SMĚRNICE RADY 2013/1/EU
ze dne 20. prosince 2012,
kterou se mění směrnice 93/109/ES, pokud jde o některá pravidla pro výkon práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 22 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo každého občana Unie volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, kde má bydliště, je zakotveno v čl. 20 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie a v čl. 39 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie. Pravidla pro výkon tohoto práva stanoví směrnice Rady 93/109/ES ze dne 6. prosince 1993, kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky (2).
(2)
V souvislosti s volbami v letech 2004 a 2009 vypracovala Komise zprávu ze dne 12. prosince 2006 a zprávu ze dne 27. října 2010 o uplatňování směrnice 93/109/ES, z nichž vyplynulo, že je třeba změnit některá ustanovení uvedené směrnice.
(3)
Směrnice 93/109/ES stanoví, že každý občan Unie, který je zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva ve volbách do Evropského parlamentu konaných v členském státě bydliště. Za tímto účelem směrnice 93/109/ES stanoví, že občan Unie, který předkládá svou kandidaturu v členském státě, jehož není státním příslušníkem, musí předložit písemné potvrzení příslušných správních orgánů členského státu původu dokládající, že v uvedeném členském státě není zbaven práva být volen nebo že žádná taková nezpůsobilost není těmto orgánům známa.
(4)
Obtíže, se kterými se tito občané Unie setkávají při zjišťování orgánů zmocněných k vydání tohoto písemného potvrzení a při jeho získávání v přiměřené lhůtě, představují překážku pro výkon práva být volen a přispívají k malému zapojení občanů Unie jako kandidátů ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště.
(5)
Povinnost, aby tito občané předkládali toto písemné potvrzení, by se proto měla zrušit a měla by být nahrazena prohlášením potvrzujícím, že dotčená osoba nebyla zbavena práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu, jež by mělo být součástí čestného prohlášení, které musí kandidáti učinit při předložení své kandidatury.
(6)
Členský stát bydliště by měl mít za povinnost oznámit členskému státu původu tato prohlášení, aby tak ověřil, že kandidát pocházející z Unie nebyl v členském státě původu zbaven práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu. Po obdržení tohoto oznámení by členský stát původu měl členskému státu bydliště poskytnout příslušné informace ve lhůtě umožňující účinně posoudit přípustnost kandidatury.
(7)
Skutečnost, že členský stát původu neposkytne tyto informace včas, by neměla vést k odepření práva účastnit se voleb jako kandidát v členském státě bydliště. V případě, že jsou příslušné informace poskytnuty později, by měl členský stát bydliště pomocí vhodných opatření a v souladu s postupy stanovenými jeho vnitrostátním právem zajistit, aby občané Unie zbavení ve svém členském státě původu práva být voleni, kteří byli zapsáni do příslušného seznamu nebo kteří již byli zvoleni, nemohli být zvoleni nebo nemohli vykonávat svůj mandát.
(8)
Vzhledem k tomu, že řízení o přípustnosti kandidatury občana některého členského státu v jiném členském státě nutně vyžaduje ve srovnání s jeho vlastními státními příslušníky další kroky ze strany správních orgánů, měly by mít členské státy možnost stanovit pro občany Unie, kteří nejsou jejich státními příslušníky, pro předložení kandidatury lhůtu, která je odlišná od lhůty stanovené pro kandidáty, kteří jsou jejich státními příslušníky. Lhůty se mohou lišit pouze do té míry, v jaké je to nezbytné a přiměřené, aby informace z členského státu původu mohly být zohledněny ve lhůtě dostatečné pro případné odmítnutí žádosti o kandidaturu ještě před jmenováním kandidátů. Stanovení této zvláštní lhůty by nemělo mít vliv na lhůty pro splnění povinností jiných členských států týkajících se vydání oznámení v souladu se směrnicí 93/109/ES.
(9)
Za účelem usnadnění komunikace mezi vnitrostátními orgány by členské státy měly určit jedno kontaktní místo odpovědné za oznamování informací o těchto kandidátech.
