NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/98
ze dne 18. listopadu 2014
o provádění mezinárodních závazků Unie v souladu s čl. 15 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1380/2013 stanoví vykládku všech druhů úlovků podléhajících omezení odlovů, a ve Středozemním moři i některých druhů úlovků podléhajících minimální velikosti („povinnost vykládky“). Ustanovení čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení se vztahuje na rybolovné činnosti, k nimž dochází ve vodách Unie nebo které mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí, provádějí rybářská plavidla Unie.
(2)
Povinnost vykládky bude platit nejpozději počínaje 1. lednem 2015 pro rybolov malých a velkých pelagických druhů, komerční rybolov a rybolov lososa obecného v Baltském moři.
(3)
Unie je smluvní stranou v řadě regionálních organizací pro řízení rybolovu, a je tedy vázána opatřeními, jež dotčené regionální organizace pro řízení rybolovu stanovily.
(4)
Některá opatření přijatá regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stanoví rybářským plavidlům v oblasti jejich působnosti povinnost provádět výmět u některých úlovků, jež v zásadě podléhají povinnosti vykládky.
(5)
V čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem provedení mezinárodních závazků v právu Unie, a to zejména včetně výjimek z povinnosti vykládky.
(6)
Je proto nezbytné vyjasnit, v jakých situacích povinnost vykládky neplatí, a zajistit tak, aby Unie splnila své mezinárodní závazky a vytvořila pro rybáře právní jistotu.
(7)
V souladu s doporučením Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) 11-01 týkajícím se víceletého programu ochrany a řízení tuňáka velkookého a tuňáka žlutoploutvého by se mělo některým rybářským plavidlům zakázat tuňáka velkookého v Atlantiku lovit, uchovávat jej na palubě, překládat jej, přepravovat, přemísťovat, zpracovávat či vykládat.
(8)
Doporučení ICCAT 13-07 stanoví v určitých situacích v rámci lovu tuňáka obecného ve východním Atlantiku pomocí plavidel a pastí povinnost výmětu. Bod 29 uvedeného doporučení konkrétně stanoví u tuňáka obecného povinnost výmětu v případě, že nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současné době stanoví nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2). Tato povinnost výmětu platí pro veškerý rybolov tuňáka obecného ve východním Atlantiku, a to včetně rekreačního a sportovního rybolovu.
(9)
Bod 31 doporučení ICCAT 13-07 dále stanoví povinnost výmětu u tuňáka obecného, pokud se jeho hmotnost pohybuje mezi 8 až 30 kg nebo se jeho délka od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve pohybuje mezi 75 až 115 cm, a to v případě, že byl v množství překračujícím 5 % celkového úlovku tuňáka obecného chycen jako náhodný úlovek plavidly a pastmi v rámci aktivního rybolovu tohoto druhu.
(10)
Hmotnostní kategorizace náhodných úlovků tuňáka obecného stanovená v čl. 9 odst. 12 nařízení (ES) č. 302/2009 se liší od kategorizace stanovené v bodě 31 doporučení ICCAT 13-07, které bylo přijato po vstupu uvedeného nařízení v platnost. Do přezkumu nařízení (ES) č. 302/2009 by se měl bod 31 uvedeného doporučení ICCAT do práva Unie provést tímto nařízením.
(11)
Bod 32 doporučení ICCAT 13-07 stanoví, že plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, nemají oprávnění uchovávat úlovek tuňáka obecného přesahující 5 % celkového úlovku co do hmotnosti či počtu kusů.
(12)
Body 34 a 41 doporučení ICCAT 13-07 stanoví povinnost vypouštět tuňáky obecné, kteří byli v rámci rekreačního a sportovního rybolovu chyceni živí.
