SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/413
ze dne 11. března 2015
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (3) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV (4) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ zdůraznila, že prosazování pravidel silničního provozu je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech ze dne 2. prosince 2010 o bezpečnosti silničního provozu vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi, aby posoudila možnosti harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie a přijetí dalších opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Komise dne 19. března 2008 přijala na základě čl. 71 odst. 1 písm. c) Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní článek 91 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“)) návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o usnadnění přeshraničního vymáhání právních předpisů v oblasti bezpečnosti silničního provozu. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/82/EU (5) však byla přijata na základě čl. 87 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Rozsudkem Soudního dvora ze dne 6. května 2014 ve věci C-43/12 (6) byla zrušena směrnice 2011/82/EU z důvodu, že nemohla být platně přijata na základě čl. 87odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Rozsudek zachoval účinky směrnice 2011/82/EU až do dne, kdy v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dvanáct měsíců ode dne vyhlášení rozsudku, vstoupí v platnost nová směrnice přijatá na základě čl. 91 odst. 1 písm. c) Smlouvy o fungování EU. Proto by měla být nová směrnice přijata na základě uvedeného článku.
(5)
Podporovat je třeba větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(6)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila poskytování dostatečných informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech, než je členský stát registrace.
(7)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, používán systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(8)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, by mohla zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(9)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(10)
Členské státy by si měly vzájemně poskytovat právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Za tímto účelem by do této směrnice měla být pokud možno začleněna ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů.
(11)
Rozhodnutí 2008/616/SVV vymezuje bezpečnostní prvky pro existující softwarové aplikace a související technické požadavky pro výměnu údajů o registraci vozidel. Aniž je dotčena obecná použitelnost uvedeného rozhodnutí, tyto bezpečnostní prvky a technické požadavky by měly být z důvodu regulační i praktické účinnosti použity pro účely této směrnice.
(12)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla posoudit a předložit zprávu o fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(13)
Užití těchto softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(14)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(15)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba, a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prováděcí postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem, jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informační dopis vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Na další postupy se použijí platné právní nástroje, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, například rámcové rozhodnutí Rady 2005/214/SVV (7).
(16)
Členské státy by měly zajistit odpovídající překlad informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak to stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU (8).
(17)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu zaměřenou na poskytnutí vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby bylo zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(18)
Komise by ve své zprávě určené Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(19)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami, mimo jiné s orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány či příslušnými subjekty, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(20)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů. Tato úprava by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(21)
Zpracování osobních údajů stanovené touto směrnicí je přiměřené pro dosažení legitimních cílů, které tato směrnice sleduje v oblasti bezpečnosti silničního provozu a kterým konkrétně je zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, a tím i usnadněním vymáhání sankcí, a nejde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(22)
Údaje týkající se určení totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji. Na zpracovávání prováděné při uplatňování této směrnice by se měla vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (9). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjektúdajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů. V tomto směru by měl mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(23)
Na zpracování údajů o registraci vozidla obsahujících osobní údaje se v rámci prümských rozhodnutí použijí zvláštní ustanovení o ochraně údajů uvedená v rozhodnutí 2008/615/SVV. V tomto ohledu mohou členské státy uplatňovat tato zvláštní ustanovení na osobní údaje, jež jsou také zpracovávány pro účely této směrnice, pokud zajistí, aby zpracování údajů v souvislosti se všemi delikty, na které se vztahuje tato směrnice, bylo v souladu s vnitrostátními předpisy provádějícími směrnici 95/46/ES.
(24)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(25)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, včetně respektování soukromého a rodinného života, ochrany osobních údajů, práva na spravedlivý proces, presumpce neviny a práva na obhajobu.
(26)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o zohlednění příslušných změn prümských rozhodnutí, nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise postupovala v souladu s obvyklou praxí a v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Komise by měla provést analýzu provádění této směrnice s cílem určit další účinná a účelná opatření na zvýšení bezpečnosti silničního provozu. Na této analýze by, v případě potřeby, a aniž by byly dotčeny povinnosti týkající se provedení této směrnice do vnitrostátního práva, měly s Komisí spolupracovat rovněž Dánsko, Irsko a Spojené království, aby bylo zajištěno, že tato zpráva bude předložena včas a ve své úplnosti.
(28)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků činnosti, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(29)
Vzhledem k tomu, že se na Dánsko, Irsko a Spojené království nevztahovala směrnice 2011/82/EU, a tyto členské státy ji proto neprovedly ve svém vnitrostátním právu, je vhodné poskytnout těmto členským státům pro provedení směrnice dostatečně dlouhou dodatečnou lhůtu.
