ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 529/2013/EU
ze dne 21. května 2013
o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „odvětví LULUCF“) v Unii vykazuje čistý propad emisí a je odvětvím, které z ovzduší pohlcuje skleníkové plyny v množství, jež odpovídá významnému podílu celkových emisí skleníkových plynů Unie. Činnosti odvětví LULUCF způsobují antropogenní emise a pohlcování skleníkových plynů v důsledku změn množství uhlíku ukládaného ve vegetaci a půdě, jakož i emise jiných skleníkových plynů než CO2. Vyšší míra udržitelného využívání výrobků z vytěženého dřeva může podstatně snížit emise a posílit pohlcování skleníkových plynů z ovzduší. Emise a pohlcení skleníkových plynů způsobené odvětvím LULUCF se nezapočítávají do cílů Unie snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 o 20 % podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (3), a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (4), avšak zčásti se započítávají do kvantifikovaných závazků Unie omezení a snížení emisí podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu (dále jen „Kjótský protokol“) k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „UNFCCC“), který byl schválen rozhodnutím Rady 2002/358/ES (5).
(2)
Vzhledem k přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství, jenž má být završen v roce 2050, je třeba o veškerém využívání půdy uvažovat komplexně a zabývat se odvětvím LULUCF v rámci politiky Unie v oblasti klimatu.
(3)
Rozhodnutí č. 406/2009/ES vyžaduje, aby Komise posoudila podmínky, podle nichž budou emise skleníkových plynů a jejich pohlcování v souvislosti s odvětvím LULUCF začleněny do závazku Unie v oblasti snížení emisí skleníkových plynů, přičemž se zajistí trvalost a ekologická vyváženost příspěvku odvětví a zároveň důsledné monitorování a přesné započítávání příslušných emisí a pohlcení. Toto rozhodnutí by proto jako první krok mělo stanovit pravidla započítávání, která se použijí na emise a pohlcování skleníkových plynů v odvětví LULUCF, a přispět tak případně k tvorbě politik směřujících k zařazení odvětví LULUCF do závazku Unie v oblasti snižování emisí, a to s přihlédnutím k environmentálním podmínkám jednotlivých regionů Unie, mimo jiné i v zemích s vysokou mírou zalesnění. Aby se mezitím zachovaly a rozšířily zásoby uhlíku, mělo by toto rozhodnutí rovněž stanovit, že členské státy mají poskytovat informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF k omezení nebo snížení emisí a k zachování nebo zvýšení pohlcování v odvětví LULUCF.
(4)
Toto rozhodnutí by mělo stanovit povinnosti členských států, pokud jde o uplatňování uvedených pravidel započítávání a o poskytování informací o opatřeních členských států v odvětví LULUCF. Nemělo by stanovit žádné povinnosti v oblasti započítávání či podávání zpráv pro soukromé subjekty.
(5)
Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („rozhodnutí 16/CMP.1“), přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, a rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijaté na 17. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Durbanu v prosinci roku 2011, stanovují pravidla započítávání pro odvětví LULUCF od druhého kontrolního období v rámci Kjótského protokolu. Toto rozhodnutí by mělo být zcela v souladu s uvedenými rozhodnutími, aby byla zajištěna soudržnost mezi vnitřními pravidly Unie a definicemi, podmínkami, pravidly a pokyny dohodnutými v rámci UNFCCC s cílem zabránit zdvojování zpráv podávaných členskými státy. Toto rozhodnutí by rovněž mělo zohlednit zvláštnosti odvětví LULUCF Unie a povinnosti, jimiž je vázána Unie jako samostatná smluvní strana UNFCCC a Kjótského protokolu.
(6)
Pravidla započítávání použitelná na odvětví LULUCF Unie by neměla způsobovat dodatečnou administrativní zátěž. Neměla by proto být stanovena povinnost zahrnout do zpráv podávaných v souladu s těmito pravidly informace, které nejsou vyžadovány podle rozhodnutí konference smluvních stran UNFCCC a shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
(7)
Odvětví LULUCF může přispívat ke zmírňování změny klimatu několika způsoby, zejména snižováním emisí, jakož i zachováváním a posilováním propadů a zásob uhlíku. Pro účinnost opatření, jejichž hlavním cílem je zvýšit pohlcování uhlíku, mají zásadní význam dlouhodobá stabilita a adaptabilita zásobníků uhlíku.
(8)
Pravidla započítávání v rámci odvětví LULUCF by měla odrážet úsilí vynakládané v odvětví zemědělství a lesního hospodářství s cílem posílit přínos změn ve využití zdrojů půdy ke snížení emisí. Toto rozhodnutí by mělo stanovit pravidla započítávání závazná pro činnosti zalesňování, opětovného zalesňování, odlesňování a obhospodařování lesů, jakož i pro činnosti obhospodařování pastvin a obhospodařování orné půdy, s výhradou zvláštních ustanovení, která mají zlepšit systémy členských států pro podávání zpráv a započítávání během prvního období započítávání. Toto rozhodnutí by rovněž mělo stanovit pravidla započítávání, která se dobrovolně použijí na činnosti obnovy vegetace a odvodňování a zavodňování mokřadů. Za tímto účelem by Komise měla zjednodušit a zlepšit výstupy příslušných databází Unie (Eurostat - Lucas, Evropská agentura pro životní prostředí - databáze krajinného pokryvu Corine atd.), jež zpracovávají příslušné informace, a to s cílem pomáhat členským státům v plnění povinností započítávání, zejména pokud jde o obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, a případně i o dobrovolné započítávání týkající se činností obnovy vegetace a odvodňování a zavodňování mokřadů.
(9)
Pro zajištění ekologické vyváženosti pravidel započítávání vztahujících se na odvětví LULUCF Unie by tato pravidla měla být založena na zásadách započítávání stanovených v rozhodnutí 2/CMP.7, rozhodnutí 2/CMP.6 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijatých na 16. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Cancúnu v prosinci roku 2010, a rozhodnutí 16/CMP.1. Členské státy by měly vypracovat a vést své záznamy tak, aby byla zaručena přesnost, úplnost, konzistentnost, porovnatelnost a transparentnost příslušných informací použitých při odhadech emisí a pohlcování v odvětví LULUCF v souladu s přístupem stanoveným v pokynech Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů, mimo jiné v pokynech upravujících metodiku započítávání emisí jiných skleníkových plynů než CO2, přijatých v rámci UNFCCC.
(10)
Pravidla započítávání vycházející z rozhodnutí 2/CMP.7 a 16/CMP.1 neumožňují započítat substituční účinek užití výrobků ze dřeva vytěženého pro energetické a materiální účely, neboť by výsledkem bylo zdvojené započítávání. Toto užití však může významně přispět ke zmírňování změny klimatu, a informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF poskytované členskými státy tedy mohou zahrnovat opatření, jejichž účelem je nahradit materiály a zdroje energie produkující velké množství skleníkových plynů biomasou. Tímto způsobem by došlo k posílení soudržnosti politik.
(11)
S cílem zajistit pevný základ budoucí tvorby politik a optimalizace využívání půdy v Unii jsou zapotřebí příslušné investice. Aby se zajistilo, že těmto investicím bude možno připisovat priority podle klíčových kategorií, měly by členské státy mít zpočátku možnost vyjmout některé zásobníky uhlíku ze započítávání. V dlouhodobém horizontu by však mělo dojít k vyčerpávajícímu započítávání v rámci daného odvětví tak, aby byly zahrnuty všechny půdy, zásobníky a plyny.
(12)
Pravidla započítávání by měla zajistit, že záznamy přesně odrážejí člověkem vyvolané změny v emisích a pohlcování. V tomto ohledu by toto rozhodnutí mělo stanovit používání konkrétních metodik pro různé činnosti v odvětví LULUCF. Emise a pohlcování spojené se zalesňováním, opětovným zalesňováním a odlesňováním jsou výsledkem člověkem bezprostředně vyvolané přeměny půdy, a měly by proto být započteny v celém rozsahu. Na emise a pohlcení související s obhospodařováním pastvin, obhospodařováním orné půdy, obnovou vegetace nebo odvodňováním a zavodňováním mokřadů se pro účely výpočtu změn v emisích a pohlceních uplatní referenční rok. Avšak emise a pohlcení z obhospodařování lesů závisejí na řadě přírodních faktorů, na věkové struktuře lesů, jakož i na předchozích i stávajících postupech obhospodařování. Uplatnění referenčního roku neumožňuje zohlednit tyto aspekty a jejich cyklické důsledky pro emise a pohlcování či jejich meziroční variace. Příslušná pravidla započítávání pro výpočet změn v emisích a pohlceních by namísto toho měla stanovit použití referenčních úrovní, aby se vyloučily vlivy přírodních faktorů a faktorů spjatých se zvláštnostmi jednotlivých zemí. Referenční úrovně představují odhady ročních čistých emisí nebo pohlcení vyplývajících z obhospodařování lesů na území členského státu za roky zahrnuté v každém období započítávání a měly by být stanoveny transparentně v souladu s rozhodnutími 2/CMP.6 a 2/CMP.7. Referenční úrovně uvedené v tomto rozhodnutí by měly být totožné s referenčními úrovněmi schválenými v rámci procesů UNFCCC. Pokud má některý členský stát k dispozici lepší metodiku či údaje související se stanovením referenční úrovně, měl by takový členský stát provést příslušné technické opravy, aby byl zahrnut dopad přepočtů do započítávání pro obhospodařování lesů.
Pravidla započítávání by měla stanovit horní mezní hodnotu vztahující se na čistá pohlcení v případě obhospodařování lesů, která mohou být započtena. Dojde-li v rámci příslušných mezinárodních procesů k vývoji v oblasti pravidel započítávání pro lesnické činnosti, měla by být zvážena možnost aktualizace pravidel započítávání pro tyto činnosti podle tohoto rozhodnutí, aby byl s daným vývojem zajištěn soulad.
(13)
Pravidla započítávání by měla náležitě odrážet přínos ukládání skleníkových plynů do dřeva a dřevěných výrobků a měla by přispět k většímu využívání lesů jako zdroje v rámci udržitelného obhospodařování lesů a k většímu využívání výrobků ze dřeva.
(14)
Podle kapitoly 4.1.1 pokynů IPCC pro správnou praxi při využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví je správným postupem, pokud země kromě minimální zalesněné oblasti vymezí i minimální šířku použitou pro definici lesa a jednotek půdy, kde se provádí zalesňování, opětovné zalesňování a odlesňování. Měl by být zajištěn soulad mezi definicí použitou daným členským státem ve zprávách podávaných v rámci UNFCCC a Kjótského protokolu a tímto rozhodnutím.
(15)
Pravidla započítávání by měla zajistit, aby členské státy v záznamech přesně zaznamenaly změny v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva, jakmile k nim dojde, s cílem vytvořit pobídky pro využívání výrobků z vytěženého dřeva s dlouhou životností. Funkce rozkladu prvního řádu použitelná na emise z výrobků z vytěženého dřeva by proto měla odpovídat rovnici 12.1 pokynů IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a příslušné hodnoty směrodatného poločasu rozkladu by měly vycházet z tabulky 3a.1.3 pokynů IPCC pro správnou praxi při využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví z roku 2003. Členské státy by měly mít možnost použít namísto toho metodiku a poločasy rozkladu specifické pro danou zemi, jsou-li v souladu s nejnovějšími přijatými pokyny IPCC.
(16)
Jelikož emise skleníkových plynů a pohlcování v důsledku zemědělských činností meziročně kolísají mnohem méně než emise a pohlcování z lesnických činností, členské státy by měly započítávat emise a pohlcování skleníkových plynů v důsledku činností obhospodařování orné půdy a pastvin k referenčnímu roku nebo období.
(17)
Odvodňování a zavodňování mokřadů zahrnuje emise z rašelinišť, která uchovávají velmi vysoká množství uhlíku. Emise z degradace a odvodňování rašelinišť odpovídají přibližně 5 % celosvětových emisí skleníkových plynů a v roce 2010 představovaly 3,5-4 % emisí Unie. Jakmile budou na mezinárodní úrovni dohodnuty příslušné pokyny IPCC, měla by Unie na mezinárodní úrovni usilovat v této otázce o pokrok, aby bylo možné dosáhnout dohody s orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu ohledně povinnosti vypracovat a vést roční záznamy o emisích a pohlceních emisí z činností spadajících do kategorií odvodňování a zavodňování mokřadů a aby bylo možné tuto povinnost začlenit do celosvětové dohody o klimatu, která má být uzavřena nejpozději v roce 2015.
