pagal Šengeno sienų ir vizų acquis atlikdamos užduotis prie išorės sienų ir konsulatuose, valstybės narės vykdo veiklą Šengeno erdvėje visų kitų valstybių narių labui ir jų vardu, taigi Sąjungai teikia viešąją paslaugą. Priemonė turėtų padėti remti veiklos išlaidas, susijusias su sienų kontrole ir vizų politika, ir suteikti valstybėms narėms galimybę išlaikyti pajėgumus, kurie yra itin svarbūs teikiant šią paslaugą visų labui. Tokia paramą sudaro visų konkrečių išlaidų, susijusių su tikslų pagal priemonę įgyvendinimu, padengimas, ir ji turėtų būti sudėtinė nacionalinių programų dalis;
(20)
priemonė turėtų papildyti ir sustiprinti operatyvinio bendradarbiavimo plėtojimo veiklą, vykdomą prižiūrint Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūrai, įsteigtai Reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (7) (toliau - agentūra FRONTEX), įskaitant naują veiklą, vykdomą atsižvelgiant į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1168/2011 (8) atliktus pakeitimus, ir taip dar labiau padidinti valstybių narių, kontroliuojančių išorės sienas visos Šengeno erdvės labui ir jos vardu, tarpusavio solidarumą. Tai, be kita ko, reiškia, kad valstybės narės, rengdamos savo nacionalines programas, turėtų atsižvelgti į analitines priemones ir veiklos ir technines gaires, kurias parengė agentūra FRONTEX, taip pat į parengtą mokymo programą, t. y. bendrąją pagrindinę sienos apsaugos pareigūnų mokymo pagrindinių teisių ir galimybės gauti tarptautinę apsaugą srityje programą ir jos elementus. Komisija konsultuojasi su agentūra FRONTEX valstybių narių pateiktų nacionalinių programų projektų klausimais ir visų pirma veiklos, finansuojamos teikiant veiklos paramą, klausimais tam, kad būtų užtikrintas agentūros FRONTEX užduoties ir valstybių narių pareigos vykdyti išorės sienų kontrolę ir stebėjimą papildomumas ir nuoseklumas ir būtų išvengta neefektyvaus lėšų panaudojimo;
(21)
priemonę reikėtų įgyvendinti visapusiškai atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintas teises ir principus, laikantis Sąjungos tarptautinių įsipareigojimų ir nedarant poveikio konkrečių nuostatų dėl teisės į prieglobstį ir tarptautinę apsaugą taikymui;
(22)
siekiant stiprinti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę būtina vienoda ir aukštos kokybės išorės sienų kontrolė. Vadovaujantis Sąjungos bendraisiais standartais, priemonė turėtų paremti su išorės sienų valdymu susijusias priemones, įgyvendinamas pagal keturių ramsčių prieigos kontrolės modelį, kuris apima trečiosiose šalyse taikomas priemones, bendradarbiavimą su kaimyninėmis šalimis, sienų kontrolės priemones ir kontrolės priemones, taikomas laisvo judėjimo erdvėje, kad būtų galima užkirsti kelią neteisėtai imigracijai ir tarpvalstybiniam nusikalstamumui Šengeno erdvėje;
(23)
pagal ES sutarties 3 straipsnį taikant priemonę turėtų būti remiama veikla, kuria užtikrinama vaikų, kuriems kyla pavojus prie išorės sienų, apsauga. Visų pirma, jei įmanoma, valstybės narės, vykdydamos veiksmus, ypač didelį dėmesį turėtų skirti pažeidžiamų asmenų, ypač vaikų ir nelydimų nepilnamečių, tapatybės nustatymui, skubiai jiems teikiamai pagalbai ir nukreipimui į apsaugos tarnybas;
(24)
siekiant pagal Vidaus saugumo strategiją užtikrinti vienodą, kokybišką išorės sienų kontrolę ir palengvinti teisėtą keliavimą per išorės sienas, priemonė turėtų padėti plėtoti Europos bendrą integruotą sienų valdymo sistemą. Ta sistema apima visas priemones, susijusias su politika, teise, nuolatiniu bendradarbiavimu, naštos pasidalijimu, padėties ir besikeičiančių aplinkybių, susijusių su nelegalių migrantų sienų kirtimo punktais, vertinimu, personalu, įranga ir technologija, kurių bendradarbiaudamos su agentūra FRONTEX, trečiosiomis šalimis ir prireikus kitais dalyviais, visų pirma EUROPOLU ir Europos didelės apimties IT sistemų laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje operacijų valdymo agentūra, valstybių narių kompetentingos institucijos įvairiais lygmenimis imasi naudodamos, inter alia, keturių ramsčių sienų apsaugos modelį ir Sąjungos integruotą rizikos analizę;
(25)
remiantis 2003 m. Stojimo akto protokolu Nr. 5 dėl asmenų sausumos tranzito tarp Kaliningrado srities ir kitų Rusijos Federacijos dalių, pagal priemonę reikėtų padengti visas papildomas išlaidas, patiriamas įgyvendinant konkrečias Sąjungos acquis nuostatas, kuriomis reglamentuojamas toks tranzitas, t. y. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 693/2003 (9) ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 694/2003 (10). Tačiau spręsti, ar toliau finansuoti negautus mokesčius, reikėtų atsižvelgiant į galiojantį Sąjungos vizų režimą, taikomą Rusijos Federacijai;
(26)
pagal priemonę taip pat reikėtų remti nacionalines priemones ir valstybių narių bendradarbiavimą vizų politikos srityje bei kitą veiklą, vykdomą iki išorės sienų patikrinimų etapo, ir reikėtų visapusiškai pasinaudoti Vizų informacine sistema (VIS). Veiksmingas valstybių narių tarnybų trečiosiose šalyse vykdomos veiklos valdymas yra naudingas bendrajai vizų politikai, priklausančiai daugiasluoksnei sistemai, kurios tikslas - palengvinti teisėtą keliavimą ir spręsti neteisėtos imigracijos į Sąjungą klausimą, ir yra sudėtinė bendros integruotos sienų valdymo sistemos dalis;
(27)
pagal priemonę taip pat reikėtų remti priemones, kurių imamasi bendros integruotos sienų kontrolės sistemai plėtoti Šengeno šalių teritorijoje ir kuriomis gerinamas bendras Šengeno erdvės veikimas;
(28)
pagal priemonę reikėtų remti ir Sąjungos kuriamas IT sistemas, kurios būtų grindžiamos esamomis ir (arba) naujomis sistemomis ir kuriomis aprūpintos valstybės narės galėtų veiksmingiau valdyti trečiųjų šalių piliečių judėjimą per sienas, geriau nustatyti bei tikrinti keliautojus ir taip palengvinti keliavimą ir sustiprinti sienų saugumą. Tuo tikslu, atsižvelgiant į ES vidaus saugumo srities informacijos valdymo strategiją, reikėtų parengti programą, kurios tikslas - padengti centrinių ir nacionalinių tokių sistemų komponentų kūrimo išlaidas, užtikrinant techninę atitiktį, sąveikumą su kitomis Sąjungos IT sistemomis, lėšų taupymą ir sklandų įgyvendinimą valstybėse narėse. Taikant tas IT sistemas turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės ir užtikrinama asmens duomenų apsauga;
(29)
valstybės narės turėtų skirti reikalingą finansavimą Europos sienų stebėjimo sistemai (EUROSUR), sukurtai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1052/2013 (11), kad būtų užtikrintas tinkamas šios sistemos veikimas;
(30)
kad būtų galima nedelsiant imtis veiksmų susidarius netikėtam migracijos spaudimui ir kai kyla rizika sienų apsaugai, reikėtų sudaryti sąlygas teikti pagalbai ekstremaliosios situacijos atveju pagal Reglamentą (ES) Nr. 514/2014;
(31)
be to, siekiant didesnio solidarumo visoje Šengeno erdvėje, nustačius trūkumus ar galimą riziką, visų pirma po Šengeno vertinimo, atitinkamos valstybės narės turėtų imtis reikiamų veiksmų, naudodamosi nacionalinės programos ištekliais pagal prioritetą ir prireikus imdamosi papildomų paramos ekstremaliosios situacijos atveju priemonių;