(30)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10) byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který dne 3. října 2014 vydal stanovisko,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, a tím i usnadněním vymáhání sankcí, pokud byly tyto delikty spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci nebo dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS (11) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, například odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, více než jednoho nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 2 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidla s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Údaje uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
3. Při vyhledávání formou odchozích žádostí používá národní kontaktní místo členského státu deliktu úplné registrační číslo.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článku 2 této směrnice.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky a nezahrnovala výměnu údajů z dalších databází, jež nejsou používány pro účely této směrnice. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem. Členské státy zajistí, aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jako je aplikace uvedená v článku 15 rozhodnutí 2008/616/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své vlastní náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení či nikoliv.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci vozidla, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Do 6. května 2016 a poté každé dva roky zašle každý členský stát Komisi souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice se vztahují ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená ve směrnici 95/46/ES.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 6 a 12 směrnice 95/46/ES v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 6 uvedené směrnice byla stanovena lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 této směrnice a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, na přístup, na opravu, výmaz a blokování, na náhradu škody a na soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení směrnice 95/46/ES.
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, vedle jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, kterými se aktualizuje příloha I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny prümských rozhodnutí, nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 13. března 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Je zvláště důležité, aby Komise postupovala v souladu s obvyklou praxí a před přijetím těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků členských států. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Aniž je dotčen čl. 12 odst. 1 druhý pododstavec, předloží Komise do 7. listopadu 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu úmrtí v důsledku silničních nehod v Unii,
-
posouzení potřeby vypracovat společné normy pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat alespoň deliktů uvedených v čl. 2 písm. a) až d),
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za přestupky v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navrhnout společná kritéria týkající se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik Unie, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 6. května 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Dánské království, Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska mohou odchylně od prvního pododstavce lhůtu v něm uvedenou prodloužit do 6. května 2017.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost čtvrtým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA (ES) 2015/413
2015 m. kovo 11 d.
kuria sudaromos palankesnės sąlygos keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 91 straipsnio 1 dalies c punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
vienas iš pagrindinių Sąjungos transporto politikos tikslų - gerinti kelių eismo saugumą. Sąjunga įgyvendina kelių eismo saugumo gerinimo politiką, kurios tikslas - sumažinti žūstančiųjų ir sužeistųjų skaičių bei materialinę žalą. Svarbus šios politikos aspektas - nuolatinis už Sąjungoje padarytus kelių eismo taisyklių pažeidimus, kurie kelia didelį pavojų kelių eismo saugumui, taikomų sankcijų vykdymo užtikrinimas;
(2)
tačiau, nepaisant Tarybos sprendime 2008/615/TVR (3) ir Tarybos sprendime 2008/616/TVR (4) (toliau - Priumo sprendimai) numatytų galimybių, dėl tinkamų procedūrų trūkumo už tam tikrus kelių eismo taisyklių pažeidimus taikomų sankcijų - piniginių nuobaudų - vykdymas dažnai nėra užtikrinamas, jei tie pažeidimai padaromi transporto priemone, registruota kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė. Šia direktyva siekiama užtikrinti, kad net ir tokiais atvejais būtų užtikrinamas kelių eismo taisyklių pažeidimų tyrimo veiksmingumas;
