NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1394/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v jihozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnosti vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v jihozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Portugalsko. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, které obsahuje zvláštní opatření poté, co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro jihozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o jihozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, pokud jde o výlov ryb u druhů rybolovu, pro které platí omezení odlovu nejpozději od 1. ledna 2015.
(5)
V souladu se společným doporučením má plán výmětů zahrnovat některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolov kranase obecného, makrely obecné, šprota obecného, sardele obecné, tuňáka křídlatého, tresky modravé a kranase souměrného v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0 s platností ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje výjimku z povinnosti vykládky v případě sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné odlovených košelkovými nevody v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2, která je založena na vědeckých důkazech vysoké míry přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy potvrzující vysokou míru přežití byly poskytnuty v rámci společného doporučení, které odkázalo na konkrétní vědeckou studii o přežití vypuštěných ryb při lovu košelkovými nevody v evropských jižních vodách. V rámci studie bylo zjištěno, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. Tyto informace přezkoumal VTHVR (na svém druhém plenárním zasedání v roce 2014). VTHVR došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně vyšší než 50 %. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by taková výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení rovněž zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určité velikosti. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR, který došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Výjimka de minimis pro lov sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) ve výši maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII vychází ze skutečnosti, že je u tohoto druhu rybolovu obtížné zlepšit selektivitu. Výbor VTHVR vyslovil názor, že uvedená výjimka je dostatečně odůvodněná v případě makrely obecné a kranase obecného, přičemž u sardele obecné výbor konstatuje částečné riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimka de minimis pro rybolov pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus); a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus). VTHVR se domnívá, že tuto výjimku podporují odůvodněné argumenty, které prokazují obtíže při zlepšování selektivity u tohoto druhu rybolovu. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Společné doporučení dále obsahuje minimální referenční velikost pro zachování zdrojů činící 9 cm pro dva druhy rybolovu sardele obecné, která má zajistit ochranu nedospělých jedinců tohoto druhu. VTHVR posoudil toto opatření a dospěl k závěru, že nebude mít negativní dopad na nedospělé jedince sardele obecné, že se díky němu zvýší objem úlovků, které bude možné prodávat pro lidskou spotřebu, aniž by došlo ke zvýšení úmrtnosti ryb způsobené rybolovem, a že toto opatření může mít pozitivní vliv na kontrolu a vymáhání práva. Proto by u dotčených druhů rybolovu sardele obecné měla být minimální referenční velikost pro zachování zdrojů stanovena na 9 cm.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro jihozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. d) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky sardele obecné, kranase obecného, kranase souměrného a makrely obecné v rámci tradičního rybolovu košelkovými nevody. Veškeré takové úlovky lze vypustit za předpokladu, že síť ještě nebyla zcela vytažena na palubu.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblasti ICES VIII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VIII;
c)
v případě sardele obecné (Engraulis encrasicolus), makrely obecné (Scomber scombrus) a kranase obecného (Trachurus spp.) maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků těchto druhů v rámci pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII;
d)
v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů v oblastech ICES VIII, IX a X a v oblastech CECAF 34.1.1, 34.1.2 a 34.2.0, který se zaměřuje na odlov následujících druhů: maximálně 5 % v letech 2015 a 2016 a 4 % v roce 2017 celkových ročních úlovků kranase obecného (Trachurus spp.) a makrely obecné (Scomber scombrus) a maximálně 2 % v letech 2015 a 2016 a 1 % v roce 2017 celkových ročních úlovků sardele obecné (Engraulis encrasicolus).