(18)
Přírodní škodlivé činitele, jako jsou požáry, hmyzí škůdci nebo nákaza, extrémní povětrnostní jevy a škodlivé činitele geologického původu, nad nimiž nemají členské státy kontrolu a které ani podstatně neovlivňují, mohou v odvětví LULUCF vést k dočasným emisím skleníkových plynů nebo mohou způsobit reverzi předchozích pohlcení. Protože reverze může být způsobena rovněž rozhodnutími učiněnými v rámci obhospodařování, jako jsou rozhodnutí o těžbě nebo výsadbě stromů, mělo by toto rozhodnutí zajistit, aby byly člověkem vyvolané reverze pohlcení vždy přesně zaneseny do záznamů v odvětví LULUCF. Toto rozhodnutí by mělo členským státům dále poskytnout omezenou možnost vyloučit ze svých záznamů v odvětví LULUCF emise způsobené při zalesňování, opětovném zalesňování a obhospodařování lesů škodlivými činiteli, které jsou mimo jejich kontrolu, a to pomocí úrovní pozadí a rozpětí v souladu s rozhodnutím 2/CMP.7. Způsob, jakým členské státy uplatňují tato ustanovení, by však neměl vést k nepřiměřeně nízkému započítávání.
(19)
Pravidla podávání zpráv o emisích skleníkových plynů a podávání dalších informací, které se vztahují ke změně klimatu, včetně informací o odvětví LULUCF, spadají do působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu (6), a proto se toto rozhodnutí na ně nevztahuje. Členské státy by měly dodržovat uvedená pravidla pro monitorování a podávání zpráv, pokud jde o jejich povinnosti započítávání stanovené v tomto rozhodnutí.
(20)
Sestavování záznamů v odvětví LULUCF na ročním základě by způsobovalo, že by tyto záznamy byly nepřesné a nespolehlivé v důsledku meziročního kolísání emisí a pohlcování, časté potřeby přepočítat některé oznámené údaje a dlouhé doby potřebné k tomu, aby změněné postupy obhospodařování v zemědělství a lesnictví měly dopad na množství uhlíku uloženého ve vegetaci a půdě. Toto rozhodnutí by proto mělo stanovit započítávání na základě delšího období.
(21)
Členské státy by měly poskytnout informace o svých stávajících i budoucích opatřeních v rámci odvětví LULUCF, kterými se stanoví opatření vhodná na vnitrostátní úrovni, jimiž se omezí nebo sníží emise a zachová se nebo zvýší pohlcování v odvětví LULUCF. Uvedené informace by měly obsahovat jisté prvky vymezené tímto rozhodnutím. Na podporu osvědčených postupů a součinnosti s dalšími politikami a opatřeními souvisejícími s lesnictvím a zemědělstvím by měl být kromě toho v příloze tohoto rozhodnutí stanoven orientační seznam opatření, která mohou být do poskytovaných informací rovněž zahrnuta. Za účelem usnadnění výměny srovnatelných informací může Komise vydat pokyny.
(22)
Členské státy během přípravy či provádění svých opatření v rámci odvětví LULUCF případně mohou posoudit, zda neexistují příležitosti pro podporu investic do zemědělství.
(23)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s cílem aktualizovat definice uvedené v tomto rozhodnutí v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících; změnit přílohu I, doplnit nebo změnit období započítávání, aby bylo zajištěno, že tato období odpovídají příslušným obdobím přijatým orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a že jsou v souladu s obdobími započítávání přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících, jež se uplatňují na závazky Unie týkající se snižování emisí v jiných odvětvích; změnit přílohu II v zájmu aktualizace referenčních úrovní v souladu s ustanoveními stanovenými v tomto rozhodnutí; pozměnit informace uvedené v příloze III v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících; změnit přílohu V v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a pozměnit požadavky na informace týkající se pravidel započítávání v případě přírodních škodlivých činitelů stanovených v tomto rozhodnutí za účelem zohlednění změn aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Jelikož cílů tohoto opatření, totiž stanovení pravidel započítávání použitelných na emise a pohlcení v důsledku činností v oblasti LULUCF a poskytování informací týkajících se činností LULUCF členskými státy, nemůže být uspokojivě dosaženo pouze na úrovni členských států vzhledem k jejich podstatě, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Unie by přitom měla zohlednit pravomoci členských států, pokud jde o politiku v oblasti lesnictví. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví pravidla započítávání, která se použijí na emise a pohlcení skleníkových plynů v důsledku činností v odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „odvětví LULUCF“), a to jako první krok k případnému zařazení těchto činností do závazku Unie v oblasti snižování emisí. Nestanoví žádné povinnosti v oblasti započítávání či podávání zpráv pro soukromé subjekty. Stanoví povinnost pro členské státy poskytovat informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF k omezení nebo snížení emisí a k zachování nebo zvýšení pohlcování.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„emisemi“ antropogenní emise skleníkových plynů do ovzduší ze zdrojů;
b)
„pohlcením“ antropogenní pohlcení skleníkových plynů z ovzduší pomocí propadů;
c)
„zalesňováním“ člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna půdy, která nejméně po dobu 50 let nebyla lesem, na les, a to výsadbou, síjí nebo člověkem zajištěnou podporou zdrojů přirozené obnovy, v případě, že se přeměna uskutečnila po 31. prosinci 1989;
d)
„opětovným zalesňováním“ každá člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna půdy, která není lesem, na les, a to výsadbou, síjí nebo člověkem zajištěnou podporou zdrojů přirozené obnovy, přičemž se jedná o půdu, jež byla lesem, avšak před 1. lednem 1990 lesem být přestala a byla znovu přeměněna na les v období po 31. prosinci 1989;
e)
„odlesňováním“ člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna lesa na půdu, která není lesem, a to v případě, že se přeměna uskutečnila po 31. prosinci 1989;
f)
„obhospodařováním lesů“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na les, která ovlivňuje ekologické, hospodářské nebo sociální funkce lesa;
g)
„obhospodařováním orné půdy“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na půdu, na níž se pěstují zemědělské plodiny, a na půdu, která je vyňata z produkce nebo dočasně není používána pro rostlinnou výrobu;
h)
„obhospodařováním pastvin“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na půdu využívanou pro živočišnou výrobu a zaměřená na kontrolu nebo ovlivňování množství a druhu produkované vegetace a hospodářských zvířat;
i)
„obnovou vegetace“ každá člověkem bezprostředně vyvolaná činnost zaměřená na zvýšení zásoby uhlíku šířením vegetace v lokalitě, jejíž minimální plocha činí 0,05 hektaru, pokud tato činnost nepředstavuje zalesňování nebo opětovné zalesňování;
j)
„zásobou uhlíku“ objem uhlíku ukládaného v zásobníku uhlíku;
k)
„odvodňováním a zavodňováním mokřadů“ každá činnost vyplývající ze systému odvodňování nebo zavodňování půdy, jež byla odvodněna či zavodněna po 31. prosinci 1989, jejíž minimální plocha činí 1 hektar a na níž se nachází organická půda, pokud tato činnost nepředstavuje jednu z ostatních činností, pro něž se podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 vypracují a vedou záznamy, a pokud k odvodnění došlo v důsledku člověkem bezprostředně vyvolaného snížení hladiny podzemní vody a k zavodnění došlo částečnou nebo úplnou reverzí člověkem bezprostředně vyvolaného odvodnění;
l)
„zdrojem“ každý proces, činnost nebo mechanismus, při kterých se do atmosféry uvolňuje skleníkový plyn, aerosol či prekurzor skleníkového plynu;
m)
„propadem“ každý proces, činnost nebo mechanismus, při kterých se z atmosféry pohlcuje skleníkový plyn, aerosol či prekurzor skleníkového plynu;
n)
„zásobníkem uhlíku“ celek nebo část biogeochemického útvaru nebo systému na území členského státu, v němž se ukládá uhlík, jakýkoli prekurzor skleníkového plynu obsahující uhlík nebo jakýkoli skleníkový plyn obsahující uhlík;
o)
„prekurzorem skleníkového plynu“ chemická sloučenina, jež vstupuje do chemických reakcí, kterými vznikají skleníkové plyny uvedené v čl. 3 odst. 4;
p)
„výrobkem z vytěženého dřeva“ každý výrobek pocházející z těžby dřeva, který opustil místo, kde k těžbě dřeva dochází;
q)
„lesem“ území definované minimálními hodnotami pro velikost plochy, korunový zápoj stromů nebo odpovídající stupeň zakmenění porostu a pro potenciální výšku stromu v dospělosti na místě růstu, jak jsou pro každý členský stát stanoveny v příloze V. Les zahrnuje oblasti se stromy včetně skupin rostoucích semenáčů nebo výsadby, které dosud nedosáhly minimálních hodnot pro korunový zápoj stromů, odpovídajícího stupně zakmenění porostu nebo uvedené minimální výšky, jak je upřesněno v příloze V, včetně jakékoli plochy, která obvykle tvoří součást zalesněné oblasti, ale na které dočasně v důsledku zásahu člověka, například těžby, nebo z přírodních příčin žádné stromy nejsou, ale u níž se očekává návrat k lesnímu porostu;
r)
„korunovým zápojem“ ta poměrná část stanovené oblasti, která je pokryta vertikální projekcí ploch vymezených obvodem korun stromů, vyjádřená jako procentní podíl;
s)
„stupněm zakmenění porostu“ hustota osazení stojících a rostoucích stromů na půdě pokryté lesním porostem, měřená v souladu s metodikou stanovenou členským státem;
t)
„přírodními škodlivými činiteli“ všechny události nebo faktory jiného než antropogenního původu, jež způsobují značný objem emisí v lesích a nad jejichž výskytem v lesích nemá daný členský stát kontrolu, za předpokladu, že členský stát není objektivně schopen významně omezit vliv těchto událostí nebo faktorů na emise, a to ani poté, co k jejich výskytu došlo;
u)
„úrovní pozadí“ průměrné emise způsobené přírodními škodlivými činiteli v konkrétním období po odstranění krajních statistických hodnot, vypočítané podle čl. 9 odst. 2;
v)
„poločasem rozkladu“ počet let, jenž je zapotřebí k tomu, aby se množství uhlíku uloženého v kategorii výrobků z vytěženého dřeva snížilo na polovinu své původní hodnoty;
w)
„okamžitou oxidací“ metoda započítávání, která předpokládá, že k uvolnění celkového množství uhlíku uloženého ve výrobcích z vytěženého dřeva do atmosféry dochází v době těžby;
x)
„nahodilou těžbou“ každá těžební činnost spočívající v zajištění dřeva, které lze stále alespoň částečně využít, z oblastí zasažených působením přírodních škodlivých činitelů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem změny definic uvedených v odstavci 1 tohoto článku s cílem zajistit soulad těchto definic s veškerými změnami příslušných definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 s cílem změnit přílohu V pro účely aktualizace hodnot v této příloze uvedených v souladu se změnami definic ohledně aspektů vymezených v příloze V přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
Článek 3
Povinnost vypracovat a vést záznamy v odvětví LULUCF
1. Pro každé období započítávání stanovené v příloze I členské státy vypracují a vedou záznamy, které přesně zachycují všechny emise a pohlcení v důsledku činností na jejich území, jež spadají do těchto kategorií:
a)
zalesňování;
b)
opětovné zalesňování;
c)
odlesňování;
d)
obhospodařování lesů.
2. Pro období započítávání, které začíná dnem 1. ledna 2021, a pro období následující členské státy vypracují a vedou roční záznamy, které přesně zachycují všechny emise a pohlcení v důsledku činností na jejich území, jež spadají do těchto kategorií činností:
a)
obhospodařování orné půdy;
b)
obhospodařování pastvin.
Pokud jde o roční záznamy emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, na období započítávání od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 se uplatní následující ustanovení:
a)
V letech 2016 až 2018 členské státy předloží do 15. března každého roku Komisi zprávu o uplatňovaných i vyvíjených systémech odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin. Členské státy by ve zprávě měly vysvětlit soulad těchto systémů s metodikou IPCC a s požadavky UNFCCC na předkládání zpráv o emisích a pohlcování skleníkových plynů.
b)
V období do 1. ledna 2022 členské státy do 15. března každého roku vypracují a předloží Komisi počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, a to za případného využití metodiky IPCC. Členské státy by měly použít přinejmenším metodiku popsanou v příslušných pokynech IPCC jako úroveň 1. Členské státy se vybízejí, aby uvedené odhady použily pro vymezení klíčových kategorií a aby vypracovaly klíčové metodiky úrovně 2 a 3, specifické pro každou zemi pro stanovení spolehlivých a přesných odhadů emisí a pohlcení.
c)
Členské státy nejpozději dne 15. března 2022 předloží své konečné roční odhady pro započítávání týkající se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin.
d)
Členský stát může požádat o prodloužení lhůty stanovené v písmenu c), pokud konečné odhady pro započítávání týkající se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin nelze ve lhůtě stanovené v tomto odstavci řádně provést přinejmenším z jednoho z následujících důvodů:
i)
požadované započítání lze uskutečnit pouze ve fázích, jež lhůtu přesahují, a to z důvodů technické proveditelnosti,
ii)
završení započítání v dané lhůtě by bylo nepřiměřeně nákladné.
Členské státy, které si přejí využít odchylku, předloží Komisi odůvodněnou žádost do 15. ledna 2021.
Shledá-li Komise, že je žádost opodstatněná, povolí odchylku na období nepřesahující délku tří kalendářních let počínaje dnem 15. března 2022. V opačném případě žádost zamítne a své rozhodnutí odůvodní.
V nezbytných případech může Komise požádat, aby jí v konkrétně udané lhůtě přiměřené délky byly předloženy doplňující informace.
