ROZHODNUTÍ RADY 2014/912/SZBP
ze dne 15. prosince 2014
na podporu činností v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob zbraní a střeliva s cílem snížit riziko nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi a střelivem pro ně v oblasti Sahelu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala ve dnech 15. a 16. prosince 2005 strategii EU pro boj proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně a proti nedovolenému obchodování s nimi. V této strategii vychází Evropská rada z toho, že z důvodu vysokého stavu zásob ručních palných a lehkých zbraní a munice jsou tyto zbraně snadno dostupné civilisty, zločince, teroristy i bojovníky, a zdůrazňuje potřebu preventivních opatření k řešení nedovolené nabídky konvenčních zbraní a poptávky po nich. Rovněž se soustřeďuje na Afriku jakožto kontinent, který je nejvíce postižen dopadem vnitřních konfliktů, zhoršených destabilizujícím přílivem ručních palných a lehkých zbraní.
(2)
Dne 21. března 2011 potvrdila Rada strategii Evropské unie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu, která vymezuje integrovaný rámec pro zapojení Unie v oblasti Sahelu. Jedna ze čtyř oblastí činnosti strategie je zaměřena na posílení kapacit v oblasti bezpečnosti, vymáhání práva a právního státu v tomto regionu za účelem účinnějšího a cíleněji zaměřeného boje proti hrozbám a reakce na terorismus a organizovanou trestnou činnost a v zájmu jejich propojení s opatřeními k řádné správě věcí veřejných.
(3)
Dne 14. června 2006 přijaly členské státy Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS) v Abuji v Nigérii Úmluvu o ručních palných a lehkých zbraních, střelivu pro ně a o dalších souvisejících materiálech, která vstoupila v platnost dne 29. září 2009. Dne 30. dubna 2010 přijaly členské státy Hospodářského společenství států střední Afriky (ECCAS) a Republika Rwanda v Kinshase v Konžské demokratické republice Úmluvu států střední Afriky o kontrole ručních palných a lehkých zbraní, střeliva pro ně, jejich součástí a dílů, které mohou být použity k výrobě, opravě či montáži těchto zbraní. V obou úmluvách se signatářské státy zavázaly mimo jiné k tomu, že přijmou nezbytná opatření k zajištění bezpečného a účinného řízení, uskladnění a zabezpečení svých vnitrostátních zásob ručních palných a lehkých zbraní v souladu s vhodnými normami a postupy.
(4)
Stejně jako 23 členských států ratifikovaly i Burkina Faso, Mali a Nigérie Smlouvu o obchodu se zbraněmi, zatímco Čad, Mauritánie a Niger tuto smlouvu podepsaly. Podle čl. 16 odst. 1 Smlouvy o obchodu se zbraněmi může v rámci provádění zmíněné smlouvy každý stát, který je její stranou, požádat o pomoc, včetně pomoci právní a legislativní, jakož i o pomoc v oblasti budování institucionálních kapacit a o pomoc technické, materiální či finanční povahy. Tato pomoc může zahrnovat programy zaměřené na řízení zásob, odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění, jakož i vzorové právní předpisy a účinné způsoby provádění. Každý stát, který je stranou smlouvy, tuto pomoc na požádání poskytne, bude-li to v jeho možnostech.
(5)
Burkina Faso, Mali, Mauritánie a Nigérie jsou stranami Protokolu proti nedovolené výrobě střelných zbraní a jejich součástí, dílů a střeliva a obchodování s nimi, který doplňuje Úmluvu Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu (dále jen „protokol o střelných zbraních“).
(6)
Všechny členské státy OSN se zavázaly k účinnému provádění Akčního programu OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech (dále jen „akční program OSN“), jakož i mezinárodního nástroje, který státům umožní včas a spolehlivě identifikovat a sledovat nedovolené ruční palné a lehké zbraně.