Článek 4
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů
Minimální referenční velikost pro zachování zdrojů se pro sardel obecnou (Engraulis encrasicolus) ulovenou v podoblasti ICES IX a oblasti CECAF 34.1.2 je 9 cm.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1394/2014
2014 m. spalio 20 d.
kuriuo nustatomas tam tikros pelaginių žuvų žvejybos Pietvakarių vandenyse žuvų išmetimo į jūrą mažinimo planas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (1), ypač į jo 15 straipsnio 6 dalį ir 18 straipsnio 1 ir 3 dalis,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 siekiama palaipsniui panaikinti visų Sąjungoje sužvejojamų žuvų išmetimo į jūrą praktiką, nustatant įpareigojimą iškrauti visą tų rūšių, kurioms taikomi sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai, žuvų laimikį;
(2)
Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 6 dalyje Komisija įgaliojama deleguotuoju aktu ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui priimti žuvų išmetimo į jūrą mažinimo planus remiantis bendromis rekomendacijomis, kurias parengė valstybės narės, pasikonsultavusios su atitinkamomis patariamosiomis tarybomis;
(3)
Belgija, Ispanija, Prancūzija, Nyderlandai ir Portugalija turi tiesioginių žvejybos Pietvakarių vandenyse valdymo interesų. Pasikonsultavusios su Pelaginių žuvų išteklių patariamąja taryba, Tolimojo plaukiojimo laivyno patariamąja taryba ir Pietvakarių vandenų patariamąja taryba, minėtos valstybės narės Komisijai pateikė bendrą rekomendaciją, į kurią įtraukė konkrečias priemones. Iš atitinkamų mokslo įstaigų buvo gauta mokslinės informacijos. Į bendrą rekomendaciją įtrauktos priemonės atitinka Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 6 straipsnį, todėl, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 3 dalimi, jas reikėtų įtraukti į šį reglamentą;
(4)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies a punktą įpareigojimas iškrauti visą laimikį vėliausiai nuo 2015 m. sausio 1 d. Pietvakarių vandenyse turėtų būti taikomas visiems laivams, žvejojantiems mažas ir dideles pelagines žuvis, kai vykdant tą žvejybą sužvejojamos rūšių, kurioms taikomi sužvejojamų žuvų kiekio apribojimai, žuvys;
(5)
remiantis bendra rekomendacija, žuvų išmetimo į jūrą mažinimo planas nuo 2015 m. sausio 1 d. turėtų būti taikomas tam tikrai mažų pelaginių žuvų ir didelių pelaginių žuvų žvejybai, t. y. paprastųjų stauridžių, atlantinių skumbrių, šprotų, europinių ančiuvių, ilgapelekių tunų, šiaurinių žydrųjų merlangų ir atlantinių stauridžių žvejybai, ICES VIII, IX ir X parajoniuose ir CECAF 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 zonose;
(6)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 4 dalies b punktą, remiantis didelį išgyvenamumą pagrindžiančiais moksliniais įrodymais, į bendrą rekomendaciją yra įtraukta įpareigojimo iškrauti visą laimikį išimtis, taikoma ICES VIII, IX ir X parajoniuose ir CECAF 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2 zonose gaubiamaisiais tinklais sužvejotiems europiniams ančiuviams, paprastosioms stauridėms, atlantinėms stauridėms ir atlantinėms skumbrėms. Moksliniai įrodymai, pagrindžiantys didelį išgyvenamumą, pateikti bendroje rekomendacijoje, kurioje daroma nuoroda į konkretų mokslinį tyrimą apie Pietvakarių vandenyse gaubiamaisiais tinklais sužvejotų žuvų išgyvenamumą jas paleidus atgal į jūrą. Šiuo tyrimu nustatyta, kad išgyvenamumo koeficientas priklauso nuo to, kiek laiko žuvys išbuvo susigrūdusios tinkle ir koks buvo jų tankis tinkle - abu rodikliai tokioje žvejyboje paprastai nedideli. Šią informaciją peržiūrėjo ŽMTEK (2014 m. antroje plenarinėje sesijoje). ŽMTEK padarė išvadą, kad darant prielaidą, jog išgyvenamumo tyrimo rezultatai vertinant išgyvenamumo koeficientą komercinės žvejybos veikloje yra reprezentatyvūs, paleistų išgyvenusių žuvų dalis greičiausiai sudarytų daugiau negu 50 %. Tarybos reglamento (ES) Nr. 850/98 (2) 19b straipsnio 2 dalyje yra nustatytas draudimas paleisti atlantines skumbres ir silkes tinklo visiškai neįkėlus į laivą ir taip žvejybos laivui atsikratyti negyvų ar dvesiančių žuvų. Ši išgyvenamumu grindžiama išimtis nedaro poveikio galiojančiam draudimui, kadangi žuvys būtų paleidžiamos į jūrą tuo žvejybos operacijos etapu, kai tikimybę išgyventi turi didelė paleistų žuvų dalis. Todėl tokia išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(7)