(32)
siekiant didinti valstybių narių tarpusavio solidarumą ir gerinti atsakomybės pasidalijimą, reikėtų jas skatinti dalį pagal jų nacionalines programas gautų išteklių naudoti Sąjungos nustatytiems konkretiems prioritetams įgyvendinti, kaip antai pirkti agentūrai FRONTEX reikalingą techninę įrangą ir plėtoti Sąjungai naudingą konsulatų bendradarbiavimą. Reikia kuo labiau padidinti Sąjungos finansavimo poveikį telkiant, kaupiant ir pritraukiant viešojo ir privačiojo sektorių finansinius išteklius. Turėtų būti užtikrintas kuo didesnis Sąjungos biudžeto lėšomis finansuojamų novatoriškų finansinių priemonių ir mechanizmų skaidrumas, su jais susijusi atskaitomybė ir jų demokratinė priežiūra;
(33)
siekiant užtikrinti Šengeno acquis taikymą visoje Šengeno erdvėje, pagal priemonę taip pat reikėtų remti Tarybos reglamento (ES) Nr. 1053/2013 (12) įgyvendinimą, nes tai esminė priemonė, padedanti vykdyti su laisvės, teisingumo ir saugumo erdve susijusią Sąjungos politiką užtikrinant aukšto lygio išorės sienų apsaugą ir netaikant sienų patikrinimų Šengeno erdvėje;
(34)
atsižvelgiant į Išorės sienų fondo naudojimo patirtį, taip pat SIS II ir VIS plėtotę, laikoma tikslinga sudaryti sąlygas tam tikru mastu lanksčiai atlikti galimą išteklių perkėlimą iš vienos priemone nustatytų tikslų įgyvendinimo priemonės į kitą, nepažeidžiant principo, pagal kurį iš pat pradžių reikia užtikrinti valstybėms narėms skirtų programų ir veiklos paramos kritinę masę ir finansinį stabilumą, ir nedarant poveikio Europos Parlamento ir Tarybos vykdomai kontrolei;
(35)
taip pat reikėtų didinti Sąjungos veiksmų mastą ir jai liekančių išteklių ribą (toliau - Sąjungos veiksmai), kad prireikus konkrečiais biudžetiniais metais Sąjunga geriau pajėgtų vykdyti įvairią su išorės sienų valdymu susijusią veiklą ir visai Sąjungai naudingą bendrą vizų politiką. Tokie Sąjungos veiksmai apima tyrimus ir bandomuosius projektus, kuriais remiama išorės sienų valdymas ir bendra vizų politika ir jų vykdymas, sienos apsaugos pareigūnų mokymus žmogaus teisių apsaugos srityje, taip pat trečiosioms šalims taikomas priemones ar taisykles, kurių tikslas - mažinti migracijos iš šių šalių spaudimą siekiant optimalaus migracijos į Sąjungą srautų valdymo ir veiksmingo susijusių užduočių, vykdomų prie išorės sienų ir konsulatuose, organizavimo;
(36)
trečiosiose šalyse vykdomų ir su jomis susijusių priemonių pagal priemonę reikėtų imtis jas derinant su kitais veiksmais, kurių imamasi už Sąjungos ribų pagal geografines ir temines Sąjungos išorės paramos priemones. Visų pirma, vykdant tokius veiksmus, reikėtų siekti visiško suderinamumo su Sąjungos išorės veiksmų ir užsienio politikos, susijusios su tam tikra šalimi ar regionu, principais ir bendraisiais tikslais. Tokie veiksmai neturėtų būti skirti tiesiogiai vystymąsi skatinantiems veiksmams remti ir atitinkamais atvejais turėtų papildyti pagal išorės pagalbos priemones teikiamą finansinę paramą. Taip pat reikėtų siekti suderinamumo su Sąjungos humanitarine politika, ypač kai imamasi priemonių ekstremaliosios situacijos atveju;
(37)
daugiausia lėšų iš Sąjungos biudžeto reikėtų skirti veiklai tais atvejais, kai Sąjungos masto intervencija naudingesnė už vienų valstybių narių veiksmus. Sąjunga užima geresnę nei valstybės narės poziciją Sąjungos solidarumo sienų kontrolės, vizų politikos ir migracijos srautų valdymo srityje pagrindui sudaryti ir bendrų IT sistemų, kuriomis grindžiama ta politika, kūrimo platformai sukurti, todėl pagal šį reglamentą teikiama finansinė parama padės visų pirma stiprinti nacionalinius ir Sąjungos pajėgumus tose srityse;
(38)
šiuo reglamentu turėtų būti nustatyta bazinių sumų skyrimo tvarka valstybėms narėms. Kiekvienos valstybės bazinė suma turėtų būti apskaičiuojama remiantis kiekvienai valstybei narei iš Išorės sienų fondo 2010-2012 m. skirtomis sumomis ir gautas skaičius turėtų būti padalintas iš bendros asignavimų, turimų pasidalijamojo valdymo tikslais per tuos trejus metus, sumos. Skaičiavimai buvo atlikti remiantis Sprendime Nr. 574/2007/EB nurodytais paskirstymo kriterijais;
(39)
Komisija turėtų stebėti, kaip įgyvendinama priemonė, remdamasi atitinkamomis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 nuostatomis ir pasinaudodama pagrindiniais rezultatų ir poveikio vertinimo rodikliais. Rodikliai, įskaitant atitinkamas bazines vertes, turėtų būti minimalus pagrindas vertinti, kokiu mastu pasiekti priemonės tikslai;
(40)
siekiant papildyti ar iš dalies pakeisti šio reglamento nuostatas dėl konkrečių veiksmų nustatymo pagal nacionalines programas, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus, Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(41)
šio reglamento taikymo srityje, įskaitant deleguotųjų aktų rengimą, Komisija turėtų konsultuotis su visų valstybių narių ekspertais;
(42)
kad šio reglamento nuostatos dėl veiklos paramos būtų taikomos vienodai, veiksmingai bei laiku, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (13);
(43)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. užtikrinti valstybių narių ir Sąjungos tarpusavio solidarumą ir atsakomybės pasidalijimą valdant išorės sienas ir vykdant vizų politiką, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(44)
atsižvelgiant į šiame reglamente nustatytas pereinamojo laikotarpio nuostatas, Sprendimas Nr. 574/2007/EB turėtų būti panaikintas;
(45)
Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos pagal Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarimo dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (14), patenkančios į Tarybos sprendimo 1999/437/EB (15) 1 straipsnio A ir B punktuose nurodytą sritį;
(46)
Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (16), patenkančios į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A ir B punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (17) 3 straipsniu;
(47)
Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės pasirašytame protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (18), patenkančios į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A ir B punktuose nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2011/350/ES (19) 3 straipsniu;
(48)
pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. Kadangi šis reglamentas grindžiamas Šengeno acquis, pagal to Protokolo 4 straipsnį Danija per šešis mėnesius nuo šio reglamento patvirtinimo Taryboje nusprendžia, ar ji įgyvendins šį reglamentą savo nacionalinėje teisėje;
(49)
šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB (20). Todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(50)
šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB (21). Todėl Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(51)
tikslinga šio reglamento taikymo trukmę suderinti su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (22) taikymo trukme. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Tikslas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu kaip Vidaus saugumo fondo (toliau - fondas) dalis nustatoma išorės sienų valdymo ir bendros vizų politikos finansinės paramos priemonė (toliau - priemonė).
