NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 660/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1013/2006 o přepravě odpadů
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Za účelem ochrany životního prostředí stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4) požadavky na přepravu odpadů v rámci Unie i mezi členskými státy a třetími zeměmi. V prosazování nařízení a kontrolách prováděných orgány zapojenými do kontrol v členských státech však byly zjištěny značné rozdíly a nedostatky.
(2)
Je nutné zavést odpovídající plánování kontrol přepravy odpadů s cílem vytvořit kapacitu potřebnou pro kontroly a účinně předcházet nedovolené přepravě. Ustanovení článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 o prosazování nařízení a kontrolách by proto měla být zpřísněna s cílem zajistit pravidelné a jednotné plánování těchto kontrol. Měly by být vytvořeny plány kontrol pro kontroly prováděné v souladu s těmito ustanoveními. Plány kontrol by měly vycházet z posouzení rizik a měly by obsahovat řadu klíčových prvků, jako jsou cíle, priority, zeměpisná oblast, na kterou se plány kontrol vztahují, informace o plánovaných kontrolách, úkoly přidělené orgánům zapojeným do kontrol, ujednání o spolupráci mezi těmito orgány zapojenými do kontrol v členském státě, v různých členských státech a případně i mezi těmito orgány v členských státech a ve třetích zemích a informace o školení pracovníků provádějících kontroly, jakož i o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění dotyčného plánu kontrol.
(3)
Plány kontrol mohou být vypracovány buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů.
(4)
Vzhledem k tomu, že plány kontrol jsou upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES (5), vztahují se na tyto plány ustanovení uvedené směrnice, a to včetně případných výjimek podle článku 4 uvedené směrnice.
(5)
Veřejnosti by měly být zpřístupněny, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, výsledky kontrol a přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí.
(6)
V rámci Unie existují různá pravidla, pokud jde o pravomoc a možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech požadovat doklady za účelem prověření zákonnosti přepravy odpadů. Takové doklady by se mohly týkat mimo jiné toho, zda se u látky nebo předmětu jedná o odpad ve smyslu nařízení (ES) č. 1013/2006, nebo zda byl odpad správně zařazen a zda budou odpady přepraveny do zařízení šetrných k životnímu prostředí podle článku 49 uvedeného nařízení. Článek 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto měl stanovit možnost orgánů zapojených do kontrol v členských státech tyto doklady požadovat. Tyto doklady mohou být požadovány buď na základě obecných ustanovení, nebo pro jednotlivé případy. Pokud tyto doklady nejsou poskytnuty nebo jsou považovány za nedostatečné, převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčných odpadů by měly být považovány za nedovolenou přepravu a měla by se na ně použít příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1013/2006.
(7)
Nedovolená přeprava odpadů často pochází z nekontrolovaného sběru, třídění a uskladnění. Systematické provádění kontrol přepravy odpadů by tedy mělo přispět k identifikaci a řešení těchto nekontrolovaných činností a podpořit tak provádění nařízení (ES) č. 1013/2006.
(8)
Aby členské státy měly dostatek času připravit se na uplatňování opatření vyžadovaných podle článku 50 nařízení (ES) č. 1013/2006 ve znění tohoto nařízení, je vhodné, aby první plány kontrol byly přijaty do 1. ledna 2017.
(9)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba uvést pravomoci Komise, které jsou jí svěřeny podle nařízení (ES) č. 1013/2006, do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
(10)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu některých jiných než podstatných prvků nařízení (ES) č. 1013/2006. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení nařízení (ES) č. 1013/2006 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(12)
Nařízení (ES) č. 1013/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1013/2006 se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nové body, které znějí:
„7a.
„opětovným použitím“ rozumí opětovné použití ve smyslu čl. 3 odst. 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (7);
35a.
„kontrolou“ rozumí činnosti prováděné dotčenými orgány, jejichž cílem je prověřit, zda zařízení, podnik, zprostředkovatel, obchodník, přeprava odpadů nebo související využívání nebo odstraňování splňují příslušné požadavky stanovené tímto nařízením.
(7) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3).“" 						
2)
V článku 26 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Se souhlasem dotčených příslušných orgánů a oznamovatele lze informace a doklady uvedené v odstavci 1 předávat a vyměňovat prostřednictvím elektronické výměny údajů s elektronickým podpisem nebo elektronickým ověřením pravosti podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (8) nebo srovnatelného systému elektronického ověřování pravosti, který zajišťuje stejnou úroveň bezpečnosti.
