NAŘÍZENÍ (EU, EURATOM) č. 966/2012 EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 25. října 2012,
kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
OBSAH
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Článek 2
Definice
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
Článek 4
Lhůty, data, termíny
Článek 5
Ochrana osobních údajů
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Kapitola 1
Zásady jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
Kapitola 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Článek 10
Druhy prostředků
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
Kapitola 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
Kapitola 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
Kapitola 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Článek 21
Účelově vázané příjmy
Článek 22
Darované částky
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
Kapitola 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
Kapitola 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
Článek 31
Povinné sestavování finančního výkazu
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Kapitola 8
Zásada transparentnosti.
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
Kapitola 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Článek 38
Návrh rozpočtu
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Kapitola 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
Článek 46
Předběžné prostředky
Článek 47
Záporná rezerva
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
Článek 49
Předkládání rozpočtu
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
Kapitola 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního nařízení
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
Článek 57
Střet zájmů
Kapitola 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
Článek 60
Nepřímé řízení
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
Článek 62
Výkonné agentury
Článek 63
Meze pověřování
Kapitola 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
Kapitola 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
Kapitola 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
Článek 81
Promlčecí lhůta
Článek 82
Řešení pohledávek Unie na vnitrostátní úrovni
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
Kapitola 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
Článek 87
Kontrola závazků
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
Oddíl 4
Úhrada výdajů.
Článek 90
Druhy plateb
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
Kapitola 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
Článek 94
Předávání dokumentů
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
Kapitola 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Kapitola 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
Článek 100
Nezávislost interního auditora
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti v zadávacím řízení
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
Článek 109
Správní a finanční sankce
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
Článek 111
Podávání nabídek
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
Kapitola 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
Článek 118
Finanční limity
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
HLAVA VI
GRANTY
Kapitola 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
Článek 122
Příjemci grantu
Článek 123
Formy grantů
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
Kapitola 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
Článek 126
Způsobilé náklady
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
Článek 128
Transparentnost
Článek 129
Zákaz kumulace
Článek 130
Zákaz retroaktivity
Kapitola 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
Článek 133
Hodnocení
Kapitola 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
Článek 136
Uchovávání dokladů
Kapitola 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
Kapitola 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
Článek 144
Účetní zásady
Článek 145
Finanční výkazy
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
Kapitola 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
Kapitola 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
Článek 155
Účetní opravy
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
Kapitola 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
Kapitola 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
Kapitola 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
Článek 165
Postup udělování absolutoria
Článek 166
Následná opatření
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
Článek 173
Převod prostředků EZZF
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené prostředky
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
Článek 179
Převod prostředků
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
Článek 183
Společné výzkumné středisko
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
Kapitola 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
Oddíl 3
Jiné způsoby plnění rozpočtu
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
Kapitola 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
Kapitola 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Kapitola 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
Článek 202
Závazky
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Článek 207
Finanční limity a částky
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
Článek 211
Přezkum
Článek 212
Zrušení
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Článek 214
Vstup v platnost
PŘÍLOHA
SROVNÁVACÍ TABULKA
Společné prohlášení o otázkách spojených s VFR
Společné prohlášení o výdajích na nemovitosti s odvoláním na článek 203
Společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise k čl. 203 odst. 3
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 322 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (3), bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že mají být provedeny další změny, včetně změn zohledňujících vstup v platnost Lisabonské smlouvy, mělo by být nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti zrušeno a nahrazeno tímto nařízením.
(2)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 stanovilo rozpočtové zásady a finanční pravidla, která upravují sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Unie (dále jen „rozpočet“), zajišťují řádné a efektivní řízení, kontrolu a ochranu finančních zájmů Unie a zvyšují transparentnost a jejichž dodržování je závazné pro všechny právní akty a všechny orgány. Tyto hlavní zásady, koncepce a struktura uvedeného nařízení, jakož i základní pravidla rozpočtového a finančního řízení by měly být zachovány. Odchylky od těchto hlavních zásad by měly být přezkoumány a co nejvíc zjednodušeny s tím, že je nutno přihlédnout k jejich trvalému významu, přínosu pro rozpočet a k zátěži, kterou představují pro zúčastněné strany. Je třeba zachovat a posílit hlavní prvky finančních pravidel, k nimž patří úloha účastníků finančních operací, začlenění kontrolních opatření do činnosti operačních útvarů, interní auditoři, sestavování rozpočtu podle činností, modernizace účetních zásad a pravidel, jakož i hlavní zásady, jimiž se řídí granty.
(3)
Evropská centrální banka (ECB) by vzhledem ke své specifické povaze a úkolům, zejména pokud jde o její nezávislost ve správě vlastních financí, měla být z působnosti tohoto nařízení vyňata, není-li v něm stanoveno jinak.
(4)
Na základě zkušeností z praxe by měla být do tohoto nařízení zapracována pravidla, která budou reagovat na vyvíjející se požadavky plnění rozpočtu, například pokud jde o spolufinancování s jinými dárci, dále v zájmu zefektivnění vnější pomoci, usnadnění využívání zvláštních finančních nástrojů, včetně nástrojů Evropské investiční banky (EIB), a usnadnění plnění rozpočtu prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru.
(5)
Nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se omezilo na stanovení obecných rozpočtových zásad a finančních pravidel v souladu se Smlouvami, zatímco prováděcí ustanovení byla upravena v nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), aby byla ujasněna hierarchie norem a zlepšila se přehlednost nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Článek 290 Smlouvy o fungování EU stanoví, že legislativním aktem lze na Komisi přenést pravomoc přijímat pouze ty nelegislativní akty, kterými se doplňují nebo mění některé prvky uvedeného legislativního aktu, které nejsou podstatné. Do tohoto nařízení by proto měla být začleněna některá ustanovení nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.
(6)
Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech se stala nedílnou součástí jiných politik a vnitřních činností Unie. Existence zvláštních ustanovení o financování této oblasti politiky již proto není odůvodněna, a toto nařízení by ji proto nemělo obsahovat.
(7)
K zajištění transparentnosti by měly být v rozpočtu zaznamenány záruky pro výpůjční a úvěrové operace, které Unie uskutečnila, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
(8)
Měla by být zjednodušena stávající pravidla pro úrokové výnosy z plateb předběžného financování, neboť představují pro příjemce finančních prostředků i útvary Komise nadměrnou administrativní zátěž a způsobují mezi těmito útvary a příjemci finančních prostředků nedorozumění. V zájmu zjednodušení, zejména s ohledem na příjemce grantů, a v souladu se zásadou řádného finančního řízení by již neměla existovat povinnost úročit platby předběžného financování a inkasovat naběhlé úroky. Měla by však existovat možnost upravit tuto povinnost v pověřovací dohodě, aby mohly být úroky z plateb předběžného financování opětovně použity na programy, odečteny od žádostí o platbu nebo získány zpět.
(9)
Pravidla pro přenášení účelově vázaných příjmů by měla zohledňovat rozdíl mezi účelově vázanými příjmy vnějšími a vnitřními. K vyhovění účelu, na nějž dárce dané prostředky určil, by měly být vnější účelově vázané příjmy přenášeny automaticky a používány až do doby, kdy budou provedeny veškeré operace související s daným programem či akcí, na něž byly tyto příjmy vázány. Vnější účelově vázané příjmy získané během posledního roku trvání daného programu či akce by mělo být možno použít rovněž v prvním roce trvání následného programu či akce. Měla by existovat možnost přenášet vnitřní účelově vázané příjmy pouze do následujícího roku, nestanoví-li toto nařízení jinak.
(10)
Pravidla o prozatímních dvanáctinách by měla být vyjasněna co do počtu dalších dvanáctin, jež mohou být požadovány, a případů, kdy Evropský parlament rozhodne o snížení částky na další výdaje nad rámec prozatímních dvanáctin, kterou schválila Rada.
(11)
Odchylka od zásady univerzality, jež platí pro účelově vázané příjmy, by měla být upravena tak, aby zohledňovala specifika vnitřních účelově vázaných příjmů, jež plynou z prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou na jedné straně a vnějších účelově vázaných příjmů plynoucích od různých dárců, jež tito dárcové váží na konkrétní program či akci, na straně druhé. Vnější dárcové by měli mít mimoto možnost spolufinancovat vnější, zejména operace humanitární pomoci, a to i v případech, kdy základní právní akt takové spolufinancování výslovně nestanoví.
(12)
Uvádění účelově vázaných příjmů v návrhu rozpočtu by mělo být ztransparentněno stanovením pravidla, že tyto částky jsou v návrhu rozpočtu uváděny ve výši, která je ke dni jeho sestavení jistá.
(13)
Pokud jde o zásadu specifikace, jelikož se povinné a nepovinné výdaje nadále nerozlišují, je třeba odpovídajícím způsobem upravit pravidla týkající se převodů prostředků.
(14)
Rovněž pravidla týkající se převodu prostředků by měla být upravena s ohledem na změny vyplývající ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Nedávné zkušenosti navíc ukázaly, jak je důležité zvýšit flexibilitu převodů prostředků na platby na konci roku, zejména v případě strukturálních fondů. Je nezbytné zajistit lepší plnění rozpočtu, zejména pokud jde o prostředky na platby, účelově vázané příjmy a správní prostředky, jež jsou společné několika rozpočtovým hlavám. Za tímto účelem by měla být zjednodušena úprava kategorií převodů a zpružněno schvalování některých převodů. Jako užitečná a efektivní se ukázala zejména možnost, aby Komise rozhodovala o převodech nevyužitých prostředků v případech mezinárodních humanitárních katastrof a krizí. Tato možnost by proto měla platit i v případě podobných událostí, k nimž dojde po 1. prosinci rozpočtového roku. V takových případech by měla Komise z důvodu transparentnosti o svém rozhodnutí převést nevyužité prostředky neprodleně vyrozumět Evropský parlament a Radu.
(15)
Pokud jde o ustanovení o řádném finančním řízení, pověřená schvalující osoba by měla při vypracovávání legislativních návrhů a vytváření příslušných systémů řízení a kontroly přihlédnout k očekávané míře rizika výskytu chyb a k nákladům a přínosům kontrol. Pověřená schvalující osoba by měla ve výroční zprávě o činnosti poskytovat informace o výsledcích kontrol a jejich nákladech a přínosech. Nutným předpokladem efektivity vnitrostátních systémů řízení a kontroly jsou prohlášení řídícího subjektu týkající se těchto systémů, která předkládají subjekty určené členskými státy odpovídající za správu a kontrolu finančních prostředků Unie.
(16)
Zásada transparentnosti zakotvená v článku 15 Smlouvy o fungování EU, jež požaduje, aby orgány jednaly co nejotevřeněji, předpokládá, že pokud jde o plnění rozpočtu, mohou občané vědět, kde a za jakým účelem jsou prostředky Unie vynakládány. Tyto informace podporují demokratickou diskuzi, přispívají k účasti občanů v rozhodovacím procesu Unie a posilují institucionální kontrolu a dohled nad výdaji Unie. Těchto cílů by mělo být dosaženo zveřejněním relevantních informací týkajících se konečných zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců prostředků Unie, nejlépe využitím moderních komunikačních nástrojů, kdy by byly zohledněny legitimní zájmy těchto zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a příjemců grantů s ohledem na důvěrnou povahu a bezpečnost informací a v případě fyzických osob na jejich právo na soukromí a ochranu osobních údajů. Orgány by proto měly při zveřejňování informací uplatňovat v souladu se zásadou proporcionality selektivní přístup. Rozhodnutí zveřejnit informace by měla vycházet z relevantních kritérií, aby byly poskytované informace užitečné.
(17)
V souladu s článkem 316 Smlouvy o fungování EU by měl Evropské radě a Radě příslušet týž oddíl rozpočtu.
(18)
Toto nařízení by mělo zohlednit roční rozpočtový proces tak, jak jej stanovuje Smlouva o fungování EU.
(19)
V souvislosti se sestavováním rozpočtu je důležité jednoznačně vymezit skladbu a předkládání jeho návrhu, který vypracovává Komise. Obsah obecného úvodu, který vlastnímu návrhu rozpočtu předchází, by měl být popsán přesněji. Do nařízení je dále nutno zapracovat ustanovení o finančním plánu na nadcházející léta a o možnosti, aby Komise předkládala na podporu rozpočtových požadavků pracovní dokumenty.
(20)
S ohledem na zvláštní prvky společné zahraniční a bezpečnostní politiky by měly být aktualizovány formy základních právních aktů v této oblasti podle Smlouvy o fungování EU a podle hlav V a VI Smlouvy o EU. Rovněž postupy pro schvalování přípravných opatření v oblasti vnější by měly být upraveny podle Smlouvy o fungování EU.
(21)
Pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, jimiž se řídí zejména podmínky pro pověřování třetích osob plněním rozpočtu, se v průběhu let příliš zkomplikovala a měla by být zjednodušena. Současně by měl být zachován původní cíl, který toto pověřování třetích osob mělo, totiž zajistit, aby bez ohledu na konkrétní způsob plnění rozpočtu byly výdaje plněny s takovou úrovní kontroly a transparentnosti, která je rovnocenná úrovni, jež se očekává od útvarů Komise.
(22)
Mělo by se jednoznačně rozlišovat mezi případy, kdy je rozpočet plněn přímo Komisí či jejími výkonnými agenturami, případy, kdy rozpočet plní členské státy v rámci sdíleného řízení, a případy, kdy je rozpočet plněn nepřímo prostřednictvím třetích osob. To by mělo umožnit ustavení harmonizovaného režimu pro sdílené a nepřímé řízení, jež bude možné upravovat v souladu s odvětvovými pravidly, zejména plní-li rozpočet členské státy v rámci sdíleného řízení. Tento harmonizovaný režim by měl stanovit zejména hlavní zásady, jimiž se má Komise řídit při rozhodování o nepřímém plnění rozpočtu nebo o jeho plnění v rámci sdíleného řízení, a hlavní zásady, jimiž se mají řídit osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu. Komise by měla mít možnost uplatňovat pravidla a postupy Unie nebo akceptovat uplatňování pravidel a postupů pověřené osoby za předpokladu, že jí tato osoba zaručí rovnocennou ochranu finančních zájmů Unie. V rámci úkolů dohledu, jež Komise plní, je rovněž zapotřebí stanovit soubor povinností kontroly a auditu, včetně kontroly a schválení účetní závěrky, a to pro všechny způsoby plnění rozpočtu.
(23)
Pravidla pro hodnocení ex ante u subjektů a osob pověřených úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci nepřímého řízení by měla být změněna tak, aby všechny pověřené subjekty a osoby zajišťovaly takovou úroveň ochrany finančních zájmů, která je rovnocenná úrovni požadované podle tohoto nařízení.
(24)
Jak ukazuje zkušenost se zahrnutím partnerství veřejného a soukromého sektoru mezi subjekty Unie podle článku 185 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, měly by být v tomto nařízení upraveny další kategorie těchto partnerství, aby bylo možno vybírat z širšího spektra nástrojů a zahrnout subjekty, jejichž úprava je pružnější než úprava, kterou se řídí orgány Unie, a která je pro soukromoprávní partnery přístupnější. Tyto dodatečné kategorie by měly zahrnovat soukromoprávní subjekty členského státu a subjekty zřízené základním právním aktem a mající finanční pravidla, jež dodržují zásady nutné k zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
(25)
Pro účely článku 317 Smlouvy o fungování EU by toto nařízení mělo zpřísnit základní povinnosti kontroly a auditu, jež mají členské státy v případě plnění rozpočtu v rámci sdíleného řízení, protože v současnosti jsou tyto povinnosti upraveny pouze v odvětvových pravidlech. Je proto nezbytné zapracovat do něj ustanovení o harmonizované správní struktuře na vnitrostátní úrovni, jež stanoví jednotný rámec pro všechny dotčené oblasti politiky. Tento rámec by neměl vytvářet další kontrolní struktury, nýbrž by měl umožnit členským státům, aby určily subjekty pověřené řízením a kontrolou finančních prostředků Unie. Dále by měla být v tomto nařízení obsažena ustanovení o společných povinnostech řízení a kontroly, jež pro tyto struktury platí, každoroční prohlášení řídícího subjektu, kterým řídící subjekty přebírají odpovědnost za správu finančních prostředků Unie, jíž byly pověřeny, kontrola a schvalování účetní závěrky a mechanismy oprav a pozastavování plateb, které uplatňuje Komise, aby byl vytvořen ucelený legislativní rámec, který by poskytoval také vyšší celkovou právní jistotu a zajišťoval účinnost kontrol a nápravných opatření i větší ochranu finančních zájmů Unie. Podrobná ustanovení by měla zůstat předmětem úpravy odvětvových nařízení. V rámci přístupu jednotného auditu a s cílem omezit další administrativní zátěž vyplývající z opakovaných kontrol mohou členské státy poskytnout Komisi prohlášení, která budou v souladu s příslušnými ústavními požadavky podepsána na vhodné celostátní nebo regionální úrovni.
(26)
Některá ustanovení o povinnostech pověřené schvalující osoby by měla být jasněji vymezena, zejména ta o kontrolách ex ante a ex post, jež pověřená schvalující osoba zavádí, a o jejích povinnostech podávat zprávy. V tomto ohledu by měl být obsah výroční zprávy pověřené schvalující osoby o činnosti aktualizován v souladu s praxí, podle níž tato zpráva obsahuje požadované finanční informace a informace o řízení, jimiž pověřená schvalující osoba dokládá své prohlášení o věrohodnosti k výkonu svých povinností.
(27)
Měla by být jasněji vymezena odpovědnost účetního Komise. Zejména by mělo být specifikováno, že pouze účetní Komise je oprávněn stanovovat účetní pravidla a harmonizované účtové osnovy, zatímco účetní ostatních orgánů vymezují postupy účtování pro své příslušné orgány.
(28)
V zájmu snazšího provádění určitých programů nebo akcí, jímž jsou pověřeny zejména finanční instituce, by mělo toto nařízení stanovit možnost zřizovat svěřenské účty. Tyto bankovní účty by měly být zřizovány jménem Komise nebo na její účet v účetním systému finanční instituce. Spravovat by je měla tato finanční instituce, odpovědnost za tuto správu by měla nést příslušná schvalující osoba a mělo by být možné je zřizovat v jiných měnách než v eurech.
(29)
Pokud jde o příjmové operace, je vzhledem k rozpočtovým potřebám nutno zefektivnit pravidla, jimiž se řídí odhady pohledávek. Tyto odhady by se měly povinně zaznamenávat v případě, lze-li příslušné příjmy očekávat s určitou mírou pravděpodobnosti a přiměřeně je kvantifikovat. V zájmu zjednodušení by měla být zavedena některá zvláštní ustanovení o postupech pro úpravu a rušení odhadů pohledávek.
(30)
Měla by být jasněji vymezena i zpřísněna pravidla pro inkaso. Zejména by mělo být upřesněno, že zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie. Mimoto by k posílení ochrany finančních zájmů Unie členské státy neměly s nároky na vrácení finančních prostředků Unie zacházet méně výhodně, než je tomu u nároků veřejných subjektů na jejich území.
(31)
S přihlédnutím k nutnosti snížit riziko související se správou dočasně vybraných pokut, sankcí a veškerých příjmů z nich plynoucích by tyto částky měly být zaznamenávány jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v rozpočtovém roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků proti rozhodnutí o uložení pokuty nebo sankce.
(32)
V souladu se zásadou řádného finančního řízení by měly být jasněji vymezeny jednotlivé druhy plateb. Platby předběžného financování by navíc měla pravidelně zúčtovávat příslušná schvalující osoba v souladu s účetními pravidly, která vymezí účetní Komise. Za tímto účelem by měly smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody obsahovat příslušná ustanovení.
(33)
Toto nařízení by mělo podporovat cíl vytvoření elektronické správy, a zejména využívání elektronických údajů při výměně informací mezi orgány a třetími osobami.
(34)
Za určitých podmínek by měla být povolena možnost společných zadávacích řízení se státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO) nebo se zeměmi kandidujícími na členství v Unii.
(35)
Pravidla pro vyloučení, zejména z účasti na zadávacích řízeních, by měla být zdokonalena, aby se posílila ochrana finančních zájmů Unie.
(36)
Vzhledem k tomu, že využívání vlastních zdrojů ECB a EIB je předmětem finančního zájmu Unie, měly by tyto finanční instituce získat přístup k informacím z ústřední databáze zřízené k ochraně finančních zájmů Unie.
(37)
Pro uveřejňování rozhodnutí o uložení správních a finančních sankcí, zejména ve vztahu k veřejným zakázkám, je třeba přijmout řádný právní základ, který bude v souladu s požadavky na ochranu údajů. Z důvodu ochrany údajů a bezpečnosti by uveřejňování těchto rozhodnutí mělo zůstat i nadále nepovinné.