(10)
Za účelem zajištění efektivnějšího zjišťování totožnosti kandidátů zapsaných v seznamech svého členského státu původu i v seznamech členského státu bydliště by měl být seznam údajů, které by měly být vyžadovány od občanů Unie při podávání žádosti o kandidaturu v členském státě bydliště, doplněn o datum a místo jejich narození a jejich poslední adresu bydliště v členském státě původu.
(11)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých k provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými ustanoveními směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých k provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(12)
Směrnice 93/109/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 93/109/ES se mění takto:
1)
Článek 6 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Každý občan Unie, který má bydliště v některém členském státě, jehož není státním příslušníkem, a který je individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu, zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva v členském státě bydliště ve volbách do Evropského parlamentu.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členský stát bydliště ověří, zda občané Unie, kteří vyjádřili přání využít své právo být volen v tomto státě, nebyli tohoto práva zbaveni v členském státě původu individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu.“;
c)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„3. Pro účely odstavce 2 tohoto článku členský stát bydliště oznámí členskému státu původu prohlášení uvedené v čl. 10 odst. 1. Informace, které má členský stát původu k dispozici, jsou za tímto účelem jakýmkoli vhodným způsobem poskytnuty do pěti pracovních dnů od obdržení oznámení nebo, pokud je to možné a pokud o to požádá členský stát bydliště, ve lhůtě kratší. Tyto informace smějí obsahovat pouze údaje naprosto nezbytné pro provádění tohoto článku a smějí být použity pouze k tomuto účelu.
Pokud členský stát bydliště informace neobdrží ve stanovené lhůtě, musí být kandidatura přesto přijata.
4. Popírají-li poskytnuté informace obsah prohlášení, přijme členský stát bydliště bez ohledu na to, zda informace obdrží ve stanovené lhůtě nebo v pozdější fázi, vhodná opatření v souladu s vnitrostátním právem, aby dotyčné osobě zabránil kandidovat, nebo pokud to není možné, aby zabránil, aby tato osoba byla zvolena či aby vykonávala svůj mandát.
5. Členské státy určí kontaktní místo pro přijímání a předávání informací nezbytných pro uplatňování odstavce 3. Oznámí Komisi název tohoto kontaktního místa a kontaktní údaje na něj, jakož i veškeré jejich aktualizace či změny. Komise vede seznam kontaktních míst a zpřístupní ho členským státům.“
2)
Článek 10 se mění takto:
a)
odstavec 1 písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
jeho státní příslušnost, datum a místo narození, poslední adresu v členském státě původu a adresu ve volebním obvodu členského státu bydliště;“;
b)
v odstavci 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„d)
prohlášení, že v členském státě původu nebyl individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu, zbaven práva být volen.“;
c)
odstavec 2 se zrušuje.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 28. ledna 2014. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. prosince 2012.
TARYBOS DIREKTYVA 2013/1/ES
2012 m. gruodžio 20 d.
kuria iš dalies keičiamos Direktyvos 93/109/EB nuostatos dėl išsamių priemonių Sąjungos piliečiams, gyvenantiems valstybėje narėje ir nesantiems šios valstybės piliečiais, naudotis teise būti kandidatais per Europos Parlamento rinkimus
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 22 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