Odchylka se považuje za povolenou, pokud do šesti měsíců od obdržení původní žádosti členského státu nebo od obdržení vyžádaných doplňujících informací Komise nevznese námitky.
3. Pro každé období započítávání stanovené v příloze I mohou členské státy rovněž vypracovat a vést záznamy, které přesně zachycují emise a pohlcení v důsledku obnovy vegetace, odvodňování a zavodňování mokřadů.
4. Záznamy uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 se vztahují na emise a pohlcení těchto skleníkových plynů:
a)
oxid uhličitý (CO2);
b)
methan (CH4);
c)
oxid dusný (N2O).
5. Členské státy zahrnou do svých záznamů konkrétní činnost podle odstavce 1, 2 a 3, pokud jsou záznamy sestaveny a vedeny v souladu s tímto rozhodnutím, a to ode dne, kdy byla zahájena, nebo od 1. ledna 2013, podle toho, co nastane později.
Článek 4
Obecná pravidla započítávání
1. Členské státy ve svých záznamech uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 označí emise kladným znaménkem (+) a pohlcení záporným znaménkem (-).
2. Členské státy vypracují a vedou své záznamy tak, aby byla zaručena přesnost, úplnost, konzistentnost, srovnatelnost a transparentnost příslušných informací použitých při odhadech emisí a pohlcení v souvislosti s činnostmi uvedenými v čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
3. Emise a pohlcení v důsledku jakékoli činnosti, která spadá do více než jedné kategorie uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3, se započítají pouze do jedné kategorie, aby se zabránilo zdvojenému započítání.
4. Členské státy na základě transparentních a ověřitelných údajů určí území, na němž se činnost spadající do kategorie uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 provádí. Členské státy zajistí, aby v záznamu příslušné kategorie bylo možné všechna tato území identifikovat.
5. Členské státy zahrnou do svých záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 všechny změny zásob uhlíku v těchto zásobnících uhlíku:
a)
nadzemní biomasa;
b)
podzemní biomasa;
c)
odpad;
d)
mrtvá dřevní hmota;
e)
organický uhlík v půdě;
f)
výrobky z vytěženého dřeva.
Členské státy však mohou rozhodnout, že do svých záznamů nezahrnou změny zásob uhlíku v případě zásobníků uhlíku uvedených v prvním pododstavci písm. a) až e), pokud zásobník uhlíku není zdrojem. Členské státy mají za to, že zásobník uhlíku není zdrojem, pouze prokazují-li to transparentní a ověřitelné údaje.
6. Členské státy uzavřou záznamy uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 na konci každého období započítávání stanoveného v příloze I, s tím, že v těchto záznamech uvedou bilanci celkových čistých emisí a pohlcení v průběhu příslušného období započítávání.
7. Členské státy vedou úplné a přesné záznamy o všech údajích použitých ke splnění svých povinností podle tohoto rozhodnutí, a to alespoň po dobu platnosti tohoto rozhodnutí.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12, jimiž změní přílohu I s cílem vložit nebo změnit období započítávání, aby bylo zajištěno, že tato období započítávání odpovídají příslušným obdobím přijatým orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a že jsou v souladu s obdobími započítávání přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících, jež se uplatňují na závazky Unie týkající se snižování emisí v jiných odvětvích.
Článek 5
Pravidla započítávání pro zalesňování, opětovné zalesňování a odlesňování
1. V záznamech týkajících se zalesňování a opětovného zalesňování členské státy zohlední emise a pohlcení pocházející pouze z činností probíhajících na půdě, na které nebyl lesní porost ke dni 31. prosince 1989. Členské státy mohou emise ze zalesňování a opětovného zalesňování zohlednit v jediném záznamu.
2. Členské státy ve svých záznamech zohlední čisté emise a pohlcení v důsledku činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování, a to jako celkové emise a pohlcení pro každý rok v příslušném období započítávání, na základě transparentních a ověřitelných údajů.
3. Členské státy vedou záznamy o emisích a pohlceních z půdy, jež byla v záznamech vykázána podle čl. 4 odst. 4 v rámci kategorie činnosti zalesňování, opětovného zalesňování nebo odlesňování, i pokud se tato činnost již na uvedené půdě neprovádí.
4. Při výpočtech týkajících se činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování určí každý členský stát plochu lesa za použití stejné jednotky prostorového posouzení podle přílohy V.
Článek 6
Pravidla započítávání pro obhospodařování lesů
1. Členské státy započítají emise a pohlcení z činnosti obhospodařování lesů, přičemž výpočet se provede odečtením hodnoty získané vynásobením počtu let v daném období započítávání jejich referenční úrovní uvedenou v příloze II od emisí a pohlcení v každém období započítávání uvedeném v příloze I.
2. Pokud je výsledek výpočtu uvedeného v odstavci 1 za období započítávání záporný, započítají členské státy v kategorii obhospodařování lesů celkové emise a pohlcení odpovídající maximálně 3,5 % emisí členského státu v jeho referenčním roce nebo referenčním období podle přílohy VI, které tento členský stát předložil UNFCCC v odpovídající zprávě přijaté podle příslušných rozhodnutí CMP o referenčním roce nebo referenčním období pro druhé kontrolní období v rámci Kjótského protokolu, a to kromě emisí a pohlcení z činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3, vynásobených počtem let v daném období započítávání.
3. Členské státy zajistí, aby metody výpočtu, které uplatňují na záznamy v případě činností souvisejících s obhospodařováním lesů, byly v souladu s dodatkem II rozhodnutí 2/CMP.6 a s metodami výpočtu použitými pro vymezení jejich referenčních úrovní uvedených v příloze II, a to přinejmenším s ohledem na tyto aspekty:
a)
zásobníky uhlíku a skleníkové plyny;
b)
obhospodařovaná plocha lesů;
c)
výrobky z vytěženého dřeva;
d)
přírodní škodlivé činitele.
4. Nejpozději rok před koncem každého období započítávání sdělí členské státy Komisi revidované referenční úrovně. Tyto referenční úrovně jsou shodné s referenčními úrovněmi stanovenými v aktech schválených orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu, a pokud takové akty nejsou k dispozici, referenční úrovně se vypočítají v souladu s postupem a metodikou, jež jsou vymezeny v příslušných rozhodnutích přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
5. Pokud se příslušná ustanovení rozhodnutí 2/CMP.6 nebo 2/CMP.7 změní, sdělí členské státy Komisi nejpozději šest měsíců po přijetí těchto změn revidované referenční úrovně, které tyto změny zohledňují.
6. Pokud členský stát získá lepší metodiku týkající se údajů používaných pro stanovení referenční úrovně podle přílohy II nebo zlepší-li se výrazně kvalita údajů, kterými členský stát disponuje, dotyčný členský stát provede patřičné technické opravy, jimiž bude do započítávání pro obhospodařování lesů dopad přepočtů zahrnut. Tyto technické opravy jsou shodné s jakýmikoli takovými opravami schválenými v rámci procesu přezkumu UNFCCC v souladu s rozhodnutím 2/CMP.7. Dotčený členský stát sdělí dané opravy Komisi nejpozději jako součást údajů předkládaných podle čl. 7 odst. 1 písm. d) zení č. 525/2013.
7. Pro účely odstavců 4, 5 a 6 uvedou členské státy výši ročních emisí v důsledku přírodních škodlivých činitelů, které byly do jejich revidovaných referenčních úrovní zahrnuty, a způsob, jakým tuto výši odhadly.
8. Komise kontroluje informace týkající se revidovaných referenčních úrovní podle odstavců 4 a 5 a technických oprav podle odstavce 6, aby byla zajištěna konzistentnost informací, jež členské státy zaslaly UNFCCC, a informací, jež členské státy předložily Komisi.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem aktualizace referenčních úrovní v příloze II, pokud některý členský stát svou referenční úroveň změní podle odstavců 4 a 5, a poté, co to bylo schváleno prostřednictvím procesů UNFCCC.
10. Členské státy do svých záznamů pro obhospodařování lesů promítnou dopad jakékoli změny přílohy II pro celé příslušné období započítávání.
Článek 7
Pravidla započítávání pro výrobky z vytěženého dřeva
1. Každý členský stát ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 zohlední emise a pohlcení v důsledku změn v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva, včetně emisí z výrobků z vytěženého dřeva, jež byly z jeho lesů pohlceny před 1. lednem 2013. Emise z výrobků z vytěženého dřeva, které již byly započteny podle Kjótského protokolu během období 2008-2012 na základě okamžité oxidace, se nezohlední.
2. Na základě výpočtů v souladu s funkcí rozkladu prvního řádu a s využitím výchozích hodnot poločasu rozkladu podle přílohy III členské státy ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 týkajících se výrobků z vytěženého dřeva zohlední emise a pohlcení plynoucí ze změn v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva spadajících do následujících kategorií:
a)
papír;
b)
dřevěné desky;
c)
řezivo.
Tyto kategorie mohou členské státy doplnit informacemi o kůře, jsou-li dostupné údaje transparentní a ověřitelné. Členské státy mohou rovněž použít podkategorie kterékoli z uvedených kategorií, jež jsou specifické pro danou zemi. Členské státy mohou místo metodiky a výchozích hodnot poločasu rozkladu uvedených v příloze III použít metodiku a hodnoty poločasu rozkladu specifické pro jednotlivé země za předpokladu, že členský stát tuto metodiku a hodnoty stanoví na základě transparentních a ověřitelných údajů a že použité metody jsou přinejmenším stejně podrobné a přesné jako metody uvedené v příloze III.
V případě vyvážených výrobků z vytěženého dřeva se údaji specifickými pro danou zemi rozumějí hodnoty poločasu rozkladu specifické pro danou zemi a využití výrobků z vytěženého dřeva v dovážející zemi.
Na výrobky z vytěženého dřeva uvedené na trh v Unii členské státy nepoužijí hodnoty poločasu rozkladu specifické pro danou zemi, které se odchylují od hodnot, jež použil dovážející členský stát ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
Výrobky z vytěženého dřeva získané v důsledku odlesňování se započítají na základě okamžité oxidace.
3. Pokud členské státy zanesou do svých záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 emise oxidu uhličitého (CO2) z výrobků z vytěženého dřeva na skládkách pevného odpadu, započtení se provede na základě okamžité oxidace.
4. Pokud členské státy zanesou do svých záznamů emise z výrobků z vytěženého dřeva, které byly vytěženy pro energetické účely, učiní tak rovněž na základě okamžité oxidace.
Výhradně pro informační účely mohou členské státy do předkládaných údajů zahrnout údaje o poměrném množství dřeva použitého pro energetické účely, jež bylo dovezeno ze zemí mimo Unii, a země původu tohoto dřeva.
5. Dovážející členský stát nezapočítá dovážené výrobky z vytěženého dřeva, a to bez ohledu na jejich původ. Členské státy tudíž do svých záznamů zanesou emise a pohlcení z výrobků z vytěženého dřeva pouze v případě, že tyto emise a pohlcení pocházejí z výrobků z vytěženého dřeva, které byly přemístěny z půdy zahrnuté do jejich záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 s cílem revidovat informace vymezené v příloze III, aby byly zohledněny změny aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
Článek 8
Pravidla započítávání pro obhospodařování orné půdy, obhospodařování pastvin, obnovu vegetace, odvodňování a zavodňování mokřadů
1. Ve svých záznamech týkajících se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin každý členský stát zohlední emise a pohlcení z příslušných činností, přičemž výpočet se provede odečtením hodnoty získané vynásobením počtu let v daném období započítávání emisemi a pohlcením plynoucími z daných činností v uvedeném členském státu v jeho referenčním roce podle přílohy VI od emisí a pohlcení v každém období započítávání uvedeném v příloze I.
2. Jestliže členský stát rozhodne, že vypracuje a povede záznamy pro obnovu vegetace nebo odvodňování a zavodňování mokřadů, použije metodu výpočtu uvedenou v odstavci 1.
Článek 9
Pravidla započítávání pro přírodní škodlivé činitele
1. Jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 5 tohoto článku, mohou členské státy z výpočtů, které se týkají jejich povinností započítávání podle čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a d), vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů.
2. Pokud členské státy uplatňují odstavec 1 tohoto článku, vypočítají podle metodiky vymezené v příloze VII úroveň pozadí pro každou z činností uvedených v čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a d). Úroveň pozadí v čl. 3 odst. 1 písm. a) a b) je společná. Členské státy mohou alternativně uplatnit transparentní a srovnatelnou metodiku specifickou pro danou zemi, k čemuž použijí konzistentní a zpočátku úplnou časovou řadu údajů, a to i pro období 1990-2009.