Kartu su Reglamentu (ES) 513/2014 šiuo reglamentu laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. įsteigiamas fondas.
2. Šiuo reglamentu nustatoma:
a)
finansinės paramos tikslai ir tinkami finansuoti veiksmai;
b)
bendroji tinkamų finansuoti veiksmų įgyvendinimo sistema;
c)
pagal priemonę nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. skiriami ištekliai ir jų paskirstymas;
d)
įvairių konkrečių priemonių, pagal kurias finansuojamos išorės sienų valdymo ir bendros vizų politikos vykdymo išlaidos, taikymo sritis ir tikslas.
3. Šiuo reglamentu numatoma taikyti Reglamente (ES) Nr. 514/2014 nustatytas taisykles.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos šios terminų apibrėžtys:
a) išorės sienos- tai laikinos arba nuolatinės valstybių narių sausumos sienos, įskaitant upių, ežerų ir jūrų sienas, taip pat oro, upių, jūrų ir ežerų uostus, kuriems taikomos Sąjungos išorės sienų kirtimo teisės nuostatos;
b) bendrieji Sąjungos standartai- tai bendras ir nuoseklus veiklos priemonių taikymas siekiant užtikrinti aukšto lygio ir vienodą saugumą sienų kontrolės ir vizų srityje laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 562/2006 (23), Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 810/2009 (24), Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 767/2008 (25), Reglamento (EB) Nr. 2007/2004, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1931/2006 (26), Šengeno išorės sienų kontrolės katalogo, Praktinio sienos apsaugos pareigūnų vadovo, Vizų vadovo, EUROSUR vadovo ir visų kitų Sąjungos lygmeniu priimamų reglamentų ir gairių sienų kontrolės ir vizų klausimais;
c) laikinos išorės sienos-
i)
tai bendra valstybės narės, taikančios visą Šengeno acquis, ir valstybės narės, kuri privalo taikyti visą Šengeno acquis pagal savo stojimo aktą, bet kuriai dar neįsigaliojo Tarybos sprendimas, kuriuo jai leidžiama taikyti visą acquis, siena;
ii)
tai bendra dviejų valstybių narių, kurios privalo taikyti visą Šengeno acquis pagal savo stojimo aktą, bet kurioms dar neįsigaliojo Tarybos sprendimas, kuriuo joms leidžiama taikyti visą acquis, siena;
d) sienos kirtimo punktas- tai kompetentingų institucijų nustatyta išorės sienų perėjimo vieta, kaip pranešta pagal Reglamento (EB) Nr. 562/2006 34 straipsnio 2 dalį;
e) Šengeno vertinimo ir stebėjimo mechanizmas- tai tikrinimas, ar tinkamai taikomas Šengeno acquis, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 1053/2013;
f) ekstremalioji situacija- dėl netikėto ir ypač didelio spaudimo susiklosčiusi situacija, kai daug arba pernelyg daug trečiųjų šalių piliečių kerta arba gali kirsti vienos arba daugiau valstybių narių išorės sieną, arba bet kokia kita tinkamu pagrindu nustatyta ekstremalioji situacija, kai reikia skubiai imtis veiksmų prie išorės sienų;
g) išorės sienos ruožas- visa valstybės narės išorės sausumos arba jūrų siena arba jos dalis, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje arba kaip nustatyta nacionalinio koordinavimo centro arba bet kurios kitos atsakingos nacionalinės valdžios institucijos Reglamento (ES) Nr. 1052/2013 įgyvendinimo tikslu.
3 straipsnis
Tikslai
1. Bendrasis priemonės tikslas - padėti užtikrinti aukštą saugumo lygį Sąjungoje ir kartu palengvinti teisėtą keliavimą vykdant vienodo ir aukšto lygio išorės sienų kontrolę ir veiksmingą Šengeno vizų tvarkymą ir laikantis Sąjungos su pagrindinėmis laisvėmis ir žmogaus teisėmis susijusių įsipareigojimų.
2. Įgyvendinant 1 dalyje nurodytą bendrąjį tikslą ir atsižvelgiant į atitinkamose Sąjungos strategijose, programose, grėsmės vertinimuose ir rizikos vertinimuose nustatytus prioritetus, priemonė padeda siekti tokių konkrečių tikslų:
a)
remti bendrą vizų politiką siekiant palengvinti teisėtą keliavimą, užtikrinti aukštos kokybės paslaugas prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims, laikytis vienodo požiūrio į trečiųjų šalių piliečius ir spręsti neteisėtos imigracijos klausimą;
b)
remti integruotą sienų valdymą ir skatinti tolesnį su sienų valdymu susijusių priemonių derinimą vadovaujantis bendraisiais Sąjungos standartais ir valstybėms narėms ir agentūrai FRONTEX dalijantis informacija, siekiant užtikrinti vienodą ir aukštą kontrolės ir apsaugos prie išorės sienų lygį, be kita ko, kovojant su neteisėta imigracija, ir sklandų išorės sienų kirtimą pagal Šengeno acquis, taip pat garantuoti galimybę gauti tarptautinę apsaugą asmenims, kuriems jos reikia, atsižvelgiant į valstybių narių prisiimtus įsipareigojimus dėl žmogaus teisių ir negrąžinimo principo taikymo.
Konkrečių priemonės tikslų pasiekimas vertinamas remiantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 55 straipsnio 2 dalimi ir naudojant šio reglamento IV priede nustatytus bendrus rodiklius ir į nacionalines programas įtrauktus konkrečius programų rodiklius.
3. Kad 1 ir 2 dalyse nurodyti tikslai būtų įgyvendinti, priemonė padeda siekti tokių veiklos tikslų:
a)
skatinti formuoti ir įgyvendinti politiką, kuria užtikrinama, kad vidaus sienas kertantys asmenys nebūtų kontroliuojami, kad ir kokia būtų jų pilietybė, o išorės sienas kertantys asmenys būtų kontroliuojami ir būtų veiksmingai stebima, kaip kertamos išorės sienos, taip pat užtikrinti tokios politikos vykdymą;
b)
palaipsniui įdiegti integruotą išorės sienų valdymo sistemą, pagrįstą solidarumu ir atsakomybe, visų pirma tokiomis priemonėmis:
i)
gerinant pasienio kontrolės ir stebėjimo sistemas, užtikrinant glaudesnį tarpžinybinį valstybių narių sienos apsaugos pareigūnų, muitinių, migracijos, prieglobsčio ir teisėsaugos institucijų bendradarbiavimą prie išorės sienų, įskaitant jūrų sienas;
ii)
imantis su išorės sienų valdymu susijusių priemonių teritorijoje, taip pat reikiamų pagalbinių priemonių, susijusių su dokumentų saugumu, tapatybės duomenų valdymu ir įgytos techninės įrangos sąveikumo užtikrinimu;
iii)
imantis priemonių, kurios taip pat padeda užkirsti kelią su asmenų judėjimu susijusiam tarpvalstybiniam nusikalstamumui, įskaitant prekybą žmonėmis ir neteisėtą asmenų įgabenimą, prie išorės sienų ir kovoti su juo;
c)
skatinti plėtoti ir įgyvendinti bendrą vizų ir kitų leidimų trumpam apsigyventi šalyje politiką ir įvairių formų konsulatų bendradarbiavimą siekiant užtikrinti didesnį konsulinių paslaugų teikimo mastą ir labiau suvienodinti vizų išdavimo praktiką;
d)
kurti ir naudoti IT sistemas, jų ryšių infrastruktūrą bei įrangą, kuriomis remiami bendra vizų politika, pasienio kontrolė ir sienų stebėjimas prie išorės sienų ir kurias taikant visapusiškai laikomasi asmens duomenų apsaugos teisės aktų;
e)
didinti informuotumą apie padėtį prie išorės sienų ir stiprinti valstybių narių pajėgumą reaguoti;
f)
užtikrinti veiksmingą ir vienodą Sąjungos sienų ir vizų acquis, įskaitant veiksmingą Šengeno vertinimo ir stebėjimo mechanizmą, taikymą;
g)
aktyvinti valstybių narių veiksmus, kuriais stiprinamas trečiosiose šalyse veikiančių valstybių narių bendradarbiavimas, susijęs su trečiųjų šalių piliečių judėjimu į valstybių narių teritoriją ir su neteisėtos imigracijos prevencija bei kova su ja, taip pat bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis minėtoje srityje, visapusiškai atsižvelgiant į Sąjungos išorės veiksmų ir humanitarinės politikos tikslus ir principus.