šioje bendroje rekomendacijoje taip pat yra keturios įpareigojimui iškrauti visą laimikį de minimis išimtys, taikomos tam tikrų rūšių žvejybai tam tikra apimtimi. ŽMTEK, peržiūrėjęs valstybių narių pateiktus įrodymus, padarė išvadą, kad bendrose rekomendacijose pateikiami argumentai dėl išlaidų padidėjimo tvarkant nepageidaujamą priegaudą (kai kuriais atvejais paremti ir kokybiniu išlaidų vertinimu) yra pagrįsti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir kadangi nėra kitokios mokslinės informacijos, tikslinga nustatyti de minimis išimtis pagal bendroje rekomendacijoje siūlomus procentinius dydžius neviršijant Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 5 dalyje leidžiamų lygių;
(8)
šiauriniams žydriesiems merlangams (Micromesistius poutassou) taikoma de minimis išimtis (2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo laimikio), kai ta rūšis ICES VIII zonoje pramoniniais tikslais žvejojama pelaginiais traleriais ir laive tos rūšies žuvys perdirbamos į surimį, yra grindžiama tuo, kad didesnio selektyvumo užtikrinti neįmanoma ir kad tvarkant nepageidaujamą priegaudą patiriama neproporcingų išlaidų. ŽMTEK daro išvadą, kad ši išimtis pakankamai gerai argumentuota. Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(9)
ilgapelekiams tunams (Thunnus alalunga) taikoma de minimis išimtis (2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo laimikio), kai specializuota ilgapelekių tunų žvejyba ICES VIII zonoje vykdoma poriniais įvairiagyliais tralais (PTM), yra grindžiama tuo, kad tvarkant nepageidaujamą priegaudą patiriama neproporcingų išlaidų. Šios išlaidos susijusios su žuvų laikymu ir tvarkymu jūroje ir krante. ŽMTEK savo vertinime nurodė pavojų, susijusį su geriausių žuvų rūšių atranka. Tačiau ši išimtis nedaro poveikio Reglamento Nr. 850/98 19a straipsniui. Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(10)
europiniams ančiuviams (Engraulis encrasicolus), atlantinėms skumbrėms (Scomber scombrus) ir paprastosioms stauridėms (Trachurus spp.) taikoma de minimis išimtis (2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 5 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 4 % viso per metus sužvejojamo laimikio) žvejojant ICES VIII zonoje pelaginiais tralais yra grindžiama tuo, kad šioje žvejyboje sunku pagerinti selektyvumą. ŽMTEK daro išvadą, kad ši išimtis atlantinių skumbrių ir paprastųjų stauridžių atveju pakankamai gerai argumentuota, taip pat pažymi, kad europiniams ančiuviams iš dalies kyla pavojus, susijęs su geriausių žuvų atranka. Tačiau ši išimtis nedaro poveikio Reglamento Nr. 850/98 19a straipsniui; Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(11)
paskutinė de minimis išimtis yra taikoma žvejybai gaubiamaisiais tinklais ICES VIII, IX ir X parajoniuose ir CECAF 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 zonose žvejojant šias rūšis: 2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 5 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 4 % viso per metus sužvejojamo paprastųjų stauridžių (Trachurus spp.) ir atlantinių skumbrių (Scomber scombrus) laimikio, ir 2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 2 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 1 % viso per metus sužvejojamo europinių ančiuvių (Engraulis encrasicolus) laimikio. ŽMTEK daro išvadą, kad ši išimtis paremta pagrįstais argumentais, įrodančiais, kad šioje žvejyboje selektyvumą pagerinti sunku; Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(12)