K snazšímu provedení prvního pododstavce přijme Komise podle možností prováděcí akty, v nichž stanoví technické a organizační požadavky pro praktické provádění elektronické výměny údajů za účelem předávání dokumentů a informací. Komise zohlední veškeré příslušné mezinárodní normy a zajistí, aby tyto požadavky byly v souladu se směrnicí 1999/93/ES nebo alespoň poskytovaly stejnou úroveň bezpečnosti, jakou stanoví uvedená směrnice. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(8) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy (Úř. věst. L 13, 19.1.2000, s. 12).“" 						
3)
Článek 50 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Prostřednictvím opatření k prosazování tohoto nařízení členské státy mimo jiné stanoví kontroly zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků v souladu s článkem 34 směrnice 2008/98/ES a kontroly přeprav odpadů a souvisejícího využívání nebo odstraňování.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Do 1. ledna 2017 členské státy zajistí, aby s ohledem na celé jejich zeměpisné území byl vypracován jeden či více plánů, buď samostatně, nebo jako jasně identifikovatelná součást jiných plánů, pro kontroly prováděné podle odstavce 2 (dále jen „plán kontrol“). Plány kontrol vychází z posouzení rizik vztahujících se na zvláštní toky odpadů a zdroje nedovolené přepravy a zohledňují, jsou-li dostupné a tam, kde je to vhodné, zpravodajské údaje, jako například údaje o vyšetřování policejními nebo celními orgány a analýzy trestné činnosti. Posouzení rizik se zaměří mimo jiné na určení minimálního počtu potřebných kontrol, včetně fyzických kontrol zařízení, podniků, zprostředkovatelů, obchodníků a přeprav odpadů nebo souvisejícího využívání nebo odstraňování. Plán kontrol obsahuje tyto prvky:
a)
cíle a priority kontrol, včetně popisu způsobu, jakým byly uvedené priority určeny;
b)
zeměpisnou oblast, na kterou se plán kontrol vztahuje;
c)
informace o plánovaných kontrolách, včetně fyzických kontrol;
d)
úkoly přidělené každému orgánu zapojenému do kontrol;
e)
ujednání o spolupráci mezi orgány zapojenými do kontrol;
f)
informace o školení pracovníků provádějících kontroly v záležitostech týkajících se kontrol a
g)
informace o lidských, finančních a jiných zdrojích pro provádění daného plánu kontrol.
Plán kontrol se nejméně jednou za tři roky přezkoumává a případně aktualizuje. V rámci uvedeného přezkumu se posoudí, do jaké míry byly cíle a další prvky daného plánu kontrol provedeny.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Kontroly přeprav mohou být prováděny zejména:
a)
v místě vzniku za účasti původce, držitele nebo oznamovatele;
b)
v místě určení, včetně v místě předběžného a jiného než předběžného využití nebo odstraňování, za účasti příjemce nebo zařízení;
c)
na hranicích Unie nebo
d)
během přepravy uvnitř Unie.“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Kontroly přepravy zahrnují ověření dokladů, potvrzení totožnosti a případně i fyzickou kontrolu odpadů.“;
e)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Za účelem prověření, že látka nebo předmět, jež jsou přepravovány po silnici, železnici, letecky, po moři nebo po vnitrozemských vodních cestách, není odpadem, mohou orgány zapojené do kontrol, aniž by byla dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU (9), požadovat, aby fyzická či právnická osoba, která má dotyčnou látku či dotyčný předmět v držení nebo která zařizuje jejich převoz, předložila doklad:
a)
o původu a místě určení dotyčné látky nebo dotyčného předmětu a
b)
o tom, že se nejedná o odpad, včetně případných dokladů týkajících se funkčnosti.
Pro účely prvního pododstavce se rovněž prověřuje ochrana dotyčné látky nebo dotyčného předmětu před poškozením v průběhu dopravy, nakládky a vykládky, jako například odpovídající zabalení a vhodné uspořádání.