3. Každoročně nebo na konci příslušného období započítávání mohou členské státy ze svých záznamů pro odvětví LULUCF vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, jež překračují úroveň pozadí vypočítanou v souladu s odstavcem 2, pokud:
a)
emise v konkrétním roce období započítávání překračují úroveň pozadí s připočtením rozpětí. Je-li úroveň pozadí vypočtena v souladu s metodou stanovenou v příloze VII, rovná se rozpětí dvojnásobku směrodatné odchylky časové řady použité pro výpočet úrovně pozadí. Je-li úroveň pozadí vypočtena za použití metodiky specifické pro danou zemi, členské státy popíšou způsob stanovení rozpětí v případech, kdy je toto rozpětí zapotřebí. U každé použité metodiky je nutné se v průběhu období započítávání vyhnout očekávání čistých kreditů;
b)
jsou splněny požadavky na informace podle odstavce 5 a informace jsou členskými státy předány.
4. Každý členský stát, který v konkrétním roce období započítávání vyloučí jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů:
a)
po zbytek období započítávání vyloučí ze započítávání všechna následná pohlcení pro půdy zasažené přírodními škodlivými činiteli a půdy, kde došlo k emisím podle odstavce 3;
b)
nevyloučí emise plynoucí z činností těžby a nahodilé těžby, které na dané půdě proběhly po výskytu přírodních škodlivých činitelů;
c)
nevyloučí emise plynoucí z řízeného vypalování, které na dané půdě proběhlo v příslušném konkrétním roce období započítávání;
d)
nevyloučí emise v případě půdy, jež byla podrobena odlesňování po výskytu přírodních škodlivých činitelů.
5. Členské státy mohou vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů, pouze v případě, že poskytnou transparentní informace prokazující:
a)
že jsou identifikovány veškeré půdní plochy zasažené přírodními škodlivými činiteli v příslušném konkrétním vykazovaném roce, včetně jejich geografické polohy, roku a druhů přírodních škodlivých činitelů;
b)
že po zbytek příslušného období započítávání na půdě, jež byla zasažena přírodními škodlivými činiteli a v jejímž případě byly emise ze započítávání vyloučeny, neproběhlo odlesňování;
c)
které ověřitelné metody a kritéria budou použity pro identifikaci odlesnění na takové půdě v nadcházejících letech období započítávání;
d)
pokud je to možné, která opatření členský stát podnikl s cílem řídit nebo kontrolovat dopad dotyčných přírodních škodlivých činitelů;
e)
pokud je to možné, která opatření členský stát podnikl v zájmu sanace půdy zasažené dotyčnými přírodními škodlivými činiteli.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem revize požadavků na informace uvedených v odstavci 5 tohoto článku za účelem zohlednění revizí aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu.
Článek 10
Informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF
1. Nejpozději 18 měsíců po začátku každého období započítávání uvedeného v příloze I členské státy vypracují a předají Komisi informace o svých stávajících i budoucích opatřeních v rámci odvětví LULUCF v zájmu omezení nebo snížení emisí a zachování nebo zvýšení pohlcování vzniklých v důsledku činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 tohoto rozhodnutí, a to v samostatném dokumentu nebo jako jasně rozpoznatelnou součást svých vnitrostátních strategií nízkouhlíkového rozvoje, uvedených v článku 4 nařízení (EU) č. 525/2013, nebo jiných vnitrostátních strategií či plánů, jež s odvětvím LULUCF souvisejí. Členské státy zajistí, aby byla konzultována široká škála zúčastněných stran. Pokud členský stát tyto informace předloží jako součást svých strategií nízkouhlíkového rozvoje podle nařízení (EU) č. 525/2013, použije se příslušný harmonogram vymezený v uvedeném nařízení.
Informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF se vztahují na dobu trvání příslušného období započítávání uvedeného v příloze I.
2. Členské státy zahrnou do svých informací o opatřeních v rámci odvětví LULUCF přinejmenším následující informace, týkající se každé z činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3:
a)
popis minulých trendů emisí a pohlcování, pokud možno včetně historických trendů, lze-li je v dostatečné míře rekonstruovat;
b)
projekce emisí a pohlcování za období započítávání;
c)
analýzu potenciálu omezení nebo snížení emisí a zachování nebo zvýšení pohlcení;
d)
seznam nejvhodnějších opatření s ohledem na vnitrostátní podmínky, která členský stát plánuje nebo která mají být prováděna v zájmu čerpání potenciálu zmírňování změny klimatu, jenž byl eventuálně zjištěn analýzou podle písmene c); tento seznam případně, avšak nikoli výlučně, zahrnuje orientační opatření uvedená v příloze IV;
e)
stávající a připravované politiky k provádění opatření uvedených v písmenu d), včetně kvantitativního či kvalitativního popisu očekávaného účinku těchto opatření na emise a pohlcování, se zřetelem na další politiky a opatření, jež s odvětvím LULUCF souvisejí;
f)
orientační harmonogramy přijetí a provádění opatření uvedených v písmenu d).
3. V zájmu usnadnění výměny informací může Komise vydat pokyny a poskytnout členským státům technickou pomoc.
Komise může za konzultace s členskými státy vypracovat shrnutí svých zjištění týkajících se informací všech členských států o opatřeních v rámci odvětví LULUCF s cílem usnadnit mezi členskými státy výměnu poznatků a osvědčených postupů.
4. Do dne odpovídajícího polovině každého období započítávání a na konci každého období započítávání uvedeného v příloze I členské státy předloží Komisi zprávu, v níž popíšou pokrok v provádění svých opatření v rámci odvětví LULUCF.
Komise může na základě zpráv uvedených v prvním pododstavci vydat souhrnnou zprávu.
Informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF a zprávy uvedené v prvním pododstavci členské státy do tří měsíců od jejich předložení Komisi zpřístupní veřejnosti.
Článek 11
Přezkum
Pravidla započítávání stanovená v tomto rozhodnutí podrobí Komise přezkumu v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v souladu s jinými právními předpisy Unie, nebo neexistují-li taková rozhodnutí, do 30. června 2017, přičemž případně předloží návrh Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 12
Výkon přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 se Komisi svěřuje na období osmi let ode dne 8. července 2013. Nejpozději devět měsíců před uplynutím tohoto osmiletého období předloží Komise zprávu o přenesení pravomoci. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 529/2013/ES
2013 m. gegužės 21 d.
dėl naudojant žemę, keičiant žemės naudojimą ir vykdant miškininkystės veiklą išmetamo ir absorbuojamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio apskaitos taisyklių ir informacijos apie su šia veikla susijusius veiksmus
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės (LULUCF) sektorius Sąjungoje yra grynasis absorbentas, kurio iš atmosferos absorbuojamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekis prilygsta nemažai daliai viso Sąjungoje į atmosferą išmetamo ŠESD kiekio. Dėl žmogaus veiklos LULUCF sektoriuje ŠESD išmetamos į atmosferą ir absorbuojamos iš jos, kintant augalijoje ir dirvožemiuose sukauptos anglies kiekiui, taip pat išmetamos kitos nei CO2 ŠESD. Padidinus tausų iš nukirsto medžio pagamintų produktų naudojimą galima gerokai apriboti į atmosferą išmetamą ŠESD kiekį ir padidinti jo absorbavimą iš atmosferos. Pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 406/2009/EB dėl valstybių narių pastangų mažinti jų šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas, Bendrijai siekiant įvykdyti įsipareigojimus iki 2020 m. sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas (3), ir 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje (4), LULUCF sektoriuje išmetamų ir absorbuojamų ŠESD kiekis neįskaičiuojamas siekiant įsipareigojimų iki 2020 m. Sąjungos išmetamą ŠESD kiekį sumažinti 20 %, nors jis iš dalies įskaičiuojamas siekiant Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) Kioto protokolo, patvirtinto Tarybos sprendimu 2002/358/EB (5), 3 straipsnio 3 dalyje nustatyto Sąjungos išmetamo ŠESD kiekio apribojimo ir mažinimo kiekybinio įsipareigojimo;
(2)
atsižvelgiant į tai, kad iki 2050 m. planuojama sukurti konkurencingą mažo anglies dioksido kiekio technologijų ekonomiką, visi su žemės naudojimu susiję klausimai turėtų būti nagrinėjami laikantis holistinio požiūrio, o vykdant Sąjungos kovos su klimato kaita politiką turėtų būti atsižvelgiama į su LULUCF susijusius klausimus;
(3)
Sprendime Nr. 406/2009/EB reikalaujama, kad Komisija įvertintų sąlygas, susijusias su ŠESD, išmetamų arba absorbuojamų vykdant LULUCF veiklą, įtraukimu į Sąjungos įsipareigojimą mažinti išmetamą ŠESD kiekį, kad kartu būtų užtikrintas šio sektoriaus poveikio ilgalaikiškumas bei aplinkosauginis naudingumas ir atitinkamų išmetamų bei absorbuojamų ŠESD kiekių atidi stebėsena bei tiksli apskaita. Todėl šiame sprendime turėtų būti visų pirma išdėstytos LULUCF sektoriuje išmetamam ir absorbuojamam ŠESD kiekiui taikomos apskaitos taisyklės ir taip turėtų būti prisidėta prie politikos, kurią vykdant LULUCF sektorius atitinkamais atvejais būtų įtrauktas į Sąjungos įsipareigojimą mažinti išmetamą ŠESD kiekį, formavimo, kartu atsižvelgiant į įvairių Sąjungos regionų, įskaitant, inter alia, miškingas šalis, aplinkos sąlygas. Tuo tarpu, siekiant užtikrinti anglies sankaupų išsaugojimą ir didėjimą, šiame sprendime taip pat turėtų būti numatyta, kad valstybės narės teiktų informaciją apie savo LULUCF veiksmus, kuriais siekiama apriboti arba sumažinti LULUCF sektoriuje išmetamą ŠESD kiekį ir išlaikyti nepakitusį arba padidinti jame absorbuojamą ŠESD kiekį;
(4)
šiuo sprendimu turėtų būti nustatyti valstybių narių įpareigojimai įgyvendinant tas apskaitos taisykles ir teikiant informaciją apie jų vykdomus LULUCF veiksmus. Jame neturėtų būti nustatomi jokie privačių subjektų įpareigojimai apskaitos ar ataskaitų teikimo srityje;
(5)
2005 m. gruodžio mėn. Monrealyje įvykusioje 11-oje JTBKKK Šalių konferencijoje priimtame Šalių konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo Šalių susitikimu, sprendime 16/CMP.1 ir 2011 m. gruodžio mėn. Durbane įvykusioje 17-oje JTBKKK Šalių konferencijoje priimtame Šalių Konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo Šalių susitikimu, sprendime 2/CMP.7 nustatytos LULUCF sektoriui nuo antrojo Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpio taikytinos apskaitos taisyklės. Siekiant užtikrinti Sąjungos vidaus taisyklių ir pagal JTBKKK sutartų apibrėžčių, sąlygų, taisyklių ir gairių suderinamumą, šis sprendimas turėtų būti visiškai suderintas su minėtais sprendimais, kad būtų išvengta ataskaitų nacionaliniu lygiu dubliavimosi. Be to, šiame sprendime turėtų būti atsižvelgta į Sąjungos LULUCF sektoriaus ypatumus ir į Sąjungos, kaip atskiros JTBKKK ir Kioto protokolo Šalies, prievoles;
(6)
dėl Sąjungos LULUCF sektoriui taikomų apskaitos taisyklių neturėtų susidaryti papildoma administracinė našta. Todėl neturėtų būti reikalaujama, kad į pagal tas taisykles pateikiamas ataskaitas būtų įtraukiama informacija, kurios nereikalaujama pateikti pagal JTBKKK Šalių konferencijos ir Kioto protokolo Šalių susitikimo sprendimus;
(7)
LULUCF sektorius prie klimato kaitos švelninimo gali prisidėti keliais būdais, visų pirma mažinant išmetamą ŠESD kiekį ir išlaikant bei didinant absorbentus ir anglies sankaupas. Norint, kad priemonės, kuriomis siekiama visų pirma padidinti anglies dioksido sekvestraciją, būtų veiksmingos, būtina užtikrinti anglies absorbentų ilgalaikį stabilumą ir pritaikomumą;
(8)
LULUCF apskaitos taisyklės turėtų atspindėti žemės ūkio ir miškininkystės sektoriuose dedamas pastangas sustiprinti žemės išteklių naudojimo pokyčių poveikį mažinant išmetamą ŠESD kiekį. Šiame sprendime turėtų būtų numatytos privalomos apskaitos taisyklės, kurios būtų taikomos miško įveisimo, miško atkūrimo, miškų lydymo ir miškų ūkio veiklai, taip pat ganyklų kultivavimo ir pasėlių kultivavimo veiklai, laikantis specialių nuostatų, kuriomis būtų siekiama pirmuoju ataskaitiniu laikotarpiu pagerinti valstybių narių ataskaitų teikimo ir apskaitos sistemas. Be to, šiame sprendime turėtų būti numatytos savanoriškos apskaitos taisyklės, taikomos augalijos atkūrimo, šlapžemių drenažo ir drėgnumo atkūrimo veiklai. Šiuo tikslu Komisija turėtų supaprastinti ir pagerinti Sąjungos duomenų bazių (EUROSTAT-LUCAS, EEE-CORINE žemės danga ir kt.), kuriose tvarkoma atitinkama informacija, pateikiamus rezultatus, siekiant padėti valstybėms narėms įgyvendinti joms nustatytus apskaitos vedimo įpareigojimus, ypač įpareigojimus, susijusius su pasėlių kultivavimu ir ganyklų kultivavimu, ir įpareigojimus, jeigu jie nustatyti, susijusius su augalijos atkūrimo, taip pat šlapžemių drenažo ir drėgnumo atkūrimo veiklos savanoriška apskaita;
(9)