4. Pagal priemonę finansuojami veiksmai vykdomi visapusiškai gerbiant pagrindines teises ir žmogaus orumą. Visų pirma imantis veiksmų turi būti laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos nuostatų, Sąjungos duomenų apsaugos teisės aktų, Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (EŽTK, teisingo elgesio su trečiųjų šalių piliečiais principo, teisės į prieglobstį ir į tarptautinę apsaugą nuostatų, negrąžinimo principo ir Sąjungos bei valstybių narių tarptautinių įsipareigojimų, susijusių su jų pasirašytais tarptautiniais dokumentais, pvz., 1951 m. liepos 28 d. Ženevos konvencija dėl pabėgėlių statuso, papildyta 1967 m. sausio 31 d. Niujorko protokolu.
Visų pirma, jei įmanoma, valstybės narės, vykdydamos veiksmus, ypač didelį dėmesį turi skirti pažeidžiamų asmenų, ypač vaikų ir nelydimų nepilnamečių, tapatybės nustatymui, skubiai jiems teikiamai pagalbai ir nukreipimui į apsaugos tarnybas.
5. Valstybės narės, vykdydamos pagal priemonę finansuojamus veiksmus, susijusius su jūrų sienų stebėjimu, ypatingą dėmesį turi skirti savo įsipareigojimams pagal tarptautinę jūrų teisę padėti nelaimės ištiktiems žmonėms. Todėl pagal priemonę remiama įranga ir sistemos gali būti naudojamos paieškos ir gelbėjimo operacijoms, kurių gali prireikti, vykdant jūrų sienų stebėjimą, taigi tokiu būdu būtų padedama apsaugoti ir išgelbėti migrantų gyvybes.
6. Priemonė taip pat padeda valstybių narių ir Komisijos iniciatyva finansuoti techninę pagalbą.
4 straipsnis
Tinkami finansuoti veiksmai
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnyje nurodytus tikslus ir atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje nustatyto politinio dialogo rezultatus, taip pat laikantis šio reglamento 9 straipsnyje nurodytų nacionalinės programos tikslų, priemone remiami valstybėse narėse arba valstybių narių vykdomi veiksmai ir visų pirma:
a)
infrastruktūra, pastatai ir sistemos, reikalingi sienos kirtimo punktuose ir sienoms nuo vieno sienos kirtimo punkto iki kito stebėti, kad būtų galima užkirsti kelią neteisėtam sienos kirtimui, neteisėtai imigracijai ir tarpvalstybiniam nusikalstamumui ir kovoti su tuo, taip pat užtikrinti sklandų keliautojų srautų judėjimą;
b)
operatyvinė įranga, transporto priemonės ir ryšių sistemos, reikalingos veiksmingai ir saugiai sienų kontrolei vykdyti ir asmenims nustatyti;
c)
sienas kertančių migrantų srautų veiksmingo valdymo IT ir ryšių sistemos, įskaitant investicijas į esamas ir būsimas sistemas;
d)
infrastruktūra, pastatai, ryšių ir IT sistemos, operatyvinė įranga, reikalinga prašymams išduoti vizą nagrinėti ir konsulatams bendradarbiauti, taip pat kiti veiksmai, kuriais siekiama gerinti prašymą išduoti vizą pateikiantiems asmenims teikiamų paslaugų kokybę;
e)
mokymai, susiję su b, c ir d punktuose nurodytos įrangos ir sistemų naudojimu, kokybės valdymo standartų diegimas ir sienos apsaugos pareigūnų mokymai (prireikus ir trečiosiose šalyse vykdomi mokymai), susiję su jų vykdomomis stebėjimo, konsultavimo ir kontrolės užduotimis, laikantis tarptautinės žmogaus teisių teisės, įskaitant prekybos žmonėmis ir neteisėto asmenų gabenimo aukų identifikavimą;
f)
imigracijos ryšių palaikymo pareigūnų ir konsultantų dokumentų klausimais trečiosiose šalyse delegavimas, keitimasis sienos apsaugos pareigūnais tarp valstybių narių arba tarp valstybės narės ir trečiosios šalies ir jų delegavimas;
g)
tyrimai, mokymai, bandomieji projektai ir kiti veiksmai, kuriais palaipsniui nustatoma integruota išorės sienų valdymo sistema, kaip nurodyta 3 straipsnio 3 dalyje, įskaitant veiksmus, kuriais siekiama skatinti tarpžinybinį bendradarbiavimą valstybėse narėse arba tarp jų, ir veiksmus, susijusius su sienų valdymo sistemų sąveikumo užtikrinimu ir suderinimu;
h)
tyrimai, bandomieji projektai ir veiksmai, kuriais siekiama taikyti valstybėms narėms ir Sąjungos agentūroms vykdant operatyvinį bendradarbiavimą parengtas rekomendacijas, veiklos standartus ir sukauptą geriausiąją patirtį.
2. Siekiant šio reglamento 3 straipsnyje nurodytų tikslų ir atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir šio reglamento 9 straipsnyje nurodytus nacionalinės programos tikslus, priemone remiami veiksmai, susiję su trečiosiomis šalimis ir jose vykdomi, ypač:
a)
informacinės sistemos, priemonės arba įranga, reikalinga valstybėms narėms ir trečiosioms šalims keistis informacija;
b)
veiksmai, susiję su valstybių narių ir trečiųjų šalių operatyviniu bendradarbiavimu, įskaitant bendras operacijas;
c)
projektai trečiosiose šalyse, kuriais siekiama gerinti stebėjimo sistemas siekiant užtikrinti bendradarbiavimą su EUROSUR;
d)
tyrimai, seminarai, praktiniai seminarai, konferencijos, mokymai, įranga ir bandomieji projektai, kuriais siekiama trečiosioms šalims perteikti ad hoc techninę ir operatyvinę patirtį;
e)
tyrimai, seminarai, praktiniai seminarai, konferencijos, mokymai, įranga ir bandomieji projektai, kuriais siekiama taikyti valstybėms narėms ir Sąjungos agentūroms trečiosiose šalyse vykdant operatyvinį bendradarbiavimą parengtas konkrečias rekomendacijas, veiklos standartus ir sukauptą geriausiąją patirtį.
Komisija ir valstybės narės kartu su Europos išorės veiksmų tarnyba užtikrina trečiosiose šalyse vykdomų ir su šiomis šalimis susijusių veiksmų koordinavimą, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 3 straipsnio 5 dalyje.
3. 1 dalies a punkte nurodyti veiksmai, vykdomi prie laikinų išorės sienų, nėra tinkami finansuoti.
4. Šengeno sienų kodekse nurodyti veiksmai, susiję su laikinu sienų kontrolės atnaujinimu išimties tvarka, nėra tinkami finansuoti.