4b. Orgány zapojené do kontrol mohou stanovit závěr, že dotyčná látka nebo dotyčný předmět je odpadem, pokud:
-
doklady uvedené v odstavci 4a nebo vyžadované podle jiných právních předpisů Unie za účelem prověření, zda látka či předmět není odpadem, nebyly předloženy ve lhůtě jimi stanovené nebo
-
považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, nebo považují ochranu před poškozením podle odst. 4a druhého pododstavce za nedostatečnou.
Za těchto okolností se převoz dotyčné látky nebo dotyčného předmětu nebo přeprava dotyčného odpadu považuje za nedovolenou přepravu. Použijí se na ně proto články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4c. Za účelem prověření, zda je přeprava odpadu v souladu s tímto nařízením, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby oznamovatel, osoba, která zařizuje přepravu, držitel, přepravce, příjemce a zařízení, které přijímá odpad, jim předložili příslušné doklady ve lhůtě, kterou tyto orgány stanoví.
Za účelem prověření, zda přeprava odpadu, na kterou se vztahují obecné požadavky na informace podle článku 18, je určena k využití, které je v souladu s článkem 49, mohou orgány zapojené do kontrol požadovat, aby osoba, která přepravu zařizuje, předložila příslušné doklady poskytnuté zařízením k předběžnému a jinému než předběžnému využití odpadů, v případě potřeby schválené příslušným orgánem místa určení.
4d. Pokud nebyly orgánům zapojeným do kontrol poskytnuty doklady podle odstavce 4c v jimi stanovené lhůtě nebo pokud tyto orgány považují doklady a informace, které mají k dispozici, za nedostatečné k dosažení závěru, považuje se dotyčná přeprava za nedovolenou přepravu. Na tuto přepravu se proto použijí články 24 a 25 a orgány zapojené do kontrol odpovídajícím způsobem neprodleně informují příslušný orgán země, ve které byla daná kontrola provedena.
4e. Do 18. července 2015 Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů předběžnou srovnávací tabulku kódů kombinované nomenklatury stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (10) a položek odpadů uvedených v přílohách III, IIIA, IIIB, IV, IVA a V tohoto nařízení. Komise tuto srovnávací tabulku průběžně aktualizuje, aby zohlednila změny této nomenklatury a položek uvedených v těchto přílohách a doplnila veškeré nové kódy harmonizovaného systému související s odpady, které Světová celní organizace případně přijme.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 59a odst. 2.
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 38)." 						
(10) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).“;" 						
f)
Odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Členské státy navzájem dvoustranně a mnohostranně spolupracují, aby usnadnily předcházení nedovolené přepravě a její odhalování. Vyměňují si příslušné informace o přepravě odpadů, tocích odpadů, provozovatelích a zařízeních a sdílejí zkušenosti a poznatky týkající se donucovacích opatření včetně posouzení rizik provedeného podle odstavce 2a tohoto článku v rámci zavedených struktur, zejména prostřednictvím sítě kontaktních subjektů určených v souladu s článkem 54.“
4)
V článku 51 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Před koncem každého kalendářního roku vypracují členské státy rovněž zprávu za předchozí rok na základě doplňujícího dotazníku v příloze IX a zašlou ji Komisi. Do jednoho měsíce od předložení této zprávy Komisi členské státy rovněž zveřejní, a to i elektronicky prostřednictvím internetu, část zprávy týkající se článku 24 a čl. 50 odst. 1, 2 a 2a, včetně tabulky 5 přílohy IX, spolu s jakýmkoli vysvětlením, které považují za vhodné. Komise sestaví seznam hypertextových odkazů členských států podle části přílohy IX týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a a zveřejní je na svých webových stránkách.“
5)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Změny příloh
1. Komisi je v souladu s článkem 58a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění:
a)
přílohy IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI a VII, aby se zohlednily změny dohodnuté v rámci Basilejské úmluvy a rozhodnutí OECD;
b)
příloha V, aby se zohlednily dohodnuté změny seznamu odpadů přijaté podle článku 7 směrnice 2008/98/ES;
c)
příloha VIII, aby se zohlednila rozhodnutí přijatá v rámci příslušných mezinárodních úmluv a dohod.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 58a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 58 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 17. července 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 58 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 58 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“
7)
Článek 59 se zrušuje.