kiekvieno Sąjungos piliečio teisė balsuoti ir būti kandidatu Europos Parlamento rinkimuose gyvenamosios vietos valstybėje narėje pripažįstama pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 20 straipsnio 2 dalies b punktą ir pagal Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 39 punkto 1 dalį. 1993 m. gruodžio 6 d. Tarybos direktyvoje 93/109/EB, nustatančioje išsamias priemones Sąjungos piliečiams, gyvenantiems valstybėje narėje ir nesantiems šios valstybės piliečiais, naudotis balsavimo teise ir būti kandidatais per Europos Parlamento rinkimus (2), numatytos priemonės naudotis ta teise;
(2)
Komisijos 2006 m. gruodžio 12 d. ir 2010 m. spalio 27 d. pranešimuose dėl Direktyvos 93/109/EB taikymo atitinkamai per 2004 m. rinkimus ir 2009 m. rinkimus atskleistas poreikis iš dalies pakeisti tam tikras Direktyvos 93/109/EB nuostatas;
(3)
Direktyvoje 93/109/EB nustatyta, kad Sąjungos piliečiui, kuriam buvo atimta teisė būti kandidatu pagal jo gyvenamosios vietos valstybės narės arba pagal jo kilmės valstybės narės teisę, neleidžiama naudotis ta teise gyvenamosios vietos valstybėje narėje per rinkimus į Europos Parlamentą. Tuo tikslu pagal Direktyvą 93/109/EB reikalaujama, kad Sąjungos pilietis, paduodamas paraišką būti kandidatu valstybėje narėje, kuri nėra jo kilmės valstybė narė, pateiktų kilmės valstybės narės kompetentingos administracinės valdžios institucijos išduotą pažymą, kuria patvirtinama, kad atitinkamam asmeniui nėra atimta teisė būti kandidatu kilmės valstybėje narėje arba kad apie tokį atėmimą toms valdžios institucijoms nėra žinoma;
(4)
sunkumai, su kuriais tokie piliečiai susiduria siekdami nustatyti tokią pažymą išduoti įgaliotas institucijas ir laiku ją gauti, yra kliūtis naudotis teise būti kandidatu, ir tai iš dalies lemia nedidelį Sąjungos piliečių, kurie kandidatuoja per rinkimus į Europos Parlamentą gyvenamosios vietos valstybėje narėje, skaičių;
(5)
todėl reikalavimas tiems piliečiams pateikti tokią pažymą turėtų būti panaikintas ir pakeistas pareiškimu, kuriuo patvirtinama, kad atitinkamam asmeniui nėra atimta teisė būti kandidatu Europos Parlamento rinkimuose, ir kuris turi būti įtrauktas į oficialią deklaraciją, kurią tie piliečiai privalo pateikti kartu su paraiška;
(6)
gyvenamosios vietos valstybės narės turėtų būti įpareigotos pranešti kilmės valstybei narei apie tokias deklaracijas, kad patikrinti, jog Sąjungos piliečiui iš tikrųjų nebuvo atimta teisė būti kandidatu Europos Parlamento rinkimuose kilmės valstybėje narėje. Gavusi tokį pranešimą, kilmės valstybė narė gyvenamosios vietos valstybei narei turėtų suteikti atitinkamą informaciją per tokį terminą, kad užtektų laiko veiksmingai įvertinti kandidatūros tinkamumą;
(7)
tai, kad kilmės valstybė narė tokios informacijos laiku nepateikia, neturėtų būti priežastis atimti teisę būti kandidatu gyvenamosios vietos valstybėje narėje. Tais atvejais, kai atitinkama informacija pateikiama vėlesniame etape, gyvenamosios vietos valstybė narė, laikydamasi jos nacionalinėje teisėje numatytų procedūrų, atitinkamomis priemonėmis turėtų užtikrinti, kad Sąjungos piliečiams, iš kurių atimta teisė būti kandidatu jų kilmės valstybėje narėje, kurie buvo įregistruoti rinkimų sąrašuose arba kurie jau yra išrinkti, būtų užkirstas kelias būti išrinktiems arba naudotis savo mandatu;
(8)
atsižvelgiant į tai, kad vykdant kitų valstybių narių piliečių tinkamumo patikrinimo procedūrą valstybėje narėje neišvengiamai prireikia atlikti daugiau administracinių veiksmų nei tos valstybės narės piliečių atveju, reikėtų leisti valstybėms narėms nustatyti kitokį Sąjungos piliečių, kurie nėra jų piliečiai, paraiškų būti kandidatais pateikimo terminą nei jų piliečiams nustatytas terminas. Bet koks terminų skirtumas turėtų apsiriboti tuo, kas būtina ir proporcinga tam, kad būtų galima laiku įvertinti kilmės valstybės narės pateiktą informaciją ir atmesti paraišką iki kandidatų sąrašo paskelbimo. Tokio atskiro termino nustatymas neturėtų daryti poveikio terminams, kurie taikomi kitų valstybių narių pareigoms pateikti pranešimus pagal Direktyvą 93/109/EB;
(9)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas nacionalinių valdžios institucijų keitimuisi informacija, valstybės narės turėtų paskirti vieną ryšių palaikymo punktą, atsakingą už informacijos apie tokius kandidatus pranešimą;