(38)
Požadavek, aby zhotovitelé, dodavatelé a poskytovatelé poskytnuli záruky, by již neměl být automatický, nýbrž by měl být založen na analýze rizik.
(39)
Z důvodu právní jistoty je nutné jasně stanovit rozsah grantů a finančních nástrojů. Podrobnější vymezení zvláštních podmínek vztahujících se na granty na jedné straně a na finanční nástroje na straně druhé by rovněž mělo přispět k maximalizaci dopadu obou typů finanční podpory.
(40)
Pravidla pro udělování grantů, která se vztahují na subjekty vytvořené zvlášť za účelem určité akce, by měla být upravena, aby usnadnila přístup k financování Unií a správu grantů žadatelům o grant a příjemcům grantů, kteří se dohodli pracovat společně v rámci společenství nebo seskupení zřízeného v souladu s vnitrostátním právem, zejména pokud zvolená právní forma poskytuje pevné a spolehlivé prostředí spolupráce. Kromě toho, s ohledem na omezená finanční rizika pro Unii a nutnost vyhnout se přidání další vrstvy smluvních požadavků ke stávajícím strukturálním ujednáním, by měly mít subjekty přidružené k příjemci grantu trvalým kapitálovým nebo právním vztahem právo vykazovat náklady způsobilé k financování z grantu, aniž by musely splňovat veškeré povinnosti, které má příjemce grantu.
(41)
Zkušenosti s financováním za použití jednorázových částek a paušálů ukázaly, že tyto formy financování značně zjednodušily správní postupy a podstatně snížily riziko chyb. Vedle toho se pro některé typy akcí ukázalo vhodným financování na základě výstupů. V této souvislosti by se měly zpružnit podmínky využívání zjednodušených forem grantů stanovených na základě jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálů. Zejména by mělo být povoleno stanovovat částky na základě individuálního přístupu k příjemcům grantu, a to i v případech, kdy daný příjemce tyto částky vykazuje v souladu se svými obvyklými postupy účtování nákladů, aby se snížily administrativní zátěž a náklady nesené příjemcem grantu zvlášť za účelem poskytování finančních zpráv Unii.
(42)
S cílem odstranit překážky účasti na grantových programech Unie osobám, které mají nutnou odbornost, avšak nejsou odměňovány formou mzdy, jak tomu může být u osob pracujících v malých strukturách, by pravidla vztahující se na granty měla přihlížet ke konkrétním systémům odměňování, které uplatňují malé a střední podniky, jak jsou vymezeny v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 týkajícím se vymezení mikropodniků a malých a středních podniků (5).
(43)
Zásady neziskovosti a spolufinancování by měly být upraveny s ohledem na praktické zkušenosti a na rozdíly v jejich výkladu a uplatňování, jež vedou k chybám a příležitostně i k nezamýšleným účinkům. Zejména je nutné zaměřit definici zisku na způsobilé náklady a příjmy získané k jejich financování, aby došlo ke zjednodušení podávání zpráv příjemci grantů a aby tito příjemci diverzifikovali své zdroje financování. Komise by navíc neměla předpokládat, že další dárci nebudou chtít získat přebytek, který by vznikl na základě jejich příspěvku, zpět, a proto by měla inkasovat pouze zisk, který je úměrný udělenému grantu. A konečně, ukázalo se, že zásada postupného snižování grantů na provozní náklady není účinným nástrojem k omezení závislosti příjemců grantů na finančních prostředcích Unie. Navíc po nezbytném zavedení výjimek v řadě základních právních aktů a v případě zjednodušené formy udělování grantů došlo k podstatnému omezení použitelnosti zásady postupného snižování. Proto by se měl vzhledem k těmto nevýhodám zrušit požadavek na postupné snižování grantů udělených na provozní náklady.
(44)
Subjektům s omezenými administrativními zdroji, které mohou být přednostní cílovou skupinou některých grantových programů a být nezbytné pro dosažení politických cílů Unie, by měl být přístup k finančním prostředkům Unie usnadněn dalším zjednodušením postupů týkajících se grantů nízké hodnoty.
(45)
Za účelem zajištění právní jistoty a vytvoření jediného souboru základních finančních pravidel, o který se mohou příjemci grantů opírat při všech programech Unie, by mělo toto nařízení stanovit kritéria pro způsobilost nákladů a konkrétní podmínky, které se vztahují na určité kategorie nákladů, a mělo by vyžadovat jejich důsledné uplatňování.
(46)
Měly by být harmonizovány podmínky spolufinancování formou přijímání věcného plnění od třetích osob a podmínky stanovování jeho hodnoty, aby se snížila rizika chyb a sporů.
(47)
Z důvodu transparentnosti a aby byly zohledněny jejich specifická omezení vzhledem k plánování, měli by být žadatelé o grant ve výzvě k podávání návrhů informováni o době, která podle očekávání uplyne do podpisu grantové dohody nebo do oznámení o udělení grantu. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo stanovit referenční dobu založenou na zkušenostech a na očekávaných důsledcích zavedených zjednodušujících opatření.
(48)
Jsou-li zjištěny systémové nebo opakující se chyby, které mají významný dopad na řadu grantů, mělo by být za přísných podmínek povoleno rozšíření zjištění auditu na neauditované granty, na něž mají tyto chyby dopad, aby se snížila finanční a administrativní zátěž spojená s kontrolami a audity na místě. K extrapolaci míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, by se Komise měla uchýlit pouze v případě, kdy není možné nebo účelné za vynaložení přiměřeného úsilí pro každý z těchto grantů přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů.
(49)
Toto nařízení by mělo stanovit standardní doby, po které jsou příjemci grantu povinni uchovávat dokumenty týkající se grantů poskytnutých Unií, aby se zabránilo rozdílným nebo neúměrným smluvním požadavkům a současně poskytl Komisi a Účetnímu dvoru dostatek času k získání přístupu k těmto údajům a k provedení kontrol ex post a auditů nezbytných pro ochranu finančních zájmů Unie.
(50)
Za určitých podmínek by měla být rozšířena možnost příjemce grantu poskytovat finanční podporu třetím osobám, aby se usnadnilo řádné provádění programů zaměřených mimo jiné na velkou skupinu fyzických osob, jichž lze dosáhnout pouze za pomoci grantů přidělovaných na kaskádovém principu. Nicméně je nutné zachovat zásadu, podle níž příjemce grantu nesmí při poskytování finanční podpory třetím osobám jednat dle vlastního uvážení, zejména s cílem zamezit záměně možnosti dané příjemcům grantů, aby na vlastní odpovědnost navrhovali a prováděli akce, jež obdrží finanční podporu jakožto činnosti způsobilé k financování, s možností pověřit určité subjekty nebo osoby úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci sdíleného nebo nepřímého řízení.
(51)
Mělo by se usnadnit využívání cen jakožto cenné formy finanční podpory a ujasnit příslušná pravidla, aby byly ceny odděleny od systému grantů a aby byl odstraněn odkaz na předpokládané náklady. Ceny však nejsou vhodné pro všechny cíle politiky Unie, a měly by se proto považovat za doplněk dalších finančních nástrojů, jako jsou granty, nikoli za jejich náhradu.
(52)
Finanční nástroje mohou přispívat k maximalizaci účinku finančních prostředků Unie, jestliže jsou tyto finanční prostředky spojeny s dalšími zdroji a aktivují je. Vzhledem k tomu, že tyto finanční nástroje nelze považovat za služby nebo granty, je zapotřebí zavést nový druh finanční podpory. Finanční nástroje by měly být využívány pouze za přísných podmínek, aby pro rozpočet nevznikala žádná rozpočtová rizika a aby nemohlo dojít k narušování trhu, které by bylo v rozporu s pravidly pro státní podporu.
(53)
V rámci ročního přídělu prostředků schváleného Evropským parlamentem a Radou na určitý program by se měly finanční nástroje využívat pouze doplňkově, a to na základě hodnocení ex ante, které prokáže, že z hlediska dosažení politických cílů Unie jsou tyto finanční nástroje účinnější než jiné formy financování Unií, včetně grantů.
(54)
Finanční nástroje by měly být schváleny základním právním aktem, který stanoví zejména jejich cíle a dobu použití. Jsou-li v řádně odůvodněných případech finanční nástroje vytvořeny jinak než základním právním aktem, měly by být v rámci rozpočtu schváleny Evropským parlamentem a Radou.
(55)
Měly by být vymezeny nástroje spadající potenciálně pod část první hlavu VIII, jako jsou půjčky, záruky, kapitálové investice, kvazikapitálové investice a nástroje pro sdílení rizik. Definice nástrojů pro sdílení rizik by měla umožňovat zařazení podpory úvěrů v případě projektových dluhopisů, pokrytí rizika spojeného s obsluhou dluhu a omezení úvěrových rizik držitelů dluhopisů na základě podpory úvěrů ve formě půjčky nebo záruky.
(56)
Roční splátky, včetně splátek kapitálu, poskytnutých záruk a splátek jistin půjček by měly představovat vnitřní účelově vázané příjmy. Příjmy včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech by se měly do rozpočtu zahrnout až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení. Toto nařízení by mělo stanovit zásady a podmínky týkající se finančních nástrojů a pravidla pro omezení finanční odpovědnosti Unie, boj proti podvodům a praní peněz, likvidaci finančních nástrojů a výkaznictví.
(57)
Předkládání účetních závěrek by mělo být zjednodušeno tím, že účetní závěrky Unie budou obsahovat pouze konsolidované finanční výkazy a souhrnné rozpočtové účty. Rovněž by mělo být vyjasněno, že se proces konsolidace týká pouze orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním.
(58)
Jak vyžadují mezinárodně uznávané účetní standardy, z nichž vycházejí účetní předpisy Unie, měly by se penzijní závazky a další závazky týkající se zaměstnaneckých výhod zaznamenávat v účtech Unie, samostatně vykazovat v rozvaze Unie a podrobněji vysvětlit v příloze k účetním výkazům.
(59)
Aby se jasně oddělily úkoly a odpovědnost účetního Komise od úkolů a odpovědnosti, jimiž jsou pověřeni účetní orgánů, subjektů zřízených na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu, a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly stanovenými účetním, měl by každý orgán nebo subjekt připravit zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok a do 31. března následujícího rozpočtového roku ji zaslat Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru.
(60)
Je nezbytné aktualizovat pravidla a zásady Unie týkající se účetnictví, aby se zajistil jejich soulad s Mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor.
(61)
Účetní dvůr by měl zajistit, aby jakákoli jeho zjištění, která by mohla mít vliv na účetní závěrku auditovaných subjektů nebo na legalitu anebo správnost uskutečněných operací, byla předána dotčeným orgánům nebo subjektům včas, aby měly dostatek času na tato zjištění reagovat.
(62)
Měla by být aktualizována ustanovení týkající se předběžné a konečné účetní závěrky, aby byly především pro účely výkaznictví poskytovány informace, jež by měly doprovázet účetní závěrky zaslané účetnímu Komise za účelem konsolidace.
(63)
Pokud jde o informace, které má Komise předkládat v souvislosti s udílením absolutoria, měla by Komise Evropskému parlamentu a Radě předložit zejména hodnotící zprávu o financích Unie podle článku 318 Smlouvy o fungování EU.
(64)
Pokud jde o zvláštní ustanovení tohoto nařízení týkající se strukturálních fondů, fondů soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva spravovaných v rámci sdíleného řízení, je třeba zachovat možnost vrácení plateb předběžného financování a opětovného dání k dispozici prostředků za podmínek uvedených v prohlášení Komise v příloze k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (6). Odchylně od pravidla pro přenos prostředků by Komise rovněž měla mít možnost přenášet prostředky na závazky, které jsou k dispozici na konci rozpočtového roku a které plynou z vracení plateb uhrazených v rámci předběžného financování, a to až do ukončení programu, a využít tyto prostředky na závazky, pokud jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
(65)
Je třeba vyjasnit účast Společného výzkumného střediska (SVS) na zadávacích řízeních a řízeních o udělování grantů. Příjmy vyplývající z činností, které souvisejí s účastí na těchto řízeních, by navíc měly být výjimečně považovány za vnější účelově vázané příjmy, aby byly tyto související činnosti prováděny efektivně.
(66)
Zvláštní ustanovení o provádění vnějších akcí by měla být přizpůsobena změnám způsobů plnění rozpočtu a měl by být stanoven diferencovaný přístup pro případy, kdy Unie musí reagovat na naléhavé humanitární situace, mezinárodní krize nebo potřeby třetích zemí, které procházejí procesem demokratizace.
(67)
Toto nařízení by mělo stanovit obecné podmínky, za nichž je možné poskytnout rozpočtovou podporu jako nástroj v rámci vnější činnosti. Tyto podmínky by se měly vztahovat k zajišťování dostatečně transparentního, spolehlivého a účinného hospodaření s veřejnými finančními prostředky. Komise by měla navíc v rozhodnutích o financování rozhodnout o cílech a očekávaných výsledcích, na jejichž dosažení by měla být vázána výplata rozpočtové podpory. Tyto prvky a podmínky, za nichž má být rozpočtová podpora vyplácena, by měly být obsaženy ve finanční dohodě uzavřené s přijímající zemí.
(68)
Komise by měla mít pravomoc vytvářet a spravovat svěřenské fondy Unie pro akce v případě mimořádných událostí, po odeznění těchto událostí a pro tematicky zaměřené akce, aby se posílila mezinárodní úloha Unie v oblasti vnějších akcí a rozvoje, jakož i zvýšila její viditelnost a efektivita její činnosti. Ačkoli tyto svěřenské fondy nebudou začleněny do rozpočtu, měly by být spravovány podle tohoto nařízení v míře, která je zapotřebí pro zajištění bezpečnosti a transparentnosti při využívání finančních prostředků Unie. Komise by za tímto účelem měla předsedat správní radě jednotlivých svěřenských fondů, aby zajistila zastoupení dárců a rozhodovala o využívání finančních prostředků. Funkci účetního pro všechny svěřenské fondy by měl navíc vykonávat účetní Komise.
(69)
Lhůta pro uzavírání smluv a schvalování grantů subjekty, jimž bylo v rámci nepřímého řízení svěřeno provádění vnějších akcí, by měla být omezena na tři roky od podpisu pověřovací dohody, pokud nenastanou konkrétní naléhavé vnější okolnosti. Tato lhůta by se však neměla vztahovat na víceleté programy prováděné v rámci postupů pro strukturální fondy. Pravidla pro zrušení prostředků v případě těchto víceletých programů by měla stanovit odvětvová pravidla.
(70)
S ohledem na zvláštní pravidla o zadávání veřejných zakázek týkající se vnějších akcí by se mělo státním příslušníkům třetích zemí usazeným v přijímajících zemích umožnit, aby se účastnili zadávacích řízení, a to i tehdy, je-li určitý program prováděn bez základního právního aktu a je to řádně odůvodněno výjimečnými okolnostmi.
(71)
Způsob, jakým orgány v současnosti hlásí Evropskému parlamentu a Radě projekty v oblasti nemovitostí, by měl být zlepšen. Orgány by měly Evropský parlament a Radu předem informovat o svých budoucích projektech v oblasti nemovitostí a o různých fázích těchto projektů. V případě projektů v oblasti nemovitostí se značným dopadem na rozpočet by se mělo vyžadovat schválení Evropským parlamentem a Radou, a nikoli jejich pouhé stanovisko.
(72)
Orgány by měly mít možnost vytvořit si dlouhodobou strategii v oblasti nemovitostí a využívat nižších úrokových sazeb, které se uplatňují v důsledku příznivého úvěrovému ratingu Unie na finančních trzích. Za tímto účelem by měly mít možnost brát si půjčky na nákup nemovitostí. To by umožnilo řešit složitost stávajícího systému a zároveň ušetřit na nákladech a zavést větší transparentnost.
(73)
Na základě zkušeností by toto nařízení mělo jasně stanovit rozsah činnosti, výběrové řízení a platové podmínky týkající se fyzických osob, které jsou vybírány jako odborníci.
(74)
Za účelem doplnění a změn některých prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Obsah a rozsah každého přenesení pravomocí jsou podrobně uvedeny v příslušných článcích. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci vypracovávání aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(75)
Toto nařízení by mělo být revidováno jen tehdy, je-li to nezbytné, ale nejpozději dva roky před uplynutím platnosti prvního víceletého finančního rámce následujícího po roce 2013. Příliš časté revize jsou spojeny s nepřiměřenými náklady na přizpůsobení správních struktur a postupů novým pravidlům. Platná pravidla mohou být navíc uplatňována příliš krátkou dobu na to, aby z toho bylo možné vyvodit platné závěry.
(76)
Měla by se stanovit přechodná ustanovení. Toto nařízení by se mělo uplatňovat pouze po přijetí aktů v přenesené pravomoci, které mají obsahovat pravidla pro jeho uplatňování, jež by měly vstoupit v platnost v prosinci 2012. S cílem vyhnout se tomu, že by se nové finanční nařízení začalo uplatňovat poslední měsíc v roce, je vhodné jeho použitelnost odložit na 1. leden 2013. Navíc je vhodné odložit použitelnost ustanovení týkajících se způsobů plnění rozpočtu a finančních nástrojů na 1. leden 2014, aby byl zajištěn soulad s odvětvovými pravidly. A konečně, aby bylo možné ustanovení o převodu prostředků na platby v rámci strukturálních fondů na konci roku uplatňovat již v rozpočtu na rok 2012, je vhodné, aby se uvedená ustanovení použila již ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(77)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, aby bylo možné včas přijmout akty v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení. Včasný vstup tohoto nařízení v platnost je nezbytný k tomu, aby byla pravidla obsažená v aktech v přenesené pravomoci použitelná od 1. ledna 2013, a nenastaly tak obtíže spojené se změnou finančních pravidel v průběhu rozpočtového roku.
(78)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7) a vydal stanovisko dne 15. dubna 2011 (8),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST PRVNÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanovuje pravidla pro sestavování a plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie a pro předkládání účetnictví a jeho audit.
2. Toto nařízení se vztahuje na plnění rozpočtu Zásobovací agentury Euratomu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„Unií“ Evropská unie, Evropské společenství pro atomovou energii nebo obojí, podle souvislostí;
b)
„orgánem“ Evropský parlament, Evropská rada, Rada, Evropská komise, Soudní dvůr Evropské unie, Účetní dvůr, Evropský hospodářský a sociální výbor, Výbor regionů, evropský veřejný ochránce práv, evropský inspektor ochrany údajů a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ); Evropská centrální banka se za orgán Unie nepovažuje;
c)
„rozpočtem“ nástroj, jímž se pro každý rozpočtový rok stanovují a schvalují veškeré příjmy a výdaje, které se pro Unii považují za nezbytné;
d)
„základním právním aktem“ právní akt, který stanovuje právní základ pro činnost a pro plnění odpovídajících výdajů zapsaných do rozpočtu.
Základní právní akt může mít kteroukoli z těchto forem:
i)
při uplatňování Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) formu nařízení, směrnice nebo rozhodnutí ve smyslu článku 288 Smlouvy o fungování EU, nebo
ii)
při uplatňování hlavy V Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) jednu z forem uvedených v čl. 26 odst. 2, čl. 28 odst. 1, článku 29, čl. 31 odst. 2 a v článcích 33 a 37 Smlouvy o EU.