siekiant užtikrinti Sąjungos LULUCF sektoriui taikomų apskaitos taisyklių aplinkosauginį naudingumą, šios taisyklės turėtų būti grindžiamos Sprendime 2/CMP.7, 2010 m. gruodžio mėn. Kankūne įvykusioje 16-oje JTBKKK Šalių konferencijoje priimtame Šalių Konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo Šalių susitikimu, sprendime 2/CMP.6 ir Sprendime 16/CMP.1 nustatytais apskaitos principais. Valstybės narės turėtų rengti ir vesti savo apskaitą užtikrindamos atitinkamos informacijos, naudojamos LULUCF sektoriuje išmetamam ir absorbuojamam ŠESD kiekiui įvertinti, tikslumą, išsamumą, nuoseklumą, palyginamumą ir skaidrumą, laikydamosi rekomendacijų, pateiktų atitinkamose Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos (TKKK) gairėse dėl nacionalinių šiltnamio efektą sukeliančių dujų inventorių, įskaitant gaires dėl kitų nei CO2 šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetamo kiekio apskaitos metodikos, patvirtintos pagal JTBKKK;
(10)
sprendimais 2/CMP.7 ir 16/CMP.1 grindžiamomis apskaitos taisyklėmis į apskaitą neleidžiama įtraukti pakeitimo poveikio, susijusio su iš nukirsto medžio pagamintų produktų naudojimu energetikos ir medžiagų tikslais, kadangi dėl to atsirastų dviguba apskaita. Tačiau tokiu naudojimu galima svariai prisidėti prie klimato kaitos švelninimo; todėl valstybių narių pateikta informacija apie LULUCF veiksmus gali apimti priemones, kuriomis siekiama intensyviai ŠESD išmetančias medžiagas ir energijos žaliavas pakeisti biomase. Taip būtų padidintas politikos darnumas;
(11)
norint suteikti tvirtą pagrindą politikos formavimui ateityje ir žemės naudojimo optimizavimui Sąjungoje, būtina skirti reikiamas investicijas. Siekiant užtikrinti, kad šias investicijas būtų galima pagal prioritetus suskirstyti į pagrindines kategorijas, valstybėms narėms iš pradžių turėtų būti leidžiama tam tikrų anglies absorbentų neįtraukti į apskaitą. Tačiau ilgainiui turėtų būti siekiama pereiti prie išsamesnės sektoriaus apskaitos, įskaitant visus žemės plotus, kaupiklius ir dujas;
(12)
apskaitos taisyklėmis turėtų būti užtikrinama, kad apskaitoje būtų tiksliai atspindėti dėl žmogaus veiklos atsirandantys išmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio pokyčiai. Tuo atžvilgiu šiame sprendime turėtų būti numatyta, kad skirtingai LULUCF veiklai būtų taikomos konkrečios metodikos. Su miško įveisimu, miško atkūrimu ir miškų lydymu susijęs išmetamas ir absorbuojamas ŠESD kiekis yra kryptingo žmogaus vykdomo žemės pavertimo kitomis naudmenomis pasekmė, todėl jis visas turėtų būti įtrauktas į apskaitą. Visas su ganyklų kultivavimu, pasėlių kultivavimu, augalijos atkūrimu ir šlapžemių drenažu bei drėgnumo atkūrimu susijęs išmetamas ir absorbuojamas ŠESD kiekis yra apskaitomas taikant bazinius metus, kad būtų apskaičiuoti išmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio pokyčiai. Tačiau tvarkant miškus išmetamas ir absorbuojamas ŠESD kiekis priklauso nuo įvairių gamtinių sąlygų, amžiaus klasių struktūros, taip pat ankstesnės ir dabartinės tvarkymo praktikos. Naudojant bazinius metus nėra įmanoma atsižvelgti į tuos veiksnius ir į su tuo susijusį ciklišką poveikį išmetamam ir absorbuojamam ŠESD kiekiui arba jo kasmetiniam svyravimui. Todėl, siekiant, kad apskaitai neturėtų poveikio gamtiniai ir konkrečioms šalims būdingi ypatumai, atitinkamose apskaitos taisyklėseišmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio pokyčiams skaičiuoti turėtų būti numatyta taikyti orientacinius lygius. Orientaciniai lygiai - tai su miškų ūkio veikla valstybės narės teritorijoje susijęs numatomas metinis grynasis išmetamas arba absorbuojamas ŠESD kiekis visais kiekvieno ataskaitinio laikotarpio metais; tie lygiai turėtų būti nustatomi skaidriai, vadovaujantis sprendimais 2/CMP.6 ir 2/CMP.7. Šiame sprendime nurodomi orientaciniai lygiai turėtų būti identiški lygiams, patvirtintiems pagal JTBKKK procedūras. Jeigu valstybei narei atsiranda galimybė naudotis tobulesnėmis metodikomis ar duomenimis, susijusiais su orientacinio lygio nustatymu, ta valstybė narė turėtų atlikti atitinkamas technines pataisas, kad į su miškų ūkio veikla susijusią apskaitą būtų įtrauktas perskaičiavimo rezultatas.
Apskaitos taisyklėse turėtų būti numatyta viršutinė riba, taikytina su miškų ūkio veikla susijusiam grynajam absorbuojamam ŠESD kiekiui, kuris gali būti įtrauktas į apskaitą. Jeigu vykstant susijusiems tarptautiniams procesams atsirastų pokyčių, susijusių su miškininkystės veiklai taikomomis apskaitos taisyklėmis, turėtų būti apsvarstyta galimybė atnaujinti šiame sprendime nustatytas miškininkystės veiklai taikomas apskaitos taisykles, kad būtų užtikrintas suderinamumas su tais pokyčiais;
(13)
apskaitos taisyklėse turėtų būti tinkamai atspindėtas teigiamas ŠESD saugojimo medienoje ir medžio produktuose indėlis ir jomis turėtų būti prisidedama prie didesnio miškų, kaip išteklių, naudojimo vykdant tvarią miškų ūkio veiklą ir prie platesnio medienos produktų naudojimo;
(14)
pagal TKKK Žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės gerosios patirties rekomendacijų 4.1.1 skyrių vienas iš gerosios patirties pavyzdžių yra tas, kad šalys, be mažiausio miško ploto, nustato ir mažiausią plotį, kurį jos taiko apibrėždamos miškus ir žemės sklypus, kuriuose vykdoma miško įveisimo, miško atkūrimo ir miškų lydymo veikla. Turėtų būti užtikrintas suderinamumas su apibrėžtimi, kurią kiekviena valstybė narė taiko teikdama ataskaitas pagal JTBKKK ir Kioto protokolą bei šį sprendimą;
(15)
siekiant skatinti ilgu gyvavimo ciklu pasižyminčių iš nukirsto medžio pagamintų produktų naudojimą, apskaitos taisyklėmis turėtų būti užtikrinta, kad valstybių narių apskaitoje būtų tiksliai atspindėti iš nukirsto medžio pagamintų produktų kaupiklio pokyčiai, kai jie vyksta. Todėl su iš nukirsto medžio pagamintais produktais susijusiam išmetamam ŠESD kiekiui taikoma pirmojo laipsnio irimo funkcija turėtų atitikti 2006 m. TKKK gairėse dėl nacionalinių šiltnamio efektą sukeliančių dujų inventorių pateiktą 12.1 lygtį, o susijusios numatytosios pusėjimo vertės turėtų būti grindžiamos 2003 m. TKKK žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės gerosios patirties rekomendacijose pateikta 3a.1.3 lentele. Vietoj jų valstybės narės turėtų turėti galimybę naudoti konkrečiai šaliai pritaikytą metodiką ir pusėjimo vertes, jeigu jos atitinka naujausias TKKK priimtas gaires;
(16)
kadangi vykdant žemės ūkio veiklą išmetamas ir absorbuojamas ŠESD kiekis skirtingais metais kinta daug mažiau, nei vykdant miškininkystės veiklą, valstybės narės turėtų įtraukti į apskaitą baziniais metais arba laikotarpiu vykdant pasėlių kultivavimo ir ganyklų kultivavimo veiklą išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį;
(17)
šlapžemių drenažas ir drėgnumo atkūrimas susijęs su ŠESD išmetimu iš durpynų, kuriuose susikaupęs labai didelis anglies kiekis. Nykstančių ir drenuojamų durpynų išskiriamas ŠESD kiekis atitinka apie 5 % pasaulyje išmetamo ŠESD kiekio ir 2010 m. sudarė tarp 3,5 % ir 4 % Sąjungos išmetamo ŠESD kiekio. Todėl, kai tik tarptautiniu mastu bus susitarta dėl atitinkamų TKKK gairių, Sąjunga turėtų stengtis paspartinti pažangą sprendžiant šį klausimą tarptautiniu lygiu, siekiant, kad JTBKKK arba Kioto protokolo institucijose būtų pasiektas susitarimas dėl įpareigojimo parengti ir vesti metinę ŠESD kiekio, išmetamo ir absorbuojamo vykdant prie šlapžemių drenažo ir drėgnumo atkūrimo kategorijų priskiriamą veiklą, apskaitą, taip pat siekiant, kad šis įpareigojimas būtų įtrauktas į pasaulinį susitarimą klimato klausimais, kuris turi būti sudarytas ne vėliau kaip 2015 m.;
(18)
natūralūs trikdžiai, kurių valstybė narė negali kontroliuoti ir kuriems ji negali daryti esminės įtakos, pavyzdžiui, gaisrai, vabzdžiai ir ligos, ekstremalios oro sąlygos ir geologiniai trikdžiai, gali sukelti laikiną ŠESD išmetimą LULUCF sektoriuje arba gali nulemti anksčiau absorbuotų ŠESD kiekių grąžinimą į atmosferą. Kadangi tokį grįžtamąjį procesą gali lemti ir valdymo sprendimai, pavyzdžiui, sprendimai kirsti arba sodinti medžius, šiuo sprendimu turėtų būti užtikrinta, kad dėl žmogaus veiklos į atmosferą grąžinti anksčiau absorbuoti ŠESD kiekiai visada būtų tiksliai atspindėti LULUCF apskaitoje. Be to, šiame sprendime valstybėms narėms turėtų būti numatyta ribota galimybė į LULUCF apskaitą neįtraukti dėl trikdžių, kurių valstybės narės negali kontroliuoti, vykdant miško įveisimą, miško atkūrimą ir miškų ūkio veiklą išmesto ŠESD kiekio, taikant foninius lygius ir paklaidas pagal Sprendimą 2/CMP.7. Tačiau valstybės narės tas nuostatas turėtų taikyti taip, kad į apskaitą nebūtų nepagrįstai neįtraukiami tam tikri duomenys;
(19)
ataskaitų apie išmetamą ŠESD kiekį teikimo taisyklėms ir kitai su klimato kaita susijusiai informacijai, įskaitant informaciją apie LULUCF sektorių, taikomas 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 525/2013 dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo stebėsenos bei ataskaitų ir kitos su klimato kaita susijusios nacionalinio bei Sąjungos lygmens informacijos teikimo mechanizmo (6), todėl joms šis sprendimas netaikomas. Vykdydamos šiame sprendime išdėstytus apskaitos vedimo įpareigojimus, valstybės narės turėtų laikytis tų stebėsenos ir ataskaitų teikimo taisyklių;
(20)
kasmetinė LULUCF apskaita būtų netiksli ir nepatikima dėl metinių išmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio svyravimų, dažno poreikio perskaičiuoti tam tikrus teikiamus duomenis ir ilgo laiko, kurio reikia, kad žemės ūkyje ir miškininkystėje pakeitus tvarkymo metodus būtų padarytas poveikis augalijoje ir dirvožemiuose sukauptos anglies kiekiui. Todėl šiame sprendime turėtų būti numatyta ilgesnio laikotarpio apskaita;
(21)
valstybės narės turėtų teikti informaciją apie savo dabartinius ir būsimus LULUCF veiksmus, kuriais nacionaliniu lygiu nustatomos tinkamos priemonės, kuriomis būtų siekiama LULUCF sektoriuje išmetamą ŠESD kiekį apriboti arba sumažinti, o absorbuojamą ŠESD kiekį - išlaikyti nepakitusį arba padidinti. Ši informacija turėtų apimti tam tikrus šiame sprendime nurodytus elementus. Be to, siekiant skatinti gerąją patirtį ir sinergiją su kitų sričių politika bei priemonėmis, susijusiomis su miškininkyste ir žemės ūkiu, šio sprendimo priede turėtų būti pateiktas priemonių, kurios taip pat galėtų būti nurodytos pateikiamoje informacijoje, orientacinis sąrašas. Komisija gali pateikti gaires, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos keistis palyginama informacija;
(22)
rengdamos arba įgyvendindamos savo LULUCF veiksmus, valstybės narės atitinkamais atvejais gali išnagrinėti, ar yra galimybių skatinti investicijas į žemės ūkį;
(23)
Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį priimti aktus, kuriais būtų atnaujinamos šiame sprendime nustatytos apibrėžtys pagal apibrėžčių pakeitimus, priimtus JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų; būtų iš dalies keičiamas I priedas siekiant įtraukti arba iš dalies pakeisti ataskaitinius laikotarpius tam, kad būtų užtikrinta, jog tie laikotarpiai atitiktų atitinkamus laikotarpius, priimtus JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų, ir būtų suderinami su ataskaitiniais laikotarpiais, priimtais JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų, kurie yra taikomi Sąjungos išmetamo ŠESD kiekio mažinimo įsipareigojimams kituose sektoriuose; būtų iš dalies keičiamas II priedas, atnaujinant orientacinius lygius pagal šiame sprendime išdėstytas nuostatas; būtų tikslinama III priede nurodyta informacija pagal JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų priimtus apibrėžčių pakeitimus; būtų iš dalies keičiamas V priedas pagal JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų priimtus apibrėžčių pakeitimus; ir, atsižvelgiant į JTBKKK arba Kioto protokolo institucijų priimtų aktų pakeitimus, būtų tikslinami informavimo reikalavimai, susiję su natūraliems trikdžiams taikomomis šiame sprendime nustatytomis apskaitos taisyklėmis. Ypač svarbu, kad Komisija parengiamųjų darbų metu tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(24)
kadangi šio sprendimo tikslų, t. y. vykdant LULUCF veiklą išmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio apskaitos taisyklių nustatymo ir valstybių narių vykdomo informacijos apie LULUCF veiksmus teikimo, dėl jų pobūdžio valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Tvirtindama priemones Sąjunga turėtų atsižvelgti į valstybių narių kompetenciją miškų politikos srityje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo sprendimu, kuris yra pirmas žingsnis siekiant žemės naudojimo, žemės naudojimo keitimo ir miškininkystės (LULUCF) veiklą atitinkamais atvejais įtraukti į Sąjungos įsipareigojimą mažinti išmetamą ŠESD kiekį, nustatomos vykdant tą veiklą išmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio apskaitos taisyklės. Juo nėra nustatomos pareigos privatiems subjektams apskaitos ar ataskaitų teikimo srityje. Juo nustatoma pareiga valstybėms narėms teikti informaciją apie savo LULUCF veiksmus, kuriais siekiama apriboti arba sumažinti išmetamą ŠESD kiekį, o absorbuojamą ŠESD kiekį išlaikyti nepakitusį arba padidinti.