8)
Článek 59a se nahrazuje tímto:
„Článek 59a
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 39 směrnice 2008/98/ES. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.“
9)
V článku 60 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Do 31. prosince 2020 Komise provede přezkum tohoto nařízení, přičemž zohlední mimo jiné zprávy vypracované podle článku 51, a o výsledcích tohoto přezkumu podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem. Komise v rámci tohoto přezkumu posoudí zejména účinnost čl. 50 odst. 2a v boji proti nedovolené přepravě, s přihlédnutím k environmentálním, sociálním a hospodářským aspektům.“
10)
Příloha IX se mění takto:
a)
část týkající se čl. 50 odst. 2 se nahrazuje tímto:
„Souhrnné informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 50 odst. 2, včetně:
-
počtu kontrol, včetně fyzických kontrol, zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu kontrol přeprav odpadů, včetně fyzických kontrol,
-
počtu předpokládaných případů nezákonného jednání ze strany zařízení, podniků, zprostředkovatelů a obchodníků spojených s přepravou odpadů,
-
počtu předpokládaných nedovolených přeprav zjištěných v rámci těchto kontrol.
Doplňující poznámky:“;
b)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2a, která zní:
„Čl. 50 odst. 2a
Informace o plánu (plánech) kontrol:
Počet plánů kontrol pro celé zeměpisné území:
Datum přijetí plánu (plánů) kontrol a období, na něž se vztahuje (vztahují):
Datum posledního přezkumu plánu (plánů) kontrol:
Orgány zapojené do kontrol a spolupráce mezi těmito orgány:
Uveďte osoby nebo subjekty, kterým lze oznámit podezření nebo nesrovnalosti:“;
c)
vkládá se nová část týkající se čl. 50 odst. 2 a 2a, která zní:
„Odkaz na webové stránky, kde jsou elektronicky zpřístupněny informace zveřejňované členskými státy prostřednictvím internetu podle čl. 51 odst. 2.“
11)
V příloze IX, tabulce 5 se nadpis posledního sloupce nahrazuje tímto:
„Přijatá opatření včetně veškerých uložených sankcí“.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Bez ohledu na druhý pododstavec se čl. 1 bod 4 použije ode dne 1. ledna 2018.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 660/2014
2014 m. gegužės 15 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 dėl atliekų vežimo
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
siekiant apsaugoti aplinką, Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1013/2006 (4) nustatyti atliekų vežimo ir Sąjungos viduje, ir tarp valstybių narių ir trečiųjų šalių reikalavimai. Tačiau patikrinimuose dalyvaujančių institucijų valstybėse narėse atliekamoje vykdymo užtikrinimo veikloje ir patikrinimuose nustatyta skirtumų ir spragų;
(2)
norint sukurti pajėgumus, kurių reikia atlikti patikrinimus ir veiksmingai užkirsti kelią neteisėtam vežimui, būtinas tinkamas atliekų vežimo patikrinimų planavimas. Todėl Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 50 straipsnyje įtvirtintas nuostatas, susijusias su vykdymo užtikrinimu ir patikrinimais, reikėtų sugriežtinti ir taip užtikrinti, kad tokie patikrinimai būtų reguliariai ir nuosekliai planuojami. Patikrinimams, atliekamiems pagal tas nuostatas, turėtų būti nustatyti tikrinimo planai. Tikrinimo planai turėtų būti grindžiami rizikos įvertinimu ir juose turėtų būti pateikti tam tikri svarbiausi elementai, t. y. tikslai, prioritetai, apimama geografinė vietovė, informacija apie planuojamus patikrinimus, patikrinimuose dalyvaujančioms institucijoms pavestas užduotis, tų patikrinimuose dalyvaujančių institucijų valstybėje narėje, skirtingose valstybėse narėse, taip pat atitinkamais atvejais tarp tų institucijų valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse bendradarbiavimo tvarka, informacija apie inspektorių mokymą, taip pat apie žmogiškuosius, finansinius ir kitus išteklius, skirtus atitinkamam tikrinimo planui įgyvendinti;
(3)
tikrinimo planus turėtų būti galima rengti kaip atskirus dokumentus arba kaip aiškiai nustatytą kitų planų dalį;
(4)
kadangi tikrinimo planai patenka į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB (5) taikymo sritį, tos direktyvos nuostatos, įskaitant, kai taikoma, jos 4 straipsnyje nustatytas išimtis, taikomos tokiems planams;
(5)