(3)
2010 m. liepos 20 d. komunikate „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011-2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“ Komisija pabrėžė, kad kelių eismo taisyklių vykdymo užtikrinimas tebėra vienas iš svarbiausių veiksnių sudarant sąlygas gerokai sumažinti žūstančiųjų ir sužeistųjų skaičių. 2010 m. gruodžio 2 d. išvadose dėl kelių eismo saugumo Taryba paragino apsvarstyti, ar reikia toliau griežtinti kelių eismo taisyklių vykdymo užtikrinimą valstybėse narėse, o atitinkamais atvejais - Sąjungos lygmeniu. Ji paprašė Komisijos išnagrinėti galimybes prireikus Sąjungos lygmeniu suvienodinti kelių eismo taisykles ir priimti papildomų priemonių, kuriomis būtų sudarytos palankesnės sąlygos užtikrinti tarpvalstybinį sankcijų už kelių eismo taisyklių pažeidimus vykdymą, ypač rimtų kelių eismo įvykių atvejais;
(4)
2008 m. kovo 19 d. Komisija, remdamasi Europos bendrijos steigimo sutarties 71 straipsnio 1 dalies c punktu (dabar - Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 91 straipsnis), priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl sklandesnio tarpvalstybinio kelių eismo saugumo užtikrinimo. Tačiau Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/82/ES (5) buvo priimta remiantis SESV 87 straipsnio 2 dalimi. 2014 m. gegužės 6 d. Teisingumo Teismo sprendimu byloje C-43/12 (6) Direktyva 2011/82/ES buvo panaikinta, remiantis tuo, kad ji negalėjo būti teisėtai priimta pagal SESV 87 straipsnio 2 dalį. Teismo sprendimu Direktyva 2011/82/ES palikta galioti tol, kol per pagrįstą laikotarpį, kuris neturi būti ilgesnis kaip dvylika mėnesių nuo teismo sprendimo priėmimo datos, įsigalios nauja, SESV 91 straipsnio 1 dalies c punktu grindžiama direktyva. Todėl remiantis tuo straipsniu turėtų būti priimta nauja direktyva;
(5)
turėtų būti skatinama labiau suvienodinti valstybių narių kontrolės priemones, o Komisija šiuo tikslu turėtų išnagrinėti, ar reikia parengti bendrus automatinės patikros įrangos, naudojamos kelių eismo saugumo kontrolei, standartus;
(6)
turėtų būti ugdomas Sąjungos piliečių sąmoningumas įvairiose valstybėse narėse taikomų kelių eismo saugumo taisyklių ir šios direktyvos įgyvendinimo klausimais, visų pirma imantis tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinama, kad būtų teikiama pakankamai informacijos apie kelių eismo saugumo taisyklių nesilaikymo pasekmes, kai keliaujama kitoje valstybėje narėje nei registracijos valstybė narė;
(7)
siekiant gerinti kelių eismo saugumą visoje Sąjungoje ir užtikrinti vienodą požiūrį į vairuotojus pažeidėjus, būtent į nuolatinius gyventojus ir nenuolatinius gyventojus, vykdymo užtikrinimui turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos, neatsižvelgiant į tai, kurioje valstybėje narėje yra registruota transporto priemonė. Todėl tam tikrų nustatytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų atvejais, neatsižvelgiant į jų administracinį arba baudžiamąjį pobūdį pagal atitinkamos valstybės narės teisę, reikėtų naudoti tarpvalstybinio keitimosi informacija sistemą, kuria pažeidimo vietos valstybei narei būtų suteikta prieiga prie registracijos valstybės narės turimų transporto priemonių registracijos duomenų (toliau - TPRD);
(8)
veiksmingesniu tarpvalstybiniu keitimusi TPRD, dėl kurio turėtų būtų lengviau nustatyti asmenų, įtariamų padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, tapatybę, galėtų būti sustiprintas atgrasomasis poveikis, o kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė registruotą transporto priemonę vairuojantis asmuo galėtų būti paskatintas elgtis atsargiau - taip būtų išvengta kelių eismo įvykių aukų;
(9)
kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams, kuriems taikoma ši direktyva, valstybėse narėse nėra taikomas vienodas požiūris. Kai kurios valstybės narės tokius pažeidimus pagal nacionalinę teisę laiko „administraciniais“ pažeidimais, o kitos valstybės narės laiko juos „baudžiamosiomis“ veikomis. Ši direktyva turėtų būti taikoma neatsižvelgiant į tų pažeidimų kvalifikavimą pagal nacionalinę teisę;
(10)
siekdamos geriau keistis informacija ir paspartinti galiojančias procedūras, valstybės narės turėtų suteikti viena kitai teisę susipažinti su jų TPRD. Šiuo tikslu į šią direktyvą, kiek tai įmanoma, reikėtų įtraukti Priumo sprendimuose numatytas nuostatas dėl techninių specifikacijų ir automatinio keitimosi duomenimis galimybės;
(11)
Sprendime 2008/616/TVR nurodytos saugumo priemonės, taikomos naudojamoms taikomosioms programoms, ir susijusios techninės keitimosi transporto priemonių registracijos duomenimis sąlygos. Nedarant poveikio bendram to sprendimo taikymui, tos saugumo priemonės ir techninės sąlygos dėl reguliavimo ir praktinio veiksmingumo priežasčių turėtų būti naudojamos šios direktyvos tikslais;
(12)