2 straipsnis
Apibrėžtys
1. Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
a) išmetamas ŠESD kiekis- iš įvairių šaltinių dėl žmogaus veiklos į atmosferą išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis;
b) absorbuojamas ŠESD kiekis- dėl žmogaus veiklos absorbentais iš atmosferos absorbuojamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis;
c) miško įveisimas- kryptingas žmogaus vykdomas ne miško žemės, kurioje bent 50 metų neaugo miškas, pavertimas mišku apsodinant, apsėjant ir (arba) žmogui skatinant natūralų sėklų plitimą, įvykdytas po 1989 m. gruodžio 31 d.;
d) miško atkūrimas- kryptingas žmogaus vykdomas žemės, kuri nėra miškas, pavertimas vėl mišku apsodinant, apsėjant ir (arba) žmogui skatinant natūralų sėklų plitimą, taikomas tik žemei, kurioje ankščiau augo miškas, tačiau kuri iki 1990 m. sausio 1 d. nustojo būti laikoma mišku, ir kuri vėl buvo paversta mišku laikotarpiu po 1989 m. gruodžio 31 d.;
e) miškų lydymas- kryptingas žmogaus vykdomas miško pavertimas žeme, kuri nėra miškas, įvykdytas po 1989 m. gruodžio 31 d.;
f) miškų ūkio veikla- su miškui taikoma metodų sistema susijusi veikla, kuri veikia ekologines, ekonomines ar socialines miško funkcijas;
g) pasėlių kultivavimas- veikla, susijusi su žemės dirbimo sistema, kuri taikoma žemės ūkio augalams auginti naudojamoje, atidėtoje arba augalams auginti laikinai nenaudojamoje žemėje;
h) ganyklų kultivavimas- veikla, susijusi su metodų sistema, kuri taikoma gyvuliams auginti naudojamoje žemėje ir kuria siekiama kontroliuoti arba paveikti augalijos ir auginamų gyvulių kiekį ir tipą;
i) augalijos atkūrimas- kryptinga žmogaus veikla, išskyrus miško įveisimą arba miško atkūrimą, kuria ne mažesniame kaip 0,05 hektaro plote, skatinant augalijos vešėjimą, siekiama padidinti anglies sankaupas;
j) anglies sankaupos- anglies absorbente susikaupusios anglies masė;
k) šlapžemių drenažas ir drėgnumo atkūrimas- su žemės, kuri buvo nudrenuota ir (arba) kurioje drėgnumas atkurtas po 1989 m. gruodžio 31 d., drenažo ar drėgnumo atkūrimo sistema susijusi veikla, vykdoma ne mažesniame kaip 1 hektaro plote, kuriame yra organinio dirvožemio, jeigu ji nėra kuri nors kita veikla, kurios apskaita rengiama ir vedama pagal 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis, ir jei drenažas yra kryptingas žmogaus vykdomas dirvožemio vandeningojo sluoksnio mažinimas, o drėgnumo atkūrimas yra kryptingas žmogaus vykdomas dalinis drenažo padarinių šalinimas ar visiškas pašalinimas;
l) šaltinis- bet koks procesas, veikla ar mechanizmas, dėl kurio į atmosferą išmetamos ŠESD, aerozolis arba ŠESD pirmtakas;
m) absorbentas- bet koks procesas, veikla ar mechanizmas, kuriuo iš atmosferos absorbuojamos ŠESD, aerozolis arba ŠESD pirmtakas;
n) anglies absorbentas- visas biogeocheminis vietovės elementas ar sistema arba jų dalis valstybės narės teritorijoje, kuriuose kaupiasi anglis arba ŠESD pirmtakas ar ŠESD, kuriose yra anglies;
o) ŠESD pirmtakas- cheminis junginys, dalyvaujantis cheminėse reakcijose, kuriose susidaro 3 straipsnio 4 dalyje nurodytų ŠESD;
p) produktas, pagamintas iš nukirsto medžio- nukirtus medį gautas produktas, išvežtas iš medžio kirtimo vietos;
q) miškas- žemės plotas, apibrėžtas nurodant ploto dydžio, medžių lajos dangos arba lygiaverčio skalsumo ir galimo augančių medžių aukščio brandos amžiuje jų augimo vietoje minimalias vertes, kaip nurodyta kiekvienos valstybės narės atveju V priede. Jis apima plotus su medžiais, įskaitant natūraliai augančių jaunų medžių grupes arba plantacijas, kuriose pirmiau nurodytos medžių lajos dangos ar lygiaverčio skalsumo minimalios vertės arba minimalus medžių aukštis, kaip nurodyta V priede, dar nepasiekti, įskaitant žemės plotą, kuris paprastai yra miško dalis, bet kuriame dėl žmogaus veiklos, pavyzdžiui, kirtimo, arba gamtinių priežasčių medžiai laikinai neauga, tačiau kuris, tikimasi, vėl gali tapti mišku;
r) lajos danga- nustatytos vietovės dalis, kurią dengia medžių lajos perimetro vertikali projekcija, išreikšta procentais;
s) skalsumas- žemėje, kurioje auga miškas, nenukirstų ir augančių medžių tankumas, matuojamas pagal valstybės narės nustatytą metodiką;
t) natūralūs trikdžiai- bet kokie ne žmogaus nulemti įvykiai ar aplinkybės, dėl kurių miškuose išmetamas didelis ŠESD kiekis ir kurių atitinkama valstybė narė nepajėgia kontroliuoti, jei ta valstybė narė dėl objektyvių priežasčių negali pastebimai apriboti dėl tų įvykių ar aplinkybių išmetamo ŠESD kiekio, net jiems įvykus;
u) foninis lygis- vidutinis ŠESD kiekis, išmestas dėl natūralių trikdžių per tam tikrą laikotarpį, išskyrus statistines išskirtis, apskaičiuotas pagal 9 straipsnio 2 dalį;
v) pusėjimo vertė- skaičius metų, per kuriuos tam tikros kategorijos iš nukirsto medžio pagamintuose produktuose susikaupusios anglies kiekis sumažėja per pusę, palyginti su jo pradine verte;
w) staigi oksidacija- apskaitos metodas, pagal kurį daroma prielaida, kad visas iš nukirsto medžio pagamintuose produktuose esančios anglies kiekis išmetamas į atmosferą nukirtimo metu;
x) sanitariniai kirtimai- kirtimo veikla, kurią sudaro medienos, kuri dar gali būti bent iš dalies panaudota, surinkimas iš dėl natūralių trikdžių nuniokotų vietovių.
2. Komisija pagal 12 straipsnį įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamos šio straipsnio 1 dalyje nustatytos apibrėžtys, siekiant užtikrinti tų apibrėžčių ir JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų priimtų atitinkamų apibrėžčių pakeitimų suderinamumą.
3. Komisija pagal 12 straipsnį įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas V priedas, siekiant atnaujinti jame išvardytas vertes pagal JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų priimtus apibrėžčių pakeitimus, susijusius su V priede nurodytais aspektais.
3 straipsnis
Įpareigojimas parengti ir vesti LULUCF apskaitą
1. Valstybės narės parengia ir veda kiekvieno ataskaitinio laikotarpio, nurodyto I priede, apskaitą, kurioje tiksliai nurodo visą jų teritorijoje vykdant prie toliau nurodytų kategorijų priskiriamą veiklą išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį:
a)
miško įveisimo;
b)
miško atkūrimo;
c)
miškų lydymo;
d)
miškų ūkio veiklos.
2. Valstybės narės parengia ir veda ataskaitinio laikotarpio, prasidedančio 2021 m. sausio 1 d., metinę apskaitą, kurioje tiksliai nurodo visą jų teritorijoje vykdant prie toliau nurodytų kategorijų priskiriamą veiklą išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį:
a)
pasėlių kultivavimo;
b)
ganyklų kultivavimo.
2013 m. sausio 1 d. - 2020 m. gruodžio 31 d. ataskaitiniu laikotarpiu ŠESD kiekio, išmetamo ir absorbuojamo tvarkant pasėlius ir ganyklas, metinei apskaitai taikoma ši tvarka:
a)
2016-2018 m. laikotarpiu valstybės narės ne vėliau kaip kiekvienų metų kovo 15 d. praneša Komisijai apie įdiegtas ir kuriamas sistemas, skirtas tvarkant pasėlius ir ganyklas išmetamam ir absorbuojamam ŠESD kiekiui įvertinti. Valstybės narės turėtų pranešti, kaip užtikrinama šių sistemų atitiktis TKKK metodikoms ir JTBKKK ataskaitų teikimo reikalavimams, susijusiems su ŠESD išmetimu ir šalinimu;
b)
iki 2022 m. sausio 1 d. valstybės narės ne vėliau kaip kiekvienų metų kovo 15 d., prireikus taikydamos TKKK metodikas, parengia ir pateikia Komisijai pirminius, preliminarius ir neprivalomus ŠESD kiekio, išmetamo ir absorbuojamo tvarkant pasėlius ir ganyklas, metinius įverčius. Valstybės narės turėtų naudoti bent atitinkamose TKKK gairėse nurodytą metodiką, apibūdintą kaip 1 lygio metodika. Valstybės narės raginamos taikyti šiuos įverčius nustatant pagrindines kategorijas ir rengiant konkrečiai šaliai pritaikytas 2 ir 3 lygių pagrindines metodikas, pagal kurias būtų galima patikimai ir tiksliai įvertinti išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį;
c)
galutinius metinius įverčius, skirtus pasėlių kultivavimo ir ganyklų kultivavimo apskaitai, valstybės narės pateikia ne vėliau kaip 2022 m. kovo 15 d.;
d)
valstybė narė gali paprašyti leisti jai taikyti nuostatą, leidžiančią nukrypti nuo c punkte nustatyto termino, jeigu per šioje dalyje nustatytą laikotarpį galutiniai įverčiai, skirti pasėlių kultivavimo ir ganyklų kultivavimo apskaitai, negali būti pagrįstai nustatyti dėl bent vienos iš toliau nurodytų priežasčių:
i)
dėl priežasčių, susijusių su techninėmis galimybėmis, reikalaujama apskaita gali būti vykdoma tik etapais, viršijančiais nustatytą laikotarpį;
ii)
užbaigti apskaitą per nustatytą laikotarpį būtų neproporcingai brangu.
Valstybės narės, norinčios pasinaudoti nukrypti leidžiančia nuostata, pateikia Komisijai pagrįstą prašymą ne vėliau kaip 2021 m. sausio 15 d.