5. Veiksmai, kurių vienintelis tikslas ar rezultatas yra prekių kontrolė, nėra tinkami finansuoti.
II SKYRIUS
FINANSAVIMO IR ĮGYVENDINIMO SISTEMA
5 straipsnis
Bendri ištekliai ir įgyvendinimas
1. Priemonei įgyvendinti skiriama 2 760 mln. EUR bendrų išteklių dabartinėmis kainomis.
2. Metinius asignavimus Europos Parlamentas ir Taryba tvirtina neviršydama daugiametės finansinės programos ribų.
3. Bendri ištekliai naudojami taikant šias priemones:
a)
nacionalines programas pagal 9 ir 12 straipsnius;
b)
veiklos paramą pagal nacionalines programas ir 10 straipsnyje nustatytomis sąlygomis;
c)
specialią tranzito programą pagal 11 straipsnį;
d)
Sąjungos veiksmus pagal 13 straipsnį;
e)
paramą ekstremaliosios situacijos atveju pagal 14 straipsnį;
f)
IT sistemų kūrimo programą, pagal kurią 15 straipsnyje nustatytomis sąlygomis remiamas išorės sienas kertančių migrantų srautų valdymas;
g)
techninę pagalbą pagal 16 straipsnį.
4. Pagal priemonę paskirtas biudžetas šio reglamento 13 straipsnyje nurodytiems Sąjungos veiksmams vykdyti, šio reglamento 14 straipsnyje nurodytai paramai ekstremaliosios situacijos atveju ir šio reglamento 16 straipsnio 1 dalyje nurodytai techninei pagalbai teikti vykdomas tiesioginio valdymo būdu pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (27) 58 straipsnio 1 dalies a punktą ir, kai tinkama, netiesioginio valdymo būdu pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punktą.
Biudžetas, paskirtas 9 straipsnyje nurodytoms nacionalinėms programoms, 10 straipsnyje nurodytai veiklos paramai ir 11 straipsnyje nurodytai specialiai tranzito programai įgyvendinti, vykdomas pasidalijamojo valdymo būdu pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies b punktą.
Biudžetas, paskirtas šio straipsnio 7 dalyje nurodytoms šalims, sudariusioms asociacijos susitarimus dėl Šengeno acquis įgyvendinimo, taikymo ir plėtojimo, vykdomas netiesioginio valdymo būdu pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkto i papunktį.
Metodas (-ai), taikomas (-i) vykdant IT sistemų, pagrįstų esamomis ir (arba) naujomis IT sistemomis, kūrimo programos biudžetą, nustatomas (-i) atitinkamuose Sąjungos teisėkūros procedūra priimamuose aktuose, kai jie priimami.
5. Bendrų išteklių naudojimas yra toks:
a)
1 551 mln. EUR - valstybių narių nacionalinėms programoms vykdyti;
b)
791 mln. EUR - IT sistemoms, kurios grindžiamos esamomis ir (arba) naujomis IT sistemomis ir pagal kurias remiamas išorės sienas kertančių migrantų srautų valdymas, kurti, jei priimami atitinkami Sąjungos teisėkūros procedūra priimami aktai.
Jei ta suma nepaskiriama arba neišleidžiama, Komisija deleguotuoju aktu, kaip numatyta 17 straipsnyje, iš perskiria šią sumą vienos ar kelių rūšių veiksmams, nurodytiems 6 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose ir šios dalies d punkte, vykdyti. Tame deleguotajame akte turi būti pateiktas atitinkamų IT sistemų raidos vertinimas, įskaitant biudžeto įgyvendinimą ir sumas, kurios, kaip numatoma, nebus panaudotos. Tos sumos gali būti perskirtos priėmus atitinkamus teisėkūros procedūra priimamus aktus arba atlikus 8 straipsnyje nurodytą laikotarpio vidurio peržiūrą.
c)
154 mln. EUR - specialiai tranzito programai vykdyti;
d)
264 mln. EUR - Sąjungos veiksmams, paramai ekstremaliosios situacijos atveju ir techninei pagalbai Komisijos iniciatyva finansuoti ir mažiausiai 30 % šios sumos naudojama Sąjungos veiksmams finansuoti.
6. Kartu su bendrais ištekliais, nustatytais Reglamentu (ES) Nr. 513/2014, priemonei skirti bendri ištekliai, kaip nustatyta 1 dalyje, sudaro fondo finansinį paketą ir, kaip nustatyta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (28)17 punkte, yra svarbiausia orientacinė suma Europos Parlamentui ir Tarybai kasmetinės biudžeto procedūros metu.
7. Pagal šį reglamentą taikant priemonę dalyvauja šalys, susijusios su Šengeno acquis įgyvendinimu, taikymu ir plėtojimu.
Sudaromi tų šalių finansinių įnašų į priemonę susitarimai ir nustatomos tokiam dalyvavimui būtinos papildomos taisyklės, įskaitant nuostatas, kuriomis užtikrinama Sąjungos finansinių interesų apsauga ir Audito Rūmų audito įgaliojimų vykdymas.
Tų šalių finansiniais įnašais papildomi iš Sąjungos biudžeto skiriami bendri ištekliai, nurodyti 1 dalyje.
6 straipsnis
Ištekliai tinkamiems finansuoti veiksmams valstybėse narėse
1. 1 551 mln. EUR sumos orientacinis paskirstymas valstybėms narėms:
a)
1 276 mln. EUR - kaip nurodyta I priede;
b)
147 mln. EUR - remiantis 7 straipsnyje nurodyto mechanizmo taikymo rezultatais;
c)
atlikus 8 straipsnyje nurodytą laikotarpio vidurio peržiūrą, pagal šį straipsnį liekanti 128 mln. EUR asignavimų suma laikotarpiui nuo 2018 biudžetinių metų arba kita pagal 4 dalį nustatyta suma - remiantis rizikos analizės ir laikotarpio vidurio peržiūros rezultatais.
2. Kiekviena valstybė narė I priede nurodytas bazines sumas nacionalinėms programoms skiria taip:
a)
mažiausiai 10 % skiriama veiksmams, susijusiems su 9 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytais tikslais;
b)
mažiausiai 25 % skiriama veiksmams, susijusiems su 9 straipsnio 2 dalies b punkte nurodytais tikslais;
c)
mažiausiai 5 % skiriama veiksmams, susijusiems su 9 straipsnio 2 dalies c, d, e ir f punktuose nurodytais tikslais.
Valstybės narės gali nukrypti nuo tos minimalios procentinės normos, jei į nacionalines programas įtraukia paaiškinimą, kodėl skiriant mažiau, nei ta minimali procentinė norma, lėšų netrukdoma pasiekti atitinkamą tikslą. Komisija įvertins paaiškinimą tvirtindama nacionalines programas, kaip nurodyta 9 straipsnio 2 dalyje.
3. Valstybės narės skiria būtiną finansavimą EUROSUR, siekdamos užtikrinti tinkamą jos veikimą.
4. Kad priemonėje nustatyti tikslai būtų tinkamai pasiekti nenumatytomis arba naujomis aplinkybėmis ir (arba) kad pagal priemonę skirtos lėšos būtų naudojamos veiksmingai, Komisijai pagal 17 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šio straipsnio 1 dalies c punkte nustatytos orientacinės sumos tikslinimo.
5. Valstybės narės, įstojančios į Sąjungą 2012-2020 m., negauna pagal priemonę asignavimų nacionalinėms programoms tol, kol gauna lėšų pagal laikinąją Sąjungos priemonę, kuria valstybėms narėms padedama finansuoti veiksmus, vykdomus prie naujų išorės sienų, skirtus Šengeno sienų, vizų ir išorės sienų kontrolės acquis įgyvendinti.