(7)
Na pátém bienálním zasedání států věnovaném posouzení provádění akčního programu OSN, konaném ve dnech 16.-20. června 2014 v New Yorku, všechny členské státy OSN opětovně uvedly, že řádné řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní zejména během konfliktů a po jejich ukončení je zásadně důležité pro předcházení nehodám a pro omezení rizika odklonu těchto zbraní do sítí nedovoleného obchodu a do rukou nezákonných ozbrojených skupin, teroristů a dalších neoprávněných příjemců. Členské státy OSN vyzvaly k posílení mezinárodní a regionální spolupráce a pomoci v oblasti řízení zásob a fyzické bezpečnosti a zavázaly se, že bude-li to možné, budou za účelem lepšího řízení zásob včetně opatření fyzické bezpečnosti využívat technologického pokroku.
(8)
Povstání libyjského lidu v únoru 2011 a následující ozbrojený konflikt, jakož i politická a bezpečnostní krize v Mali v roce 2012 jsou příkladem toho, jak nestátní aktéři včetně teroristů mohou využít nedostatečně zabezpečených a nesprávně řízených zásob, které vlastní stát, k odklonu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, a ohrožovat tak mír a bezpečnost. V kontextu intenzivnějších aktivit nestátních aktérů v oblasti Sahelu včetně severní Nigérie je kvalitnější zabezpečení zbraní a střeliva ve státech Sahelu prioritou.
(9)
Regionální středisko OSN pro mír a odzbrojení v Africe (UNREC), jež je součástí Úřadu OSN pro otázky odzbrojení (UNODA), má dlouholeté zkušenosti s poskytováním podpory státům a občanské společnosti v oblasti Sahelu při provádění mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti kontroly ručních palných a lehkých zbraní v souladu s mandátem, jejž obdrželo od Valného shromáždění OSN (rezoluce 40/151 G ze dne 16. prosince 1985).
(10)
Od roku 2013 poskytuje integrovaná vícerozměrná mise OSN pro stabilizaci v Mali (MINUSMA) prostřednictvím Centra OSN pro odstraňování min (UNMAS) pomoc orgánům Mali při odstraňování min a řízení zbraní a střeliva v souladu s rezolucemi Rady bezpečnosti OSN 2100 (2013) a 2164 (2014).
(11)
Nevládní organizace Poradní skupina pro problematiku min (MAG) nedávno zahájila regionální projekt zaměřený na naléhavé otázky související se zabezpečením a řízením konvenčních zbraní a střeliva v cílových zemích v oblasti Sahelu a Maghrebu.
(12)
Na základě rozhodnutí Rady 2011/428/SZBP (1) financovala Unie mimo jiné vybavení pro označování zbraní, které bylo poskytnuto donucovacím orgánům v několika státech západní Afriky, jakož i odbornou přípravu věnovanou mezinárodnímu nástroji pro sledování a mezinárodním technickým pokynům k problematice střeliva.
(13)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/320/SZBP (2) Unie podporuje opatření, jejichž účelem je zajistit patřičnou fyzickou bezpečnost a řízení zásob v libyjských zbrojnicích, aby se omezilo riziko, které představuje nedovolené šíření ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro bezpečnost v Libyi a sousedních zemích, včetně oblasti Sahelu.
(14)
Na základě rozhodnutí Rady 2013/698/SZBP (3) Unie podporuje zřízení globálního mechanismu hlášení nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a jiných konvenčních zbraní a střeliva (iTrace), jenž vychází zejména z průzkumu ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které jsou v oběhu v oblastech zasažených konfliktem včetně Afriky, probíhajícího přímo v dotčených oblastech.
(15)
V rámci společné bezpečnostní a obranné politiky zahájila Unie v oblasti Sahelu tři akce, totiž nejprve misi EUCAP Sahel Niger, zahájenou 8. srpna 2012, na podporu boje proti organizované trestné činnosti a terorismu v Nigeru, poté výcvikovou misi Evropské unie v Mali, zahájenou 18. února 2013, s cílem přispět k restrukturalizaci a reorganizaci malijských ozbrojených sil prostřednictvím výcviku a poradenství, a konečně misi EUCAP Sahel Mali, zahájenou 15. dubna 2014, za účelem poskytnutí strategického poradenství a odborné přípravy vnitřním bezpečnostním složkám v Mali.