Doporučení a stanoviska se nepovažují za základní právní akty;
e)
„způsobem plnění rozpočtu“ způsob plnění rozpočtu popsaný v článku 58, 59 nebo 60;
f)
„pověřovací dohodou“ dohoda uzavřená se subjekty a osobami pověřenými úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i) až viii);
g)
„příjemcem grantu“ fyzická nebo právnická osoba, s níž byla podepsána grantová dohoda nebo které bylo oznámeno rozhodnutí o udělení grantu;
h)
„zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem“ fyzická nebo právnická osoba, jíž byla zadána veřejná zakázka;
i)
„příjemcem finančních prostředků“ příjemce grantu, zhotovitel, dodavatel nebo poskytovatel anebo kterákoli fyzická či právnická osoba, která získá ceny nebo finanční prostředky v rámci určitého finančního nástroje;
j)
„cenou“ finanční příspěvek udílený jako odměna za úspěch v soutěži;
k)
„půjčkou“ smlouva, která zavazuje poskytovatele půjčky k tomu, aby dal příjemci půjčky k dispozici peněžní částku v dohodnuté výši a na dohodnutou dobu, již je příjemce půjčky povinen splatit v dohodnuté době;
l)
„zárukou“ písemný závazek, kterým ručitel přebírá odpovědnost za všechny či některé závazky či povinnosti třetí osoby anebo nebo za úspěšné splnění povinností touto třetí osobou, nastane-li událost, která vede k uplatnění takové záruky, například prodlení při splácení půjčky;
m)
„kapitálovou investicí“ poskytnutí kapitálu společnosti investorem přímo či nepřímo výměnou za celkové nebo částečné vlastnictví této společnosti, při němž může investor převzít určitou kontrolu nad řízením společnosti a podílet se na jejím zisku;
n)
„kvazikapitálovou investicí“ takový typ financování, které stojí mezi kapitálovou investicí a dluhem, je rizikovější než přednostní dluh a méně rizikové než běžná kapitálová investice. Kvazikapitálové investice mohou mít strukturu dluhu, obvykle nezajištěného a podřízeného, který lze převést na kapitál nebo na preferenční kapitál;
o)
„nástrojem ke sdílení rizik“ finanční nástroj, který umožňuje sdílet definované riziko mezi dvěma či více subjekty, případně výměnou za dohodnutou odměnu;
p)
„finančními nástroji“ opatření finanční podpory Unie poskytovaná z rozpočtu na doplňkovém základě a zaměřená na plnění jednoho nebo více konkrétních politických cílů Unie. Tyto nástroje mohou mít formu kapitálových či kvazikapitálových investic, půjček nebo záruk anebo jiných nástrojů ke sdílení rizik a tam, kde je to vhodné, mohou být spojeny s granty;
q)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
r)
„kontrolou“ jakékoli opatření přijaté za účelem poskytnutí přiměřené záruky účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací, spolehlivosti výkaznictví, ochrany majetku a informací, předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a náprava a následná opatření reagující na tyto podvody a nesrovnalosti, jakož i náležité řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotyčných plateb. Kontroly mohou zahrnovat různá ověření, jakož i provádění jakýchkoli strategií a postupů k dosažení cílů uvedených v první větě;
s)
„ověřením“ ověření konkrétního aspektu příjmové nebo výdajové operace.
Článek 3
Soulad sekundárních právních předpisů s tímto nařízením
1. Ustanovení, která se týkají plnění příjmů a výdajů rozpočtu a jsou obsažena v základním aktu, musí dodržovat rozpočtové zásady stanovené v části první hlavě II.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, musí být ve všech návrzích nebo jejich změnách předložených legislativnímu orgánu jasně vyznačena ustanovení obsahující odchylky od ustanovení jiných než části první hlavy II nebo od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a v příslušných bodech odůvodnění a v důvodové zprávě ke každému takovému návrhu musí být uvedeny konkrétní důvody těchto odchylek.
Článek 4
Lhůty, data a termíny
Není-li stanoveno jinak, vztahuje se na lhůty stanovené v tomto nařízení nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 ze dne 3. června 1971, kterým se určují pravidla pro lhůty, data a termíny (10).
Článek 5
Ochrana osobních údajů
Tímto nařízením nejsou dotčeny požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (11) a nařízení (ES) č. 45/2001.
HLAVA II
ROZPOČTOVÉ ZÁSADY
Článek 6
Dodržování rozpočtových zásad
Rozpočet musí být sestavován a plněn v souladu se zásadami jednotnosti, správnosti rozpočtu, ročního rozpočtu, vyrovnanosti, zúčtovací jednotky, univerzálnosti, specifikace, řádného finančního řízení vyžadujícího účinnou a účelnou vnitřní kontrolu a transparentnosti, jak jsou stanoveny v tomto nařízení.
KAPITOLA 1
Zásada jednotnosti a správnosti rozpočtu
Článek 7
Oblast působnosti rozpočtu
1. Rozpočet zahrnuje:
a)
příjmy a výdaje Unie včetně správních výdajů, které vznikají orgánům z ustanovení Smlouvy o EU v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, a operačních výdajů, které vzniknou z uplatňování uvedených ustanovení, pokud jdou k tíži rozpočtu;
b)
příjmy a výdaje Evropského společenství pro atomovou energii.
2. V rozpočtu se v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. d) zaznamenávají záruky pro výpůjční a úvěrové operace Unie, včetně operací v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace a systému pomoci platebním bilancím.
Článek 8
Zvláštní pravidla o zásadě jednotnosti a správnosti rozpočtu
1. Aniž je dotčen článek 83, lze příjem vybrat nebo výdaj uskutečnit pouze tehdy, je-li zaznamenán v některé rozpočtové položce.
2. Výdaje mohou být přiděleny na závazek nebo schváleny pouze v rámci schválených prostředků.
3. Do rozpočtu mohou být zapsány jen prostředky, které odpovídají výdajům považovaným za nezbytné.
4. Úrokové výnosy z plateb předběžného financování uskutečněných z rozpočtu nepřísluší Unii, pokud to nevyplývá z pověřovacích dohod jiných než pověřovacích dohod uzavřených s třetími zeměmi nebo subjekty jimi určenými. V případech, pro které je tak stanoveno, se úrok buď znovu použije na příslušnou činnost, nebo se v souladu s čl. 23 odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) odečte od žádostí o platby, nebo se získá zpět.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zúčtování úrokových výnosů z plateb předběžného financování.
KAPITOLA 2
Zásada ročního rozpočtu
Článek 9
Definice
Prostředky zapsané do rozpočtu se schvalují na dobu jednoho rozpočtového roku, který začíná 1. ledna a končí 31. prosince.
Článek 10
Druhy prostředků
1. Rozpočet obsahuje rozlišené prostředky, které sestávají z prostředků na závazky a z prostředků na platby, a nerozlišené prostředky.
2. S výhradou čl. 86 odst. 4 a čl. 189 odst. 2 kryjí prostředky na závazky v průběhu rozpočtového roku celkové náklady přijatých právních závazků.
3. Prostředky na platby kryjí platby prováděné ke splnění právních závazků přijatých během rozpočtového roku nebo v předchozích rozpočtových rocích.
4. Odstavci 1 a 2 tohoto článku nejsou dotčena zvláštní ustanovení části druhé hlav I, IV a VI ani možnost, aby byly prostředky přiděleny na závazek jako celek nebo aby byly rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky.
Článek 11
Účtování příjmů a prostředků
1. Příjmy rozpočtového roku se zaúčtují za daný rozpočtový rok na základě částek vybraných v průběhu tohoto rozpočtového roku. Vlastní zdroje na měsíc leden následujícího rozpočtového roku lze však poskytnout předem podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (12).
2. Vlastní zdroj vycházející z daně z přidané hodnoty, doplňkový zdroj založený na hrubém národním důchodu a případné finanční příspěvky mohou být účetně upraveny podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Prostředky schválené na určitý rozpočtový rok se použijí výhradně k pokrytí výdajů přidělených na závazek a zaplacených v dotčeném rozpočtovém roce a k pokrytí dlužných částek na základě závazků z předchozích rozpočtových roků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků přidělených na daný rozpočtový rok.
4. Závazky se zaúčtují na základě právních závazků přijatých do 31. prosince. Výjimkou jsou souhrnné rozpočtové závazky uvedené v čl. 86 odst. 4 a finanční dohody uvedené v čl. 189 odst. 2 a uzavřené s třetími zeměmi, které se zaúčtují na základě rozpočtových závazků přijatých do 31. prosince.
5. Platby se zaúčtují do rozpočtového roku na základě plateb provedených účetním do 31. prosince uvedeného roku.
6. Odchylně od odstavců 3, 4 a 5 se výdaje Evropského zemědělského záručního fondu účtují do rozpočtového roku podle pravidel uvedených v části druhé hlavě I.
Článek 12
Přidělení prostředků na závazky
Prostředky zapsané v rozpočtu lze přidělit na závazky s účinkem od 1. ledna, jakmile byl rozpočet s konečnou platností přijat, není-li v části druhé hlavách I a VI stanoveno jinak.
Článek 13
Zrušení a přenos prostředků
1. Prostředky, které nebyly použity do konce rozpočtového roku, pro který byly zapsány v rozpočtu, se ruší.
Prostředky však mohou být přeneseny, a to výlučně do následujícího rozpočtového roku, v souladu s odstavci 2 a 3 na základě rozhodnutí dotčeného orgánu přijatého do 15. února, anebo mohou být přeneseny automaticky v souladu s odstavcem 4.
2. U rozlišených prostředků na závazky a nerozlišených prostředků, které nejsou na konci rozpočtového roku dosud přiděleny na závazky, lze přenést:
a)
částky odpovídající prostředkům na závazky nebo nerozlišeným prostředkům na závazky týkajícím se projektů v oblasti nemovitostí, u kterých byla většina přípravných etap přidělení na určitý závazek dokončena do 31. prosince. Tyto částky mohou být přiděleny na závazek do 31. března následujícího roku nebo, v případě částek týkajících se projektů v oblasti nemovitostí, do 31. prosince následujícího roku;
b)
částky, které jsou nezbytné, poněvadž legislativní orgán přijal základní právní akt v průběhu posledního čtvrtletí rozpočtového roku a Komise nebyla schopna prostředky určené na tento účel přidělit na závazky do 31. prosince.
3. U prostředků na platby lze přenést částky nezbytné ke krytí stávajících závazků nebo závazků spojených s přenášenými prostředky na závazky, pokud prostředky na platby stanovené v příslušných rozpočtových položkách na příští rozpočtový rok nedostačují požadavkům.
Dotčený orgán použije přednostně prostředky schválené na běžný rozpočtový rok a teprve po jejich vyčerpání použije prostředky přenesené.
4. Nerozlišené prostředky, které na konci rozpočtového roku odpovídají řádně smluvně podloženým povinnostem, se automaticky přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku.
5. O přijatém rozhodnutí o přenosu prostředků uvědomí dotčený orgán Evropský parlament a Radu do 15. března a pro každou rozpočtovou položku uvede, jak byla kritéria uvedená v odstavcích 2 a 3 použita na každý přenos.
6. Aniž je dotčen článek 14, prostředky zapsané do rezervy a prostředky na výdaje na zaměstnance se nepřenášejí. Pro účely tohoto článku zahrnují výdaje na zaměstnance odměny a příspěvky pro členy a zaměstnance orgánů, na které se vztahuje služební řád.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rušení prostředků a jejich přenášení do dalšího rozpočtového roku.
Článek 14
Pravidla pro přenos účelově vázaných příjmů
Přenos účelově vázaných příjmů uvedených v článku 21 a z nich plynoucích prostředků, které k 31. prosinci zůstaly nevyužity a jsou k dispozici, se řídí těmito pravidly:
a)
vnější účelově vázané příjmy se přenášejí automaticky a musí být zcela využity dříve, než jsou ukončeny všechny operace související s programem nebo akcí, na něž byly tyto příjmy účelově vázány. Vnější účelově vázané příjmy obdržené v průběhu posledního roku trvání programu nebo akce se mohou využít v prvním roce trvání následujícího programu nebo akce;
b)
vnitřní účelově vázané příjmy se přenášejí výlučně do následujícího rozpočtového roku, s výjimkou vnitřních účelově vázaných příjmů vymezených v čl. 21 odst. 3 písm. g), které se přenášejí automaticky.
Článek 15
Zrušení přidělení prostředků na závazek
Aniž jsou dotčeny články 178 a 182, pokud je přidělení prostředků na závazek v kterémkoli rozpočtovém roce následujícím po zápisu prostředků do rozpočtu zrušeno, protože akce, na niž byly prostředky určeny, nebyla provedena nebo byla provedena jen částečně, odpovídající prostředky se zruší.
Článek 16
Pravidla vztahující se na případy pozdního přijetí rozpočtu
1. Není-li na začátku rozpočtového roku rozpočet s konečnou platností přijat, použije se postup stanovený v čl. 315 prvním pododstavci Smlouvy o fungování EU (systém prozatímních dvanáctin). Závazky lze přijímat a platby lze uskutečňovat v mezích stanovených v odstavci 2 tohoto článku.
2. Závazky lze přijímat podle kapitol do výše jedné čtvrtiny celkové výše prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, zvýšené o jednu dvanáctinu za každý ukončený měsíc.
Horní mez prostředků stanovená v návrhu rozpočtu nesmí být překročena.
Platby lze uskutečňovat měsíčně podle kapitol až do výše jedné dvanáctiny prostředků schválených v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Tato částka však nesmí překročit jednu dvanáctinu prostředků zapsaných ve stejné kapitole návrhu rozpočtu.
3. Prostředky schválenými v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok, jak je uvedeno v odstavcích 1 a 2, se rozumějí prostředky, které byly odsouhlaseny v rozpočtu, včetně opravných rozpočtů, po úpravě o převody uskutečněné v daném rozpočtovém roce.
4. Pokud to kontinuita činnosti Unie a potřeby řízení vyžadují, může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou, s výjimkou řádně odůvodněných případů, schválit výdaje nad rámec jedné prozatímní dvanáctiny, které však nepřekračují součet čtyř prozatímních dvanáctin, pro závazky i pro platby nad rámec prozatímních dvanáctin poskytnutých automaticky podle odstavců 1 a 2. Rozhodnutí o schválení výdajů předá Rada neprodleně Evropskému parlamentu.
Uvedené rozhodnutí vstupuje v platnost třicet dnů po přijetí, pokud Evropský parlament:
a)
v této lhůtě nerozhodne většinou hlasů všech svých členů o snížení těchto výdajů, přičemž v tomto případě Komise předloží nový návrh; nebo
b)
neinformuje Radu a Komisi o tom, že tyto výdaje snížit nechce, přičemž v tomto případě rozhodnutí vstoupí v platnost před uplynutím třiceti dnů.
Dodatečné dvanáctiny se schvalují jako celek a nelze je rozdělovat.
5. Nestačí-li pro určitou kapitolu schválení čtyř prozatímních dvanáctin poskytnutých v souladu s odstavcem 4 ke krytí nezbytných výdajů tak, aby nedošlo k přerušení kontinuity činnosti Unie v dané oblasti, lze výjimečně schválit překročení výše prostředků zapsaných v odpovídající kapitole rozpočtu na předchozí rozpočtový rok. Evropský parlament a Rada v takovém případě postupují podle odstavce 4. Celková výše prostředků dostupných v rozpočtu na předchozí rozpočtový rok nebo v předloženém návrhu rozpočtu však nesmí být v žádném případě překročena.
KAPITOLA 3
Zásada vyrovnanosti
Článek 17
Definice a oblast působnosti
1. Rozpočet musí být vyrovnaný co do příjmů a prostředků na platby.
2. Unie a subjekty uvedené v článku 208 si nesmějí v rámci rozpočtu brát půjčky.
Článek 18
Zůstatek rozpočtového roku
1. Zůstatek každého rozpočtového roku se zapisuje do rozpočtu následujícího rozpočtového roku jako příjem v případě přebytku nebo jako prostředky na platby v případě schodku.
2. Odhady takových příjmů nebo prostředků na platby se zapisují do rozpočtu během rozpočtového procesu prostřednictvím návrhu na změnu předloženého v souladu s článkem 39. Odhady se vypracovávají v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
3. Po předložení předběžné účetní závěrky za každý rozpočtový rok se rozdíl mezi touto závěrkou a odhady zapisuje do rozpočtu pro následující rozpočtový rok prostřednictvím opravného rozpočtu, jehož jediným předmětem je právě uvedený rozdíl. V tomto případě Komise předloží návrh opravného rozpočtu do patnácti dnů po předložení předběžné účetní závěrky současně Evropskému parlamentu a Radě.
KAPITOLA 4
Zásada zúčtovací jednotky
Článek 19
Používání eura
1. Víceletý finanční rámec a rozpočet se sestavují a plní v eurech a účty se vedou v eurech. Pro účely peněžních toků uvedených v čl. 68 odst. 1 jsou však účetní, v případě zálohových účtů správci zálohových účtů a pro účely správního řízení Komise a ESVČ příslušná schvalující osoba oprávněni provádět operace v jiných měnách za podmínek stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přepočítacího kurzu mezi eurem a ostatními měnami.
KAPITOLA 5
Zásada univerzálnosti
Článek 20
Definice a oblast působnosti
Aniž je dotčen článek 21, celkové příjmy pokrývají celkové prostředky na platby. Aniž je dotčen článek 23, všechny příjmy a výdaje se vykazují v plné výši bez jakýchkoli vzájemných zápočtů.
Článek 21
Účelově vázané příjmy
1. Pro financování specifických výdajů se použijí vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy.
2. Vnější účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
finanční příspěvky členských států na určité výzkumné programy v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000;
b)
finanční příspěvky členských států a třetích zemí, v obou případech včetně jejich veřejných agentur, a finanční příspěvky právnických nebo fyzických osob na určité projekty nebo programy vnější pomoci financované Unií a spravované Komisí jejich jménem;
c)
úroky z vkladů a pokuty stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (13);
d)
příjmy určené na zvláštní účely, například příjmy z nadací, dotací, darů a odkazů, včetně vlastních účelově určených příjmů orgánů;
e)
finanční příspěvky třetích zemí nebo subjektů mimo Unii, které nespadají pod písmeno b), určené na činnost Unie;
f)
účelově vázané příjmy uvedené v čl. 181 odst. 2 a čl. 183 odst. 2;
g)
vnitřní účelově vázané příjmy uvedené v odstavci 3 v rozsahu, v jakém jsou doplňkem jiných příjmů uvedených v tomto odstavci.
3. Vnitřní účelově vázané příjmy jsou tyto:
a)
příjmy od třetích osob za dodávky zboží, poskytnutí služeb nebo stavební práce provedené na jejich žádost;
b)
výnosy z prodeje vozidel, vybavení, zařízení, materiálů a vědeckých a technických přístrojů, které jsou nahrazeny novými nebo vyřazeny, je-li jejich účetní hodnota plně odepsána;
c)
příjmy plynoucí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek v souladu s článkem 80;
d)
příjmy z úrokových výnosů z plateb předběžného financování, s výhradou čl. 8 odst. 4;
e)
výnosy z dodávek zboží a poskytnutí služeb a stavebních prací ostatním útvarům uvnitř orgánu, orgánům nebo subjektům, včetně náhrad poskytnutých těmito orgány nebo subjekty za služební cesty, jež byly zaplaceny jejich jménem;
f)
přijaté platby pojistného plnění;
g)
příjmy z pronájmu;
h)
příjmy z prodeje tiskovin a filmů, včetně tiskovin a filmů na elektronických nosičích;
i)
finanční prostředky vrácené v rámci určitého finančního nástroje podle čl. 140 odst. 6;
j)
příjmy z následné úhrady daní podle čl. 23 odst. 3 písm. b).
4. Základní právní akt může také stanovit, že příjmy, které stanoví, jsou účelově vázány na specifické výdaje. Tyto příjmy představují vnitřní účelově vázané příjmy, nestanoví-li základní právní akt jinak.
5. V rozpočtu jsou pro vnější účelově vázané příjmy a vnitřní účelově vázané příjmy založeny odpovídající rozpočtové položky, a pokud je to možné, uvedena odpovídající částka.
Do návrhu rozpočtu lze zapisovat jen ty částky účelově vázaných příjmů, jejichž výše je ke dni sestavení návrhu rozpočtu jistá.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se vytvoření struktury pro vnější a vnitřní účelově vázané příjmy a poskytování odpovídajících prostředků a stanovící pravidla pro příspěvky členských států na výzkumné programy. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se výnosů ze sankcí uložených podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU a účelově vázaných příjmů plynoucích z účasti států ESVO na některých programech Unie.
Článek 22
Darované částky
1. Komise smí přijímat jakékoli částky darované Unii, zejména nadační fondy, dotace, dary a odkazy.
2. Přijetí darovaných částek v hodnotě nejméně 50 000 EUR, které je spojeno s finančními náklady (včetně navazujících nákladů) převyšujícími 10 % hodnoty darované částky, podléhá předchozímu schválení Evropským parlamentem a Radou, jež se usnesou do dvou měsíců od obdržení žádosti Komise. Pokud v této lhůtě nejsou vzneseny námitky, přijme Komise konečné rozhodnutí o přijetí daru.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přijímání částek darovaných Unii.
Článek 23
Pravidla pro odečty a úpravy v důsledku kurzových rozdílů
1. Od výše žádostí o platbu, které se v tomto případě schválí jako čisté částky, lze odečíst:
a)
sankce uložené stranám zadaných veřejných zakázek nebo příjemcům grantů;
b)
slevy, náhrady a rabaty z jednotlivých faktur a výkazů nákladů;
c)
úrokové výnosy z plateb předběžného financování;
d)
úpravy v souvislosti s neoprávněně vyplacenými částkami.
Úpravy uvedené v prvním pododstavci písm. d) lze provést přímým snížením nové průběžné platby nebo platby zůstatku poukázané stejnému příjemci platby ve stejné kapitole, ve stejném článku a ve stejném rozpočtovém roce, kdy došlo k přeplatku.
Na odečty uvedené v prvním pododstavci písm. c) a d) se vztahují účetní pravidla Unie.
2. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí členské státy podle Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie, jsou do rozpočtu zaúčtovány bez daně.