naudojamos taikomosios programos turėtų būti keitimosi duomenimis pagal šią direktyvą pagrindas ir tuo pat metu jomis turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos valstybėms narėms teikti ataskaitas Komisijai. Tokiomis programomis turėtų būti užtikrintas operatyvus, saugus ir konfidencialus valstybių narių keitimasis konkrečiais TPRD. Reikėtų pasinaudoti Europos transporto priemonių ir vairuotojo pažymėjimų informacinės sistemos (Eucaris) taikomąja programa, kurią pagal Priumo sprendimus valstybės narės privalo naudoti TPRD atžvilgiu. Komisija turėtų įvertinti, kaip veikia šios direktyvos tikslais naudojamos taikomosios programos, ir tuo klausimu pateikti ataskaitą;
(13)
tų taikomųjų programų taikymo sritis turėtų apsiriboti valstybių narių nacionalinių ryšių palaikymo institucijų keitimosi informacija procesais. Procedūros ir automatiniai procesai, kurių metu turi būti naudojama informacija, nepatenka į tokių programų taikymo sritį;
(14)
informacijos valdymo strategija, skirta ES vidaus saugumui užtikrinti, siekiama rasti paprasčiausių, lengviausiai nustatytinų ir ekonomiškai efektyviausių keitimosi duomenimis sprendimų;
(15)
valstybės narės turėtų galėti susisiekti su transporto priemonės savininku, valdytoju arba kitu nustatytu asmeniu, įtariamu padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, kad nuolat informuotų atitinkamą asmenį apie taikytinas procedūras ir teisines pasekmes pagal pažeidimo vietos valstybės narės teisę. Tai darydamos, valstybės narės turėtų svarstyti galimybę informaciją apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus siųsti registracijos dokumentų kalba arba kalba, kurią atitinkamas asmuo greičiausiai supranta, siekiant užtikrinti, kad tas asmuo aiškiai suprastų informaciją, kuri jam pateikiama. Valstybės narės turėtų taikyti atitinkamas procedūras siekdamos užtikrinti, kad informaciją gautų tik atitinkamas asmuo, o ne trečioji šalis. Tuo tikslu valstybės narės turėtų naudoti išsamius būdus, panašius į tuos, kurie buvo taikomi imantis tolesnių su tokiais pažeidimais susijusių veiksmų, prireikus įskaitant, pavyzdžiui, registruoto pristatymo priemones. Tada tas asmuo galės tinkamai reaguoti į informacinį raštą, visų pirma prašydamas suteikti daugiau informacijos, sumokėdamas baudą arba pasinaudodamas savo teisėmis į gynybą, ypač jei būtų padaryta tapatybės nustatymo klaida. Kitiems procesams taikomos galiojančios teisinės priemonės, įskaitant savitarpio pagalbos ir tarpusavio pripažinimo priemones, pavyzdžiui, Tarybos pamatinis sprendimas 2005/2014/TVR (7);
(16)
valstybės narės turėtų pateikti pažeidimo vietos valstybės narės siunčiamo informacinio rašto lygiavertį vertimą, kaip numatyta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/64/ES (8);
(17)
siekdamos vykdyti kelių eismo saugumo politiką, kuria siekiama užtikrinti visų eismo dalyvių Sąjungoje aukšto lygio apsaugą ir atsižvelgiamos į labai skirtingas aplinkybes Sąjungoje, valstybės narės, nedarydamos poveikio griežtesnės politikos nuostatoms ir griežtesniems teisės aktams, turėtų imtis veiksmų, kuriais būtų užtikrinta, kad kelių eismo taisyklės būtų vienodesnės, o valstybės narės tarpusavyje užtikrintų jų vykdymą. Savo ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia parengti bendrus standartus siekiant Sąjungos lygmeniu nustatyti palyginamuosius metodus, praktiką ir būtiniausius standartus, atsižvelgiant į tarptautinį bendradarbiavimą ir galiojančius susitarimus kelių eismo saugumo srityje, ypač 1968 m. lapkričio 8 d. Vienos kelių eismo konvenciją;
(18)
savo ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai dėl šios direktyvos taikymo valstybėse narėse Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia bendrų kriterijų dėl valstybių narių taikomų tolesnių procedūrų tuo atveju, kai nesumokama piniginė nuobauda, pagal valstybių narių teisės aktus ir procedūras. Toje ataskaitoje Komisija turėtų išnagrinėti klausimus, susijusius, pavyzdžiui, su valstybių narių kompetentingų institucijų procedūromis, taikomomis siekiant perduoti galutinį sprendimą taikyti sankciją ir (arba) piniginę nuobaudą, taip pat galutinio sprendimo pripažinimo ir vykdymo užtikrinimo procedūromis;
(19)
rengdama šios direktyvos peržiūrą, Komisija turėtų konsultuotis su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, pavyzdžiui, už kelių eismo saugumą atsakingomis ir teisėsaugos institucijomis ar kompetentingomis įstaigomis, nukentėjusiųjų asociacijomis ir kitomis nevyriausybinėmis organizacijomis, veikiančiomis kelių eismo saugumo srityje;
(20)
teisėsaugos institucijoms glaudžiau bendradarbiaujant turėtų būti gerbiamos pagrindinės teisės, visų pirma teisė į pagarbą privatumui ir teisė į asmens duomenų apsaugą, užtikrinamos specialiomis duomenų apsaugos priemonėmis. Tomis priemonėmis turėtų būti ypač atsižvelgiama į tarpvalstybinės internetinės prieigos prie duomenų bazių specifinį pobūdį. Būtina, kad naudojantis įdiegtinomis taikomosiomis programomis informacija būtų galima keistis saugiai ir būtų užtikrinamas perduodamų duomenų konfidencialumas. Pagal šią direktyvą surinkti duomenys neturėtų būti naudojami kitais nei šioje direktyvoje nustatytais tikslais. Valstybės narės turėtų laikytis su duomenų naudojimo ir laikino saugojimo sąlygomis susijusių reikalavimų;