(13)
Doporučení ICCAT 13-02 týkající se ochrany mečounů v severním Atlantiku stanoví v určitých situacích povinnost výmětu pro plavidla lovící mečouny v severním Atlantiku. Bod 9 tohoto doporučení konkrétně stanoví, že předmětem výmětu by měl být mečoun obecný, pokud nedosahuje minimální referenční hmotnosti či velikosti. Tuto minimální velikost v současnosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 520/2007 (3).
(14)
Týž bod doporučení 13-02 dále stanoví povinnost výmětu u mečouna obecného, pokud jeho živá hmotnost nedosahuje 25 kg nebo jeho délka od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve nedosahuje 125 cm, a to v případě, že byl chycen jako náhodný úlovek v množství překračujícím 15 % celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
(15)
S cílem zajistit soulad mezi doporučeními ICCAT 11-01, 13-07 a 13-02 na jedné a právem Unie na druhé straně by povinnost vykládky neměla platit pro plavidla Unie, která se účastní rybolovu, na který se tato doporučení vztahují.
(16)
V článku 5, čl. 6 odst. 3 a v příloze I.A ochranných a donucovacích opatření Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO) se stanoví povinnost výmětů u huňáčka severního v případě, že jeho úlovek přesahuje rámec stanovených kvót nebo rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků. Ustanovení přílohy I.A v současnosti u huňáčka severního stanoví hodnotu celkového přípustného odlovu (TAC) rovnou nule. Vedlejší úlovek huňáčka severního v rámci jiného rybolovu, na který se vztahuje povinnost vykládky, navíc za určitých podmínek v souladu s pravidly NAFO také podléhá povinnosti výmětu.
(17)
V zájmu zajištění souladu mezi ochrannými a donucovacími opatřeními NAFO a právem Unie by povinnosti vykládky neměl podléhat rybolov, na který se tato opatření vztahují.
(18)
S ohledem na časový rámec stanovený v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 by mělo toto nařízení vstoupit v platnost ihned po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pro účely provádění mezinárodních závazků Unie v rámci Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku a Úmluvy o budoucí multilaterální spolupráci při rybolovu v severozápadním Atlantiku odchylky od povinnosti vykládky uvedené v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. Vztahuje se na rybolovné činnosti ve vodách Unie nebo rybolovné činnosti prováděné rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie ve vodách, které nespadají pod svrchovanost nebo jurisdikci třetích zemí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„oblastí úmluvy NAFO“ se rozumí zeměpisné oblasti uvedené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 217/2009 (4);
2)
„rybolovem v působnosti NAFO“ se rozumí rybolov všech rybolovných zdrojů v oblasti úmluvy NAFO, s těmito výjimkami: losos, tuňák, marlín, populace kytovců spravované Mezinárodní velrybářskou komisí nebo její nástupnickou organizací a přisedlé druhy kontinentálního šelfu, tj. organismy, které v období lovu buď nehybně spočívají na mořském dně či pod mořským dnem, nebo nejsou schopny pohybu bez trvalého fyzického kontaktu s mořským dnem nebo jeho podložím;
3)
„severním Atlantským oceánem“ se rozumí oblast Atlantského oceánu severně od 5° s. š.;
4)
„rekreačním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci nejsou členy vnitrostátní sportovní organizace ani nejsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu;
5)
„sportovním rybolovem“ se rozumí neobchodní rybolov, jehož účastníci jsou členy vnitrostátní sportovní organizace nebo jsou držiteli vnitrostátního sportovního průkazu.
KAPITOLA II
OBLAST ÚMLUVY ICCAT
Článek 3
Tuňák velkooký
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka velkookého (Thunnus obesus) v Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí rybářská plavidla o celkové délce 20 metrů nebo více, která nejsou zanesena v evidenci ICCAT, v níž jsou vedena plavidla oprávněná k lovu tuňáka velkookého, tento druh v Atlantském oceánu cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přepravovat, přemísťovat zpracovávat ani vykládat.