3. Ceny dodávaného zboží a služeb poskytovaných Unii, ve kterých jsou zahrnuty daně, jež vracejí třetí země na základě příslušných dohod, lze do rozpočtu zaúčtovat:
a)
bez daně, nebo
b)
včetně daně. V tomto případě se s následně vrácenou daní nakládá jako s vnitřním účelově vázaným příjmem.
4. Kurzové rozdíly, které vznikají při plnění rozpočtu, mohou být navzájem započteny. Konečný výsledek, zisk nebo ztráta, se zahrne do zůstatku rozpočtového roku.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se účtů pro vrácené daně.
KAPITOLA 6
Zásada specifikace
Článek 24
Obecná ustanovení
Prostředky se věcně člení do hlav a kapitol. Kapitoly se dále člení do článků a bodů.
Článek 25
Převody uskutečňované orgány s výjimkou Komise
1. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu převádět prostředky:
a)
z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí;
b)
z jedné kapitoly do druhé a z jednoho článku do druhého bez omezení.
2. Dotčený orgán uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převod uvedený v odstavci 1 tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
3. Každý orgán s výjimkou Komise může Evropskému parlamentu a Radě navrhnout ve svém oddíle rozpočtu převody z jedné hlavy do druhé převyšující 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se má převod provést. Tyto převody podléhají postupu stanovenému v článku 27.
4. Každý orgán s výjimkou Komise může ve svém oddíle rozpočtu provádět převody v rámci jednotlivých článků bez předchozího vyrozumění Evropského parlamentu a Rady.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů převodů uskutečňovaných orgány jinými než Komisí.
Článek 26
Převody uskutečňované Komisí
1. Komise může ve svém oddíle rozpočtu samostatně provádět:
a)
převody prostředků v rámci kapitol;
b)
pokud jde o výdaje na zaměstnance a správní výdaje, které jsou společné pro několik hlav, převody prostředků z jedné hlavy do druhé do maximální výše 10 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí, a do maximální výše 30 % prostředků pro daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, do které se převod provádí;
c)
pokud jde o provozní výdaje, převody prostředků mezi kapitolami v rámci jedné hlavy do maximální výše 10 % prostředků na daný rozpočtový rok uvedených v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
Komise uvědomí Evropský parlament a Radu o svém úmyslu provést převody uvedené v prvním pododstavci písm. b) tři týdny předem. Uplatní-li Evropský parlament nebo Rada v této lhůtě závažné důvody, použije se postup stanovený v článku 27.
Výjimkou z druhého pododstavce může Komise během posledních dvou měsíců daného rozpočtového roku samostatně převést prostředky související s výdaji na zaměstnance, externí pracovníky a jiné pracovníky z jedné hlavy do druhé až do celkové výše 5 % prostředků na dotčený rozpočtový rok. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu do dvou týdnů od přijetí rozhodnutí.
2. Za předpokladu, že o svém rozhodnutí bezodkladně uvědomí Evropský parlament a Radu, může Komise ve svém oddíle rozpočtu rozhodnout o těchto převodech prostředků z jedné hlavy do druhé:
a)
o převodech prostředků z hlavy „předběžné prostředky“, jak je uvedeno v článku 46, přičemž jediná podmínka pro použití rezervy spočívá v přijetí základního právního aktu podle článku 294 Smlouvy o fungování EU;
b)
v řádně odůvodněných výjimečných případech, jako jsou mezinárodní humanitární katastrofy a krize, které nastanou po 1. prosinci daného rozpočtového roku, o převodech nevyčerpaných prostředků pro tento rozpočtový rok, které jsou dosud k dispozici v rozpočtových hlavách spadajících do okruhu 4 víceletého finančního rámce, do rozpočtových hlav týkajících se operací pro řešení krizí a operací humanitární pomoci.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se výpočtu procentních podílů interních převodů uskutečňovaných Komisí a důvody žádostí o tyto převody.
Článek 27
Návrhy na převody předložené orgány Evropskému parlamentu a Radě
1. Každý orgán předloží své návrhy na převod současně Evropskému parlamentu a Radě.
2. Evropský parlament a Rada rozhodují o převodech prostředků za podmínek uvedených v odstavcích 3 až 6 tohoto článku, není-li v části druhé hlavě I stanoveno jinak.
3. S výjimkou naléhavých případů rozhodnou Evropský parlament a Rada, jež rozhoduje kvalifikovanou většinou, o každém návrhu na převod do šesti týdnů ode dne jeho obdržení oběma orgány.
4. Návrh na převod je schválen, pokud během uvedených šesti týdnů nastane některý z těchto případů:
a)
Evropský parlament a Rada jej schválí;
b)
schválí jej buď Evropský parlament, nebo Rada a druhý orgán se zdrží jednání;
c)
Evropský parlament i Rada se zdrží jednání nebo nepřijmou rozhodnutí, kterým by návrh na převod pozměnily nebo zamítly.
5. Pokud si Evropský parlament nebo Rada nevyžádají jinak, zkracuje se lhůta šesti týdnů uvedená v odstavci 3 na tři týdny v kterémkoli z těchto případů:
a)
převody činí méně než 10 % prostředků rozpočtové položky, z níž se převod provádí, a nepřesahuje 5 000 000 EUR;
b)
převod se týká pouze prostředků na platby a celková výše převáděné částky nepřesahuje 100 000 000 EUR.
6. Pokud Evropský parlament nebo Rada pozmění výši převodu, který druhý orgán schválil nebo v jehož případě se zdržel jednání, nebo pokud výši převodu pozmění Evropský parlament i Rada, považuje se nižší z obou částek za schválenou, ledaže dotčený orgán svůj návrh na převod vezme zpět.
Článek 28
Zvláštní pravidla pro převody
1. Prostředky lze převádět pouze do rozpočtových položek, pro něž jsou v rozpočtu schváleny prostředky nebo které nesou označení „pro memoria“.
2. Prostředky, které odpovídají účelově vázaným příjmům, lze převádět pouze tehdy, pokud se takový příjem použije k účelu, na který je vázán.
Článek 29
Převody, na něž se vztahují zvláštní ustanovení
1. Na převody uvnitř hlav rozpočtu týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu, strukturálních fondů, Fondu soudržnosti, Evropského rybářského fondu, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a výzkumu se vztahují zvláštní ustanovení části druhé hlav I, II a III.
2. O převodech, které umožňují použití rezervy na pomoc při mimořádných událostech, rozhoduje na návrh Komise Evropský parlament a Rada. Pro každé opatření při mimořádné události se předkládá zvláštní návrh.
Pro účely tohoto odstavce se použije postup podle čl. 27 odst. 3 a 4. Nesouhlasí-li Evropský parlament a Rada s návrhem Komise a nemohou dospět ke společnému postoji o použití této rezervy, upustí od rozhodnutí o návrhu Komise na převod.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o převod finančních prostředků z rezervy na pomoc při mimořádných událostech.
KAPITOLA 7
Zásada řádného finančního řízení
Článek 30
Zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti
1. Používání prostředků musí být v souladu se zásadou řádného finančního řízení, tj. se zásadami hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.
2. Zásada hospodárnosti vyžaduje, aby zdroje používané orgánem k výkonu jeho činnosti byly dány k dispozici ve správnou dobu, v dostatečném množství a přiměřené kvalitě a za nejvýhodnější cenu.
Zásada účinnosti se týká dosažení co nejlepšího vztahu mezi použitými zdroji a dosaženými výsledky.
Zásada účelnosti se týká dosažení konkrétních stanovených cílů a zamýšlených výsledků.
3. Pro všechny oblasti činností, na které se vztahuje rozpočet, musí být stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle. Dosažení těchto cílů se kontroluje pomocí ukazatelů výkonnosti pro každou činnost a útvary příslušné pro výdaje předávají informace uvedené v čl. 38 odst. 3 písm. e) Evropskému parlamentu a Radě. Tyto informace se předávají každoročně a nejpozději s dokumenty přiloženými k návrhu rozpočtu.
4. Ke zdokonalení rozhodovacího procesu provádějí orgány hodnocení ex ante a ex post podle pokynů vydaných Komisí. Tato hodnocení se provádějí u všech programů a činností, které jsou spojeny se značnými výdaji, a výsledky těchto hodnocení se zasílají Evropskému parlamentu, Radě a útvarům příslušným pro výdaje.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante, v polovině období a ex post.
Článek 31
Povinné sestavení finančního výkazu
1. Ke každému návrhu nebo podnětu, který legislativnímu orgánu předloží Komise, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) nebo členský stát a který by mohl mít vliv na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz a hodnocení ex ante podle čl. 30 odst. 4.
Ke každé změně návrhu nebo podnětu předložené legislativnímu orgánu, která by mohla mít značné dopady na rozpočet, včetně změn počtu pracovních míst, musí být připojen finanční výkaz vypracovaný orgánem, který tuto změnu navrhuje.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na finanční výkaz.
2. V průběhu rozpočtového procesu poskytuje Komise v návaznosti na vývoj jednání o návrhu nebo iniciativě předložené rozpočtovým orgánem informace nezbytné pro srovnání změn požadovaných prostředků s původními odhady uvedenými ve finančním výkazu.
3. Ke snížení nebezpečí podvodů a nesrovnalostí se ve finančním výkazu podle odstavce 1 uvádějí informace o zavedeném systému vnitřní kontroly, odhad nákladů a přínosů kontrol, který takový systém obnáší, posouzení očekávané míry rizika výskytu chyb a dále informace o stávajících a zamýšlených opatřeních pro předcházení podvodům a ochranu proti nim.
V této analýze se přihlédne k pravděpodobné míře a typu chyb, ke specifickým podmínkám v dané politické oblasti a k pravidlům, která se na ně vztahují.
Článek 32
Vnitřní kontrola plnění rozpočtu
1. Rozpočet je plněn s uplatněním účinné a účelné vnitřní kontroly, která odpovídá jednotlivým způsobům plnění rozpočtu, a v souladu s příslušnými odvětvovými pravidly.
2. Pro účely plnění rozpočtu se vnitřní kontrolou rozumí postup použitelný na všech úrovních řízení, jehož smyslem je poskytovat přiměřenou jistotu, že bylo dosaženo těchto cílů:
a)
účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací;
b)
spolehlivosti výkazů;
c)
ochrany majetku a informací;
d)
předcházení podvodům a nesrovnalostem, jejich odhalování a nápravy a následných opatření reagujících na tyto podvody a nesrovnalosti;
e)
náležitého řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotčených plateb.
3. Účinná vnitřní kontrola vychází z osvědčených mezinárodních postupů a zahrnuje zejména:
a)
rozdělení úkolů;
b)
vhodné řízení rizik a strategii kontroly zahrnující kontroly na úrovni příjemců finančních prostředků;
c)
zabránění střetu zájmů;
d)
přiměřené auditní stopy a úplnost údajů v datových systémech;
e)
postupy sledování dosažených výsledků a následná opatření reagující na zjištěné nedostatky a výjimky ve vnitřních kontrolách;
f)
pravidelné posuzování řádného fungování systému vnitřní kontroly.
4. Základem účelné vnitřní kontroly je:
a)
provádění vhodné strategie kontroly a řízení rizik koordinované na úrovni příslušných článků kontrolního řetězce;
b)
poskytnutí přístupu k výsledkům provedených kontrol všem příslušným článkům kontrolního řetězce;
c)
tam, kde je to vhodné, spolehnutí se na prohlášení řídícího subjektu od partnerů v plnění rozpočtu a výroků nezávislého auditora za předpokladu, že kvalita odvedené práce je odpovídající a přijatelná a že práce byla provedena v souladu se schválenými standardy;
d)
včasné uplatňování nápravných opatření, včetně uložení odrazujících sankcí tam, kde je to vhodné;
e)
jasné a jednoznačné právní předpisy tvořící základ politik;
f)
odstranění několikanásobných kontrol;
g)
zlepšování poměru nákladů a přínosů kontrol.
5. V případě dlouhodobě vysoké chybovosti při provádění určitého programu zjistí Komise nedostatky v kontrolních systémech, analyzuje náklady a přínosy případných nápravných opatření a přijme nebo navrhne vhodná opatření, jako je zjednodušení platných ustanovení, zdokonalení systémů kontrol a přepracování programu nebo prováděcího rámce.
Článek 33
Nákladově efektivní kontrolní systémy
Při předkládání revidovaných nebo nových návrhů výdajů provede Komise odhad nákladů a přínosů kontrolních systémů a odhad míry rizika výskytu chyb, jak je uvedeno v čl. 31 odst. 3.
KAPITOLA 8
Zásada transparentnosti
Článek 34
Zveřejňování účtů, rozpočtů a zpráv
1. Rozpočet se sestavuje a plní a účty se předkládají v souladu se zásadou transparentnosti.
2. Rozpočet a opravné rozpočty přijaté s konečnou platností se z podnětu předsedy Evropského parlamentu vyhlásí v Úředním věstníku Evropské unie.
Rozpočty se vyhlásí do tří měsíců ode dne, kdy jsou prohlášeny za přijaté s konečnou platností.
Konsolidovaná roční účetní závěrka a zprávy o rozpočtovém a finančním řízení vypracované jednotlivými orgány se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předběžného zveřejnění rozpočtu.
Článek 35
Zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků a dalších informací
1. Informace o výpůjčních a úvěrových operacích Unie ve prospěch třetích zemí se uvádějí v příloze k rozpočtu.
2. Komise vhodným způsobem včas zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaného z rozpočtu, je-li prováděno přímo v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytnou subjekty, osoby a členské státy, jež byly pověřeny úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu v rámci jiných způsobů plnění rozpočtu.
Povinnost stanovená v prvním pododstavci, pokud jde o příjemce finančních prostředků, platí i pro ostatní orgány.
3. Při zpřístupnění těchto informací musí být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
V případě fyzických osob se zveřejní pouze jméno příjemce finančních prostředků a jeho lokalita, přidělená částka a účel přidělených prostředků. Zveřejnění těchto údajů vychází z příslušných kritérií, jako je periodicita přidělovaných prostředků nebo jejich druh či význam. Kritéria pro zveřejňování a rozsah podrobných údajů musí zohledňovat zvláštnosti odvětví a jednotlivé způsoby plnění rozpočtu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. V případě nutnosti se rozsah podrobných údajů a kritéria pro zveřejnění stanoví v příslušných odvětvových pravidlech.
HLAVA III
SESTAVOVÁNÍ A SKLADBA ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Sestavování rozpočtu
Článek 36
Odhady příjmů a výdajů
1. Každý orgán s výjimkou Komise sestaví každý rok odhad svých příjmů a výdajů, který do 1. července předá Komisi a současně pro informaci Evropskému parlamentu a Radě.
2. Vysoký představitel vede konzultace se členy Komise, kteří zodpovídají za rozvojovou politiku, politiku sousedství a mezinárodní spolupráci, humanitární pomoc a reakci na krize, ohledně věcí spadajících do jejich působnosti.
3. Komise sestaví své vlastní odhady, které také předá ihned po přijetí Evropskému parlamentu a Radě.
Při přípravě svých odhadů použije Komise informace uvedené v článku 37.
Článek 37
Odhad rozpočtu subjektů uvedených v článku 208
Každý subjekt uvedený v článku 208 předává Komisi, Evropskému parlamentu a Radě každý rok do 31. března v souladu se svým zřizujícím aktem odhad svých příjmů a výdajů, včetně svého plánu pracovních míst a návrhu pracovního programu.
Článek 38
Návrh rozpočtu
1. Komise předkládá návrh rozpočtu Evropskému parlamentu a Radě do 1. září roku, který předchází roku plnění rozpočtu. Pro informaci tento návrh předá rovněž vnitrostátním parlamentům.
Návrh rozpočtu obsahuje souhrnný celkový výkaz příjmů a výdajů Unie a souhrn odhadů uvedených v článku 36. Může obsahovat rovněž odhady odlišné od odhadů učiněných orgány.
Skladba a předkládání návrhu rozpočtu se řídí články 44 až 49.
Každému oddílu návrhu rozpočtu předchází úvod vypracovaný dotčeným orgánem.
Komise vypracovává obecný úvod k návrhu rozpočtu. Obecný úvod obsahuje finanční tabulky s nejdůležitějšími údaji, které jsou rozděleny podle hlav, a odůvodnění změn ve výši prostředků oproti předchozímu rozpočtovému roku, rozdělené podle výdajových kategorií víceletého finančního rámce.
2. V zájmu přesnějších a spolehlivějších předpovědí dopadu platných právních předpisů a dosud nepřijatých legislativních návrhů na rozpočet připojuje Komise k návrhu rozpočtu finanční plán na následující roky.
Tento finanční plán se aktualizuje po přijetí rozpočtu, kdy se do něj začlení výsledky rozpočtového procesu a všechna další důležitá rozhodnutí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vypracování finančního plánu.
3. K návrhu rozpočtu Komise přikládá:
a)
případné důvody toho, proč návrh rozpočtu obsahuje odhady odlišné od odhadů učiněných orgány;
b)
každý pracovní dokument, který považuje za užitečný pro plány pracovních míst orgánů a příspěvky, které Komise poskytuje subjektům podle článku 208 a evropským školám. Každý takový pracovní dokument, v němž bude uveden nejaktuálnější schválený plán pracovních míst, zachycuje:
i)
veškeré zaměstnance Unie, včetně jejích právně samostatných subjektů, rozčleněné podle druhu smlouvy,
ii)
prohlášení o obecném přístupu, pokud jde o pracovní místa, externí pracovníky a rovnoměrné zastoupení mužů a žen,
iii)
počet skutečně obsazených pracovních míst na začátku roku, v němž se návrh rozpočtu předkládá, v členění podle platové třídy a správního útvaru,
iv)
seznam pracovních míst podle oblasti politiky,
v)
u každé kategorie externích pracovníků původní odhad počtu ekvivalentů plného pracovního úvazku na základě schválených prostředků a počet osob, které na začátku roku, v němž je návrh rozpočtu předkládán, místo skutečně zastávají, v členění podle jednotlivých funkčních skupin a případně platových tříd;
c)
pracovní dokument týkající se plnění prostředků za rozpočtový rok, plnění zbývajících závazků, subjektů uvedených v článku 208, evropských škol, pilotních projektů a přípravných akcí;
d)
pokud se jedná o financování mezinárodních organizací, pracovní dokument obsahující:
i)
souhrnný přehled všech příspěvků rozdělených podle jednotlivých programů nebo fondů Unie a podle mezinárodních organizací,
ii)
vysvětlení, proč bylo pro Unii účelnější poskytnout těmto mezinárodním organizacím finanční prostředky než jednat přímo;
e)
zprávy o činnosti či jakýkoli jiný důležitý dokument obsahující:
i)
informace o dosažení všech předem stanovených konkrétních, měřitelných, dosažitelných, relevantních a časově vymezených cílů pro různé činnosti i o nových cílech měřených pomocí ukazatelů,
ii)
plné odůvodnění včetně rozboru nákladů a přínosů navrhovaných změn ve výši prostředků,
iii)
jasné odůvodnění zásahu na úrovni Unie v souladu, mimo jiné, se zásadou subsidiarity,
iv)
informace o míře plnění činnosti v předchozím roce a o míře jejího plnění v běžném roce,
v)
shrnutí výsledků hodnocení, které mají význam z hlediska rozpočtových změn,
vi)
informace o cenách, jejichž jednotková hodnota činí nejméně 1 000 000 EUR;
f)
souhrnný výkaz časového rozpisu plateb v následujících rozpočtových rocích určených ke splnění rozpočtových závazků přijatých v předchozích rozpočtových rocích.
4. Pokud Komise svěří plnění rozpočtu partnerstvím veřejného a soukromého sektoru, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
výroční zprávu o výsledcích stávajících partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce, včetně informací o právní formě a o podílnících subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii);
b)
cíle stanovené pro rozpočtový rok, ke kterému se návrh rozpočtu vztahuje, s uvedením konkrétních rozpočtových potřeb spojených s dosažením daného cíle;
c)
správní náklady a celkové plnění rozpočtu i jeho plnění podle subjektu uvedeného v článku 209 a podle partnerství veřejného a soukromého sektoru v předchozím rozpočtovém roce;
d)
výši finančních příspěvků z rozpočtu, jakož i výši finančních příspěvků a hodnotu věcného plnění ostatních partnerů u každého partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Pokud však partnerství veřejného a soukromého sektoru používají finanční nástroje, obsahuje informace o těchto nástrojích pracovní dokument uvedený v odstavci 5.