7 straipsnis
Ištekliai konkretiems veiksmams
1. Be asignavimų, apskaičiuotų pagal 6 straipsnio 1 dalies a punktą, valstybės narės gali gauti papildomą sumą, jei ji numatyta nacionalinėje programoje ir bus naudojama II priede išvardytiems konkretiems veiksmams vykdyti.
2. Komisijai prireikus ir, be kita ko, atliekant laikotarpio vidurio peržiūrą, pagal 17 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl II priede išvardytų konkrečių veiksmų peržiūros. Jei pakanka išteklių, naujiems konkretiems veiksmams vykdyti valstybės narės gali gauti papildomą sumą, kaip nustatyta šio straipsnio 1 dalyje.
3. Papildomos sumos pagal šį straipsnį atitinkamoms valstybėms narėms skiriamos atskiru finansavimo sprendimu, kuriuo pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nustatytą procedūrą patvirtinama arba taisoma jų nacionalinė programa.
8 straipsnis
Ištekliai atsižvelgiant į laikotarpio vidurio peržiūrą
1. Kad būtų paskirta 6 straipsnio 1 dalies c punkte nurodyta suma, iki 2017 m. birželio 1 d. Komisija atsižvelgia į valstybėms narėms tenkančią sienų valdymo naštą, įskaitant paieškos ir gelbėjimo veiklą, kurią gali prireikti vykdyti atliekant jūrų sienų stebėjimo operacijas, įvertinimo ataskaitas, parengtas taikant Šengeno vertinimo ir stebėjimo mechanizmą, ir į grėsmės prie išorės sienų 2017-2020 m. lygius, taip pat į veiksnius, dariusius poveikį saugumui prie išorės sienų 2014-2016 m. Ta suma valstybėms narėms paskirstoma pagal sienų kategorijų svarbą, atsižvelgiant į šio straipsnio 6 dalį:
a)
45 % skiriama išorės jūrų sienoms;
b)
38 % skiriama išorės sausumos sienoms;
c)
17 % skiriama oro uostams.
2. Išorės jūrų ir sausumos sienoms skirta suma kiekvienam sienos ruožui apskaičiuojama išorės sienos ruožo ilgį padauginus iš grėsmės lygio (minimalus, normalus, vidutinis, didelis):
a)
minimali grėsmė - koeficientas 0,5;
b)
normali grėsmė - koeficientas 1;
c)
vidutinė grėsmė - koeficientas 3;
d)
didelė grėsmė - koeficientas 5.
3. Kiekvienai valstybei narei oro uostams numatyti asignavimai apskaičiuojami taip:
a)
50 % remiantis išorės sienas kertančių asmenų skaičiumi;
b)
50 % remiantis trečiųjų šalių piliečių, kuriems prie išorės sienų buvo neleista atvykti, skaičiumi.
4. Atsižvelgdama į agentūros FRONTEX rizikos analizės ataskaitą ir konsultuodamasi su agentūra FRONTEX, o prireikus ir su kitomis Sąjungos agentūromis, Komisija nustato grėsmės prie valstybių narių kiekvieno išorės sienos ruožo lygius 2017-2020 m. Grėsmės lygiai grindžiami šiais veiksniais:
a)
sienų valdymo prie išorės sienų našta;
b)
veiksniais, kurie 2014-2016 m. laikotarpiu darė poveikį saugumui prie valstybių narių išorės sienų;
c)
Sąjungos politikos, pvz., vizų politikos, pokyčiais;
d)
būsima galima migracijų srautų tendencija ir rizika, kad gali būti vykdoma neteisėta veikla, susijusi su neteisėtu asmenų išorės sienos kirtimu, ir
e)
tikėtinais politiniais, ekonominiais ir socialiniais pokyčiais trečiosiose šalyse, visų pirma kaimyninėse šalyse.
Prieš paskelbdama savo ataskaitą, kurioje bus nustatyti grėsmės lygiai, Komisija pasikeičia nuomonėmis su valstybėmis narėmis.
5. Pagal 1 dalį paskirstant išteklius:
a)
atsižvelgiama į Tarybos reglamento (EB) Nr. 866/2004 (29) 1 straipsnyje nurodytą teritorijas skiriančią liniją, nors tai ir nėra išorės sausumos siena, jei taikomos 2003 m. Stojimo akto protokolo Nr. 10 dėl Kipro 1 straipsnis, tačiau neatsižvelgiama į jūrų sienos ilgį į šiaurę nuo tos linijos;
b)
sąvoka „išorės jūrų sienos“ reiškia valstybių narių teritorinės jūros išorinė ribą, kaip apibrėžta pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvencijos 4-16 straipsnius. Tačiau tais atvejais, kai siekiant užkirsti kelią neteisėtam sienos kirtimui reikia reguliariai vykdyti plataus masto operacijas, ta sąvoka reiškia didelės grėsmės teritorijos išorinę ribą. Tos išorinės ribos nustatomos atsižvelgiant į atitinkamų valstybių narių pateiktus 2014-2016 m. duomenis apie šias operacijas.
6. Be to, Komisijos paragintos ne vėliau kaip 2017 m. birželio 1 d., valstybės narės gali gauti papildomą sumą, jei ji numatyta nacionalinėje programoje ir bus naudojama konkretiems veiksmams, nustatytiems atsižvelgiant į tuomečius Sąjungos prioritetus, vykdyti.
7. Papildomos sumos pagal šį straipsnį atitinkamoms valstybėms narėms skiriamos atskiru finansavimo sprendimu, kuriuo pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nustatytą procedūrą patvirtinama arba taisoma jų nacionalinė programa.
9 straipsnis
Nacionalinės programos
1. Nacionalinė programa, kurią reikia parengti, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje nurodyto politinio dialogo rezultatus, pagal priemonę, ir nacionalinė programa, kurią reikia parengti pagal Reglamentą (ES) Nr. 513/2014, pateikiamos Komisijai kaip viena bendra nacionalinė fondo programa, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje.
2. Pagal nacionalines programas, kurias, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje, Komisija turi išnagrinėti ir patvirtinti, valstybės narės, įgyvendindamos šio reglamento 3 straipsnyje nurodytus tikslus ir atsižvelgdamos į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje nurodyto politinio dialogo rezultatus, visų pirma siekia šių tikslų:
a)
plėtoti EUROSUR pagal Sąjungos teisę ir gaires;
b)
remti ir didinti dabartinius valstybių narių pajėgumus įgyvendinti vizų politiką, valdyti išorės sienas, taip pat remti ir didinti laisvo judėjimo erdvės priemones, susijusias su išorės sienų valdymu, turint omenyje visų pirma naujas technologijas, technologinę plėtrą ir (arba) standartus, susijusius su migracijos srautų valdymu;
c)
remti tolesnį valstybių narių konsulatų ir kitų tarnybų trečiosiose šalyse vykdomo migracijos srautų valdymo plėtojimą, be kita ko, kuriant konsulatų bendradarbiavimo mechanizmus, kad būtų galima palengvinti teisėtą keliavimą laikantis Sąjungos teisės ar atitinkamos valstybės narės teisės ir užkirsti kelią neteisėtai imigracijai į Sąjungą;
d)
sustiprinti integruotą sienų valdymą išbandant ir diegiant naujas priemones, sąveikiąsias sistemas ir darbo metodus, kurių tikslas - aktyvesnis valstybių narių keitimasis informacija ir glaudesnis tarpžinybinis bendradarbiavimas;
e)
plėtoti projektus, kuriais siekiama užtikrinti vienodą ir aukštą kontrolės prie išorės sienų lygį vadovaujantis bendrais Sąjungos standartais ir padidinti valstybių narių sienų valdymo sistemų sąveikumą;
f)
remti veiksmus, pasikonsultavus su agentūra FRONTEX, kuriais siekiama skatinti tolesnį sienų valdymo ir visų pirma technologinių pajėgumų derinimą vadovaujantis bendraisiais Sąjungos standartais;
g)
užtikrinti tinkamą ir vienodą Sąjungos sienų kontrolės bei vizų acquis taikymą, siekiant ištaisyti nustatytus trūkumus Sąjungos lygmeniu, kuriuos rodo Šengeno vertinimo ir stebėjimo mechanizmo taikymo rezultatai;
h)
stiprinti pajėgumą įveikti būsimus sunkumus, įskaitant dabartinę ir būsimą grėsmę ir spaudimą prie išorės sienų, atsižvelgiant visų pirma į atitinkamų Sąjungos agentūrų atliktą analizę.