Článek 4
Tuňák obecný
1. Tento článek se vztahuje na tuňáka obecného (Thunnus thynnus) ve východním Atlantském oceánu a ve Středozemním moři.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji tuňáka obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky tuňáka obecného o hmotnosti nebo délce pohybující se mezi 8 kg respektive 75 cm a minimální velikostí stanovenou v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 302/2009 v kilogramech či centimetrech, pokud jejich množství nepřesahuje 5 %.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se v případě aktivního odlovu tuňáka obecného pomocí plavidel a pastí nesmí uchovávat tuňák obecný o hmotnosti mezi 8 až 30 kg nebo o délce od konce rypce po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve mezi 75 až 115 cm, pokud jeho množství přesahuje 5 % úlovku tuňáka obecného.
5. Podíl 5 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě celkového náhodného úlovku tuňáka obecného jako počet kusů ryb z celkového úlovku tuňáka obecného uchovávaného na palubě daného plavidla kdykoliv po provedení každé rybolovné operace.
6. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí plavidla, která neprovádí aktivní odlov tuňáka obecného, uchovávat úlovek tuňáka obecného v množství větším než 5 % celkového úlovku co do hmotnosti nebo počtu. Výpočet vycházející z počtu kusů se použije pouze u tuňáků a příbuzných druhů, jejichž lov upravuje ICCAT.
7. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 je v případě, že již byla naplněna kvóta přiznaná členskému státu vlajky dotčeného rybářského plavidla či pasti, třeba:
a)
vedlejším úlovkům tuňáka obecného zabránit a
b)
tuňáky obecné, kteří byli jakožto vedlejší úlovek chyceni živí, vypustit.
8. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci rekreačního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
9. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 musí být tuňáci obecní, kteří byli v rámci sportovního rybolovu chyceni živí, vypuštěni.
Článek 5
Mečoun obecný
1. Tento článek se vztahuje na mečouna obecného (Xiphias gladius) v severním Atlantském oceánu.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se zakazuje cíleně lovit, uchovávat na palubě nebo překládat, vykládat, přepravovat, skladovat, vystavovat nebo nabízet k prodeji, prodávat nebo uvádět na trh mečouna obecného, pokud nedosahuje minimální velikosti stanovené v příloze IV nařízení (ES) č. 520/2007.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku a od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se mohou uchovávat na palubě, překládat, přemísťovat, vykládat, přepravovat, skladovat, prodávat, vystavovat nebo nabízet k prodeji náhodné úlovky mečouna obecného o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství nepřesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
4. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se na plavidlech nesmí uchovávat mečoun obecný o hmotnosti méně než 25 kg živé hmotnosti nebo o délce od konce spodní čelisti po konec nejkratšího prostředního paprsku ocasní ploutve menší než 125 cm, pokud jeho množství přesahuje 15 % úlovku mečouna obecného.
5. Podíl 15 % uvedený v odstavcích 3 a 4 se vypočítá na základě počtu kusů mečouna obecného z celkového počtu kusů mečouna obecného ulovených daným plavidlem na jednu vykládku.
KAPITOLA III
OBLAST ÚMLUVY NAFO
Článek 6
Huňáček severní
1. Tento článek se vztahuje na huňáčka severního (Mallotus villosus) v oblasti úmluvy NAFO.
2. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmějí být úlovky huňáčka severního nad rámec kvót stanovených právními předpisy Unie uchovávány na palubě.
3. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 nesmí být huňáček severní, pokud byl chycen jako vedlejší úlovek při rybolovu podléhajícímu povinnosti vykládky v působnosti NAFO, uchováván na palubě.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. listopadu 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) 2015/98
2014 m. lapkričio 18 d.
dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 2 dalyje nurodytų Sąjungos tarptautinių įsipareigojimų vykdymo pagal Tarptautinę konvenciją dėl Atlanto tunų apsaugos ir Konvenciją dėl būsimo daugiašalio bendradarbiavimo Šiaurės Vakarų Atlanto žvejyboje
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (1), ypač į jo 15 straipsnio 2 dalį;
kadangi:
(1)
Reglamente (ES) Nr. 1380/2013 numatyta, kad turi būti iškraunamas visas rūšių, kurioms taikomi sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai, žuvų laimikis, o Viduržemio jūroje - taip pat tam tikrų rūšių, kurioms taikomas mažiausias iškrovimo dydis, žuvų laimikis (įpareigojimas iškrauti laimikį). To reglamento 15 straipsnio 1 dalis taikoma žvejybos veiklai, vykdomai Sąjungos vandenyse arba Sąjungos žvejybos laivais ne Sąjungos vandenyse, į kuriuos trečiosios šalys neturi suverenių teisių arba kurie nepriklauso trečiųjų šalių jurisdikcijai;
(2)
ne vėliau kaip nuo 2015 m. sausio 1 d. įpareigojimas iškrauti laimikį bus taikomas žvejojant mažas ir dideles pelagines žuvis, taip pat lašišas Baltijos jūroje ir žvejojant pramoniniais tikslais;
(3)
Sąjunga yra kelių regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų (RŽVO) susitariančioji šalis, taigi, yra saistoma susijusių RŽVO nustatytų priemonių;
(4)
tam tikrose RŽVO priemonėse numatyta, kad žvejybos laivais žvejojant RŽVO kompetencijai priklausančiuose vandenyse į jūrą turi būti išmetamos tam tikros sužvejotos žuvys, kurių atžvilgiu taikomas įpareigojimas iškrauti laimikį;
(5)
Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 2 dalimi Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti tarptautiniams įsipareigojimams Sąjungos teisėje įgyvendinti skirtus deleguotuosius aktus, įskaitant pirmiausia nuo įpareigojimo iškrauti laimikį nukrypti leidžiančias nuostatas;
(6)
todėl siekiant užtikrinti Sąjungos tarptautinių įsipareigojimų laikymąsi, o žvejams suteikti teisinį tikrumą, būtina paaiškinti atvejus, kuriais įpareigojimas iškrauti laimikį netaikomas;
(7)
pagal Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (angl. santrumpa ICCAT) rekomendaciją Nr. 11-01 dėl daugiametės didžiaakių ir gelsvauodegių tunų apsaugos ir valdymo programos tam tikriems žvejybos laivams neturėtų būti leidžiama Atlanto vandenyne žvejoti, laikyti laive, perkrauti, transportuoti, perkelti, perdirbti ar iškrauti į krantą didžiaakius tunus;
(8)
ICCAT rekomendacijoje Nr. 13-07 nustatytas įpareigojimas tam tikrais atvejais išmesti į jūrą laivais ir gaudyklėmis rytinėje Atlanto vandenyno dalyje sužvejotus paprastuosius tunus. Konkrečiai, tos rekomendacijos 29 dalyje teigiama, kad mažesni nei mažiausio orientacinio dydžio ar svorio paprastieji tunai turi būti išmetami į jūrą. Šiuo metu tas mažiausias (verslinis) dydis nustatytas Tarybos reglamente (EB) Nr. 302/2009 (2). Tas įpareigojimas išmesti žuvis į jūrą taikomas visai paprastųjų tunų žvejybos veiklai, įskaitant mėgėjų ir sportinę žvejybą, rytinėje Atlanto vandenyno dalyje;