(21)
šioje direktyvoje nustatytas asmens duomenų tvarkymas yra tinkamas teisėtiems šios direktyvos tikslams, kurių siekiama kelių eismo saugumo srityje, pasiekti, visų pirma Sąjungoje užtikrinti visų kelių eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą, sudarant palankesnes sąlygas tarpvalstybiniu lygmeniu keistis informacija apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus ir taip užtikrinti sankcijų vykdymą, ir juo neviršijama to, kas yra tinkama ir būtina tiems tikslams pasiekti;
(22)
su pažeidėjo tapatybės nustatymu susiję duomenys yra asmens duomenys. Taikant šią direktyvą atliekamai duomenų tvarkymo veiklai turėtų būti taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (9). Nedarant poveikio su skundų ir žalos atlyginimo mechanizmais susijusiems atitinkamos valstybės narės procedūriniams reikalavimams, duomenų subjektas, kai jam pranešama apie pažeidimą, turėtų būti atitinkamai informuojamas apie teisę susipažinti su asmens duomenimis, teisę juos taisyti ir pašalinti, taip pat apie ilgiausią pagal teisės aktus leidžiamą duomenų saugojimo laikotarpį. Šiuo atžvilgiu duomenų subjektas taip pat turėtų turėti teisę reikalauti ištaisyti visus klaidingus jo asmens duomenis arba nedelsiant pašalinti visus neteisėtai įregistruotus duomenis;
(23)
pagal Priumo sprendimus asmens duomenų turinčių TPRD tvarkymui taikomos konkrečios nuostatos dėl duomenų apsaugos, išdėstytos Sprendime 2008/615/TVR. Tuo atžvilgiu valstybės narės turi galimybę tas konkrečias nuostatas taikyti asmens duomenims, kurie taip pat yra tvarkomi šios direktyvos tikslais, jei jos užtikrina, kad tvarkant su visais pažeidimais, kuriems taikoma ši direktyva, susijusius duomenis laikomasi nacionalinių nuostatų, kuriomis įgyvendinama Direktyva 95/46/EB;
(24)
trečiosios šalys turėtų turėti galimybę dalyvauti keičiantis TPRD, jei jos šiuo tikslu yra sudariusios susitarimą su Sąjunga. Tokiame susitarime turėtų būti numatytos reikiamos duomenų apsaugos nuostatos;
(25)
šioje direktyvoje laikomasi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje pripažintų pagrindinių teisių ir principų, be kita ko, teisės į privatų ir šeimos gyvenimą, teisės į asmens duomenų apsaugą, teisės į sąžiningą bylos nagrinėjimą, nekaltumo prezumpcijos principo ir teisės į gynybą;
(26)
siekiant, kad valstybės narės keistųsi informacija tarpusavyje suderintomis priemonėmis, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kad būtų atsižvelgta į atitinkamus Priumo sprendimų pakeitimus arba kai to reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus, tiesiogiai susijusius su I priedo atnaujinimu. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija laikytųsi savo įprastos praktikos ir tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(27)
Komisija turėtų išnagrinėti šios direktyvos taikymą, kad nustatytų tolesnes efektyvias ir veiksmingas priemones gerinti kelių eismo saugumą. Nedarant poveikio pareigoms perkelti šią direktyvą į nacionalinę teisę, prireikus Danija, Airija ir Jungtinė Karalystė taip pat turėtų bendradarbiauti su Komisija jai atliekant šį darbą, siekiant užtikrinti, kad šiuo klausimu būtų laiku teikiamos visapusiškos ataskaitos;
(28)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. Sąjungoje užtikrinti visų kelių eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą, sudarant palankesnes sąlygas tarpvalstybiniu lygmeniu keistis informacija apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus, kai jie padaromi transporto priemone, registruota kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl veiksmo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(29)
atsižvelgiant į tai, kad Direktyva 2011/82/ES Danijai, Airijai ir Jungtinei Karalystei nebuvo taikoma ir todėl jos neperkėlė tos direktyvos į nacionalinę teisę, yra tinkama toms valstybėms narėms skirti pakankamai papildomo laiko tam padaryti;
(30)
vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 (10) 28 straipsnio 2 dalimi buvo konsultuojamasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu; 2014 m. spalio 3 d. jis pateikė nuomonę,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Tikslas
Šia direktyva siekiama užtikrinti visų eismo dalyvių aukšto lygio apsaugą Sąjungoje, sudarant palankesnes sąlygas keistis informacija tarpvalstybiniu lygmeniu apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus ir taip sudarant palankesnes sąlygas sankcijų už pažeidimus, padarytus kitoje valstybėje narėje nei pažeidimo vietos valstybė narė registruota transporto priemone, vykdymo užtikrinimui.