5. Pokud Komise používá finanční nástroje, připojí k návrhu rozpočtu pracovní dokument, v němž uvede:
a)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
b)
příjmy a splátky podle čl. 140 odst. 6 a přírůstek dalších zdrojů ve finančním roce;
c)
celkovou výši rezerv na rizika a závazky a veškeré informace o finančních rizicích, kterým je Unie vystavena;
d)
znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněné záruky pro záruční nástroje nejen za předchozí rok, ale i příslušné kumulované hodnoty;
e)
průměrnou dobu, která uplyne mezi vznikem rozpočtového závazku k finančním nástroji a vznikem právního závazku vůči jednotlivým projektům ve formě kapitálových účastí nebo dluhu, pokud tato doba přesahuje tři roky. Komise ve zprávě uvedené v čl. 140 odst. 8 vysvětlí příslušné důvody, a je-li to vhodné, předloží v rámci každoročního postupu udělování absolutoria akční plán na zkrácení této doby;
f)
správní výdaje vyplývající ze správních poplatků a jiných finančních a provozních poplatků vyplácených za správu finančních nástrojů, pokud byla svěřena třetím osobám, a to celkově i podle jednotlivých spravujících stran a spravovaných finančních nástrojů.
6. K návrhu rozpočtu Komise přiloží také jakékoli další pracovní dokumenty, které považuje za užitečné pro podporu svých rozpočtových požadavků.
7. V souladu s čl. 8 odst. 5 rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (14) a s cílem zajistit transparentnost rozpočtu v oblasti vnější činnosti Unie předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě společně s návrhem rozpočtu pracovní dokument, který komplexním způsobem zachycuje:
a)
veškeré správní a operační výdaje financované z rozpočtu, které souvisejí s vnější činností Unie, včetně úkolů v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky;
b)
celkové správní výdaje ESVČ za předchozí rok, rozčleněné na výdaje jednotlivých delegací Unie a výdaje ústředí ESVČ, společně s operačními výdaji v členění podle zeměpisných oblastí (regionů, zemí), tematických oblastí, delegací Unie a misí.
8. V pracovním dokumentu uvedeném v odstavci 7 se rovněž uvádí:
a)
počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a počet stálých a dočasných pracovních míst, včetně smluvních a místních zaměstnanců, která byla v mezích rozpočtových prostředků povolena jednotlivým delegacím Unie i ústředí ESVČ;
b)
zvýšení nebo snížení počtu pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích v ústředí ESVČ a ve všech delegacích Unie na základě údajů z předchozího rozpočtového roku;
c)
počet pracovních míst povolených v daném i v předchozím rozpočtovém roce a počet pracovních míst obsazených diplomaty, kteří byli vysláni členskými státy, a zaměstnanci Rady a Komise;
d)
podrobný přehled všech zaměstnanců v delegacích Unie v době předložení návrhu rozpočtu, včetně členění podle zeměpisných oblastí, pohlaví, jednotlivých zemí a misí, v němž se rozliší místa podle plánu pracovních míst, smluvní zaměstnanci, místní zaměstnanci a vyslaní národní odborníci a prostředky požadované v návrhu rozpočtu na takovéto jiné kategorie zaměstnanců s odpovídajícími odhady počtu osob, které by mohly být v mezích požadovaných prostředků zaměstnány na plný pracovní úvazek.
Článek 39
Návrh na změnu návrhu rozpočtu
Na základě jakýchkoli nových informací, které nebyly k dispozici v době sestavování návrhu rozpočtu, může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého jiného orgánu, pokud jde o jeho oddíl, předložit současně Evropskému parlamentu a Radě návrhy na změnu návrhu rozpočtu před svoláním dohodovacího výboru uvedeného v článku 314 Smlouvy o fungování EU. Tyto návrhy mohou obsahovat návrh na změnu rozpočtu aktualizující zejména odhady výdajů na zemědělství.
Článek 40
Povinnosti členských států vyplývající z přijetí rozpočtu
1. Předseda Evropského parlamentu prohlásí rozpočet za přijatý s konečnou platností postupem stanoveným v čl. 314 odst. 9 Smlouvy o fungování EU a v článku 106a Smlouvy o Euratomu.
2. Jakmile je rozpočet prohlášen za přijatý s konečnou platností, je každý členský stát od 1. ledna následujícího rozpočtového roku nebo ode dne prohlášení o přijetí rozpočtu s konečnou platností, pokud je pozdější než 1. leden, povinen odvést Unii částky splatné podle nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000.
Článek 41
Návrh opravného rozpočtu
1. Komise může předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou v příjmech, s některým z těchto cílů:
-
zapsat do rozpočtu postupem stanoveným v článku 18 zůstatek z předchozího rozpočtového roku,
-
přehodnotit odhad vlastních zdrojů na základě aktualizovaných hospodářských prognóz a
-
aktualizovat upravené prognózy vlastních zdrojů a jiných příjmů a přehodnotit dostupnost a potřebu prostředků na platby.
V případě nevyhnutelných, výjimečných a nepředvídaných okolností, zejména s ohledem na uvolňování prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, může Komise předložit návrh opravného rozpočtu, který je podmíněn především změnou ve výdajích.
2. Žádosti o opravný rozpočet, jež za týchž okolností jako v odstavci 1 předloží jiné orgány než Komise, se podávají Komisi.
Před předložením návrhu opravného rozpočtu prověří Komise a ostatní orgány možnosti přerozdělení příslušných prostředků, zejména s přihlédnutím k očekávanému nižšímu čerpání prostředků.
Článek 40 se použije na opravné rozpočty. Opravné rozpočty musí být odůvodněny odkazem na rozpočet, jehož odhady mění.
3. S výjimkou řádně odůvodněných mimořádných okolností nebo případu uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie, kdy může být návrh opravného rozpočtu předložen kdykoli během roku, předkládá Komise své návrhy opravného rozpočtu současně Evropskému parlamentu a Radě do 1. září každého rozpočtového roku. K žádostem o opravný rozpočet od jiných orgánů může přiložit své stanovisko.
4. Evropský parlament a Rada při projednávání návrhů opravného rozpočtu berou dostatečně v úvahu jejich naléhavost.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se návrhů opravného rozpočtu.
Článek 42
Dřívější předání odhadů a návrhu rozpočtu
Komise se s Evropským parlamentem a Radou může dohodnout na zkrácení některých lhůt pro předávání odhadů a přijímání i předávání návrhu rozpočtu. Toto ujednání však nesmí vést ke zkrácení nebo prodloužení lhůt stanovených pro posouzení těchto textů v článku 314 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu.
KAPITOLA 2
Skladba a předkládání rozpočtu
Článek 43
Skladba rozpočtu
Rozpočet se skládá z:
a)
celkového výkazu příjmů a výdajů;
b)
jednotlivých oddílů pro každý orgán, s výjimkou Evropské rady a Rady, které mají společný oddíl, rozdělených na výkazy příjmů a výdajů.
Článek 44
Rozpočtová nomenklatura
1. Příjmy Komise a příjmy a výdaje ostatních orgánů zařadí Evropský parlament a Rada do hlav, kapitol, článků a bodů podle druhu nebo použití, ke kterému jsou určeny.
2. Výkaz výdajů oddílu „Komise“ se sestavuje podle nomenklatury přijaté Evropským parlamentem a Radou a je rozčleněn podle účelu.
Každá hlava odpovídá oblasti politiky a každá kapitola odpovídá zpravidla oblasti činnosti.
Každá hlava může obsahovat operační prostředky a správní prostředky.
Správní prostředky jsou v rámci hlavy seskupeny v samostatné kapitole.
3. Pokud jsou správní prostředky předkládány podle svého účelu, jsou v jednotlivých hlavách členěny takto:
a)
výdaje na zaměstnance schválené v plánu pracovních míst, přičemž je vždy třeba uvést výši prostředků a počet pracovních míst odpovídající uvedeným výdajům;
b)
výdaje na externí pracovníky a jiné výdaje uvedené v čl. 26 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a financované z okruhu „Správa“ víceletého finančního rámce;
c)
výdaje na budovy a ostatní související výdaje, včetně úklidu a údržby, pronájmu, telekomunikací, vody, plynu a elektřiny;
d)
výdaje na externí pracovníky a odbornou pomoc bezprostředně související s prováděním programů.
Jakékoli správní výdaje Komise, jejichž druh je společný několika hlavám rozpočtu, se uvádějí v odděleném souhrnném výkazu rozčleněném podle druhu výdajů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se členění rozpočtu.
Článek 45
Zákaz záporných příjmů
1. Rozpočet nesmí obsahovat záporné příjmy.
2. Vlastní zdroje obdržené podle rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (15) jsou čisté částky a vykazují se jako takové v souhrnném výkazu příjmů v rozpočtu.
Článek 46
Předběžné prostředky
1. Každý oddíl rozpočtu může obsahovat hlavu „předběžné prostředky“. Prostředky se do této hlavy zapisují, pokud:
a)
v době sestavování rozpočtu neexistuje pro dotyčnou činnost základní právní akt, nebo
b)
existují závažné důvody k pochybnostem o tom, zda jsou prostředky dostačující nebo zda mohou být prostředky zapsané v daných rozpočtových položkách použity v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Prostředky v uvedené hlavě smějí být použity pouze po převodu postupem podle čl. 26 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) tohoto nařízení v případech, kdy je základní právní akt přijímán postupem podle článku 294 Smlouvy o fungování EU, a postupem podle článku 27 tohoto nařízení v ostatních případech.
2. V případě závažných obtíží při plnění rozpočtu může Komise v průběhu rozpočtového roku navrhnout, aby byly prostředky převedeny do hlavy „předběžné prostředky“. Evropský parlament a Rada rozhodnou o tomto převodu v souladu s článkem 27.
Článek 47
Záporná rezerva
Oddíl rozpočtu „Komise“ může obsahovat „zápornou rezervu“, jejíž maximální výše činí 200 000 000 EUR. Tato rezerva, která bude zapsána ve zvláštní hlavě, obsahuje pouze prostředky na platby.
Tato záporná rezerva musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 26 a 27.
Článek 48
Rezerva na pomoc při mimořádných událostech
1. Oddíl rozpočtu „Komise“ obsahuje rezervu na pomoc třetím zemím při mimořádných událostech.
2. Rezerva uvedená v odstavci 1 musí být vyčerpána před koncem rozpočtového roku prostřednictvím převodu postupem podle článků 27 a 29.
Článek 49
Předkládání rozpočtu
1. Rozpočet uvádí:
a)
v celkovém výkazu příjmů a výdajů:
i)
odhadované příjmy Unie za daný rozpočtový rok (rok „n“);
ii)
odhadované příjmy za rok n - 1 a příjmy za rozpočtový rok n - 2;
iii)
prostředky na závazky a na platby za rok n;
iv)
prostředky na závazky a na platby za rok n -1;
v)
výdaje přidělené na závazky a výdaje uskutečněné v rozpočtovém roce n - 2, přičemž uskutečněné výdaje se vyjadřují také jako procentní podíl rozpočtu pro rok n;
vi)
patřičné poznámky ke každé úrovni dělení, jak jsou uvedeny v čl. 44 odst. 1;
b)
v jednotlivých oddílech příjmy a výdaje ve stejné skladbě jako v písmenu a);
c)
pokud se jedná o zaměstnance:
i)
pro každý oddíl plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst pro každou platovou třídu v jednotlivých kategoriích a útvarech a počet stálých a dočasných pracovních míst schválených v mezích prostředků;
ii)
plán pracovních míst placených z prostředků na výzkum a technický rozvoj pro přímé akce a plán pracovních míst placených z týchž prostředků pro nepřímé akce; plány pracovních míst jsou členěny podle kategorií a platových tříd a rozlišují mezi stálými a dočasnými pracovními místy schválenými v mezích prostředků;
iii)
pokud jde o vědecké a technické zaměstnance, může být jejich členění založeno na skupinách platových tříd v souladu s podmínkami stanovenými v příslušném rozpočtu; plán pracovních míst uvádí počet vysoce kvalifikovaných vědeckých nebo technických pracovníků, kterým jsou poskytovány zvláštní výhody podle zvláštních ustanovení služebního řádu;
iv)
plán pracovních míst, který stanovuje počet pracovních míst podle platových tříd a kategorií pro jednotlivé subjekty uvedené v článku 208, které obdrží příspěvek z rozpočtu. Plány pracovních míst obsahují kromě počtu pracovních míst schválených pro rozpočtový rok rovněž počet pracovních míst schválených pro předchozí rozpočtový rok;
d)
pokud jde o výpůjční a úvěrové operace:
i)
v celkovém výkazu příjmů rozpočtové položky, které odpovídají příslušným operacím a které jsou určené k zaznamenání případných vrácených plateb od příjemců finančních prostředků, kteří byli původně v prodlení, což vedlo k uplatnění záruky za splnění. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ a jsou doplněny patřičnými poznámkami;
ii)
v oddíle „Komise“:
-
rozpočtové položky obsahující záruky Unie za splnění, které se týkají dotčených operací. Tyto položky se označují výrazem „pro memoria“ za podmínky, že rozpočet není zatížen konkrétní částkou, která z něj musí být s konečnou platností uhrazena;
-
poznámky, které odkazují na základní právní akt a objem předpokládaných operací, dobu trvání i na finanční záruku poskytnutou Unií na tyto operace;
iii)
v dokumentu přiloženém k oddílu „Komise“ jako informativní údaje:
-
probíhající kapitálové operace a správu dluhu,
-
kapitálové operace a správa dluhu v roce n;
e)
pokud jde o finanční nástroje podle části první hlavy VIII:
i)
odkaz na základní právní akt;
ii)
rozpočtové položky odpovídající příslušným operacím;
iii)
všeobecný popis finančních nástrojů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
iv)
plánované operace, včetně cílových objemů založených na aktivaci mimorozpočtových zdrojů v důsledku působení stávajících finančních nástrojů;
f)
pokud jde o financování subjektů pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu vii):
i)
odkaz na základní právní akt příslušného programu;
ii)
odpovídající rozpočtové položky;
iii)
všeobecný popis svěřených úkolů, včetně doby jejich platnosti a jejich dopadu na rozpočet;
g)
celkovou výši výdajů na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku zapsanou do jedné kapitoly rozpočtu nazvané „Společná zahraniční a bezpečnostní politika“, jež se člení na konkrétní rozpočtové články. Tyto články pokrývají výdaje společné zahraniční a bezpečnostní politiky a obsahují konkrétní rozpočtové položky, které vymezují alespoň jednotlivé hlavní mise.
2. Vedle dokumentů uvedených v odstavci 1 mohou Evropský parlament a Rada k rozpočtu připojit jakékoli jiné související dokumenty.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se předkládání rozpočtu, včetně definice skutečně vynaložených výdajů v posledním rozpočtovém roce, jehož účty byly uzavřeny, poznámek k rozpočtu a plánů pracovních míst.
Článek 50
Pravidla pro plány pracovních míst
1. Plány pracovních míst uvedené v čl. 49 odst. 1 písm. c) stanoví pro každý orgán nebo subjekt pevný limit; nesmí být provedeno žádné jmenování, které by jej překračovalo.
Každý orgán nebo subjekt však může, s výjimkou platových tříd AD 16, AD 15 a AD 14, učinit ve svém plánu pracovních míst změny do výše 10 % počtu schválených pracovních míst při splnění těchto podmínek:
a)
není ovlivněn objem prostředků pro zaměstnance za celý rozpočtový rok;
b)
není překročen limit celkového počtu pracovních míst schválených plánem pracovních míst a
c)
orgán nebo subjekt se zúčastnil srovnávání s jinými orgány a subjekty Unie v rámci prověrky stavu zaměstnanců uspořádané Komisí.
Tři týdny před provedením změn uvedených v druhém pododstavci informují orgány o svém záměru Evropský parlament a Radu. Pokud Evropský parlament nebo Rada uvede v této lhůtě závažné důvody, orgány změny neprovedou a použije se postup uvedený v článku 41.
2. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce mohou být účinky práce na částečný úvazek, kterou orgán oprávněný ke jmenování povolil v souladu se služebním řádem, vyváženy provedením jiných jmenování.
KAPITOLA 3
Rozpočtová kázeň
Článek 51
Soulad s víceletým finančním rámcem
Rozpočet musí být v souladu s víceletým finančním rámcem.
Článek 52
Soulad právních aktů Unie s rozpočtem
Je-li v důsledku provádění právního aktu Unie překročena výše prostředků, jež jsou k dispozici v rozpočtu, může být takový právní akt finančně proveden až po odpovídající změně rozpočtu.
HLAVA IV
PLNĚNÍ ROZPOČTU
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 53
Plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení
1. Komise plní příjmy a výdaje rozpočtu v souladu s tímto nařízením, na vlastní odpovědnost a v mezích schválených prostředků.
2. Členské státy spolupracují s Komisí tak, aby byly prostředky využívány v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se plnění rozpočtu v souladu se zásadou řádného finančního řízení a informací o předávání osobních údajů pro účely auditu.
Článek 54
Základní právní akt a výjimky
1. Prostředky zapsané v rozpočtu pro jakoukoli činnost Unie mohou být použity pouze po přijetí základního právního aktu.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být bez základního právního aktu použity následující prostředky, pokud akce, které jimi mají být financovány, spadají do pravomoci Unie:
a)
prostředky na pilotní projekty experimentální povahy určené k posouzení proveditelnosti a užitečnosti určité akce. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po dva po sobě následující rozpočtové roky.
Celková výše prostředků na pilotní projekty nesmí v žádném rozpočtovém roce překročit částku 40 000 000 EUR;
b)
prostředky na přípravné akce v oblasti působnosti Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu určené k přípravě návrhů pro přijetí budoucích činností. Přípravné akce mohou mít různou formu a řídí se vnitřně provázaným přístupem. Příslušné prostředky na závazky mohou být v rozpočtu zapsány nejdéle po tři po sobě následující rozpočtové roky. Postup pro přijetí příslušného základního právního aktu musí být ukončen před koncem třetího rozpočtového roku. V průběhu tohoto procesu musí přidělování prostředků na závazky odpovídat zvláštním rysům přípravných akcí, pokud jde o plánované činnosti, sledované cíle a příjemce finančních prostředků. Vynaložené finanční prostředky proto nesmějí svým objemem odpovídat finančním prostředkům navrhovaným pro financování samotné konečné činnosti.
Celková výše prostředků na nové přípravné akce uvedené v tomto písmenu nepřekročí v žádném rozpočtovém roce částku 50 000 000 EUR a celková výše prostředků skutečně přidělených na přípravné akce nepřekročí částku 100 000 000 EUR;
c)
prostředky na přípravná opatření v oblasti působnosti hlavy V Smlouvy o EU. Tato opatření se omezují na krátké období a jsou určena na vytvoření podmínek pro akci Unie ke splnění cílů společné zahraniční a bezpečnostní politiky a přijetí potřebných právních nástrojů.
Pro účely operací Unie pro řešení krizí jsou přípravná opatření určena mimo jiné k posouzení operačních požadavků, k vytvoření podmínek pro rychlé úvodní nasazení zdrojů nebo k tomu, aby byly na místě vytvořeny podmínky pro zahájení operace.
Přípravná opatření schvaluje Rada na návrh vysokého představitele.
K zajištění rychlého provedení přípravných opatření uvědomí vysoký představitel bez zbytečného odkladu Evropský parlament a Komisi o záměru Rady zahájit přípravné opatření, a zejména o odhadovaných zdrojích, kterých je pro tento účel zapotřebí. Komise přijme veškerá opatření potřebná k tomu, aby zajistila rychlé uvolnění finančních prostředků.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování přípravných opatření v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky;
d)
prostředky na jednorázové akce nebo akce s neurčitou dobou trvání prováděné Komisí na základě úkolů vyplývajících z jejích institucionálních výsad podle Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu jiných, než je její právo legislativní iniciativy podle písmene b), a na základě zvláštních pravomocí, které jí uvedené smlouvy přímo svěřují a jejichž seznam má být uveden v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení;
e)
prostředky na provoz každého orgánu v rámci jeho správní samostatnosti.
Při předložení návrhu rozpočtu podá Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o projektech a akcích uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b), která obsahuje i hodnocení dosažených výsledků a plánovaná následná opatření.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se základního právního aktu a výjimek vyjmenovaných v odstavci 2 tohoto článku.
Článek 55
Plnění rozpočtu jinými orgány než Komisí
Komise přiznává ostatním orgánům potřebné pravomoci pro plnění těch oddílů rozpočtu, které se jich týkají.
ESVČ a Komise mohou uzavřít podrobné ujednání, aby se zjednodušilo vynakládání správních prostředků delegacemi Unie. Toto ujednání se nesmí odchylovat od tohoto nařízení ani od aktů v přenesené pravomoci přijatých podle něj.
Článek 56
Pověření výkonem rozpočtových pravomocí
1. Komise a každý z ostatních orgánů mohou pověřit své útvary výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu za podmínek stanovených v tomto nařízení a v jejich vnitřních předpisech a v mezích, které samy stanoví v pověřovacím aktu. Pověřené osoby jednají pouze v mezích pravomocí, jejichž výkonem byly výslovně pověřeny.