patikrinimų rezultatai ir priemonės, kurių imtasi, įskaitant visas paskirtas sankcijas, turėtų būti skelbiami visuomenei, be kita ko, elektroninėmis priemonėmis internete;
(6)
Sąjungoje taikomos skirtingos taisyklės dėl patikrinimuose valstybėse narėse dalyvaujančių institucijų teisės ir galimybės pareikalauti pateikti įrodymus, kad būtų galima įsitikinti, ar vežama teisėtai. Tokie įrodymai galėtų būti, inter alia, susiję su tuo, ar medžiaga arba daiktas yra atliekos pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 apibrėžtį, su tuo, ar atliekos buvo tinkamai klasifikuotos, ir su tuo, ar atliekos bus vežamos į aplinkai nekenksmingus įrenginius pagal to reglamento 49 straipsnį. Todėl Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 50 straipsniu reikėtų numatyti galimybę patikrinimuose dalyvaujančioms institucijoms valstybėse narėse pareikalauti pateikti tokius įrodymus. Tokių įrodymų galima prašyti bendrų nuostatų pagrindu arba atsižvelgiant į konkretų atvejį. Kai tokių įrodymų nesuteikiama arba laikoma, kad jų nepakanka, atitinkamas medžiagos ar daikto vežimas arba atitinkamas atliekų vežimas turėtų būti laikomas neteisėtu vežimu ir jo atžvilgiu turėtų būti taikomos atitinkamos Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 nuostatos;
(7)
neteisėtai vežamos atliekos dažnai atsiranda dėl nekontroliuojamo surinkimo, rūšiavimo ir saugojimo veiklos. Todėl sistemingai atliekami atliekų vežimo patikrinimai turėtų padėti nustatyti ir šalinti tokią nekontroliuojamą veiklą ir tokiu būdu skatinti įgyvendinti Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006;
(8)
kad valstybės narės turėtų pakankamai laiko pasirengti taikyti pagal Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 50 straipsnį, iš dalies pakeistą šiuo reglamentu, reikalaujamas priemones, tikslinga, kad pirmieji tikrinimo planai būtų priimti ne vėliau kaip 2017 m. sausio 1 d.;
(9)
įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Komisijai pagal Reglamentą (EB) Nr. 1013/2006 suteiktus įgaliojimus reikėtų suderinti su Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 ir 291 straipsniais;
(10)
pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiamos tam tikros neesminės Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 nuostatos. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(11)
siekiant užtikrinti vienodas Reglamento (EB) Nr. 1013/2006 įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (6);
(12)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 iš dalies keičiamas taip:
1.
2 straipsnis papildomas šiais punktais:
„7a)
pakartotinis naudojimas - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/EB (7) 3 straipsnio 13 punkte;
35a) patikrinimas- veiksmai, kuriuos dalyvaujančios institucijos vykdo siekdamos nustatyti, ar įstaiga, įmonė, tarpininkas ir prekiautojas laikosi šiame reglamente nustatytų atitinkamų reikalavimų, o atliekų vežimas arba susijęs naudojimas ar šalinimas atitinka šiame reglamente nustatytus atitinkamus reikalavimus.
(7) 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008 11 22, p. 3).“;" 						
2.
26 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Priklausomai nuo atitinkamų kompetentingų institucijų ir pranešėjo susitarimo, 1 dalyje nurodytą informaciją ir dokumentus galima pateikti ir jais pasikeisti keičiantis elektroniniais duomenimis su elektroniniu parašu arba elektroniniu autentiškumo patvirtinimu pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 1999/93/EB (8), arba naudojant panašią elektroninę autentiškumo patvirtinimo sistemą, užtikrinančią tą patį apsaugos lygį.
Kad būtų lengviau įgyvendinti pirmą pastraipą, Komisija, kai įmanoma, priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomi techniniai ir organizaciniai reikalavimai, skirti praktiniam keitimosi elektroniniais duomenimis pateikiant dokumentus ir informaciją įgyvendinimui. Komisija atsižvelgia į visus susijusius tarptautinius standartus ir užtikrina, kad tie reikalavimai atitiktų Direktyvą 1999/93/EB arba jais būtų užtikrintas bent tas pats apsaugos lygis koks yra numatytas pagal tą direktyvą. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 59a straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
(8) 1999 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/93/EB dėl Bendrijos elektroninių parašų reguliavimo sistemos (OL L 13, 2000 1 19, p. 12).“;" 						
3.