(16)
Od roku 2011 podporuje Unie prostřednictvím nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru Úřad OSN pro drogy a kriminalitu v úsilí o prosazování ratifikace a provádění protokolu o střelných zbraních, a to zejména v západní Africe. Prostřednictvím tohoto nástroje rovněž poskytuje od roku 2010 finanční podporu Regionálnímu středisku pro ruční palné zbraně (RECSA) v oblasti Velkých jezer, Afrického rohu a v sousedních zemích se sídlem v Nairobi,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Unie přispívá k bezpečnosti a stabilitě v oblasti Sahelu tím, že státům dotčeného regionu poskytuje pomoc, aby prostřednictvím zdokonalování fyzické bezpečnosti a řízení zásob ručních palných a lehkých zbraní a střeliva, které vlastní stát, předcházela jejich odklonu a nedovolenému obchodování s nimi.
2. Činnosti, které bude Unie podporovat, musí sledovat tyto konkrétní cíle:
a)
zajistit nezbytnou politickou podporu pro posílení postupů v oblasti fyzické bezpečnosti a řízení zásob a prosazovat regionální spolupráci a sdílení poznatků;
b)
podporovat cílové země při vypracovávání aktualizovaných právních předpisů, správních postupů a praktických standardních operačních postupů jakožto základu pro posílenou fyzickou bezpečnost a řízení zásob, v souladu s mezinárodními osvědčenými normami;
c)
přímo podporovat provádění činností v oblasti řízení a zabezpečení zásob, mimo jiné i prostřednictvím renovace skladů, ničení nadbytečných, zastaralých či nedovolených ručních palných a lehkých zbraní a pilotním testováním nových technologií.
Podrobný popis těchto činností je uveden v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 po technické stránce provádí UNODA prostřednictvím UNREC. UNODA plní dotyčné úkoly pod vedením vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s UNODA nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 3 561 257,06 EUR. Celkový odhadovaný rozpočet celého projektu činí 4 129 393,06 EUR a bude financován spolufinancováním
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly Unie, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží na řádné provádění příspěvku Unie uvedeného v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s UNODA finanční dohodu. Tato dohoda stanoví, že UNODA zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise bude usilovat o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po 15. prosinci 2014. Komise informuje Radu a vysokého představitele o případných potížích v tomto procesu a o dni uzavření finanční dohody do dvou týdnů od podpisu.
Článek 4
1. Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných UNODA. Tyto pravidelné zprávy tvoří základ hodnocení prováděného Radou.
2. Komise informuje o finančních aspektech provádění činností uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Použitelnost tohoto rozhodnutí končí 42 měsíců po dni uzavření příslušné finanční dohody podle čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců po jeho přijetí, nebude-li v této lhůtě žádná finanční dohoda uzavřena.
V Bruselu dne 15. prosince 2014.
TARYBOS SPRENDIMAS 2014/912/BUSP
2014 m. gruodžio 15 d.
kuriuo remiama fizinio saugumo ir atsargų valdymo (FSAV) veikla, kad būtų sumažintas neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais (ŠLG) bei jų šaudmenimis pavojus Sahelio regione
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 26 straipsnio 2 dalį ir 31 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2005 m. gruodžio 15 ir 16 d. Europos Vadovų Taryba priėmė ES kovos su neteisėtu šaulių ir lengvųjų ginklų bei jų šaudmenų kaupimu ir prekyba jais strategiją. Toje strategijoje Europos Vadovų Taryba pripažįsta, kad dėl šaulių ir lengvųjų ginklų (toliau - ŠLG) ir jų šaudmenų atsargų gausos tokius ginklus lengvai gali įsigyti civiliai gyventojai, nusikaltėliai, teroristai bei kovotojai, ir pabrėžiama, kad reikia imtis prevencinių veiksmų kovojant su neteisėta įprastinių ginklų pasiūla bei jų paklausa. Be to, joje Afrika išskiriama kaip žemynas, patiriantis didžiausią vidaus konfliktų, kuriuos aštrina ŠLG antplūdis, poveikį;