2. Komise však může výkonem svých pravomocí při plnění rozpočtu ve vztahu k operačním prostředkům zapsaným v jejím oddíle rozpočtu pověřit vedoucí delegací Unie. Zároveň o tom uvědomí vysokého představitele. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby Komise, jsou povinni dodržovat stejná pravidla pro plnění rozpočtu a mají stejné úkoly, povinnosti a odpovědnost jako kterákoli jiná dále pověřená schvalující osoba Komise.
Komise může v souladu se svými vlastními pravidly toto pověření odejmout.
Pro účely prvního pododstavce přijme vysoký představitel potřebná opatření k usnadnění spolupráce mezi delegacemi Unie a útvary Komise.
Článek 57
Střet zájmů
1. Účastníci finančních operací a jiné osoby podílející se na plnění rozpočtu a na jeho správě, včetně přípravy na tuto činnost, na auditu nebo na kontrole se zdrží jakéhokoli jednání, jež by mohlo uvést jejich zájmy do střetu se zájmy Unie.
Pokud toto riziko existuje, upustí dotčená osoba od takového jednání a předloží věc pověřené schvalující osobě, která vydá písemné potvrzení o tom, zda střet zájmů existuje. Dotčená osoba informuje rovněž svého přímého nadřízeného. Pokud se zjistí střet zájmů, ukončí dotčená osoba veškerou svou činnost ve věci. Pověřená schvalující osoba učiní sama veškeré další vhodné kroky.
2. Pro účely odstavce 1 ke střetu zájmů dochází, je-li z rodinných důvodů, z důvodů citových vazeb, z důvodů politické nebo národní spřízněnosti, z důvodů hospodářského zájmu nebo z důvodů jiného společného zájmu s příjemcem finančních prostředků ohrožen nestranný a objektivní výkon funkcí účastníka finančních operací nebo jiné osoby podle odstavce 1.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí jednání, jež mohou představovat střet zájmů, a postup, který se má v těchto případech použít.
KAPITOLA 2
Způsoby plnění rozpočtu
Článek 58
Způsoby plnění rozpočtu
1. Komise plní rozpočet těmito způsoby:
a)
přímo (dále jen „přímé řízení“) prostřednictvím svých útvarů, včetně svých zaměstnanců v delegacích Unie pod dohledem příslušného vedoucího delegace podle čl. 56 odst. 2, nebo prostřednictvím výkonných agentur uvedených v článku 62;
b)
v rámci sdíleného řízení s členskými státy (dále jen „sdílené řízení“) nebo
c)
nepřímo (dále jen „nepřímé řízení“) v případech, kdy tak stanoví základní právní akt, nebo v případech uvedených v čl. 54 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d) tak, že pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu:
i)
třetí země nebo subjekty určené těmito zeměmi;
ii)
mezinárodní organizace a jejich agentury;
iii)
EIB a Evropský investiční fond;
iv)
subjekty uvedené v článcích 208 a 209;
v)
veřejnoprávní subjekty;
vi)
soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby v rozsahu, v jakém poskytují dostatečné finanční záruky;
vii)
soukromoprávní subjekty členského státu pověřené uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a poskytující dostatečné finanční záruky;
viii)
osoby pověřené prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle hlavy V Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním aktu.
2. Komise nadále odpovídá za plnění rozpočtu v souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU a informuje Evropský parlament a Radu o operacích, které provádějí subjekty nebo osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku. Je-li pověřený subjekt nebo pověřená osoba určen v základním právním aktu, finanční výkaz podle článku 31 zahrnuje plné odůvodnění toho, proč byl vybrán právě tento subjekt nebo tato osoba.
3. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) plně spolupracují při ochraně finančních zájmů Unie. Pověřovací dohody zajistí Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) právo komplexně vykonávat při auditu těchto finančních prostředků své pravomoci podle Smlouvy o fungování EU.
Komise pověří subjekty a osoby uvedené v odst. 1 písm. c) úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu za podmínky, že existují transparentní, nediskriminační, účelné a účinné postupy přezkoumání skutečného plnění těchto úkolů.
4. Veškeré pověřovací dohody se na požádání zpřístupní Evropskému parlamentu a Radě.
5. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) tohoto článku zajistí v souladu s čl. 35 odst. 2 náležité každoroční následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků. Opatření přijatá v tomto smyslu se oznamují Komisi.
6. Subjekty a osoby pověřené podle odst. 1 písm. c) nemají postavení pověřené schvalující osoby.
7. Komise nepověří třetí osoby výkonnými pravomocemi, pokud je s těmito pravomocemi spojena značná míra uvážení, které předpokládá politickou volbu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobů plnění rozpočtu, včetně přímého řízení, výkonu pravomocí svěřených výkonným agenturám, a zvláštní ustanovení upravující nepřímé řízení s mezinárodními organizacemi, se subjekty uvedenými v článcích 208 a 209, s veřejnoprávními subjekty a soukromoprávními subjekty pověřenými výkonem veřejné služby, se soukromoprávními subjekty členského státu pověřenými uskutečňováním partnerství soukromého a veřejného sektoru a se subjekty pověřenými prováděním zvláštních činností v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
Článek 59
Sdílené řízení s členskými státy
1. Plní-li Komise rozpočet v rámci sdíleného řízení, jsou úkoly související s plněním rozpočtu pověřeny členské státy. Komise a členské státy dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a zajišťují viditelnost činnosti Unie při správě jejích finančních prostředků. Za tímto účelem Komise a členské státy plní své povinnosti spojené s kontrolou a auditem a přebírají z toho vyplývající odpovědnost stanovenou tímto nařízením. Doplňková ustanovení jsou obsažena v odvětvových pravidlech.
2. Při provádění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu členské státy přijmou veškerá opatření, včetně právních, regulačních a správních, která jsou nezbytná pro ochranu finančních zájmů Unie, zejména:
a)
zajistí, aby byly činnosti financované z rozpočtu prováděny správně, účinně a v souladu s platnými odvětvovými pravidly, a určí pro tento účel v souladu s odstavcem 3 subjekty odpovědné za řádnou správu a kontrolu finančních prostředků Unie a dohlížejí na ně;
b)
předcházejí nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují.
Za účelem ochrany finančních zájmů Unie členské státy při dodržení zásady proporcionality a v souladu s tímto článkem a s příslušnými odvětvovými pravidly provádějí kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
Členské státy ukládají příjemcům finančních prostředků účinné, odrazující a přiměřené sankce, pokud tak stanovují odvětvová pravidla a zvláštní ustanovení vnitrostátních právních předpisů.
Komise v rámci posouzení rizik a v souladu s odvětvovými pravidly sleduje systémy řízení a kontroly zavedené v členských státech. Komise při své kontrolní činnosti dodržuje zásadu proporcionality a v souladu s odvětvovými pravidly přihlíží k míře zjištěného rizika.
3. V souladu s kritérii a postupy stanovenými v odvětvových pravidlech určí členské státy subjekty na vhodné úrovni, které mají odpovídat za správu a kontrolu finančních prostředků Unie. Tyto subjekty mohou plnit také úkoly nesouvisející se správou finančních prostředků Unie a mohou pověřit plněním některých úkolů jiné subjekty.
Při rozhodování o určení subjektů mohou členské státy vycházet z toho, zda jsou jejich systémy řízení a kontroly v podstatě totožné s již existujícími systémy z předchozího období a zda řádně fungují.
Pokud výsledky auditu a kontroly prokáží, že určené subjekty již nesplňují kritéria stanovená v odvětvových pravidlech, přijmou členské státy opatření nezbytná k zajištění nápravy nedostatků při plnění úkolů těmito subjekty, včetně toho, že v souladu s odvětvovými pravidly jejich určení zruší.
Odvětvová pravidla vymezí úlohu Komise při postupu stanoveném v tomto odstavci.
4. Subjekty určené podle odstavce 3:
a)
vytvoří účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
poskytují informace požadované podle odstavce 5;
d)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování. Jakékoli zpracovávání osobních údajů musí být v souladu s vnitrostátními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
5. Subjekty určené podle odstavce 3 poskytnou Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku tyto dokumenty:
a)
výkaz výdajů, které byly v příslušném referenčním období vymezeném v odvětvových pravidlech vynaloženy při plnění stanovených úkolů a předloženy Komisi k úhradě. Tento výkaz zahrnuje předběžné financování i částky, u nichž probíhá nebo již proběhlo řízení o jejich zpětném získání. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezen v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
b)
každoroční souhrn závěrečných zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K výkazu uvedenému v prvním pododstavci písm. a) a k souhrnu uvedenému v prvním pododstavci písm. b) se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda výdaje, o jejichž úhradu byla Komise požádána, jsou legální a správné a zda zavedené kontrolní systémy fungují řádně. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. a).
Lhůtu stanovenou na 15. únor může Komise na základě sdělení dotčeného členského státu výjimečně prodloužit až do 1. března.
Členské státy mohou na vhodné úrovni zveřejnit informace uvedené v tomto odstavci.
Členské státy kromě toho mohou na základě informací uvedených v tomto odstavci vydat prohlášení podepsané na patřičné úrovni.
6. Aby bylo zajištěno, že finanční prostředky Unie jsou používány v souladu s platnými pravidly, Komise:
a)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky určených subjektů, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
b)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady provedené v rozporu s platným právem;
c)
přeruší běh platebních lhůt nebo pozastaví platby v případech stanovených v odvětvových pravidlech.
Komise ukončí úplné nebo částečné přerušení běhu platebních lhůt nebo pozastavení plateb poté, co členský stát předloží své připomínky, a jakmile přijme jakákoli nezbytná opatření. Výroční zpráva o činnosti uvedená v čl. 66 odst. 9 obsahuje informace o veškerých povinnostech vyplývajících z tohoto pododstavce.
7. Odvětvová pravidla vezmou v úvahu potřeby programů v rámci evropské územní spolupráce, zejména pokud jde o obsah prohlášení řídícího subjektu, o postup stanovený v odstavci 3 a o funkci auditu.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se sdíleného řízení s členskými státy, včetně vytvoření rejstříku subjektů odpovědných za řízení a kontrolu finančních prostředků Unie, a opatření zaměřených na podporu šíření osvědčených postupů.
Článek 60
Nepřímé řízení
1. Subjekty a osoby pověřené úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu podle čl. 58 odst. 1 písm. c) dodržují zásady řádného finančního řízení, transparentnosti a zákazu diskriminace a při správě finančních prostředků Unie zajišťují viditelnost její činnosti. Při správě finančních prostředků Unie zaručují úroveň ochrany finančních zájmů Unie rovnocennou úrovni ochrany vyžadované podle tohoto nařízení, přičemž náležitě zohlední:
a)
povahu jim svěřených úkolů a výši příslušných částek;
b)
související finanční rizika;
c)
míru jistoty vyplývající z jejich systémů, pravidel a postupů ve spojení s opatřeními, která přijala Komise pro účely dohledu nad plněním jim svěřených úkolů a podpory tohoto plnění.
2. Za účelem ochrany finančních zájmů Unie subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu se zásadou proporcionality:
a)
zřídí účinný a účelný systém vnitřní kontroly a zajistí jeho fungování;
b)
používají systém účetnictví, který včas poskytuje přesné, úplné a spolehlivé údaje;
c)
podléhají nezávislému externímu auditu prováděnému auditorem funkčně nezávislým na dotčeném subjektu či osobě v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy;
d)
používají náležitá pravidla a postupy pro poskytování finančních prostředků Unie prostřednictvím grantů, veřejných zakázek a finančních nástrojů;
e)
v souladu s čl. 35 odst. 2 zajišťují následné zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků;
f)
zajišťují přiměřenou ochranu osobních údajů, jak je stanoveno ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001.
Osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu viii) přijmou svá finanční pravidla s předchozím souhlasem Komise. Požadavky uvedené v prvním pododstavci písm. a) až e) tohoto odstavce splní nejpozději šest měsíců po zahájení svého mandátu. Pokud na konci tohoto období uvedené požadavky splňují pouze částečně, přijme Komise vhodná nápravná opatření zaměřená na dohled nad plněním úkolů, které byly těmto osobám svěřeny, a na podporu tohoto plnění.
3. Při plnění úkolů souvisejících s plněním rozpočtu předcházejí subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nesrovnalostem a podvodům, odhalují je a napravují. Za tímto účelem provádějí při dodržení zásady proporcionality kontroly ex ante a ex post, je-li to vhodné, včetně kontrol na místě na reprezentativním vzorku nebo na vzorku vybraném na základě rizika výskytu chyb, aby se zajistilo skutečné provedení činností financovaných z rozpočtu a jejich řádné plnění. Kromě toho zpětně získávají neoprávněně vyplacené finanční prostředky, a je-li to za tímto účelem nezbytné, zahajují správní a soudní řízení.
4. Subjektům a osobám pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) může Komise pozastavit platby, zejména jsou-li zjištěny systémové chyby, jež zpochybňují spolehlivost systémů vnitřní kontroly dotčeného subjektu či osoby nebo legalitu a správnost uskutečněných operací.
Bez ohledu na článek 92 může příslušná schvalující osoba zcela nebo zčásti přerušit platby takovým subjektům či osobám za účelem provedení další kontroly, pokud:
i)
získá informace, které svědčí o významném nedostatku ve fungování systému vnitřní kontroly nebo naznačují, že výdaje, k nimž dotčený subjekt či osoba vydal osvědčení, jsou spojeny s vážnou nesrovnalostí a nebyly opraveny;
ii)
je přerušení plateb nezbytné k tomu, aby se zabránilo závažnému poškození finančních zájmů Unie.
5. Aniž je dotčen odstavec 7, předloží subjekty a osoby pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) Komisi tyto dokumenty:
a)
zprávu o plnění jim svěřených úkolů;
b)
svůj výkaz výdajů vynaložených při plnění jim svěřených úkolů. Přikládá se k němu prohlášení řídícího subjektu, v němž se potvrdí, že podle názoru osob pověřených správou finančních prostředků:
i)
jsou tyto informace řádně předkládány a jsou úplné a přesné;
ii)
výdaje byly použity k zamýšlenému účelu, jak je vymezeno v pověřovacích dohodách nebo tam, kde je to relevantní, v odvětvových pravidlech;
iii)
zavedené kontrolní systémy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací;
c)
souhrn závěrečný zpráv o auditu a informací o provedených kontrolách, včetně rozboru povahy a rozsahu chyb a nedostatků zjištěných v systémech a přijatých či plánovaných nápravných opatření.
K dokumentům uvedeným v prvním pododstavci se připojí výrok nezávislého auditora vypracovaný v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy. Tento výrok uvede, zda výkaz podává věrný a poctivý obraz skutečnosti, zda zavedené kontrolní systémy řádně fungují a zda jsou uskutečněné transakce legální a správné. Tento výrok rovněž uvede, zda kontrolní činnost nezpochybňuje tvrzení obsažená v prohlášení řídícího subjektu uvedeném v prvním pododstavci písm. b).
Dokumenty uvedené v prvním pododstavci se předloží Komisi do 15. února následujícího rozpočtového roku. Výrok uvedený v druhém pododstavci se Komisi předloží do 15. března.
Povinnostmi uvedenými v tomto odstavci nejsou dotčeny dohody uzavřené s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi. Tyto dohody musí obsahovat alespoň povinnost, aby tyto mezinárodní organizace a třetí země každoročně předkládaly Komisi prohlášení, že během dotčeného rozpočtového roku byl příspěvek Unie využit a zaúčtován v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 2 a s povinnostmi stanovenými v těchto dohodách.
6. Aniž je dotčen odstavec 7, Komise:
a)
dohlíží na to, aby tyto osoby a subjekty plnily své úkoly zejména tím, že plnění daného programu podrobují auditům a hodnocení;
b)
uplatňuje postupy zaměřené na kontrolu a schválení účetní závěrky pověřených subjektů a osob, aby zajistila, aby byla tato účetní závěrka úplná, přesná a věrná;
c)
vyloučí z financování výdajů Unií úhrady v rozporu s platnými pravidly.
7. Odstavce 5 a 6 se nepoužijí na příspěvky Unie poskytnuté subjektům, na něž se podle článku 208 vztahuje zvláštní postup udělení absolutoria.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nepřímého řízení, včetně stanovení podmínek nepřímého řízení, na základě kterých mají být systémy, pravidla a postupy těchto subjektů a osob rovnocenné systémům, pravidlům a postupům Komise, a dále prohlášení řídícího subjektu a prohlášení o dodržení postupů, postupy pro kontrolu a schvalování účetní závěrky a vyloučení z možnosti financování Unií výdajů vynaložených v rozporu s použitelnými pravidly.
Článek 61
Hodnocení ex ante a pověřovací dohody
1. Komise předtím, než pověří úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu subjekty či osoby podle čl. 58 odst. 1 písm. c), získá doklady o splnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
Pokud dojde k závažné změně v systémech nebo pravidlech subjektu nebo osoby pověřeného podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v postupech, které souvisejí se správou finančních prostředků Unie, jež byla tomuto subjektu nebo této osobě svěřena, dotčený subjekt nebo osoba o ní neprodleně uvědomí Komisi. Komise přezkoumá pověřovací dohody uzavřené s dotčeným subjektem či osobou, aby bylo i nadále zajištěno plnění požadavků stanovených v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až d).
2. Není-li pověřený subjekt určen v základním právním aktu, vybere Komise subjekt z některé z kategorií uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii), v), vi) a vii) s náležitým ohledem na povahu úkolů, které mu mají být svěřeny, i na zkušenosti a provozní a finanční způsobilost dotčených subjektů. Výběr musí být transparentní, podložený objektivními důvody a nesmí vést ke střetu zájmů.
3. Pověřovací dohody stanoví požadavky podle čl. 60 odst. 2 prvního pododstavce písm. a) až d). Jasně vymezí úkoly svěřené subjektu a musí obsahovat závazek dotčených subjektů či osob splnit povinnosti stanovené v čl. 60 odst. 2 prvním pododstavci písm. e) a f) a zdržet se jakéhokoli jednání, které by mohlo vést ke střetu zájmů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení ex ante pravidel a postupů v rámci nepřímého řízení a obsahu pověřovacích dohod.
Článek 62
Výkonné agentury
1. Komise může svěřit pravomoc provádět jejím jménem a na její odpovědnost, zcela nebo zčásti, program nebo projekt Unie výkonným agenturám v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003 ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví statut výkonných agentur pověřených některými úkoly správy programů Společenství (16). Výkonné agentury se zřizují rozhodnutím Komise a jsou právnickými osobami podle práva Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající výkonu pravomoci svěřené výkonným agenturám.
2. Odpovídající operační prostředky vynakládá ředitel výkonné agentury v rámci přímého řízení.
Článek 63
Meze pověřování
1. Komise nepověří plněním úkolů souvisejícími s vynakládáním finančních prostředků Unie, včetně vyplácení a inkasa, externí soukromoprávní subjekty, s výjimkou případů uvedených v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v), vi) a vii) nebo zvláštních případů týkajících se plateb:
i)
které mají být provedeny ve prospěch příjemců určených Komisí;
ii)
jejichž podmínky a výše byly určeny Komisí a
iii)
jejichž provádění nezahrnuje uvážení subjektu uskutečňujícího platbu.
2. Externím soukromoprávním subjektům, které nejsou pověřeny výkonem veřejné služby, může Komise svěřit tyto úkoly: technické poradenství a správní, přípravné nebo doplňující úkoly, které nezahrnují ani výkon veřejné moci, ani použití pravomoci volného uvážení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování některých vnějších soukromých subjektů nebo osob úkoly v souladu s pravidly pro zadávání veřejných zakázek stanovenými v části první hlavě V.
KAPITOLA 3
Účastníci finančních operací
Oddíl 1
Zásada oddělení funkcí
Článek 64
Oddělení funkcí
1. Funkce schvalující osoby a účetního jsou oddělené a vzájemně neslučitelné.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se práv a povinností všech účastníků finančních operací.
Oddíl 2
Schvalující osoba
Článek 65
Schvalující osoba
1. Každý orgán vykonává povinnosti schvalující osoby.
2. Pro účely této hlavy se „zaměstnancem“ rozumí osoba, na niž se vztahuje služební řád.
3. Každý orgán pověří v souladu s podmínkami svého jednacího řádu plněním úkolů schvalující osoby zaměstnance na náležité pozici. Ve svých vnitřních správních předpisech určí zaměstnance, které plněním těchto úkolů pověří, a stanoví rozsah pověření a to, zda mohou osoby pověřené plněním těchto úkolů dále pověřit jiné osoby.
4. Plněním úkolů schvalující osoby mohou být pověřeni nebo dále pověřeni pouze zaměstnanci.
5. Příslušné schvalující osoby jednají pouze v mezích stanovených v pověřovacím aktu. Příslušné schvalující osobě může být nápomocen jeden nebo více zaměstnanců, jejichž úkolem je uskutečňovat některé operace nezbytné pro plnění rozpočtu a předkládání účtů v rámci odpovědnosti schvalující osoby.