3. Siekdamos 2 dalyje nurodytų tikslų, valstybės narės pagal savo nacionalines programas gali remti veiksmus trečiosiose šalyse ir su jomis susijusius veiksmus, bet kita ko, dalydamosi informacija ir vykdydamos operatyvinį bendradarbiavimą.
4. Komisija konsultuojasi su agentūra FRONTEX valstybių narių pateiktų nacionalinių programų projektų klausimais ir visų pirma veiklos, finansuojamos teikiant veiklos paramą, klausimais tam, kad būtų galima užtikrinti agentūros FRONTEX užduočių ir valstybių narių pareigos vykdyti išorės sienų kontrolę ir stebėjimą papildomumą ir nuoseklumą ir būtų išvengta neefektyvaus lėšų panaudojimo.
10 straipsnis
Pagal valstybių narių nacionalines programas vykdomos veiklos parama
1. Valstybė narė gali iki 40 % sumos, pagal priemonę skirtos nacionalinei programai, naudoti veiklos paramai valdžios institucijoms, atsakingoms už užduotis ir paslaugas, kurios yra Sąjungai naudinga viešoji paslauga, finansuoti.
2. Veiklos parama teikiama tuomet, jei atitinkama valstybė narė vykdo tokias sąlygas:
a)
laikosi Sąjungos sienų ir vizų acquis nuostatų;
b)
siekia nacionalinės programos tikslų;
c)
laikosi bendrųjų Sąjungos standartų, kad būtų galima pagerinti valstybių narių veiklos koordinavimą ir išvengti dubliavimosi, susiskaldymo ir neveiksmingo lėšų panaudojimo sienų kontrolės srityje.
3. Šiuo tikslu, prieš patvirtindama nacionalinę programą, Komisija vertina pradinę padėtį valstybėse narėse, kurios nurodė ketinančios prašyti veiklos paramos, ir atitinkamais atvejais atsižvelgia į Šengeno vertinimo ataskaitas.
Dėl Komisijos išvadų keičiamasi nuomonėmis su atitinkama valstybe nare.
Po apsikeitimo nuomonėmis Komisija gali kelti sąlygą, kad parama valstybės narės nacionalinės programos biudžetui bus patvirtinta, jei valstybė narė suplanuos ir įvykdys veiksmus, kuriais siekiama, kad iki paramos biudžetui suteikimo būtų įvykdytos visos 2 dalyje nustatytos sąlygos.
4. Veiklos parama daugiausia skiriama konkrečioms užduotims vykdyti ir (arba) paslaugoms teikti, ja iš esmės siekiama III priede nustatytų tikslų. Padengiamos visos išlaidos, patirtos vykdant nacionalinėje programoje nustatytas užduotis ir (arba) teikiant paslaugas, neviršijant programoje nurodytų finansinių ribų ir 1 dalyje nustatytos ribos.
5. Komisija su atitinkama valstybe nare stebi, kaip naudojama veiklos parama, ir keičiasi informacija apie pradinę padėtį toje valstybėje narėje, įgyvendintinus uždavinius bei tikslus ir pažangos vertinimo rodiklius.
6. Komisija įgyvendinimo aktais nustato atskaitomybės dėl šios nuostatos ir kitų praktinių taisyklių, dėl kurių siekdamos laikytis šio straipsnio valstybės narės turi susitarti su Komisija, taikymo procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 18 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
11 straipsnis
Veiklos parama specialiai tranzito programai vykdyti
1. Pagal priemonę teikiama parama negautiems išduotų tranzito vizų mokesčiams ir papildomoms išlaidoms, patirtoms įgyvendinant supaprastinto tranzito dokumento (STD) ir supaprastinto tranzito geležinkeliu dokumento (STGD) sistemą pagal Reglamentą (EB) Nr. 693/2003 ir Reglamentą (EB) Nr. 694/2003, kompensuoti.
2. Pagal 1 dalį Lietuvai skiriami ištekliai neturi viršyti 154 mln. EUR 2014-2020 m. laikotarpiu ir skiriami kaip papildoma speciali veiklos parama Lietuvai.
3. 1 dalyje papildomos išlaidos - tai išlaidos, kurios tiesiogiai atsiranda dėl konkrečių specialios tranzito programos vykdymo reikalavimų ir kurios nėra patiriamos dėl tranzito ar kitų vizų išdavimo.
Tinkamos finansuoti tokios papildomos išlaidos:
a)
investicijos į infrastruktūrą;
b)
specialią tranzito programą vykdančio personalo mokymo išlaidos;
c)
papildomos veiklos išlaidos, įskaitant specialią tranzito programą konkrečiai vykdančio personalo atlyginimus.
4. Šio straipsnio 1 dalyje minėti negauti mokesčiai apskaičiuojami atsižvelgiant į Europos bendrijos ir Rusijos Federacijos susitarime dėl vizų Europos Sąjungos ir Rusijos Federacijos piliečiams išdavimo tvarkos supaprastinimo (30) nustatytą vizų mokesčių dydį ir vizų mokesčių panaikinimą, neviršijant šio straipsnio 2 dalyje nurodytos ribos finansinės programos laikotarpiu.
5. Komisija ir Lietuva peržiūri šio straipsnio taikymą, jei įvyksta pokyčių, darančių poveikį specialios tranzito programos egzistavimui ir (arba) veikimui.
6. Komisija įgyvendinimo aktais nustato atskaitomybės dėl šios nuostatos ir finansinių bei kitų praktinių taisyklių, dėl kurių siekdama laikytis šio straipsnio Lietuva turi susitarti su Komisija, taikymo procedūras. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 18 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
7. Kad speciali tranzito programa būtų vykdoma sklandžiai, Komisija gali priimti tam tikras laikinąsias mokėjimo taisykles, nukrypstančias nuo Reglamento (ES) Nr. 514/2014 nuostatų.
12 straipsnis
Programavimas atsižvelgiant į Šengeno vertinimo ir stebėjimo mechanizmo taikymo rezultatus
Paskelbus Šengeno vertinimo ataskaitą, teikiamą pagal Reglamentą (ES) Nr. 1053/2013, atitinkama valstybė narė kartu su Komisija ir agentūra FRONTEX svarsto, kaip atsižvelgti į išvadas ir į bet kokius trūkumus ir laikosi rekomendacijų vykdant nacionalinę programą.
Prireikus valstybė narė pagal Reglamento (EB) Nr. 514/2014 14 straipsnio 9 dalį taiso nacionalinę programą, siekdama atsižvelgti į tas išvadas ir rekomendacijas.
Prioritetas skiriamas taisomųjų veiksmų finansavimui. Palaikydama dialogą su Komisija ir agentūra FRONTEX, atitinkama valstybė narė perskirsto programos išteklius, įskaitant veiklos paramai numatytus išteklius, ir (arba) imasi veiksmų arba keičia veiksmus, siekdama ištaisyti trūkumus atsižvelgiant į Šengeno vertinimo ataskaitoje pateiktas išvadas ir rekomendacijas.