50 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Valstybės narės, kaip šio reglamento vykdymo užtikrinimo priemones, numato, inter alia, įstaigų, įmonių, tarpininkų ir prekiautojų patikrinimus pagal Direktyvos 2008/98/EB 34 straipsnį ir atliekų vežimo bei susijusio naudojimo ar šalinimo patikrinimus.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„2a. Ne vėliau kaip 2017 m. sausio 1 d. valstybės narės užtikrina, kad būtų sudarytas jų visai geografinei teritorijai taikomas vienas ar daugiau planų (kaip atskiras (-i) dokumentas (-ai) arba kaip aiškiai apibrėžta kitų planų dalis), skirtas (-i) pagal 2 dalį atliekamiems patikrinimams (toliau - tikrinimo planas). Tikrinimo planai grindžiami rizikos vertinimu, apimančiu konkrečius atliekų srautus ir neteisėto vežimo šaltinius, kuriame prireikus atsižvelgiama į tokius žvalgybos duomenis, kaip antai duomenys apie policijos ir muitinės tyrimus ir nusikalstamos veikos analizė, jei jų turima. Tuo rizikos vertinimu siekiama, inter alia, nustatyti mažiausią reikiamą patikrinimų skaičių, įskaitant fizines įstaigų, įmonių, tarpininkų, prekiautojų ir atliekų vežimo arba susijusio naudojimo ar šalinimo patikras. Tikrinimo plane nurodomi šie elementai:
a)
patikrinimų tikslai ir prioritetai, įskaitant, apibūdinant, kaip tie prioritetai buvo nustatyti;
b)
geografinė vietovė, kuriai taikomas tas tikrinimo planas;
c)
informacija apie planuojamus patikrinimus, įskaitant apie fizines patikras;
d)
užduotys, pavestos kiekvienai patikrinimuose dalyvaujančiai institucijai;
e)
patikrinimuose dalyvaujančių institucijų bendradarbiavimo tvarka;
f)
informacija apie inspektorių mokymą su patikrinimais susijusiais klausimais; ir
g)
informacija apie tam tikrinimo planui įgyvendinti skirtus žmogiškuosius, finansinius ir kitus išteklius.
Tikrinimo planas peržiūrimas bent kartą per trejus metus ir prireikus atnaujinamas. Tos peržiūros metu vertinama, kiek įgyvendinti tame tikrinimo plane nustatyti tikslai ir kiti elementai.“;
c)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Atliekų vežimo patikrinimai gali būti visų pirma atliekami:
a)
kilmės vietoje, juos atliekant kartu su gamintoju, turėtoju ar pranešėju;
b)
paskirties vietoje, įskaitant tarpinį ir ne tarpinį naudojimą ar šalinimą, atliekant kartu su gavėju arba įmone įrenginiu;
c)
Sąjungos pasienyje ir (arba)
d)
vežimo Sąjungoje metu.“;
d)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Atliekų vežimo patikrinimai apima dokumentų tikrinimą, tapatybės patvirtinimą ir prireikus fizinę atliekų patikrą.“;
e)
įterpiamos šios dalys:
„4a. Siekiant įsitikinti, kad medžiaga arba daiktas, vežamas keliais, geležinkeliu, oru, jūrų ar vidaus vandens keliais, nėra atliekos, patikrinimuose dalyvaujančios institucijos gali, nedarant poveikio Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2012/19/ES (9), reikalauti atitinkamą medžiagą arba daiktą turinčio arba jo (jos) vežimą organizuojančio fizinio arba juridinio asmens pateikti dokumentus, įrodančius:
a)
atitinkamos medžiagos ar daikto kilmės ir paskirties vietą; ir
b)
kad tai nėra atliekos, atitinkamais atvejais įskaitant funkcinės gebos įrodymus.
Pirmos pastraipos tikslu taip pat įsitikinama, ar užtikrinta atitinkamos medžiagos arba daikto apsauga nuo apgadinimo transportuojant, pakraunant ir iškraunant, kaip antai, tinkamai supakuojant ir deramai sukraunant.