(9)
be to, ICCAT rekomendacijos Nr. 13-07 31 dalyje nustatytas įpareigojimas išmesti į jūrą paprastuosius tunus, kurių svoris - 8-30 kg arba ilgis nuo viršutinės žiaunos galo iki uodegos peleko išsiskyrimo - 75-115 cm, jei jie atsitiktinai sužvejojami šių rūšių žuvis aktyviai žvejojančiais laivais arba gaudyklėmis ir sudaro daugiau kaip 5 % bendro sužvejoto paprastųjų tunų kiekio;
(10)
Reglamento (EB) Nr. 302/2009 9 straipsnio 12 dalyje nustatyta atsitiktinai sužvejotų paprastųjų tunų svorio kategorija skiriasi nuo tos, kuri nustatyta po to reglamento įsigaliojimo priimtos ICCAT rekomendacijos Nr. 13-07 31 dalyje. Kol neatlikta Reglamento (EB) Nr. 302/2009 peržiūra, ICCAT rekomendacijos 31 dalis šiuo reglamentu turėtų būti įgyvendinta Sąjungos teisėje;
(11)
ICCAT rekomendacijos Nr. 13-07 32 dalyje nurodoma, kad paprastųjų tunų aktyviai nežvejojančiuose laivuose laikomų paprastųjų tunų dalis negali sudaryti daugiau nei 5 % viso sužvejoto žuvų kiekio (pagal svorį ir vienetais);
(12)
ICCAT rekomendacijos Nr. 13-07 34 ir 41 dalyse nustatytas įpareigojimas paleisti paprastuosius tunus, kurie vykdant mėgėjų ir sportinę žvejybą sužvejojami gyvi;
(13)
ICCAT rekomendacijoje Nr. 13-02 dėl Šiaurės Atlanto kardžuvių apsaugos nustatyta, kad šias žuvis žvejojantys laivai tam tikrais atvejais privalo jas išmesti į jūrą. Visų pirma, 9 dalyje teigiama, kad turėtų būti išmetamos mažesnės nei mažiausio orientacinio svorio ar dydžio kardžuvės. Šiuo metu tas mažiausias dydis nustatytas Tarybos reglamente (EB) Nr. 520/2007 (3);
(14)
be to, toje pačioje Rekomendacijos Nr. 13-02 dalyje nustatytas įpareigojimas išmesti atsitiktinai sužvejotas kardžuves, kurių gyvasis svoris - mažesnis nei 25 kg arba ilgis nuo apatinės žiaunos galo iki uodegos peleko išsiskyrimo - mažesnis nei 125 cm ir kurios sudaro daugiau kaip 15 % bendro konkrečiu laivu sužvejotų ir per vieną kartą iškrautų kardžuvių skaičiaus;
(15)
siekiant užtikrinti ICCAT rekomendacijų Nr. 11-01, 13-07 bei 13-02 ir Sąjungos teisės tarpusavio derėjimą, įpareigojimas iškrauti laimikį neturėtų būti taikomas žvejybos veiklą, kuriai taikomos tos rekomendacijos, vykdantiems Sąjungos laivams;
(16)
Žvejybos šiaurės vakarų Atlante organizacijos (angl. santrumpa NAFO) apsaugos ir vykdymo užtikrinimo priemonių 5 straipsnyje, 6 straipsnio 3 dalyje ir I.A priede nustatytas įpareigojimas išmesti į jūrą visą sužvejotų paprastųjų stintenių kiekį, kuris viršija nustatytą kvotą arba leidžiamos priegaudos procentinę dalį. I.A priede šiuo metu nustatytas bendras leidžiamas sužvejoti paprastųjų stintenių kiekis yra lygus nuliui. Be to, vykdant kitų rūšių žuvų žvejybą, kuriai taikomas įpareigojimas iškrauti laimikį, sužvejotų paprastųjų stintenių priegaudai pagal NAFO taisykles tam tikromis sąlygomis taip pat taikomas įpareigojimas žuvis išmesti į jūrą;
(17)
siekiant užtikrinti NAFO apsaugos bei vykdymo užtikrinimo priemonių ir Sąjungos teisės tarpusavio derėjimą, į tų priemonių taikymo sritį patenkančiai žvejybos veiklai įpareigojimas iškrauti laimikį neturėtų būti taikomas;
(18)
atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje nustatytą terminą, šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto po jo paskelbimo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Siekiant vykdyti pagal Tarptautinę konvenciją dėl Atlanto tunų apsaugos ir Konvenciją dėl būsimo daugiašalio bendradarbiavimo Šiaurės Vakarų Atlanto žvejyboje Sąjungos prisiimtus tarptautinius įsipareigojimus, šiame reglamente nustatomos nukrypti nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnyje nustatyto įpareigojimo iškrauti laimikį leidžiančios nuostatos. Jis taikomas žvejybos veiklai, vykdomai Sąjungos vandenyse arba Sąjungos žvejybos laivais ne Sąjungos vandenyse, į kuriuos trečiosios šalys neturi suverenių teisių arba kurie nepriklauso trečiųjų šalių jurisdikcijai.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1. NAFO konvencijos rajonas- Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 217/2009 III priede nurodyti geografiniai rajonai (4);
2. žvejyba NAFO kompetencijai priklausančiame rajone- NAFO konvencijos rajone vykdoma visų žuvininkystės išteklių, išskyrus lašišas, tunus, marlinus, Tarptautinės banginių medžioklės komisijos (arba bet kokios ją pakeisiančios organizacijos) valdomus banginių būrio gyvūnų išteklius ir žemyninio šelfo sėsliųjų rūšių gyvūnus, t. y. organizmus, kurie žvejojant nejudėdami guli ant jūros dugno ar po juo arba negali judėti be pastovaus fizinio sąlyčio su jūros dugnu ar po juo esančiu gruntu, žvejyba;
3. šiaurinė Atlanto vandenyno dalis- Atlanto vandenyno dalis į šiaurę nuo 5° šiaurės platumos;
4. mėgėjų žvejyba- nekomercinė žvejyba, kurios dalyviai nėra nacionalinės sporto organizacijos nariai arba kuriems nėra išduota nacionalinių sporto licencijų;
5. sportinė žvejyba- nekomercinė žvejyba, kurios dalyviai yra nacionalinės sporto organizacijos nariai arba kuriems išduotos nacionalinės sporto licencijos.
II SKYRIUS
ICCAT KONVENCIJOS RAJONAS
3 straipsnis
Didžiaakiai tunai
1. Šis straipsnis taikomas Atlanto vandenyno didžiaakių tunų (Thunnus obesus) ištekliams.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, Atlanto vandenyne žvejybos laivais, kurių bendras ilgis - ne mažesnis nei 20 m ir kurie neįtraukti į leidimą žvejoti didžiaakius tunus turinčių laivų ICCAT registrą, didžiaakiai tunai nežvejojami, nelaikomi laive, neperkraunami, netransportuojami, neperkeliami, neperdirbami arba neiškraunami į krantą.
4 straipsnis
Paprastieji tunai
1. Šis straipsnis taikomas rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų (Thunnus thynnus) ištekliams.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, draudžiama žvejoti, laikyti laive, perkrauti, perkelti, iškrauti į krantą, transportuoti, sandėliuoti, parduoti, demonstruoti ar siūlyti parduoti mažesnius nei Reglamento (EB) Nr. 302/2009 9 straipsnio 1 dalyje nustatyto verslinio dydžio tunus.
3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies ir Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, galima laikyti laive, perkrauti, perkelti, iškrauti į krantą, transportuoti, sandėliuoti, parduoti, demonstruoti ar siūlyti parduoti ne daugiau nei 5 % žvejybos laivais arba gaudyklėmis, kuriais aktyviai žvejojami paprastieji tunai, atsitiktinai sužvejotų ne mažesnių nei 8 kg ar 75 cm ir ne didesnių kaip Reglamento (EB) Nr. 302/2009 9 straipsnio 1 dalyje nurodyto verslinio svorio (kg) ar dydžio (cm) paprastųjų tunų.
4. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, žvejybos laivuose ir gaudyklėse, kuriais aktyviai žvejojami paprastieji tunai, nelaikomi 8-30 kg svorio ir 75-115 cm ilgio (skaičiuojant nuo apatinės žiaunos galo iki uodegos peleko išsiskyrimo) paprastieji tunai, kurių kiekis sudaro daugiau kaip 5 % visų sužvejotų paprastųjų tunų.
5. 3 ir 4 dalyse nurodyta 5 % dalis apskaičiuojama remiantis bendru atsitiktinai sužvejotų paprastųjų tunų kiekiu (žuvų vienetais), palyginti su bet kuriuo metu po kiekvienos žvejybos operacijos laive turimu bendru paprastųjų tunų kiekiu.
6. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, paprastųjų tunų aktyviai nežvejojančiuose žvejybos laivuose laikomas paprastųjų tunų kiekis (pagal svorį arba žuvų vienetais) sudaro ne daugiau nei 5 % laive laikomo bendro sužvejotų žuvų kiekio. Vienetais skaičiuojami tik tunai ir jiems giminingų rūšių žuvys, kurių išteklius valdo ICCAT.
7. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, jei valstybei narei, kuriai priklauso atitinkamas žvejybos laivas ar gaudyklė, skirta kvota jau išnaudota:
a)
paprastųjų tunų priegaudos vengiama ir
b)
kaip priegauda sužvejoti gyvi paprastieji tunai paleidžiami.
8. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, vykdant mėgėjų žvejybą sužvejoti gyvi paprastieji tunai paleidžiami.
9. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, vykdant sportinę žvejybą sužvejoti gyvi paprastieji tunai paleidžiami.
5 straipsnis
Durklažuvės
1. Šis straipsnis taikomas šiaurinės Atlanto vandenyno dalies durklažuvių (Xiphias gladius) ištekliams.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, draudžiama žvejoti, laikyti laive arba perkrauti, iškrauti į krantą, transportuoti, sandėliuoti, demonstruoti, siūlyti parduoti ar parduoti mažesnes nei Reglamento (EB) Nr. 520/2007 IV priede nustatyto mažiausio dydžio durklažuves arba jomis prekiauti.
3. Nukrypstant nuo šio straipsnio 2 dalies ir Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, gali būti laikoma laive, perkraunama, perkeliama, iškraunama į krantą, transportuojama, sandėliuojama, parduodama, demonstruojama arba siūloma parduoti ne daugiau kaip 15 % atsitiktinai sužvejotų durklažuvių, kurių gyvasis svoris - mažesnis nei 25 kg arba ilgis nuo apatinės žiaunos galo iki uodegos peleko išsiskyrimo - mažesnis nei 125 cm.
4. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, laivuose nelaikomos mažesnio nei 25 kg gyvojo svorio arba mažesnio nei 125 cm ilgio (skaičiuojant nuo apatinės žiaunos galo iki uodegos peleko išsiskyrimo) durklažuvės, kurios sudaro daugiau nei 15 % visų sužvejotų durklažuvių.
5. 3 ir 4 dalyje nurodyta 15 % dalis reiškia durklažuvių dalį vienetais bendrame konkrečiu laivu sužvejotų ir per vieną kartą iškrautų durklažuvių kiekyje.
III SKYRIUS
NAFO KONVENCIJOS RAJONAS
6 straipsnis
Paprastosios stintenės
1. Šis straipsnis taikomas NAFO konvencijos rajono paprastųjų stintenių (Mallotus villosus) ištekliams.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, paprastosios stintenės, kurių sužvejotas kiekis viršija Sąjungos teisės aktais nustatytą kvotą, laive nelaikomos.
3. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, paprastosios stintenės, kurios kaip priegauda sužvejojamos NAFO kompetencijai priklausančiame rajone vykdant žvejybą, kuriai taikomas įpareigojimas iškrauti laimikį, laive nelaikomos.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. lapkričio 18 d.