13 straipsnis
Sąjungos veiksmai
1. Komisijos iniciatyva priemonė gali būti naudojama tarpvalstybiniams veiksmams arba Sąjungai ypatingai svarbiems veiksmams (toliau - Sąjungos veiksmai), susijusiems su 3 straipsnyje nurodytų bendrųjų, konkrečių ir veiklos tikslų įgyvendinimu, finansuoti.
2. Kad Sąjungos veiksmai būtų tinkami finansuoti, jais visų pirma siekiama tokių tikslų:
a)
remti parengiamąją, stebėjimo, administracinę ir techninę veiklą, reikalingą siekiant vykdyti išorės sienų ir vizų politiką, taip pat stiprinti Šengeno erdvės valdymą plėtojant ir diegiant vertinimo mechanizmą, nustatytą Reglamentu (ES) Nr. 1053/2013 siekiant patikrinti, kaip taikomas Šengeno acquis, Šengeno sienų kodeksas ir visų pirma naudojamos Komisijos ir valstybių narių ekspertų, dalyvaujančių organizuojant apsilankymus vietoje, komandiruotėms skirtos lėšos.
b)
gerinti padėties valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse pažinimą ir suvokimą analizuojant, vertinant ir atidžiai stebint, kaip vykdoma politika;
c)
remti statistikos priemonių, įskaitant bendrąsias statistikos priemones, metodų ir bendrų rodiklių rengimą;
d)
remti ir stebėti, kaip Sąjungos teisė ir Sąjungos politikos tikslai įgyvendinami valstybėse narėse ir vertinti jų veiksmingumą ir poveikį, įskaitant pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms požiūriu, jei tai susiję su priemonės taikymo sritimi;
e)
Europos mastu skatinti plėtoti tinklus, mokytis vieniems iš kitų, nustatyti ir tarp įvairių suinteresuotųjų subjektų platinti geriausios praktikos pavyzdžius bei naujoviškus metodus;
f)
skatinti projektus, kurių tikslas - suderinti su sienų valdymu susijusias priemones ir užtikrinti jų sąveikumą vadovaujantis bendraisiais Sąjungos standartais, siekiant sukurti integruotą Europos sienų valdymo sistemą;
g)
didinti suinteresuotųjų subjektų ir plačiosios visuomenės informuotumą apie Sąjungos politiką ir tikslus, įskaitant institucinį informavimą apie Sąjungos politinius prioritetus;
h)
gerinti Europos tinklų pajėgumą vertinti, skatinti, remti ir toliau plėtoti Sąjungos politiką ir tikslus;
i)
remti itin naujoviškus projektus, kuriais plėtojami nauji metodai ir (arba) technologijos, kurias būtų galima perkelti į kitas valstybes nares, visų pirma projektus, kuriais siekiama išbandyti ir patvirtinti mokslinių tyrimų projektus;
j)
remti veiksmus, susijusius su trečiosiomis šalimis ir vykdomus trečiosiose šalyse, kaip nurodyta 4 straipsnio 2 dalyje.
3. Sąjungos veiksmai vykdomi pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 straipsnį.
14 straipsnis
Parama ekstremaliosios situacijos atveju
1. Pagal priemonę finansinė parama teikiama 2 straipsnio f punkte apibrėžtos ekstremaliosios situacijos atveju, kai reikia tenkinti skubius ir specialius poreikius.
2. Parama ekstremaliosios situacijos atveju teikiama pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 ir 7 straipsnius.
15 straipsnis
IT sistemų kūrimo programos parengimas
IT sistemų, grindžiamų esamomis ir (arba) naujomis IT sistemomis, kūrimo programa vykdoma priėmus teisėkūros procedūra priimamus Sąjungos aktus, kuriais apibrėžiamos tų IT sistemų ir jų ryšių infrastruktūra, visų pirma siekiant pagerinti išorės sienas kertančių asmenų srautų valdymą ir kontrolę, sugriežtinant patikras ir paspartinant teisėtų keliautojų sienų kirtimą. Kai įmanoma, turi būti siekiama sąveikos su esamomis IT sistemomis, kad būtų išvengtą dvigubų išlaidų.
5 straipsnio 5 dalies b punkte nurodyta suma paskirstoma atitinkamuose Sąjungos teisėkūros procedūra priimamuose aktuose arba, priėmus tuos teisėkūros procedūra priimamus aktus deleguotuoju aktu, kaip numatyta 17 straipsnyje.
Komisija bent kartą per metus ir prireikus informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie pažangą kuriant minėtas IT sistemas.
16 straipsnis
Techninė pagalba
1. Komisijos iniciatyva ir (arba) jos vardu priemonės įnašas į fondą gali siekti 1,7 mln. EUR techninei pagalbai per metus, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 513/2014 9 straipsnyje.
2. Valstybės narės iniciatyva priemonės lėšomis gali būti finansuojama techninės pagalbos veikla, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 20 straipsniu. Techninei pagalbai skirta suma 2014-2020 m. laikotarpiu negali viršyti 5 % visos valstybei narei skirtos sumos ir 500 000 EUR.
III SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 5 straipsnio 5 dalies b punkte, 6 straipsnio 4 dalyje, 7 straipsnio 2 dalyje ir 15 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami septynerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 21 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami trejų metų laikotarpiui, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnio 5 dalies b punkte, 6 straipsnio 4 dalyje, 7 straipsnio 2 dalyje ir 15 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnio 5 dalies b punktą, 6 straipsnio 4 dalį, 7 straipsnio 2 dalį ir 15 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
18 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda bendras Prieglobsčio, migracijos ir integracijos bei Vidaus saugumo fondo komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 59 straipsnio 1 dalį.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
19 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 514/2014 taikomumas
Priemonei taikomos Reglamento (ES) Nr. 514/2014 nuostatos.
20 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas Nr. 574/2007/EB panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
21 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas neturi poveikio projektų ir metinių programų tęsimui ar keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą, iki jų baigimo arba finansinės paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Sprendimu Nr. 574/2007/EB ar bet kuriuo kitu teisės aktu, taikomu šiai paramai 2013 m. gruodžio 31 d., tęsimui ar keitimui.
2. Priimdama sprendimus dėl bendro finansavimo pagal priemonę, Komisija atsižvelgia į remiantis Sprendimu Nr. 574/2007/EB prieš 2014 m. gegužės 20 d. priimtas priemones, kurios daro finansinį poveikį bendro finansavimo laikotarpiu.
3. Nuo 2011 m. sausio 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d. Komisijos patvirtintas bendram finansavimui skirtas sumas, su kuriomis susiję dokumentai, reikalingi veiksmams užbaigti, Komisijai nebuvo išsiųsti iki galutinės ataskaitos pateikimo termino, Komisija iki 2017 m. gruodžio 31 d. automatiškai panaikina, o neteisėtai išmokėtas sumas išieško.
4. Apskaičiuojant automatiškai panaikinamą sumą, į sumas, susijusias su veikla, laikinai sustabdyta dėl sustabdomąjį poveikį turinčio teismo proceso ar skundo nagrinėjimo administracine tvarka, neatsižvelgiama.
5. Nė vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d. valstybės narės pateikia Komisijai 2011-2013 m. laikotarpiu, remiantis Sprendimu Nr. 574/2007/EB, bendrai finansuotų veiksmų rezultatų ir poveikio įvertinimo ataskaitą.
6. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui 2011-2013 m. laikotarpio ex post vertinimo ataskaitą pagal Sprendimą Nr. 574/2007/EB.
22 straipsnis
Peržiūra
Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu, nė vėliau kaip 2020 m. birželio 30 d. peržiūri šį reglamentą.
23 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimtas Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.