galiausiai bendroje rekomendacijoje pateiktas 9 cm mažiausias europinių ančiuvių išteklių išsaugojimą užtikrinantis orientacinis dydis dviejuose žvejybos rajonuose siekiant užtikrinti tos rūšies jauniklių apsaugą. Įvertinęs šia priemonę ŽMTEK padarė išvadą, kad tai nepadarys neigiamos įtakos ančiuvių jaunikliams, kad padidės sužvejojamų žuvų, kurias galima parduoti žmonėms vartoti, kiekis, o mirtingumas dėl žvejybos nepadidės, taip pat tai gali duoti naudos kontrolei ir vykdymo užtikrinimui; Todėl europiniams ančiuviams susijusiuose rajonuose turėtų būti nustatytas 9 cm MIIUOD;
(13)
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės daro tiesioginį poveikį susijusiai Sąjungos laivų ekonominei veiklai ir žvejybos sezono planavimui, šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto, kai tik bus paskelbtas; atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnyje nustatytą tvarkaraštį, jis turėtų būti taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d. Remiantis to reglamento 15 straipsnio 6 dalimi, šis reglamentas turėtų būti taikomas ne ilgiau kaip trejus metus,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente pateikiama išsami informacija, kaip įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje numatytą įpareigojimą nuo 2015 m. sausio 1 d. iškrauti visą laimikį, sužvejotą Pietvakarių vandenyse, apibrėžtuose to reglamento 4 straipsnio 2 dalies d punkte, vykdant šio reglamento priede nurodytą žvejybą.
2 straipsnis
Išgyvenamumu grindžiama išimtis
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, įpareigojimas iškrauti visą laimikį netaikomas mėgėjiškoje žvejyboje gaubiamaisiais tinklais sužvejotam europinių ančiuvių, paprastųjų stauridžių, atlantinių stauridžių ir atlantinių skumbrių laimikiui. Visas tokias sužvejotas žuvis galima paleisti su sąlyga, kad tinklas nebuvo visiškai įkeltas į laivą.
3 straipsnis
De minimis išimtys
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, į jūrą išmesti leidžiama šiuos kiekius:
a)
2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo šiaurinių žydrųjų merlangų (Micromesistius poutassou) laimikio, kai ta rūšis ICES VIII zonoje pramoniniais tikslais žvejojama pelaginiais traleriais ir tos rūšies žuvys laive perdirbamos į surimį;
b)
2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo ilgapelekių tunų (Thunnus alalunga) laimikio, kai specializuota ilgapelekių tunų žvejyba ICES VIII zonoje vykdoma poriniais įvairiagyliais tralais (PTM);
c)
2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 5 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 4 % viso per metus sužvejojamo europinių ančiuvių (Engraulis encrasicolus), atlantinių skumbrių (Scomber scombrus) ir paprastųjų stauridžių (Trachurus spp.) laimikio, žvejojant pelaginiais tralais ICES VIII zonoje;
d)
ICES VIII, IX ir X zonose ir CECAF 34.1.1, 34.1.2 ir 34.2.0 zonose gaubiamaisiais tinklais žvejojant šias rūšis: 2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 5 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 4 % viso per metus sužvejojamo paprastųjų stauridžių (Trachurus spp.) ir atlantinių skumbrių (Scomber scombrus) laimikio; ir 2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 2 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 1 % viso per metus sužvejojamo europinių ančiuvių (Engraulis encrasicolus) laimikio.
4 straipsnis
Mažiausias išteklių išsaugojimą užtikrinantis orientacinis dydis
Mažiausias europinių ančiuvių (Engraulis encrasicolus) išteklių išsaugojimą užtikrinantis orientacinis dydis žvejojant ICES IX parajonyje ir CECAF 34.1.2 zonoje yra 9 cm.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 20 d.