(2)
2011 m. kovo 21 d. Taryba patvirtino Europos Sąjungos strategiją saugumo ir vystymosi Sahelio regione srityje, kurioje nustatyta integruota Sąjungos veiklos Sahelio regione sistema. Pagal vieną iš keturių strategijoje nurodytų veiksmų krypčių siekiama stiprinti saugumo, teisėsaugos ir teisinės valstybės principo užtikrinimo sektorių pajėgumus šiame regione, kad būtų veiksmingiau ir labiau specializuotai kovojama su grėsmėmis ir sprendžiamas terorizmo bei organizuoto nusikalstamumo klausimas, pritaikant gero valdymo priemones;
(3)
2006 m. birželio 14 d. Abudžoje (Nigerija) Vakarų Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (toliau - VAVEB) valstybės narės priėmė VAVEB Konvenciją dėl šaulių ir lengvųjų ginklų, jų šaudmenų ir kitų susijusių medžiagų, kuri įsigaliojo 2009 m. rugsėjo 29 d.2010 m. balandžio 30 d. Kinšasoje (Kongo Demokratinė Respublika) Centrinės Afrikos valstybių ekonominės bendrijos (toliau - CAVEB) valstybės narės ir Ruandos Respublika priėmė Centrinės Afrikos konvenciją dėl šaulių ir lengvųjų ginklų, jų šaudmenų, dalių ir komponentų, kurie gali būti naudojami jiems gaminti, taisyti ar surinkti. Abiejose konvencijose jas pasirašiusios valstybės įsipareigojo, inter alia, imtis reikiamų priemonių, kad būtų užtikrintas jų nacionalinių ŠLG atsargų veiksmingas valdymas, saugojimas ir saugumas, laikantis tinkamų standartų ir procedūrų;
(4)
Burkina Fasas, Malis ir Nigerija, taip pat 23 valstybė narė ratifikavo Sutartį dėl prekybos ginklais, o Čadas, Mauritanija ir Nigeris ją pasirašė. Sutarties dėl prekybos ginklais 16 straipsnio 1 dalyje numatyta, kad įgyvendindama Sutartį, kiekviena Sutarties Šalis gali kreiptis pagalbos, įskaitant teisinę pagalbą ar pagalbą teisėkūros, institucinių gebėjimų stiprinimo srityje, taip pat techninę, materialinę ar finansinę pagalbą. Tokia pagalba gali apimti atsargų valdymo, nusiginklavimo, demobilizacijos ir reintegracijos programų, pavyzdinių teisės aktų ir veiksmingos įgyvendinimo praktikos sritis. Kiekviena Sutarties Šalis, gavusi prašymą, teiks tokią pagalbą, jei tą gali daryti;
(5)
Burkina Fasas, Malis, Mauritanija ir Nigerija yra Protokolo prieš neteisėtą šaunamųjų ginklų, jų dalių ir komponentų bei šaudmenų gamybą ir prekybą jais, papildančio Jungtinių Tautų konvenciją prieš tarptautinį organizuotą nusikalstamumą (toliau - Protokolas dėl šaunamųjų ginklų) Šalys;
(6)
visos JT valstybės narės yra įsipareigojusios veiksmingai įgyvendinti JT veiksmų programą dėl neteisėtos prekybos šaulių ir lengvaisiais ginklais visų aspektų prevencijos, kovos su ja ir jos panaikinimo (toliau - JT veiksmų programa), taip pat Tarptautinį dokumentą, įgalinantį valstybes laiku ir patikimai identifikuoti ir susekti neteisėtus šaulių ir lengvuosius ginklus;
(7)
penktajame kas dvejus metus vykstančiame valstybių susitikime JT veiksmų programos įgyvendinimui apsvarstyti (2014 m. birželio 16-20 d., Niujorkas) visos JT valstybės narės pakartojo, kad itin svarbu užtikrinti tinkamą ŠLG atsargų valdymą, visų pirma vykstant konfliktams ir po konfliktų, siekiant užkirsti kelią nelaimėms ir sumažinti neteisėto nukreipimo į neteisėtą prekybą, taip pat nelegalioms ginkluotoms grupuotėms, teroristams ir kitiems leidimo neturintiems gavėjams pavojų. JT valstybės narės paragino stiprinti tarptautinį ir regioninį bendradarbiavimą ir paramą atsargų valdymo ir fizinio saugumo klausimais ir įsipareigojo, kai įmanoma, pasinaudoti technologijų pažanga atsargų valdymui, įskaitant fizinio saugumo priemones, sustiprinti;
(8)