6. Pokud jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 jednají vedoucí delegací Unie, podléhají Komisi jako orgánu odpovědnému za stanovení, výkon, sledování a hodnocení jejich úkolů a povinností jakožto dále pověřených schvalujících osob. Komise o tom zároveň uvědomí vysokého představitele.
7. Příslušné schvalující osobě mohou být nápomocni zaměstnanci, kteří jsou v rámci její odpovědnosti pověřeni plnit některé úkoly nezbytné pro plnění rozpočtu a poskytování finančních informací a informací o řízení. Na zaměstnance pomáhající příslušné schvalující osobě se vztahuje článek 57.
8. Každý orgán informuje Účetní dvůr, Evropský parlament a Radu o jmenování a odvolání pověřených schvalujících osob, interních auditorů a účetních a o veškerých vnitřních předpisech, které přijme s ohledem na finanční záležitosti.
9. Každý orgán informuje Účetní dvůr o jmenování správců zálohových účtů a o rozhodnutích o pověření podle čl. 69 odst. 1 a článku 70.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pomoci poskytované příslušným schvalujícím osobám a vnitřních předpisů, jimiž se pověřování řídí.
Článek 66
Pravomoci a povinnosti schvalující osoby
1. Schvalující osoba je v každém orgánu odpovědná za plnění příjmů a výdajů v souladu se zásadou řádného finančního řízení a za zajišťování jejich legality a správnosti.
2. Pro účely odstavce 1 pověřená schvalující osoba v souladu s článkem 32 a minimálními standardy přijatými jednotlivými orgány a s náležitým ohledem na rizika spojená s prostředím řízení a povahou financovaných akcí zavede organizační strukturu a systémy vnitřní kontroly, které jsou vhodné pro plnění jejích úkolů. Vytvoření takové struktury a systémů vychází z komplexní analýzy rizik, která zohledňuje jejich nákladovou efektivitu.
3. K plnění výdajů přijímá příslušná schvalující osoba rozpočtové i právní závazky, potvrzuje výdaje, schvaluje platby a provádí předběžné úkony nezbytné pro vynakládání prostředků.
4. Plnění příjmů zahrnuje sestavení odhadů pohledávek, stanovení inkasních nároků a vydávání inkasních příkazů. Případně zahrnuje vzdání se stanovených nároků.
5. U každé operace se provede alespoň kontrola ex ante, která je založena na dokumentární prověrce a na dostupných výsledcích již provedených kontrol a týká se provozních a finančních hledisek dané operace.
Předmětem kontrol ex ante je zahájení a ověření operace.
Ověření určité operace provádějí zaměstnanci jiní než ti, kteří ji zahájili. Zaměstnanci, kteří provádějí ověření, nesmějí být podřízenými zaměstnanců, kteří ověření zahájili.
6. Pověřená schvalující osoba může zavést kontroly ex post za účelem ověření operací, které již byly schváleny na základě kontrol ex ante. V závislosti na míře rizika mohou být takové kontroly prováděny na vzorku.
Kontroly ex ante nesmějí provádět zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post. Zaměstnanci odpovědní za kontroly ex post nesmějí být podřízeni zaměstnancům odpovědným za kontroly ex ante.
Pokud pověřená schvalující osoba provádí v rámci kontrol ex post finanční audity příjemců grantu, používá jasná, důsledná a transparentní auditní pravidla a dodržuje práva Komise i auditovaného subjektu.
7. Zaměstnanci odpovědní za kontrolu řízení finančních operací musí mít nezbytné odborné znalosti. Dodržují zvláštní kodex profesních standardů, který daný orgán přijal.
8. Pokud se zaměstnanec pověřený finančním řízením a kontrolou operací domnívá, že rozhodnutí, které má na žádost nadřízeného učinit nebo schválit, vykazuje nesrovnalost nebo porušuje zásadu řádného finančního řízení nebo profesní pravidla, která tito zaměstnanci musí dodržovat, uvědomí o tom svého přímého nadřízeného. Učiní-li tak písemně, přímý nadřízený mu také odpoví písemně. Pokud přímý nadřízený nepřijme žádná opatření nebo potvrdí počáteční rozhodnutí či pokyny a pokud se zaměstnanec domnívá, že toto potvrzení není dostatečnou reakcí na jeho obavy, informuje o tom zaměstnanec písemně pověřenou schvalující osobu. V případě nečinnosti této osoby informuje zaměstnanec příslušnou komisi uvedenou v čl. 73 odst. 6.
V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, zaměstnanec uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy. Smlouvy s externími auditory provádějícími audity finančního řízení Unie musí obsahovat povinnost externího auditora informovat pověřenou schvalující osobu o jakékoli podezřelé činnosti, podvodu nebo korupci, které by mohly poškodit zájmy Unie.
9. Pověřená schvalující osoba podává svému orgánu každoročně zprávu o plnění svých povinností ve formě výroční zprávy o činnosti, která obsahuje finanční informace a informace o řízení, včetně výsledků kontrol, a v níž tato osoba prohlásí, že není-li ve výhradách týkajících se vymezených oblastí příjmů a výdajů uvedeno jinak, má přiměřenou jistotu, že:
a)
údaje obsažené ve zprávě podávají věrný a poctivý obraz skutečnosti;
b)
zdroje vyčleněné na činnosti popsané ve zprávě byly použity ke stanovenému účelu a v souladu se zásadou řádného finančního řízení;
c)
zavedené kontrolní postupy poskytují nezbytné záruky legality a správnosti uskutečněných operací.
Zpráva o činnosti uvádí výsledky operací vzhledem ke stanoveným cílům, rizika spojená s těmito operacemi, využití zdrojů, které byly k dispozici, a účinnost a účelnost systémů vnitřní kontroly, včetně celkového zhodnocení nákladů a přínosů kontrol.
Do 15. června každého roku předá Komise Evropskému parlamentu a Radě shrnutí výročních zpráv o činnosti za předchozí rok. Evropskému parlamentu a Radě jsou rovněž zpřístupněny výroční zprávy o činnosti každé pověřené schvalující osoby.
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontrol ex ante a ex post, uchovávání podkladů, kodexu profesních standardů, nečinnosti pověřené schvalující osoby, předávání informací účetnímu a zpráv o jednacích řízeních.
Článek 67
Pravomoci a povinnosti vedoucích delegací Unie
1. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, úzce spolupracují s Komisí v zájmu náležitého vynakládání finančních prostředků s ohledem na zajištění zejména legality a správnosti finančních operací, dodržování zásady řádného finančního řízení při správě finančních prostředků a účinné ochrany finančních zájmů Unie.
Za tímto účelem přijmou potřebná opatření, aby zamezili jakékoli situaci, která by mohla ohrozit odpovědnost Komise za plnění rozpočtu, kterým byli dále pověřeni, jakož i jakémukoli střetu priorit, který může mít vliv na plnění úkolů finančního řízení, kterými byli dále pověřeni.
Pokud vyvstane situace nebo střet priorit uvedené v druhém pododstavci, vedoucí delegací Unie o nich neprodleně informují příslušné generální ředitele Komise a ESVČ. Tito generální ředitelé přijmou vhodná opatření k nápravě situace.
2. Pokud se vedoucí delegací Unie ocitnou v situaci uvedené v čl. 66 odst. 8, obrátí se na specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí zřízenou podle čl. 73 odst. 6. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které by mohly poškodit zájmy Unie, uvědomí orgány a subjekty určené platnými právními předpisy.
3. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 podávají zprávu své pověřené schvalující osobě, která tuto zprávu zahrne do své výroční zprávy o činnosti podle čl. 66 odst. 9. Zprávy vedoucích delegací Unie obsahují informace o účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly, které byly v delegaci zavedeny, jakož i o řízení operací, jimiž byli dále pověřeni, a vydávají prohlášení o věrohodnosti uvedené v čl. 73 odst. 5 třetího pododstavce. Tyto zprávy se přikládají k výroční zprávě pověřené schvalující osoby o činnosti a zpřístupní se Evropskému parlamentu a Radě s náležitým ohledem na jejich případnou důvěrnou povahu.
Vedoucí delegací Unie plně spolupracují s orgány, které se účastní postupu udělování absolutoria, a poskytují jim podle potřeby nezbytné doplňující informace. V této souvislosti mohou být požádáni o účast na jednáních příslušných subjektů a být nápomocni příslušné pověřené schvalující osobě.
4. Vedoucí delegací Unie jednající jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 zodpovědí jakékoli dotazy pověřené schvalující osoby Komise, dotazy Komise samotné a v souvislosti s udělováním absolutoria dotazy Evropského parlamentu.
5. Komise zajistí, aby k dalšímu pověřování nedocházelo na úkor postupu udělování absolutoria podle článku 319 Smlouvy o fungování EU.
Oddíl 3
Účetní
Článek 68
Pravomoci a povinnosti účetního
1. Každý orgán jmenuje účetního, který odpovídá za:
a)
řádné provádění plateb, vybírání příjmů a inkaso stanovených pohledávek;
b)
přípravu a předkládání účetní závěrky v souladu s částí první hlavou IX;
c)
vedení účtů v souladu s částí první hlavou IX;
d)
stanovení účetních postupů včetně účtové osnovy v souladu s částí první hlavou IX;
e)
stanovení a validaci účetních systémů a případně validaci systémů stanovených schvalující osobou a určených k poskytování nebo odůvodňování účetních údajů; v tomto ohledu je účetní zmocněn kdykoli ověřovat dodržování kritérií pro validaci;
f)
správu pokladny.
Účetní ESVČ odpovídá pouze za oddíl rozpočtu „ESVČ“, který ESVČ plní. Účetní Komise nadále odpovídá za celý oddíl rozpočtu „Komise“, včetně účetních operací s prostředky, jejichž správou jsou dále pověřeni vedoucí delegací Unie.
Účetní Komise jedná s výhradou článku 213 rovněž jako účetní ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“.
2. Účetní Komise odpovídá za stanovení účetních pravidel a harmonizovaných účtových osnov v souladu s částí první hlavou IX.
3. Účetní získávají od schvalujících osob veškeré informace, které jsou nezbytné k sestavování účetních závěrek poskytujících věrný a poctivý obraz finanční situace orgánů a plnění rozpočtu. Schvalující osoby zaručují spolehlivost poskytovaných informací.
4. Než orgán nebo subjekt uvedený v článku 208 přijme účetní závěrku, schválí ji nejprve účetní, který osvědčí, že účetní závěrka s přiměřenou jistotou poskytuje věrný a poctivý obraz finanční situace orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 208.
K tomuto účelu účetní ověří, že účetní závěrka byla zpracována v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143 a účetními postupy uvedenými v odst. 1 písm. d) tohoto článku a že do ní byly zaznamenány veškeré příjmy a výdaje.
Pověřené schvalující osoby poskytnou veškeré informace, které účetní potřebuje ke splnění svých povinností.
Schvalující osoby nesou i nadále plnou odpovědnost za řádné využívání finančních prostředků, které spravují, za legalitu a správnost výdajů uskutečněných v jejich pravomoci a za úplnost a přesnost údajů předaných účetnímu.
5. Účetní má pravomoc provést kontrolu obdržených informací a jakoukoli další kontrolu, již považuje za nezbytnou ke schválení účetní závěrky.
V případě potřeby vznese účetní výhrady a přesně vysvětlí jejich povahu a rozsah.
6. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, spravovat hotovost a ekvivalenty hotovosti je oprávněn výhradně účetní. Účetní odpovídá za jejich úschovu.
7. Při provádění programu nebo akce mohou být jménem a na účet Komise zřízeny svěřenské účty, aby je mohl spravovat subjekt pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu ii), iii), v) nebo vi).
Za zřízení těchto účtů odpovídá schvalující osoba pověřená prováděním programu nebo akce, se souhlasem účetního Komise.
Za správu těchto bankovních účtů odpovídá schvalující osoba.
8. Účetní Komise stanoví pravidla pro otevírání, správu, uzavírání a používání svěřenských účtů.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a povinností účetního, včetně jeho jmenování a ukončení výkonu funkce, jeho stanoviska k účetním a inventárním systémům, správy pokladny a bankovních účtů, podpisového práva k účtům, správy zůstatků na účtech, převodních a přepočtových operací, způsobů plateb, souborů údajů o právnických osobách a uchovávání podkladů.
Článek 69
Pověření výkonem pravomocí účetního
1. Účetní může při plnění svých povinností pověřit některými úkoly podřízené zaměstnance.
Tyto úkoly musí být uvedeny v pověřovacím aktu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se osob oprávněných spravovat účty v místních jednotkách.
Oddíl 4
Správce zálohových účtů
Článek 70
Zálohové účty
1. Pro vybírání jiných příjmů než vlastních zdrojů a pro platby malých částek, vymezených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení mohou být zřízeny zálohové účty.
V oblasti operací pro řešení krizí a v oblasti operací humanitární pomoci ve smyslu článku 128 však lze zálohové účty využívat bez omezení částky, při dodržení výše prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou pro příslušnou rozpočtovou položku pro běžný rozpočtový rok.
2. Finanční prostředky na zálohové účty poskytuje účetní daného orgánu a jejich vedením jsou pověřeni správci zálohových účtů jmenovaní účetním orgánu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podmínky zálohových účtů, včetně maximálních částek, které mohou platit správci těchto účtů, a pravidla pro vnější akce, včetně pravidel týkajících se výběru správce zálohových účtů, poskytování finančních prostředků na tyto účty, kontrol ze strany schvalující osoby a účetního a dodržování postupů při zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zřizování zálohových účtů a správců těchto účtů v delegacích Unie.
KAPITOLA 4
Odpovědnost účastníků finančních operací
Oddíl 1
Obecná pravidla
Článek 71
Odnětí pověření uděleného účastníkům finančních operací a jejich zbavení povinností
1. Příslušným schvalujícím osobám může orgán, který je jmenoval, kdykoli dočasně nebo s konečnou platností odejmout pověření.
2. Účetní nebo správce zálohových účtů nebo oba mohou být kdykoli dočasně nebo s konečnou platností zbaveni svých povinností orgánem, který je jmenoval.
3. Tímto článkem nejsou dotčena žádná disciplinární opatření přijatá vůči účastníkům finančních operací uvedeným v odstavcích 1 a 2.
Článek 72
Odpovědnost schvalující osoby za protiprávní jednání, podvod nebo korupci
1. Touto kapitolou není dotčena trestní odpovědnost, kterou mají účastníci finančních operací uvedení v článku 71 za podmínek stanovených použitelným vnitrostátním právem a platnými předpisy týkajícími se ochrany finančních zájmů Unie a boje proti korupci úředníků Unie a úředníků členských států.
2. Aniž jsou dotčeny články 73, 74 a 75 tohoto nařízení, nese každá příslušná schvalující osoba, účetní či správce zálohových účtů disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem. V případě jakéhokoli protiprávního jednání, podvodu nebo korupce, které mohou poškodit zájmy Unie, je věc předložena orgánům a subjektům určeným platnými právními předpisy, zejména Evropskému úřadu pro boj proti podvodům.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti schvalujících osob, účetních a správců zálohových účtů v případě protiprávního jednání, podvodu nebo korupce.
Oddíl 2
Pravidla vztahující se na příslušné schvalující osoby
Článek 73
Pravidla vztahující se na schvalující osoby
1. Příslušná schvalující osoba nese finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem.
2. Finanční odpovědnost se uplatní zejména v případě, kdy příslušná schvalující osoba úmyslně nebo z hrubé nedbalosti:
a)
stanoví inkasní nárok, vydá inkasní příkaz, přidělí výdaj na závazek nebo podepíše platební příkaz v rozporu s tímto nařízením nebo akty v přenesené pravomoci přijatými podle něj;
b)
opomene vystavit doklad o stanovení pohledávky nebo opomene vydat inkasní příkaz nebo zdrží jeho vydání nebo zdrží vydání platebního příkazu a tím způsobí soukromoprávní odpovědnost orgánu vůči třetím osobám.
3. Pokud se pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba domnívá, že rozhodnutí, které má učinit, vykazuje nesrovnalost nebo je v rozporu se zásadou řádného finančního řízení, uvědomí o tom písemně orgán, který ji pověřil. Pokud orgán, který ji pověřil, vydá písemně odůvodněný příkaz k přijetí uvedeného rozhodnutí, je tato pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba zproštěna odpovědnosti.
4. V případě dalšího pověření uvnitř útvaru zůstává pověřená schvalující osoba odpovědná za účinnost a účelnost zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly a za výběr dále pověřené schvalující osoby.
5. V případě dalšího pověření vedoucích delegací Unie je pověřená schvalující osoba odpovědná za vymezení zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly, jakož i jejich účinnost a účelnost. Vedoucí delegací Unie odpovídají za náležité nastavení a fungování těchto systémů podle pokynů pověřené schvalující osoby, za správu finančních prostředků a za operace, které v rámci své odpovědnosti při vedení delegace Unie provádějí. Před tím, než se ujmou funkce, absolvují zvláštní školení zaměřené na úkoly a povinnosti schvalujících osob a plnění rozpočtu.
Vedoucí delegací Unie podávají zprávu v souladu s čl. 67 odst. 3 o plnění svých povinností podle prvního pododstavce tohoto odstavce.
Vedoucí delegací Unie podávají pověřené schvalující osobě Komise každý rok prohlášení o věrohodnosti vnitřních systémů řízení a kontroly zavedených v jejich delegacích a o řízení operací, jímž byli dále pověřeni, a o jeho výsledcích, tak aby schvalující osoba mohla vypracovat prohlášení uvedené v čl. 66 odst. 9.
6. Každý orgán zřídí specializovanou komisi pro řešení finančních nesrovnalostí nebo se podílí na práci společné komise zřízené více orgány. Tyto komise pracují nezávisle a zjišťují, zda došlo k finanční nesrovnalosti a jaké by měly být případné důsledky.
Na základě stanoviska této komise rozhodne orgán o zahájení disciplinárního řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti. Pokud komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, pověřené schvalující osobě, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
7. Pokud vedoucí delegací Unie jednají jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2, je k rozhodování o případech uvedených v čl. 56 odst. 2 příslušná specializovaná komise pro řešení finančních nesrovnalostí zřízená Komisí podle odstavce 6 tohoto článku.
Pokud tato komise odhalí systémové problémy, podá schvalující osobě, vysokému představiteli, pověřené schvalující osobě Komise, pokud není zúčastněnou osobou, a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.
Na základě stanoviska této komise může Komise požádat vysokého představitele, aby jakožto orgán oprávněný ke jmenování zahájil vůči dále pověřeným schvalujícím osobám disciplinární řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti, pokud se nesrovnalosti týkají plnění úkolů, jimiž je Komise dále pověřila. V takovém případě vysoký představitel podnikne patřičné kroky v souladu se služebním řádem za účelem uplatnění rozhodnutí o disciplinárních opatřeních nebo o finanční odpovědnosti dle doporučení Komise.
Členské státy plně podporují Unii při vyvozování důsledků z odpovědnosti dočasných zaměstnanců podle článku 22 služebního řádu, na něž se vztahuje čl. 2 písm. e) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřených schvalujících osob, včetně potvrzení pokynů a úlohy komise pro finanční nesrovnalosti.
Oddíl 3
Pravidla vztahující se na účetní a správce zálohových účtů
Článek 74
Pravidla vztahující se na účetní
1. Účetní nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Účetní může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
neoprávněnou změnu na bankovních účtech nebo poštovních žirových účtech;
c)
inkaso nebo platbu částek, které neodpovídají částkám na odpovídajících inkasních nebo platebních příkazech;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti účetních v případě jiných forem pochybení.
Článek 75
Pravidla vztahující se na správce zálohových účtů
1. Správce zálohových účtů nese disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek a podle postupů stanovených služebním řádem. Může být odpovědný zejména za tato svá pochybení:
a)
ztrátu nebo poškození finančních prostředků, majetku nebo dokladů, které mu byly svěřeny;
b)
nemožnost doložit platby, které provedl, řádnými podklady;
c)
uskutečnění platby ve prospěch jiných osob než oprávněných příjemců těchto plateb;
d)
opomenutí vybrat splatné příjmy.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odpovědnosti správců zálohových účtů v případě jiných forem pochybení.
KAPITOLA 5
Příjmové operace
Oddíl 1
Poskytování vlastních zdrojů
Článek 76
Vlastní zdroje
1. Odhady příjmů složených z vlastních zdrojů uvedených v rozhodnutí 2007/436ES, Euratom se do rozpočtu zapisují v eurech. Poskytují se v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1150/2000.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vlastních zdrojů.