2 straipsnis
Taikymo sritis
Ši direktyva taikoma šiems kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimams:
a)
leidžiamo greičio viršijimui;
b)
važiavimui neprisisegus saugos diržu;
c)
važiavimui degant raudonam šviesoforo signalui;
d)
vairavimui apsvaigus nuo alkoholio;
e)
vairavimui apsvaigus nuo narkotikų;
f)
važiavimui be apsauginio šalmo;
g)
važiavimui draudžiama juosta;
h)
neteisėtam naudojimuisi mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) transporto priemonė- bet kuri motorinė transporto priemonė, įskaitant motociklus, kuri paprastai naudojama žmonėms arba prekėms vežti keliais;
b) pažeidimo vietos valstybė narė- valstybė narė, kurioje padarytas pažeidimas;
c) registracijos valstybė narė- valstybė narė, kurioje registruota transporto priemonė, kuria buvo padarytas pažeidimas;
d) leidžiamo greičio viršijimas- važiavimas didesniu greičiu nei nustatytas konkrečiame kelyje arba konkrečios rūšies transporto priemonei pažeidimo vietos valstybėje narėje;
e) važiavimas neprisisegus saugos diržu- reikalavimo prisisegti saugos diržu arba naudoti specialias vaikų sėdynes, kaip nustatyta Tarybos direktyvoje 91/671/EEB (11) ir pažeidimo vietos valstybės narės teisėje, nesilaikymas;
f) važiavimas degant raudonam šviesoforo signalui- važiavimas degant raudonam šviesoforo signalui arba bet kokiam kitam atitinkamam sustoti reikalaujančiam signalui, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
g) vairavimas apsvaigus nuo alkoholio- vairavimas apsvaigus nuo alkoholio, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
h) vairavimas apsvaigus nuo narkotikų- vairavimas apsvaigus nuo narkotikų arba kitų panašaus poveikio medžiagų, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
i) važiavimas be apsauginio šalmo- važiavimas be apsauginio šalmo, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
j) važiavimas draudžiama juosta- neteisėtas naudojimasis tokia kelio dalimi, kaip avarinio sustojimo juosta, viešajam transportui skirta juosta arba dėl spūsčių ar kelio darbų laikinai uždaryta juosta, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
k) neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant- neteisėtas naudojimasis mobiliuoju telefonu arba kitokiu ryšių įrenginiu vairuojant, kaip apibrėžta pažeidimo vietos valstybės narės teisėje;
l) nacionalinė ryšių palaikymo institucija- paskirta kompetentinga institucija, atsakinga už keitimąsi TPRD;
m) automatinė paieška- internetinės prieigos procedūra, naudojama vienos, daugiau nei vienos arba visų valstybių narių ar dalyvaujančių šalių duomenims duomenų bazėse patikrinti;
n) transporto priemonės valdytojas- asmuo, kurio vardu registruota transporto priemonė, kaip apibrėžta registracijos valstybės narės teisėje.
4 straipsnis
Valstybių narių keitimosi informacija procedūra
1. Atliekant 2 straipsnyje nurodytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų tyrimą, valstybė narė šio straipsnio 2 dalyje nurodytoms kitų valstybių narių nacionalinėms ryšių palaikymo institucijoms suteikia prieigą prie toliau nurodytų nacionalinių TPRD, suteikdama joms teisę atlikti automatinę paiešką:
a)
duomenų, susijusių su transporto priemonėmis, ir
b)
duomenų, susijusių su transporto priemonių savininkais ar valdytojais.
Paieškai atlikti būtini a ir b punktuose nurodytų duomenų elementai turi atitikti I priedą.
2. 1 dalyje nurodytais duomenų keitimosi tikslais kiekviena valstybė narė paskiria nacionalinę ryšių palaikymo instituciją. Nacionalinių ryšių palaikymo institucijų įgaliojimai reglamentuojami taikytina atitinkamos valstybės narės teise.
3. Atlikdama paiešką, atliekamą išsiunčiant prašymą, pažeidimo vietos valstybės narės nacionalinė ryšių palaikymo institucija naudoja visą registracijos numerį.