2011 m. vasario mėn. Libijoje įvykęs liaudies sukilimas bei po jo vykęs ginkluotas konfliktas ir 2012 m. Malį ištikusios politinės ir saugumo krizės parodė, kaip nevalstybiniai subjektai, įskaitant teroristus, gali pasinaudoti netinkamai apsaugotomis ir valdomomis valstybei nuosavybės teise priklausančiomis atsargomis ir ŠLG bei šaudmenis neteisėtai nukreipti taip, kad būtų pakenkta taikai ir saugumui. Kadangi Sahelio regione, įskaitant šiaurės Nigeriją, suintensyvėjo nevalstybinių subjektų veikla, šiuo metu pirmiausia reikia didinti ginklų ir šaudmenų saugumą Sahelio valstybėse;
(9)
laikydamasis JT Generalinės Asamblėjos jam suteiktų įgaliojimų (Rezoliucija 40/151 G, 1985 m. gruodžio 16 d.), Jungtinių Tautų regioninis taikos ir nusiginklavimo Afrikoje centras (toliau - UNREC), kuris yra Jungtinių Tautų Nusiginklavimo reikalų biuro (toliau - JT NRB) dalis, jau ilgą laiką teikia paramą Sahelio valstybėms ir pilietinei visuomenei, joms įgyvendinant tarptautines ir regionines priemones ŠLG kontrolės srityje;
(10)
vadovaudamasi JT Saugumo Tarybos rezoliucijomis 2100 (2013) ir 2164 (2014), nuo 2013 m. Jungtinių Tautų daugialypė integruota stabilizavimo misija Malyje (toliau - MINUSMA) per Jungtinių Tautų kovos su minomis tarnybą (toliau - UNMAS) padeda Malio valdžios institucijoms kovos su minomis veiksmų ir ginklų bei šaudmenų valdymo srityse;
(11)
neseniai nevyriausybinė organizacija „Mine Advisory Group“ (Patariamoji minų klausimų grupė, toliau - MAG) pradėjo įgyvendinti regioninį projektą, kuriuo sprendžiami neatidėliotini įprastinių ginklų ir šaudmenų saugumo ir valdymo klausimai tikslinėse šalyse Sahelio-Magribo regione;
(12)
pagal Tarybos sprendimą 2011/428/BUSP (1) Sąjunga, inter alia, finansavo ženklinimo įrangos tiekimą teisėsaugos agentūroms keliose Vakarų Afrikos valstybėse, taip pat mokymą Tarptautinio sekimo dokumento ir Tarptautinių techninių gairių dėl šaudmenų srityje;
(13)
pagal Tarybos sprendimą 2013/320/BUSP (2) Sąjunga remia priemones, kuriomis siekiama užtikrinti Libijos ginklų arsenalų patikimą fizinį saugumą ir atsargų valdymą (toliau - FSAV), siekiant sumažinti riziką, kurią neteisėtas ŠLG ir šaudmenų platinimas kelia Libijos ir jos kaimyninių šalių, įskaitant šalis Sahelio regione, saugumui;
(14)
pagal Tarybos sprendimą 2013/698/BUSP (3) Sąjunga remia visuotinio ataskaitų dėl neteisėtų ŠLG bei kitų įprastinių ginklų ir šaudmenų teikimo mechanizmo („iTrace“) sukūrimą, visų pirma remiantis ŠLG ir šaudmenų, kurie platinami nuo konfliktų nukentėjusiose teritorijose, be kita ko, Afrikoje, tyrimais vietoje;
(15)
įgyvendindama savo bendrą saugumo ir gynybos politiką Sąjunga pradėjo vykdyti tris veiksmus Sahelio regione: pirma, misiją EUCAP Sahel Niger, kuri pradėta 2012 m. rugpjūčio 8 d., siekiant remti kovą su organizuotu nusikalstamumu ir terorizmu Nigeryje; antra, Europos Sąjungos mokymo misiją Malyje, kuri pradėta 2013 m. vasario 18 d., siekiant teikiamu mokymu ir patarimais prisidėti prie Malio ginkluotojų pajėgų restruktūrizavimo ir reorganizavimo; ir trečia, misiją EUCAP Sahel Mali, kuri pradėta 2014 m. balandžio 15 d., siekiant teikti strategines konsultacijas ir mokymą Malio vidaus saugumo pajėgoms;
(16)
nuo 2011 m. pagal Priemonę, kuria prisidedama prie stabilumo ir taikos, Sąjunga remia JT Narkotikų kontrolės ir nusikalstamumo prevencijos biuro pastangas propaguoti Protokolo dėl šaunamųjų ginklų ratifikavimą ir įgyvendinimą, visų pirma Vakarų Afrikoje. Nuo 2010 m. pagal tą priemonę Sąjunga teikia finansinę paramą Nairobyje įsikūrusiam Regioniniam šaulių ginklų centrui (toliau - RECSA) Didžiųjų Ežerų regione, Somalio pusiasalyje ir kaimyninėse valstybėse,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Sąjunga prisideda prie saugumo ir stabilumo Sahelio regione padėdama šio regiono valstybėms užkirsti kelią vyriausybei priklausančių ŠLG bei šaudmenų neteisėtam nukreipimui ir neteisėtai prekybai jais gerinant jų fizinį saugumą ir atsargų valdymą (toliau - FSAV).