4b. Patikrinimuose dalyvaujančios institucijos gali padaryti išvadą, kad atitinkama medžiaga ar daiktas yra atliekos, kai:
-
per jų nurodytą laikotarpį jiems nebuvo pateikti 4a dalyje nurodyti arba pagal kitus Sąjungos teisės aktus reikalaujami įrodymai, kuriais patvirtinama, kad medžiaga ar daiktas nėra atliekos,
-
jos laiko, kad jų turimi įrodymai ir informacija yra nepakankami išvadai padaryti, arba jos laiko apsaugą nuo apgadinimo, nurodyto 4a dalies antroje pastraipoje, nepakankama.
Tokiomis aplinkybėmis atitinkamos medžiagos ar daikto vežimas arba atliekų vežimas laikomas neteisėtu vežimu. Todėl jo atžvilgiu taikomi 24 ir 25 straipsniai, o patikrinimuose dalyvaujančios institucijos nedelsdamos atitinkamai informuoja šalies, kurioje buvo atliekamas atitinkamas patikrinimas, kompetentingą instituciją.
4c. Siekdamos nustatyti, ar atliekos vežamos laikantis šio reglamento, patikrinimuose dalyvaujančios institucijos gali reikalauti, kad pranešėjas, vežimą organizuojantis asmuo, turėtojas, vežėjas, gavėjas ir įmonė įrenginys, gaunanti atliekas, per jų nustatytą laikotarpį joms pateiktų atitinkamus dokumentinius įrodymus.
Siekiant nustatyti, ar atliekos, kurioms taikomi 18 straipsnyje nustatyti bendri informacijos reikalavimai, vežamos naudojimo operacijoms, kurios atitinka 49 straipsnį, patikrinimuose dalyvaujančios institucijos gali reikalauti, kad vežimą organizuojantis asmuo pateiktų atitinkamus tarpinio ir ne tarpinio naudojimo įmonės pateiktus ir prireikus paskirties kompetentingos institucijos patvirtintus dokumentinius įrodymus.
4d. Kai per patikrinimuose dalyvaujančių institucijų nustatytą laikotarpį joms nepateikiami 4c dalyje nurodyti įrodymai arba kai jos turimus įrodymus ir informaciją laiko nepakankamais išvadai padaryti, atitinkamas vežimas laikomas neteisėtu. Todėl jam taikomi 24 ir 25 straipsniai, o patikrinimuose dalyvaujančios institucijos nedelsdamos atitinkamai informuoja, šalies, kurioje atliekamas atitinkamas patikrinimas, kompetentingą instituciją.
4e. Ne vėliau kaip 2015 m. liepos 18 d. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato preliminarią kombinuotosios nomenklatūros, numatytos Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 (10), kodų ir šio reglamento III, IIIA, IIIB, IV, IVA ir V prieduose pateiktų įrašų, susijusių su atliekomis, atitikties lentelę. Komisija nuolat atnaujina tą atitikties lentelę, kad ji atspindėtų tos nomenklatūros ir tų įrašų tuose prieduose pasikeitimus, taip pat kad įtrauktų naujus su atliekomis susijusius suderintos sistemos nomenklatūros kodus, kuriuos gali priimti Pasaulio muitinių organizacija.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 59a straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
(9) 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/19/ES dėl elektros ir elektroninės įrangos atliekų (OL L 197, 2012 7 24, p. 38)." 						
(10) 1987 m. liepos 23 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2658/87 dėl tarifų ir statistinės nomenklatūros bei dėl Bendrojo muitų tarifo (OL L 256, 1987 9 7, p. 1).“;" 						
f)
5 dalis pakeičiama taip:
„5. Valstybės narės dvišaliu ir daugiašaliu pagrindu bendradarbiauja viena su kita, kad sudarytų palankesnes sąlygas neteisėto vežimo prevencijai ir nustatymui. Jos keičiasi atitinkama informacija apie atliekų vežimo atvejus, atliekų srautus, operatorius bei įrenginius ir dalijasi patirtimi ir žiniomis apie vykdymo užtikrinimo priemones, įskaitant pagal šio straipsnio 2a dalį atliekamą rizikos vertinimą, nustatytose struktūrose, visų pirma per pagal šio reglamento 54 straipsnį paskirtų susirašinėtojų tinklą.“;
4.