Jeigu Komisija mano, kad prašymas pagrįstas, ji leidžia taikyti nukrypti leidžiančią nuostatą ne ilgesniam kaip trejų kalendorinių metų laikotarpiui nuo 2022 m. kovo 15 d. Kitu atveju ji atmeta prašymą ir paaiškina, dėl kokių priežasčių ji priėmė tokį sprendimą.
Prireikus Komisija gali paprašyti per nurodytą pagrįstą laikotarpį pateikti papildomos informacijos.
Jeigu Komisija per šešis mėnesius nuo valstybės narės pirminio prašymo arba prašomos papildomos informacijos gavimo dienos nepareiškia prieštaravimų, laikoma, kad prašymas dėl nukrypti leidžiančios nuostatos yra patenkintas.
3. Be to, valstybės narės gali parengti ir vesti kiekvieno ataskaitinio laikotarpio, nurodyto I priede, apskaitą, kurioje būtų tiksliai nurodytas ŠESD kiekis, išmetamas ir absorbuojamas vykdant su augalijos atkūrimu ir šlapžemių drenažu bei drėgnumo atkūrimu susijusią veiklą.
4. Į 1, 2 ir 3 dalyse nurodytą apskaitą įtraukiamos toliau nurodytos išmetamos ir absorbuojamos ŠESD:
a)
anglies dioksido (CO2);
b)
metano (CH4);
c)
azoto suboksido (N2O).
5. Kai apskaita parengiama ir vedama pagal šį sprendimą, konkrečią 1, 2 ir 3 dalyse nurodytą veiklą valstybės narės į savo apskaitą įtraukia nuo tos veiklos pradžios dienos arba nuo 2013 m. sausio 1 d., atsižvelgdamos į tai, kuri data yra vėlesnė.
4 straipsnis
Bendrosios apskaitos taisyklės
1. 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytoje apskaitoje valstybės narės išmestą ŠESD kiekį žymi pliuso (+), o absorbuotą ŠESD kiekį - minuso (-) ženklu.
2. Rengdamos ir vesdamos apskaitą valstybės narės užtikrina atitinkamos informacijos tikslumą, išsamumą, nuoseklumą, palyginamumą ir skaidrumą, vertindamos su 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodyta veikla susijusį išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį.
3. Vykdant prie daugiau nei vienos 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų veiklos kategorijų priskiriamą veiklą išmetamas ir absorbuojamas ŠESD kiekis apskaitoje priskiriamas tik prie vienos veiklos kategorijos, kad būtų išvengta dvigubo apskaičiavimo.
4. Valstybės narės, remdamosi skaidriais ir patikrinamais duomenimis, nustato žemės plotus, kuriuose vykdoma prie vienos iš 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų kategorijų priskiriama veikla. Jos užtikrina, kad visi tokie žemės plotai būtų nurodyti su atitinkama veiklos kategorija susijusioje apskaitoje.
5. Į 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytą apskaitą valstybės narės įtraukia visus toliau nurodytuose anglies absorbentuose esančių anglies sankaupų pokyčius:
a)
antžeminėje biomasėje;
b)
požeminėje biomasėje;
c)
miško paklotėje;
d)
negyvojoje medienoje;
e)
dirvožemio organinėje anglyje;
f)
iš nukirsto medžio pagamintuose produktuose.
Tačiau valstybės narės gali nuspręsti į savo apskaitą neįtraukti pirmos pastraipos a-e punktuose nurodytuose anglies absorbentuose esančių anglies sankaupų pokyčių, jei tas anglies absorbentas nėra šaltinis. Valstybės narės laiko, kad anglies absorbentas nėra šaltinis, tik jei tai įrodoma remiantis skaidriais ir patikrinamais duomenimis.
6. 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytą apskaitą valstybės narės baigia vesti kiekvieno I priede nurodyto ataskaitinio laikotarpio pabaigoje, toje apskaitoje nurodydamos per atitinkamą ataskaitinį laikotarpį bendro išmesto ir absorbuoto ŠESD grynojo kiekio balansą.
7. Bent tol, kol galioja šis sprendimas, valstybės narės išsamiai ir tiksliai registruoja visus duomenis, naudotus vykdant pagal šį sprendimą nustatytus jų įpareigojimus.
8. Komisija pagal 12 straipsnį įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas I priedas, įtraukiant arba iš dalies keičiant ataskaitinius laikotarpius, siekiant užtikrinti, kad jie atitiktų atitinkamus laikotarpius, priimtus JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų, ir būtų suderinami su ataskaitiniais laikotarpiais, priimtais JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų, kurie yra taikomi Sąjungos išmetamo ŠESD kiekio mažinimo įsipareigojimams kituose sektoriuose.
5 straipsnis
Miško įveisimui, miško atkūrimui ir miškų lydymui taikomos apskaitos taisyklės
1. Su miško įveisimu ir miško atkūrimu susijusioje apskaitoje valstybės narės nurodo tik žemės plotuose, kurie 1989 m. gruodžio 31 d. nebuvo miškas, vykdant tokią veiklą išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį. Vykdant miško įveisimo ir miško atkūrimo veiklą išmestą ŠESD kiekį valstybės narės gali nurodyti vienoje apskaitoje.
2. Vykdant miško įveisimo, miško atkūrimo ir miškų lydymo veiklą atsiradusį grynąjį išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį valstybės narės į apskaitą įtraukia kaip bendrą per atitinkamo ataskaitinio laikotarpio kiekvienus metus išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį, remdamosi skaidriais ir patikrinamais duomenimis.
3. Valstybes narės veda žemėje, kuri pagal 4 straipsnio 4 dalį apskaitoje nustatyta kaip žemė, kurioje vykdoma miško įveisimo, miško atkūrimo ir miškų lydymo kategorijos veikla, išmetamo ir absorbuojamo ŠESD kiekio apskaitą, net jei tokia veikla toje žemėje nebevykdoma.
4. Atlikdama su miško įveisimo, miško atkūrimo ir miškų lydymo veikla susijusius apskaičiavimus, kiekviena valstybė narė nustato miško plotą naudodama tą patį erdvės vertinimo vienetą, kaip nurodyta V priede.
6 straipsnis
Miškų ūkio veiklai taikomos apskaitos taisyklės
1. Valstybės narės į apskaitą įtraukia vykdant miškų ūkio veiklą išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį, kuris apskaičiuojamas iš ŠESD kiekio, išmetamo ir absorbuojamo per kiekvieną I priede nurodytą ataskaitinį laikotarpį, atėmus vertę, kuri gaunama to ataskaitinio laikotarpio metų skaičių padauginus iš II priede nurodyto joms taikomo orientacinio lygio.
2. Jeigu atlikus 1 dalyje nurodytus ataskaitinio laikotarpio apskaičiavimus gaunamas neigiamas rezultatas, valstybės narės į savo miškų ūkio veiklos apskaitą įtraukia bendrą išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį, kuris sudarytų ne daugiau kaip 3,5 proc. valstybės narės VI priede nurodytais baziniais metais arba laikotarpiu išmesto ŠESD kiekio, nurodyto tos valstybės narės JTBKKK pateiktoje atitinkamoje ataskaitoje, priimtoje pagal atitinkamus CMP sprendimus dėl antruoju įsipareigojimų laikotarpiu pagal Kioto protokolą taikomų bazinių metų arba bazinio laikotarpio, išskyrus vykdant 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytą veiklą išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį, ir kuris padauginamas iš to ataskaitinio laikotarpio metų skaičiaus.
3. Valstybės narės užtikrina, kad apskaičiavimo metodai, kuriuos jos taiko vesdamos miškų ūkio veiklos apskaitą, atitiktų Sprendimo 2/CMP.6 II priedėlį ir būtų suderinami su II priede nurodytiems orientaciniams lygiams apskaičiuoti taikomais apskaičiavimo metodais, kai apskaičiavimai susiję bent su šiais aspektais:
a)
anglies absorbentais ir ŠESD;
b)
žemės plotu, kuriame vykdoma miškų ūkio veikla;
c)
iš nukirsto medžio pagamintais produktais;
d)
natūraliais trikdžiais.
4. Ne vėliau kaip likus vieniems metams iki kiekvieno ataskaitinio laikotarpio pabaigos, valstybės narės praneša Komisijai patikslintus orientacinius lygius. Šie orientaciniai lygiai turi būti identiški lygiams, nustatytiems JTBKKK arba Kioto protokolo institucijų patvirtintais aktais, arba, jeigu tokių aktų nėra, jie apskaičiuojami vadovaujantis procedūromis ir metodikomis, išdėstytomis JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų priimtuose atitinkamuose sprendimuose.
5. Jei būtų pakeistos atitinkamos sprendimų 2/CMP.6 arba 2/CMP.7 nuostatos, valstybės narės ne vėliau kaip per šešis mėnesius nuo tų pakeitimų priėmimo praneša Komisijai orientacinius lygius, patikslintus atsižvelgiant į tuos pakeitimus.
6. Jeigu valstybei narei atsiranda galimybių taikyti patobulintą metodiką, susijusią su duomenimis, naudojamais nustatant II priede nurodytą orientacinį lygį, arba gerokai pagerėja valstybei narei prieinamų duomenų kokybė, atitinkama valstybė narė atlieka atitinkamas technines pataisas, kad į su miškų ūkio veikla susijusią apskaitą būtų įtrauktas perskaičiavimo rezultatas. Tos techninės pataisos turi atitikti panašias pataisas, patvirtintas su JTBKKK susijusiame peržiūros procese, laikantis Sprendimo 2/CMP.7. Atitinkama valstybė narė ne vėliau kaip pateikdama informaciją pagal Reglamento (ES) Nr. 525/2013 7 straipsnio 1 dalies d punktą praneša Komisijai apie tas pataisas.
7. Taikydamos 4, 5 ir 6 dalis valstybės narės nurodo metinį dėl natūralių trikdžių išmetamą ŠESD kiekį, kuris buvo įtrauktas į jų patikslintus orientacinius lygius, ir to kiekio apskaičiavimo būdą.
8. Komisija patikrina informaciją apie 4 ir 5 dalyse nurodytus patikslintus orientacinius lygius ir 6 dalyje nurodytas technines pataisas siekiant užtikrinti valstybių narių JTBKKK institucijoms išsiųstos informacijos ir Komisijai praneštos informacijos suderinamumą.
9. Komisijai pagal 12 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų atnaujinti II priede nurodyti orientaciniai lygiai, kai valstybė narė pakeičia savo orientacinį lygį pagal 4 bei 5 dalis ir tai patvirtinama vykdant JTBKKK procedūras.
10. Su miškų ūkio veikla susijusioje apskaitoje valstybės narės nurodo bet kokio II priedo pakeitimo poveikį visu atitinkamu ataskaitiniu laikotarpiu.
7 straipsnis
Iš nukirsto medžio pagamintiems produktams taikomos apskaitos taisyklės
1. Pagal 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis vedamoje apskaitoje kiekviena valstybė narė nurodo dėl pokyčių iš nukirsto medžio pagamintų produktų kaupiklyje išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį, įskaitant iš produktų, pagamintų iš nukirsto medžio, išgabentų iš jos miškų iki 2013 m. sausio 1 d., išmestą ŠESD kiekį. Į apskaitą neįtraukiamas iš produktų, pagamintų iš nukirsto medžio, išmestas ŠESD kiekis, kuris 2008-2012 m. laikotarpiu jau apskaitomas pagal Kioto protokolą remiantis staigia oksidacija.
2. Su iš nukirsto medžio pagamintais produktais susijusioje pagal 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis vedamoje apskaitoje valstybės narės nurodo dėl pokyčių iš nukirsto medžio pagamintų produktų, kurie priskiriami prie toliau nurodytų kategorijų, kaupiklyje išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį, naudodamosi III priede nustatyta pirmojo laipsnio irimo funkcija ir numatytosiomis pusėjimo vertėmis:
a)
popieriaus;
b)
medienos skydų;
c)
pjautinės medienos.
Valstybės narės gali papildyti tas kategorijas informacija apie žievę, jei turimi duomenys yra skaidrūs ir patikrinami. Valstybės narės taip pat gali naudoti konkrečioje šalyje taikomas tų kategorijų pakategores. Valstybės narės gali vietoj III priede nustatytos metodikos ir numatytųjų pusėjimo verčių naudoti konkrečioje šalyje taikomą metodiką ir pusėjimo vertes, jei ta metodika ir vertės nustatytos remiantis skaidriais ir patikrinamais duomenimis, o naudojami metodai yra bent tokie pat išsamūs ir tikslūs, kaip nurodytieji III priede.
Eksportuojamų iš nukirsto medžio pagamintų produktų atveju konkrečios šalies duomenys apima konkrečioje šalyje taikomas pusėjimo vertes ir iš nukirsto medžio pagamintų produktų naudojimą importuojančioje šalyje.
Valstybės narės nenaudoja konkrečioje šalyje taikomų pusėjimo verčių iš nukirsto medžio pagamintiems produktams, pateiktiems rinkai Sąjungoje, jei jos nukrypsta nuo pusėjimo verčių, taikomų importuojančios valstybės narės apskaitoje pagal 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis.