(10)
siekiant užtikrinti, kad būtų veiksmingiau nustatomi ir kilmės valstybės narės, ir gyvenamosios vietos valstybės narės sąraše registruoti kandidatai, reikalaujamų duomenų, kuriuos turi pateikti Sąjungos piliečiai kartu su paraiška būti kandidatais gyvenamosios vietos valstybėje narėje, sąraše turėtų būti jų gimimo data ir vieta bei paskutinysis gyvenamosios vietos adresas jų kilmės valstybėje narėje;
(11)
pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie savo perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamas direktyvos nuostatų ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių tarpusavio ryšys. Šios direktyvos atveju, teisės aktų leidėjas mano, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;
(12)
todėl Direktyva 93/109/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyva 93/109/EB iš dalies keičiama taip:
1)
6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Sąjungos piliečiui, gyvenančiam valstybėje narėje ir nesančiam tos valstybės narės piliečiu, kuriam atskiru teisminiu sprendimu arba administraciniu sprendimu, jei pastarajam sprendimui gali būti taikomos teisės gynimo teismine tvarka priemonės, buvo atimta teisė būti kandidatu pagal jo gyvenamosios vietos valstybės narės teisę arba pagal jo kilmės valstybės narės teisę, neleidžiama naudotis ta teise gyvenamosios vietos valstybėje narėje per rinkimus į Europos Parlamentą.“
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Gyvenamosios vietos valstybė narė patikrina, ar Sąjungos piliečiams, pareiškusiems norą pasinaudoti teise būti kandidatu, ta teisė nebuvo atimta kilmės valstybėje narėje atskiru teisminiu sprendimu arba administraciniu sprendimu, jei pastarajam sprendimui gali būti taikomos teisės gynimo teismine tvarka priemonės.“
c)
Pridedamos šios dalys:
„3. Taikant šio straipsnio 2 dalį, gyvenamosios vietos valstybė narė praneša kilmės valstybei narei apie 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą deklaraciją. Tuo tikslu kilmės valstybė narė per 5 darbo dienas nuo pranešimo gavimo ir bet kokiu tinkamu būdu arba, jei įmanoma, per trumpesnį laikotarpį, jei to prašo gyvenamosios vietos valstybė narė, pateikia atitinkamą turimą informaciją. Tokią informaciją gali sudaryti tik duomenys, būtini šiam straipsniui įgyvendinti, ir ją galima naudoti tik tuo tikslu.
Jei gyvenamosios vietos valstybė narė per nustatytą laikotarpį informacijos negauna, kandidatūra vis tiek priimama.
4. Jei pateikta informacija anuliuoja deklaracijos turinį, gyvenamosios vietos valstybė narė, nepaisant to, ar ji gauna informaciją per nustatytą laikotarpį ar vėlesniame etape, imasi reikiamų priemonių neleisti atitinkamam asmeniui būti kandidatu arba, kai to padaryti neįmanoma, neleisti tam asmeniui arba būti išrinktam, arba naudotis savo mandatu.
5. Valstybės narės paskiria ryšių palaikymo punktą informacijai, kuri būtina taikant 3 dalį, priimti ir perduoti. Jos praneša Komisijai šio ryšių palaikymo punkto pavadinimą ir kontaktinius duomenis bei visą su juo susijusią atnaujintą informaciją arba informaciją apie pasikeitimus. Komisija tvarko ryšių palaikymo punktų sąrašą ir sudaro galimybę jį gauti valstybėms narėms.“
2)
10 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
jo pilietybė, gimimo data ir vieta, paskutinysis adresas kilmės valstybėje narėje bei jo adresas gyvenamosios vietos valstybės narės rinkimų teritorijoje;“.
b)
1 dalis papildoma šiuo punktu:
„d)
kad atskiru teisminiu sprendimu arba administraciniu sprendimu, jei pastarajam sprendimui gali būti taikomos teisės gynimo teismine tvarka priemonės, jam nebuvo atimta teisė būti kandidatu kilmės valstybėje narėje.“
c)
2 dalis išbraukiama.
2 straipsnis
1. Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad šios direktyvos būtų laikomasi nuo 2014 m. sausio 28 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus.
Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
3 straipsnis
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 20 d.