Tos paieškos atliekamos laikantis Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriuje aprašytų procedūrų, išskyrus Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriaus 1 punktą, kuriam taikomas šios direktyvos I priedas.
Pagal šią direktyvą pažeidimo vietos valstybė narė gautus duomenis naudoja siekdama nustatyti, kas yra asmeniškai atsakingas už šios direktyvos 2 straipsnyje išvardytus kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus.
4. Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad informacija būtų keičiamasi sąveikiomis elektroninėmis priemonėmis ir nebūtų keičiamasi kitų duomenų bazių, kurios nėra naudojamos šios direktyvos tikslais, duomenimis. Valstybės narės užtikrina, kad toks keitimasis informacija būtų atliekamas ekonomiškai efektyviai ir saugiai. Valstybės narės užtikrina perduodamų duomenų saugumą ir apsaugą, kiek galima naudodamos esamas taikomąsias programas, pavyzdžiui, nurodytą Sprendimo 2008/616/TVR 15 straipsnyje, ir pakeistas tų taikomųjų programų versijas, laikantis šios direktyvos I priedo ir Sprendimo 2008/616/TVR priedo 3 skyriaus 2 ir 3 punktų. Naudojant pakeistas taikomųjų programų versijas sudaroma galimybė keistis internetu tiek duomenimis realiuoju laiku, tiek duomenų paketais, t. y. siunčiant vieną žinutę galima pasikeisti daugeliu prašymų ar atsakymų.
5. Kiekviena valstybė narė padengia savo išlaidas, susijusias su 4 dalyje nurodytų taikomųjų programų administravimu, naudojimu ir technine priežiūra.
5 straipsnis
Informacinis raštas apie kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus
1. Pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia, ar reikia inicijuoti tolesnes procedūras dėl kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų, išvardytų 2 straipsnyje.
Kai pažeidimo vietos valstybė narė nusprendžia inicijuoti tokias procedūras, ta valstybė narė pagal savo nacionalinę teisę apie tai informuoja transporto priemonės savininką, valdytoją arba kitą nustatytą asmenį, įtariamą padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą.
Informuojant pagal nacionalinę teisę taip pat supažindinama su to pažeidimo teisinėmis pasekmėmis pažeidimo vietos valstybės narės teritorijoje pagal tos valstybės narės teisę.
2. Siųsdama informacinį raštą transporto priemonės savininkui, valdytojui arba kitam nustatytam asmeniui, įtariamam padarius kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimą, pažeidimo vietos valstybė narė pagal savo teisę pateikia visą susijusią informaciją, konkrečiai - šio kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimo pobūdį, pažeidimo vietą, datą ir laiką, pažeisto nacionalinės teisės akto pavadinimą ir sankciją, taip pat prireikus duomenis apie įrenginį, kuriuo buvo nustatytas pažeidimas. Tuo tikslu pažeidimo vietos valstybė narė gali naudoti II priede pateiktą šabloną.
3. Nusprendusi inicijuoti tolesnes procedūras dėl 2 straipsnyje išvardytų kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų, pažeidimo vietos valstybė narė, siekdama užtikrinti, kad būtų laikomasi pagrindinių teisių, informacinį raštą, jei įmanoma, siunčia transporto priemonės registracijos dokumento kalba arba viena iš registracijos valstybės narės valstybinių kalbų.
6 straipsnis
Valstybių narių ataskaitų teikimas Komisijai
Kiekviena valstybė narė išsiunčia Komisijai išsamią ataskaitą ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 6 d., o paskui - kas dvejus metus.
Išsamioje ataskaitoje nurodomas pažeidimo vietos valstybės narės atliktų automatinių paieškų prašymų, pateiktų registracijos valstybės narės nacionalinei ryšių palaikymo institucijai po jos teritorijoje padarytų pažeidimų, skaičius, taip pat nurodoma pažeidimų, dėl kurių buvo pateikti prašymai, rūšis ir nepatenkintų prašymų skaičius.
Išsamioje ataskaitoje taip pat aprašoma su tolesniais veiksmais, kurių buvo imtasi kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimų atveju, susijusi padėtis nacionaliniu lygmeniu, remiantis tokių pažeidimų, dėl kurių buvo išsiųsti informaciniai raštai, dalimi.
7 straipsnis
Duomenų apsauga
1. Pagal šią direktyvą tvarkomiems asmens duomenims taikomos Direktyvoje 95/46/EB išdėstytos duomenų apsaugos nuostatos.
2. Visų pirma kiekviena valstybė narė užtikrina, kad pagal šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys per tinkamą laikotarpį būtų ištaisyti, jei jie netikslūs, arba ištrinti ar užblokuoti, kai jų nebereikia, pagal Direktyvos 95/46/EB 6 ir 12 straipsnius, ir kad pagal tos direktyvos 6 straipsnį būtų nustatytas duomenų saugojimo terminas.