51 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Iki kiekvienų kalendorinių metų pabaigos valstybės narės pagal IX priede pateikiamą papildomą ataskaitinį klausimyną taip pat parengia ataskaitą už praėjusius metus ir ją siunčia Komisijai. Per mėnesį nuo tos ataskaitos perdavimo Komisijai valstybės narės tos ataskaitos dalį, susijusią su 24 straipsniu ir 50 straipsnio 1, 2 ir 2a dalimis, įskaitant IX priedo 5 lentelę, taip pat padaro viešai prieinama, įskaitant paskelbimą elektroninėmis priemonėmis internete, kartu su paaiškinimais, kurie, valstybių narių nuomone, yra reikalingi. Komisija sudaro valstybių narių saitų, nurodytų IX priedo dalyje, susijusioje su 50 straipsnio 2 ir 2a dalimis, sąrašą ir padaro jį viešai prieinamu savo interneto svetainėje.“;
5.
58 straipsnis pakeičiamas taip:
„58 straipsnis
Priedų pakeitimai
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 58a straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami:
a)
IA, IB, IC, II, III, IIIA, IIIB, IV, V, VI ir VII priedai, siekiant atsižvelgti į pagal Bazelio konvenciją ir EBPO sprendimą priimtus pakeitimus;
b)
V priedas, siekiant atspindėti sutartus pagal Direktyvos 2008/98/EB 7 straipsnį priimto atliekų sąrašo pakeitimus;
c)
VIII priedas, siekiant atspindėti sprendimus, priimtus pagal atitinkamas tarptautines konvencijas ir susitarimus.“;
6.
Įterpiamas šis straipsnis:
„58a straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 58 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. liepos 17 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 58 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 58 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.“;
7.
59 straipsnis išbraukiamas.
8.
59a straipsnis pakeičiamas taip:
„59a straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas, įsteigtas pagal Direktyvos 2008/98/EB 39 straipsnį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.“;
9.
60 straipsnis papildomas šia dalimi:
„2a. Ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija, atsižvelgdama, inter alia, į pagal 51 straipsnį parengtas ataskaitas, atlieka šio reglamento peržiūrą ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai jos rezultatų ataskaitą bei prireikus pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto. Atlikdama tą peržiūrą Komisija visų pirma išnagrinėja 50 straipsnio 2a dalies veiksmingumą kovojant su neteisėtu vežimu, atsižvelgdama į aplinkosaugos, socialinius ir ekonominius aspektus.“;
10.
IX priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
su 50 straipsnio 2 dalimi susijęs skirsnis pakeičiamas taip:
„Apibendrinta informacija apie pagal 50 straipsnio 2 dalį atliktų patikrinimų rezultatus, be kita ko:
-
įstaigų, įmonių, tarpininkų ir prekiautojų, susijusių su atliekų vežimu, patikrinimų, įskaitant fizines patikras, skaičius:
-
atliekų vežimo patikrinimų, įskaitant fizines patikras, skaičius:
-
įstaigų, įmonių, tarpininkų ir prekiautojų, susijusių su atliekų vežimu, įtariamos neteisėtos veiklos atvejų skaičius:
-
tų patikrinimų metu pasitvirtinusių įtariamo neteisėto atliekų vežimo atvejų skaičius:
Papildomos pastabos:“;
b)
įterpiamas šis su 50 straipsnio 2a dalimi susijęs skirsnis:
„50 straipsnio 2a dalis
Informacija apie tikrinimo planą (-us)
Visai geografinei teritorijai taikomo (-ų) tikrinimo plano (-ų) skaičius:
Tikrinimo plano (-ų) priėmimo data ir laikotarpis, kuriuo jis (jie) taikomas (-i):
Tikrinimo plano (-ų) paskutinės peržiūros data:
Patikrinimuose dalyvaujančios institucijos ir tų institucijų bendradarbiavimas:
Prašom nurodyti asmenis ar subjektus, kuriems galima pranešti apie problemas arba pažeidimus:“;
c)
įterpiamas šis su 50 straipsnio 2 ir 2a dalimis susijęs skirsnis:
„Saitas į tinklalapį, kuriame elektronine forma pateikiama pagal 51 straipsnio 2 dalį valstybių narių internete viešai skelbiama informacija:“;
11.
IX priede pateiktos 5 lentelės paskutinės skilties pavadinimas pakeičiamas taip:
„Priemonės, kurių imtasi, įskaitant paskirtas sankcijas“.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2016 m. sausio 1 d.
Nepaisant antros pastraipos, 1 straipsnio 4 punktas taikomas nuo 2018 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.