Vykdant miškų lydymą gauti iš nukirsto medžio pagaminti produktai į apskaitą įtraukiami remiantis staigia oksidacija.
3. Jeigu valstybės narės pagal 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis vedamoje apskaitoje nurodo iš kietųjų atliekų šalinimo vietose esančių iš nukirsto medžio pagamintų produktų išmetamą anglies dioksido (CO2) kiekį, apskaita vykdoma remiantis staigia oksidacija.
4. Jei valstybės narės savo apskaitoje nurodo iš energijos tikslais iš nukirsto medžio pagamintų produktų išmetamą ŠESD kiekį, jos taip pat remiasi staigia oksidacija.
Teikdamos informaciją, valstybės narės gali tik informavimo tikslais pateikti duomenis apie energijos tikslais naudojamos medienos, importuotos iš Sąjungai nepriklausančių šalių, dalį ir apie tokios medienos kilmės šalis.
5. Importuojamų iš nukirsto medžio pagamintų produktų, neatsižvelgiant į jų kilmę, importuojanti valstybė narė į apskaitą neįtraukia. Todėl valstybės narės savo apskaitoje nurodo tik tą iš produktų, pagamintų iš nukirsto medžio, išmestą ir absorbuotą ŠESD kiekį, kuris išmestas ir absorbuotas iš produktų, pagamintų iš nukirsto medžio, išgabentų iš jų apskaitoje pagal 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis nurodytų žemės plotų.
6. Komisijai pagal 12 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų patikslinta III priede nurodyta informacija, siekiant atspindėti JTBKKK arba Kioto protokolo, arba jais grindžiamų ar juos pakeisiančių susitarimų institucijų priimtų aktų pakeitimus.
8 straipsnis
Pasėlių kultivavimui, ganyklų kultivavimui, augalijos atkūrimui, šlapžemių drenažui ir drėgnumo atkūrimui taikomos apskaitos taisyklės
1. Su pasėlių kultivavimu ir ganyklų kultivavimu susijusioje apskaitoje kiekviena valstybė narė nurodo vykdant tą veiklą išmetamą ir absorbuojamą ŠESD kiekį, kuris apskaičiuojamas kaip per kiekvieną I priede nustatytą ataskaitinį laikotarpį išmetamas ir absorbuojamas ŠESD kiekis, atėmus vertę, gautą to ataskaitinio laikotarpio metų skaičių padauginus iš toje valstybėje narėje vykdant tą veiklą baziniais metais, kaip nurodyta VI priede, išmesto ir absorbuoto ŠESD kiekio.
2. Jei valstybė narė nusprendžia parengti ir vesti augalijos atkūrimo ir (arba) šlapžemių drenažo ir drėgnumo atkūrimo apskaitą, ji taiko 1 dalyje nustatytą apskaičiavimo metodą.
9 straipsnis
Natūraliems trikdžiams taikomos apskaitos taisyklės
1. Jei tenkinamos šio straipsnio 2 ir 5 dalyse nustatytos sąlygos, valstybės narės, atlikdamos apskaičiavimus, susijusius su joms pagal 3 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktus taikomais apskaitos vedimo įpareigojimais, į juos gali neįtraukti neantropogeninės kilmės dėl natūralių trikdžių iš atskirų šaltinių išmesto ŠESD kiekio.
2. Jeigu valstybės narės taiko šio straipsnio 1 dalį, jos pagal VII priede nurodytą metodiką kiekvienos 3 straipsnio 1 dalies a, b ir d punktuose nurodytos veiklos rūšies atveju apskaičiuoja foninį lygį. 3 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytos veiklos rūšies atveju foninis lygis turi būti vienodas. Kaip alternatyvą valstybės narės gali taikyti skaidrią ir palyginamą konkrečiai šaliai pritaikytą metodiką naudodamos nuoseklias ir iš karto išsamias laikotarpio duomenų eilutes, įskaitant 1990-2009 m. laikotarpio duomenų eilutes.
3. Į savo LULUCF apskaitą valstybės narės gali kasmet arba atitinkamo ataskaitinio laikotarpio pabaigoje neįtraukti iš atskirų šaltinių išmetamo neantropogeninės kilmės ŠESD kiekio, viršijančio foninį lygį, apskaičiuotą pagal 2 dalį, kai:
a)
išmestas ŠESD kiekis tam tikrais ataskaitinio laikotarpio metais viršija foninį lygį pridėjus paklaidą. Jeigu foninis lygis apskaičiuojamas pagal VII priede nurodytą metodą, ta paklaida yra lygi apskaičiuojant foninį lygį naudotos laiko eilutės standartiniam nuokrypiui, padaugintam iš dviejų. Jeigu foninis lygis apskaičiuojamas naudojant konkrečiai šaliai pritaikytą metodiką, valstybės narės aprašo, kokiu būdu buvo nustatyta paklaida tais atvejais, kai tokia paklaida reikalinga. Naudojant bet kurią metodiką siekiama išvengti tikimybės, kad ataskaitiniu laikotarpiu susidarys grynųjų kreditų;
b)
valstybės narės laikosi 5 dalyje nustatytų informavimo reikalavimų ir apie juos praneša.
4. Kiekviena valstybė narė, kuri neįtraukia neantropogeninės kilmės tam tikrais ataskaitinio laikotarpio metais iš atskirų šaltinių dėl natūralių trikdžių išmesto ŠESD kiekio:
a)
likusios ataskaitinio laikotarpio dalies metu neįtraukia į apskaitą žemės plotuose, kuriuose buvo natūralių trikdžių ir kuriuose buvo išmestas 3 dalyje nurodytas ŠESD kiekis, viso vėliau absorbuoto ŠESD kiekio;
b)
įtraukia išmestą ŠESD kiekį, susidariusį dėl miško kirtimo ir sanitarinių kirtimų darbų, vykdytų tuose žemės plotuose po natūralių trikdžių;
c)
įtraukia išmestą ŠESD kiekį, susidariusį dėl reikalaujamo deginimo, vykdyto tuose žemės plotuose tais atitinkamais ataskaitinio laikotarpio metais;
d)
įtraukia išmestą ŠESD kiekį, susidariusį žemės plotuose, kuriuose po natūralių trikdžių vyko miškų lydymas.
5. Neantropogeninės kilmės dėl natūralių trikdžių iš atskirų šaltinių išmesto ŠESD kiekio valstybės narės gali neįtraukti tik tuo atveju, jei jos pateikia skaidrią informaciją, kuria įrodoma:
a)
kad yra nustatyti visi žemės plotai, kuriuose tais ataskaitiniais metais buvo natūralių trikdžių, įskaitant jų geografinę vietą, natūralių trikdžių metus ir rūšis;
b)
kad žemės plotuose, kuriuose buvo natūralių trikdžių ir kuriuose išmestas ŠESD kiekis nebuvo įtrauktas į apskaitą, likusios atitinkamo ataskaitinio laikotarpio dalies metu nevyko miškų lydymas;
c)
kokie patikrinami metodai ir kriterijai bus naudojami nustatant, ar tuose žemės plotuose vyko miškų lydymas vėlesniais ataskaitinio laikotarpio metais;
d)
jei praktiškai įmanoma, kokių priemonių valstybė narė ėmėsi tų natūralių trikdžių poveikiui valdyti ar kontroliuoti;
e)
jei įmanoma, kokių priemonių valstybė narė ėmėsi nuo tų natūralių trikdžių nukentėjusiems žemės plotams atkurti.
6. Komisijai pagal 12 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais šio straipsnio 5 dalyje nurodyti informavimo reikalavimai būtų patikslinami atsižvelgiant į JTBKKK ar Kioto protokolo institucijų priimtų aktų pakeitimus.
10 straipsnis
Informacija apie LULUCF veiksmus
1. Ne vėliau kaip per 18 mėnesių po kiekvieno I priede nustatyto ataskaitinio laikotarpio pradžios valstybės narės parengia ir Komisijai atskiru dokumentu arba kaip aiškiai identifikuojamą Reglamento (ES) Nr. 525/2013 4 straipsnyje nurodytų jų nacionalinių anglies dioksido kiekio mažinimu grindžiamų vystymosi strategijų ar kitų su LULUCF susijusių nacionalinių strategijų ar planų dalį perduoda informaciją apie savo dabartinius ir būsimus LULUCF veiksmus, kuriais siekiama apriboti arba sumažinti vykdant šio sprendimo 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytą veiklą išmetamą ŠESD kiekį ir išlaikyti nepakitusį arba padidinti ją vykdant šalinamą ŠESD kiekį. Valstybės narės užtikrina, kad būtų konsultuojamasi su plačiu suinteresuotųjų subjektų ratu. Jeigu valstybė narė tokią informaciją pateikia kaip anglies dioksido kiekio mažinimu grindžiamų vystymosi strategijų pagal Reglamentą (ES) Nr. 525/2013 dalį, taikomas atitinkamas tame reglamente nurodytas tvarkaraštis.
Informacija apie LULUCF veiksmus apima visą atitinkamą I priede nurodytą ataskaitinį laikotarpį.
2. Valstybės narės į informaciją apie LULUCF veiksmus įtraukia bent šią toliau nurodytą informaciją, susijusią su kiekvienos rūšies 3 straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodyta veikla:
a)
ankstesnių ŠESD išmetimo ir absorbavimo tendencijų aprašymą, įskaitant, kai įmanoma, istorines tendencijas tokiu mastu, kuriuo jas galima pagrįstai atkurti;
b)
ataskaitiniu laikotarpiu numatomą išmesti ir absorbuoti ŠESD kiekį;
c)
gebėjimo riboti ar mažinti išmetamą ir išlaikyti nepakitusį ar didinti absorbuojamą ŠESD kiekį analizę;
d)
tinkamiausių nacionalines aplinkybes atspindinčių priemonių, kurias valstybė narė planuoja arba kurios turi būti įgyvendintos siekiant išnaudoti klimato kaitos švelninimo potencialą, jei jis buvo nustatytas atlikus c punkte nurodytą analizę, sąrašą, įskaitant, atitinkamais atvejais, IV priede nurodytas orientacines priemones, tačiau neapsiribojant jomis;
e)
esamą ir planuojamą politiką d punkte nurodytoms priemonėms įgyvendinti, įskaitant tų priemonių numatomo poveikio išmetamam ir absorbuojamam ŠESD kiekiui kiekybinį arba kokybinį aprašymą, atsižvelgiant į kitą su LULUCF sektoriumi susijusią politiką ir priemones;
f)
orientacinius d punkte nurodytų priemonių priėmimo ir įgyvendinimo tvarkaraščius.
3. Komisija gali teikti gaires ir techninę pagalbą valstybėms narėms, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos keistis informacija.
Komisija gali, konsultuodamasi su valstybėmis narėmis, apibendrinti iš visų valstybių narių informacijos apie LULUCF veiksmus padarytas išvadas, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos valstybėms narėms keistis žiniomis ir geriausios praktikos pavyzdžiais.
4. Iki kiekvieno ataskaitinio laikotarpio vidurio ir kiekvieno I priede nustatyto ataskaitinio laikotarpio pabaigos valstybės narės pateikia Komisijai ataskaitą, kurioje aprašo savo LULUCF veiksmų įgyvendinimo pažangą.
Komisija gali paskelbti suvestinę ataskaitą, grindžiamą pirmoje pastraipoje nurodytomis ataskaitomis.
Valstybės narės pateikia visuomenei informaciją apie savo LULUCF veiksmus ir pirmoje pastraipoje nurodytas ataskaitas per tris mėnesius nuo jų pateikimo Komisijai dienos.
11 straipsnis
Peržiūra
Komisija atlieka šiame sprendime nustatytų apskaitos taisyklių peržiūrą laikydamasi JTBKKK ar Kioto protokolo institucijų priimtų atitinkamų sprendimų arba kitos Sąjungos teisės arba, jei tokių sprendimų nėra, ne vėliau kaip 2017 m. birželio 30 d., ir atitinkamais atvejais pateikia pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai.
12 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Įgaliojimai priimti 2 straipsnio 2 dalyje, 2 straipsnio 3 dalyje, 4 straipsnio 8 dalyje, 6 straipsnio 9 dalyje, 7 straipsnio 6 dalyje ir 9 straipsnio 6 dalyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami aštuonerių metų laikotarpiui nuo 8 m. liepos 2013 d.. Komisija parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki aštuonerių metų laikotarpio pabaigos. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 2 straipsnio 2 dalyje, 2 straipsnio 3 dalyje, 4 straipsnio 8 dalyje, 6 straipsnio 9 dalyje, 7 straipsnio 6 dalyje ir 9 straipsnio 6 dalyje nurodytų įgaliojimų suteikimą. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Kai tik Komisija priima deleguotąjį aktą, apie tai ji tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 2 straipsnio 2 dalį, 2 straipsnio 3 dalį, 4 straipsnio 8 dalį, 6 straipsnio 9 dalį, 7 straipsnio 6 dalį ir 9 straipsnio 6 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuomet, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškė prieštaravimų, arba jeigu iki to laikotarpio pabaigos tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad jie nepareikš prieštaravimų. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
13 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
14 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2013 m. gegužės 21 d.