Valstybės narės užtikrina, kad visi pagal šią direktyvą tvarkomi asmens duomenys būtų naudojami tik šios direktyvos 1 straipsnyje nustatytu tikslu ir kad duomenų subjektai turėtų tokias pačias teises gauti informaciją, su ja susipažinti, ją ištaisyti, ištrinti ir blokuoti, gauti kompensaciją ir teismine tvarka siekti žalos atlyginimo, kokios yra priimtos pagal nacionalinę teisę įgyvendinant atitinkamas Direktyvos 95/46/EB nuostatas.
3. Kiekvienas susijęs asmuo turi teisę gauti informaciją apie tai, kokie registracijos valstybėje narėje užregistruoti jo asmens duomenys buvo perduoti pažeidimo vietos valstybei narei, įskaitant prašymo datą ir pažeidimo vietos valstybės narės kompetentingą instituciją.
8 straipsnis
Sąjungos kelių eismo dalyviams skirta informacija
1. Komisija savo interneto svetainėje paskelbia valstybėse narėse galiojančių taisyklių, kurios patenka į šios direktyvos taikymo sritį, santrauką visomis oficialiosiomis Sąjungos institucijų kalbomis. Valstybės narės pateikia Komisijai informaciją apie tokias taisykles.
2. Valstybės narės kartu su kitomis organizacijomis, įskaitant kelių eismo saugumo įstaigas, nevyriausybines organizacijas, veikiančias kelių eismo saugumo srityje, ir automobilių klubus, pateikia kelių eismo dalyviams reikalingą informaciją apie jų teritorijoje taikomas taisykles ir priemones, kuriomis įgyvendinama ši direktyva.
9 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisijai pagal 10 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl I priedo atnaujinimo, susijusio su technikos pažanga, siekiant atsižvelgti į atitinkamus Priumo sprendimų pakeitimus arba kai to reikalaujama pagal Sąjungos teisės aktus, tiesiogiai susijusius su I priedo atnaujinimu.
10 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 9 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2015 m. kovo 13 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 9 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Ypač svarbu, kad prieš priimdama tuos deleguotuosius aktus Komisija laikytųsi savo įprastos praktikos ir konsultuotųsi su ekspertais, įskaitant valstybių narių ekspertus. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 9 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
11 straipsnis
Direktyvos peržiūra
Nedarant poveikio 12 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatytoms nuostatoms, Komisija ne vėliau kaip 2016 m. lapkričio 7 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šios direktyvos taikymo valstybėse narėse ataskaitą. Savo ataskaitoje Komisija visų pirma atkreipia dėmesį į šiuos aspektus ir prireikus pateikia pasiūlymų, kaip į juos atsižvelgti:
-
įvertinimą, ar į šios direktyvos taikymo sritį reikėtų įtraukti kitus kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus,
-
šios direktyvos veiksmingumo mažinant žūstančiųjų Sąjungos keliuose skaičių įvertinimą,
-
įvertinimą, ar reikia parengti bendrus automatinės kontrolės įrangos ir procedūrų standartus. Atsižvelgiant į tai, Komisija raginama Sąjungos lygmeniu parengti kelių eismo saugumo gaires pagal bendrą transporto politiką, siekiant užtikrinti didesnę kelių eismo taisyklių vykdymo užtikrinimo konvergenciją valstybėse narėse taikant palyginamuosius būdus ir praktiką. Šios gairės gali apimti bent 2 straipsnio a-d punktuose išvardytus pažeidimus,
-
įvertinimą, ar reikia griežtinti sankcijų už kelių eismo saugumo taisyklių pažeidimus vykdymo užtikrinimą ir pasiūlyti bendrų kriterijų, susijusių su tolesnėmis procedūromis, kai nesumokama piniginė nuobauda, visose susijusiose Sąjungos politikos srityse, įskaitant bendrą transporto politiką,
-
galimybes prireikus suderinti eismo taisykles,
-
4 straipsnio 4 dalyje nurodytų taikomųjų programų įvertinimą, siekiant užtikrinti, kad ši direktyva būtų tinkamai įgyvendinama ir kad būtų veiksmingai, operatyviai, saugiai ir konfidencialiai keičiamasi konkrečiais TPRD.
12 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip nuo 2015 m. gegužės 6 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.
Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, Danijos Karalystė, Airija ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė gali nukelti pirmoje pastraipoje nurodytą terminą iki 2017 m. gegužės 6 d.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
13 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja ketvirtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
14 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2015 m. kovo 11 d.