2. Veikla, kurią Sąjunga ketina remti, siekiama šių konkrečių tikslų:
a)
gauti reikiamą politinį pritarimą FSAV procedūrų stiprinimui ir propaguoti regioninį bendradarbiavimą bei dalijimąsi žiniomis;
b)
remti tikslines šalis joms rengiant modernius teisės aktus, administracines procedūras ir praktines standartines veiklos procedūras (toliau - SVP) kaip sustiprinto FSAV pagrindą, laikantis tarptautinių geriausios praktikos standartų;
c)
tiesiogiai remti atsargų valdymo ir saugumo srities veiklos įgyvendinimą, be kita ko, rekonstruojant saugyklas, sunaikinant perteklinius, nebenaudojamus ar neteisėtus ŠLG ir išbandant naujas technologijas.
Išsamus šios veiklos aprašymas pateiktas priede.
2 straipsnis
1. Už šio sprendimo įgyvendinimą yra atsakingas Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis).
2. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos techninį įgyvendinimą vykdo JT NRB per UNREC. JT NRB šias užduotis atlieka vyriausiojo įgaliotinio atsakomybe. Šiuo tikslu vyriausiasis įgaliotinis su JT NRB sudaro reikiamus susitarimus.
3 straipsnis
1. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos įgyvendinimui skiriama orientacinė finansavimo suma yra 3 561 257,06 EUR. Bendra biudžeto sąmata visam projektui yra 4 129 393,06 EUR; ši suma suteikiama pasitelkiant bendrą finansavimą.
2. Iš 1 dalyje nustatytos sumos finansuojamos išlaidos tvarkomos laikantis Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų Sąjungos procedūrų ir taisyklių.
3. Komisija prižiūri, kad 1 dalyje nurodyto dydžio Sąjungos įnašas būtų tinkamai įgyvendinamas. Šiuo tikslu ji sudaro finansavimo susitarimą su JT NRB. Susitarime nustatoma, kad JT NRB turi užtikrinti Sąjungos įnašo matomumą, proporcingą jo dydžiui.
4. Po 2014 m. gruodžio 15 d. Komisija stengiasi kuo greičiau sudaryti 3 dalyje nurodytą finansavimo susitarimą. Per dvi savaites nuo pasirašymo Komisija praneša Tarybai ir vyriausiajam įgaliotiniui apie sunkumus to proceso metu ir finansavimo susitarimo sudarymo datą.
4 straipsnis
1. Vyriausiasis įgaliotinis teikia Tarybai šio sprendimo įgyvendinimo ataskaitas, grindžiamas JT NRB reguliariai rengiamomis ataskaitomis. Šios ataskaitos yra Tarybos atliekamo vertinimo pagrindas.
2. Komisija teikia informaciją apie 1 straipsnio 2 dalyje nurodytos veiklos įgyvendinimo finansinius aspektus.
5 straipsnis
1. Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
2. Šis sprendimas nustoja galioti praėjus 42 mėnesiams nuo 3 straipsnio 3 dalyje nurodyto atitinkamo finansavimo susitarimo sudarymo, arba praėjus šešiems mėnesiams nuo jo priėmimo, jei per šį laikotarpį nebus sudarytas finansavimo susitarimas.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 15 d.