Oddíl 2
Odhady pohledávek
Článek 77
Odhady pohledávek
1. Jakmile má příslušná schvalující osoba dostatečné a spolehlivé informace k opatření nebo situaci, z nichž může Unii vzniknout pohledávka, provede odhad této pohledávky.
2. Příslušná schvalující osoba upraví odhad pohledávky, jakmile se dozví o skutečnosti, která mění opatření nebo situaci, na jejichž základě byl odhad proveden.
Při vystavení inkasního příkazu na základě opatření či situace, která vedla k odhadu pohledávky, příslušná schvalující osoba tento odhad upraví o odpovídající částku.
Je-li inkasní příkaz vystaven na stejnou částku jako původní odhad pohledávky, sníží se tento odhad na nulu.
3. Odchylně od odstavce 1 se odhad pohledávek neprovádí před poskytnutím částek vlastních zdrojů podle rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, které odvádějí členské státy Komisi v pevně stanovených dobách splatnosti. Pro tyto částky vydává příslušná schvalující osoba inkasní příkaz.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se odhadu pohledávek.
Oddíl 3
Stanovení pohledávek
Článek 78
Stanovení pohledávky
1. Stanovení pohledávky je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje, zda dluh existuje;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši dluhu;
c)
ověřuje podmínky splatnosti dluhu.
2. Vlastní zdroje poskytnuté Komisi a veškeré pohledávky identifikované jako jisté, o stanovené pevné částce a splatné se stanovují inkasním příkazem předloženým účetnímu a výzvou k úhradě zaslanou dlužníku, přičemž obojí vystavuje příslušná schvalující osoba.
3. Neoprávněně vyplacené částky musí být získány zpět.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se stanovování pohledávek, včetně postupů a podkladů, a úroku z prodlení.
Oddíl 4
Schválení inkasa
Článek 79
Schválení inkasa
1. Schválení inkasa je úkon, kterým příslušná schvalující osoba vystavením inkasního příkazu vydává pokyn účetnímu, aby inkasoval pohledávku stanovenou příslušnou schvalující osobou.
2. Orgán může formálně stanovovat pohledávky za jinými subjekty než členskými státy formou rozhodnutí, které je vykonatelné ve smyslu článku 299 Smlouvy o fungování EU.
Je-li to nutné k účinné a včasné ochraně finančních zájmů Unie, může Komise za výjimečných okolností přijmout takové vykonatelné rozhodnutí rovněž ve prospěch jiných orgánů na jejich žádost, a to s ohledem na pohledávky vyplývající ze vztahu k zaměstnancům, na něž se vztahuje služební řád.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla pro vystavování inkasního příkazu.
Oddíl 5
Inkaso
Článek 80
Pravidla pro inkaso
1. Účetní jedná na základě inkasních příkazů k pohledávkám řádně stanoveným příslušnou schvalující osobou. Zajistí s náležitou pečlivostí, aby Unie obdržela své příjmy a aby byla zachována její práva.
Účetní inkasuje částky započtením proti případným odpovídajícím pohledávkám dlužníka vůči Unii. Tyto pohledávky musí být jisté, o stanovené pevné částce a splatné.
2. Pokud pověřená schvalující osoba hodlá zcela nebo zčásti upustit od inkasa stanovené pohledávky, ujistí se, že toto upuštění je v pořádku a je v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o upuštění od inkasa musí být odůvodněno. Schvalující osoba může rozhodováním o upuštění od inkasa pověřit jinou osobu.
Pověřená schvalující osoba může zcela nebo zčásti zrušit stanovenou pohledávku. Částečné zrušení stanovené pohledávky neznamená vzdání se stanoveného nároku Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se způsobu inkasa, včetně inkasa započtením, postupu vymáhání částek neuhrazených dobrovolně, dodatečných platebních lhůt, vymáhání pokut a dalších sankcí, upuštění od inkasa a zrušení stanovené pohledávky.
3. Členské státy v první řadě odpovídají za provádění kontrol a auditů a za zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek, jak je stanoveno v odvětvových pravidlech. V rozsahu, v jakém členské státy zjišťují a napravují nesrovnalosti vlastních účtů, jsou vyňaty z finančních oprav týkajících se těchto nesrovnalostí, které provádí Komise.
4. Komise činí finanční opravy u členských států s cílem vyloučit z financování Unií výdaje vynaložené v rozporu s platným právem. Komise své finanční opravy zakládá na zjištění neoprávněně vydaných částek a na finančním dopadu na rozpočet. Pokud tyto částky nelze zjistit přesně, může Komise v souladu s odvětvovými pravidly provést opravy na základě extrapolace nebo paušální sazby.
Komise při rozhodování o částce finanční opravy přihlíží k povaze a závažnosti porušení platného práva a k jeho finančnímu dopadu na rozpočet, a to i v případě nedostatků v řídicích a kontrolních systémech.
Kritéria pro stanovení finančních oprav a postupy, které se přitom používají, mohou být stanoveny v odvětvových pravidlech.
5. Metodika provádění oprav extrapolací nebo paušální sazbou se stanovuje v souladu s odvětvovými pravidly tak, aby Komise mohla chránit finanční zájmy Unie.
Článek 81
Promlčecí lhůta
1. Aniž jsou dotčena ustanovení zvláštních předpisů a uplatňování rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, promlčují se nároky Unie vůči třetím osobám a nároky třetích osob vůči Unii po pěti letech.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se promlčecí lhůty.
Článek 82
Řešení nároků Unie na vnitrostátní úrovni
V případě úpadkového řízení se s nároky Unie zachází stejně příznivě jako s nároky veřejných subjektů těch členských států, kde řízení o jejich vymožení probíhá.
Článek 83
Pokuty, sankce a úroky uložené Komisí
1. Částky z pokut a sankcí, jakož i úroky či jakékoli jiné příjmy z nich plynoucí se nezaznamenávají jako příjmy rozpočtu, dokud mohou být rozhodnutí, která je ukládají, zrušena Soudním dvorem Evropské unie.
2. Částky uvedené v odstavci 1 se zaznamenají jako příjem rozpočtu co nejdříve a nejpozději v roce, jenž následuje po vyčerpání všech opravných prostředků. Částky, jež mají být na základě rozsudku Soudního dvora Evropské unie vráceny tomu, kdo je zaplatil, se jako příjem rozpočtu nezaznamenávají.
3. Odstavec 1 se nepoužije na rozhodnutí o schválení účetní závěrky nebo o finančních opravách.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se částek získaných z pokut a sankcí a z nich plynoucích úroků.
KAPITOLA 6
Výdajové operace
Článek 84
Rozhodnutí o financování
1. Každý výdaj musí být přidělen na závazek, potvrzen, schválen a zaplacen.
2. Kromě prostředků, které mohou být podle čl. 54 odst. 2 prvního pododstavce písm. e) použity bez základního právního aktu, musí přidělení výdajů na závazek předcházet rozhodnutí o financování přijaté orgánem nebo subjekty, které tento orgán pověřil.
3. Rozhodnutí o financování uvedené v odstavci 2 vymezí sledovaný cíl, očekávané výsledky, způsob provedení a celkovou částku. Obsahuje rovněž popis činností, které mají být financovány, výši finančních částek přidělených na jednotlivá opatření a orientační harmonogram jejich provádění.
V případě nepřímého řízení se v rozhodnutí o financování uvádí rovněž subjekt nebo osoba pověřený podle čl. 58 odst. 1 písm. c), kritéria pro výběr tohoto subjektu nebo osoby a úkoly, kterými byl pověřen.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o financování.
Oddíl 1
Přidělení výdajů na závazek
Článek 85
Druhy závazků
1. Rozpočtový závazek je operace, kterou se vyhrazují prostředky nutné k pokrytí následných úhrad sloužících ke splnění právních závazků.
Právní závazek je úkon, kterým schvalující osoba zakládá nebo stanovuje povinnost, ze které vyplývá zatížení rozpočtu.
Rozpočtové i právní závazky přijímá stejná schvalující osoba, s výjimkou řádně odůvodněných případů uvedených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů závazků, přijímání souhrnných závazků, podpisu téže osoby a správních výdajů, na něž se vztahují předběžné závazky.
3. Rozpočtové závazky spadají do jedné z těchto skupin:
a)
individuální: rozpočtový závazek je individuální, pokud je určen příjemce grantu i částka výdajů;
b)
souhrnné: rozpočtový závazek je souhrnný, pokud alespoň jeden z prvků potřebných k identifikaci individuálního závazku není určen;
c)
předběžné: rozpočtový závazek je předběžný, pokud je určen ke krytí výdajů uvedených v článku 170 nebo běžných správních výdajů a buď částka výdajů, nebo koneční příjemci nejsou s konečnou platností určeni.
4. Rozpočtové závazky na akce, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, mohou být rozloženy do ročních splátek, pouze pokud tak stanovuje základní právní akt nebo pokud se týkají správních výdajů.
Článek 86
Pravidla vztahující se na závazky
1. U všech opatření, která mohou vést k výdajům k tíži rozpočtu, příslušná schvalující osoba před přijetím právního závazku vůči třetím osobám nebo před převodem prostředků do svěřenského fondu na základě článku 187 přijme rozpočtový závazek.
2. Povinnost přijmout rozpočtový závazek před přijetím právního závazku uvedená v odstavci 1 se nevztahuje na právní závazky přijaté po vyhlášení krizové situace v rámci plánu kontinuity provozu v souladu s postupy, které Komise nebo kterýkoli jiný orgán přijal v rámci své správní samostatnosti.
3. V případě operací humanitární pomoci, operací v oblasti civilní ochrany a pomoci pro řešení krizí se povinnost stanovená v odstavci 1 nepoužije, pokud je pro účelné poskytování pomoci Unie nezbytné, aby Unie přijala právní závazek vůči třetím osobám okamžitě, a individuální rozpočtový závazek nelze zaúčtovat předem. Zaúčtování rozpočtového závazku se učiní co nejdříve po přijetí právního závazku vůči třetím osobám.
4. S výhradou zvláštních ustanovení části druhé hlavy IV pokrývají souhrnné rozpočtové závazky celkové náklady odpovídajících individuálních právních závazků přijatých do 31. prosince roku n + 1.
S výhradou čl. 85 odst. 4 a čl. 203 odst. 2 musí být individuální právní závazky, které se vztahují k individuálním nebo předběžným rozpočtovým závazkům, přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci období uvedených v prvním a druhém pododstavci zruší příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek těchto rozpočtových závazků.
Částku každého individuálního právního závazku, která vyplývá ze souhrnného rozpočtového závazku, před podpisem zaznamená příslušná schvalující osoba do rozpočtových účtů a zaúčtuje k souhrnnému rozpočtovému závazku.
5. Rozpočtové a právní závazky zaznamenané v souvislosti s akcemi, jejichž trvání přesahuje jeden rozpočtový rok, jiné než výdaje na zaměstnance, mají lhůtu pro plnění stanovenou v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Části těchto závazků, které nejsou uplatněny do šesti měsíců po uplynutí této lhůty, se zruší podle článku 15.
Částka rozpočtového závazku odpovídající právnímu závazku, u nějž nebyla provedena žádná platba ve smyslu článku 90 do dvou let od podpisu právního závazku, se zrušuje, kromě případů, kdy je tato částka předmětem soudního nebo rozhodčího řízení nebo kdy jsou v odvětvových pravidlech stanovena zvláštní ustanovení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtových a právních závazků, včetně zaznamenávání individuálních závazků.
Článek 87
Kontrola závazků
1. Při přijímání rozpočtového závazku se příslušná schvalující osoba ujistí, že:
a)
výdaj byl přiřazen ke správnému bodu rozpočtu;
b)
prostředky jsou k dispozici;
c)
výdaj je v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení a se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
d)
je dodržena zásada řádného finančního řízení. Vhodnost předběžného financování, jeho výše a celkový časový rozpis plateb musí být úměrné předpokládané době trvání, pokroku při provádění a finančním rizikům souvisejícím s tímto předběžným financováním.
2. Při zaznamenávání právního závazku se schvalující osoba předtím, než připojí svůj ruční nebo elektronický podpis, ujistí, že:
a)
závazek je kryt odpovídajícím rozpočtovým závazkem;
b)
výdaj je řádný a v souladu se Smlouvami, rozpočtem, tímto nařízením, akty v přenesené pravomoci přijatými podle tohoto nařízení, se všemi právními akty přijatými na základě Smluv a jakýmikoli jinými nařízeními;
c)
je dodržena zásada řádného finančního řízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kontroly závazků.
Oddíl 2
Potvrzení výdajů
Článek 88
Potvrzení výdaje
1. Potvrzení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba:
a)
ověřuje existenci věřitelova nároku;
b)
určuje nebo ověřuje skutečnost a výši pohledávky;
c)
ověřuje podmínky splatnosti pohledávky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se potvrzování výdajů, včetně předávání výdajů na zaměstnance k platbě a průběžných plateb a plateb zůstatku dlužné částky u veřejných zakázek a grantů, ověřování správnosti u plateb předběžného financování a průběžných plateb a formy doložek „předáno k platbě“ a „správnost ověřena“.
Oddíl 3
Schválení výdajů
Článek 89
Schválení výdaje
1. Schválení výdaje je úkon, kterým příslušná schvalující osoba po ověření, že jsou prostředky k dispozici, vydá vystavením platebního příkazu pokyn účetnímu, aby uhradil částku výdaje potvrzeného příslušnou schvalující osobou.
Jestliže se v souvislosti s poskytnutými službami včetně pronájmu nebo dodání zboží provádějí pravidelné platby, může schvalující osoba na základě vlastní analýzy rizik nařídit použití systému přímého inkasa.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se schvalování výdajů, včetně stanovování informací povinně uváděných na platebním příkazu, a kontrol platebních příkazů schvalující osobou.
Oddíl 4
Úhrada výdajů
Článek 90
Druhy plateb
1. Platbu lze provést, pouze je-li prokázáno, že odpovídající akce je v souladu se základním právním aktem nebo smlouvou; platba zahrnuje jednu nebo více z těchto operací:
a)
platbu celé dlužné částky;
b)
platbu dlužné částky některým z těchto způsobů:
i)
předběžným financováním, jež může být rozloženo do několika plateb po podpisu pověřovací dohody, smlouvy nebo grantové dohody nebo po obdržení rozhodnutí o udělení grantu;
ii)
jednou nebo více průběžnými platbami jako protiplnění za částečné provedení akce;
iii)
výplatou zůstatku dlužných částek, pokud je akce provedena v plném rozsahu.
2. Platby uvedené v odstavci 1 se v rozpočtovém účetnictví rozlišují podle druhu a zaznamenávají se k okamžiku, ke kterému byla každá platba uskutečněna.
3. Účetní pravidla uvedená v článku 152 zahrnují pravidla, jimiž se řídí zúčtování předběžného financování a uznávání způsobilosti nákladů.
4. Příslušná schvalující osoba pravidelně zúčtovává platby předběžného financování podle ekonomické povahy a časového plánu uskutečněného projektu.
Pokud se příslušná schvalující osoba domnívá, že je zbytečné žádat od příjemců grantu a zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů finanční výkaz, získá od nich v případě grantů nebo smluv převyšujících 5 000 000 EUR alespoň jednou ročně informace o celkových vynaložených prostředcích.
Smlouvy, rozhodnutí o udělení grantu, grantové dohody a pověřovací dohody musí obsahovat příslušná ustanovení pro účely druhého pododstavce.
Tímto odstavcem nejsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů plateb a podkladů.
Článek 91
Platby omezené na dostupné finanční prostředky
Platbu výdajů provádí účetní v mezích dostupných finančních prostředků.
Oddíl 5
Lhůty pro výdajové operace
Článek 92
Lhůty pro výdaje
1. Platby se uskuteční do:
a)
90 kalendářních dnů v případě pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, které zahrnují technické služby nebo akce, jejichž vyhodnocení je zvlášť složité a u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
b)
60 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu, u nichž platba závisí na schválení zprávy nebo osvědčení;
c)
30 kalendářních dnů v případě všech ostatních pověřovacích dohod, smluv, grantových dohod a rozhodnutí o udělení grantu.
2. Příslušná schvalující osoba může stavit platební lhůtu, pokud:
a)
příslušná částka není splatná nebo
b)
nebyly předloženy požadované podklady.
Pokud příslušná schvalující osoba obdrží informace, které zpochybňují způsobilost výdajů uvedených v žádosti o platbu, může stavit platební lhůtu za účelem ověření, včetně prostřednictvím kontrol na místě, že výdaje jsou skutečně způsobilé.
3. Dotčení věřitelé musí být o důvodech stavení lhůty písemně informováni.
4. Přesáhne-li doba stavení lhůty dva měsíce, může věřitel požádat příslušnou schvalující osobu, aby rozhodla o dalším trvání stavení lhůty.
5. Po uplynutí lhůt stanovených v odstavci 1 má věřitel jiný než členský stát nárok na vyplacení úroku.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se platebních lhůt a stanovení podmínek, za kterých mohou věřitelé přijímající zpožděnou platbu obdržet z rozpočtové položky, ze které byl zaplacen hlavní výdaj, úroky z prodlení.
KAPITOLA 7
Systémy informačních technologií a elektronická správa
Článek 93
Elektronické řízení operací
1. Jsou-li příjmové a výdajové operace řízeny počítačovými systémy, mohou být dokumenty podepisovány digitálně nebo elektronicky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronického řízení operací.
Článek 94
Předávání dokumentů
S předchozím souhlasem dotčených orgánů a členských států může být předání dokumentů mezi nimi provedeno elektronickou cestou.
Článek 95
Elektronická správa (e-Government)
1. V případě sdíleného řízení probíhá veškerá oficiální výměna informací mezi členskými státy a Komisí prostředky uvedenými v odvětvových pravidlech. Tato pravidla zajistí interoperabilitu shromážděných či obdržených údajů předávaných v rámci správy rozpočtu.
2. Orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208 pro elektronickou výměnu informací s třetími osobami účastnícími se zadávacích řízení a řízení o udělení grantu vypracují a uplatňují jednotné standardy. Zejména pak, nakolik je to možné, navrhnou a uplatňují řešení pro předkládání, uchovávání a zpracování údajů poskytnutých v rámci řízení o udělení grantu a zadávacích řízení a za tímto účelem vytvoří pro potenciální žadatele, zájemce a uchazeče jediný „prostor pro výměnu elektronických údajů“.
3. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě pravidelné informace o pokroku dosaženém při uplatňování elektronické veřejné správy.
KAPITOLA 8
Zásady správy
Článek 96
Řádná správa
1. Příslušná schvalující osoba bez odkladu vyhlásí nutnost poskytnout průkazné materiály nebo doklady, jejich formu a tam, kde je to vhodné, předpokládaný harmonogram pro dokončení zadávacího řízení.
2. Pokud žadatel nebo uchazeč v důsledku zjevné administrativní chyby opomene předložit průkazní materiály nebo poskytnout vyjádření, hodnotící výbor nebo případně příslušná schvalující osoba jej požádá, kromě řádně odůvodněných případů, aby poskytl chybějící informace či podal vysvětlení k podkladům. Tyto informace či vysvětlení nesmějí podstatně měnit návrh či podmínky nabídkového řízení.
Článek 97
Údaje o opravných prostředcích
Dotýká-li se procesní akt schvalující osoby nepříznivě práv žadatele nebo uchazeče, příjemce grantu nebo zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele, musí obsahovat údaje o dostupných správních nebo soudních opravných prostředcích, kterými je možné tento akt napadnout.
Musí být uvedena zejména povaha opravných prostředků, orgán nebo orgány, jimž se podávají, a lhůty pro jejich uplatnění.
KAPITOLA 9
Interní auditor
Článek 98
Jmenování interního auditora
1. Každý orgán zřídí funkci interního auditora, která je vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními standardy. Interní auditor odpovídá orgánu, který jej jmenoval, za ověřování řádného fungování systémů a postupů při plnění rozpočtu. Interní auditor nesmí být ani schvalující osobou, ani účetním.
2. Pro účely interního auditu ESVČ podléhají vedoucí delegací Unie jako dále pověřené schvalující osoby podle čl. 56 odst. 2 ve věcech finančního řízení, kterým byli dále pověřeni, ověřovací pravomoci interního auditora Komise.
Interní auditor Komise jedná rovněž jako interní auditor ESVČ, pokud jde o plnění oddílu rozpočtu „ESVČ“, s výhradou článku 213.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jmenování interního auditora.
Článek 99
Pravomoci a povinnosti interního auditora
1. Interní auditor radí svému orgánu v otázkách rizik tím, že vydává nezávislá stanoviska ke kvalitě systémů řízení a kontroly a doporučení ke zlepšení podmínek provádění operací a k podpoře řádného finančního řízení.
Interní auditor odpovídá zejména:
a)
za posuzování vhodnosti a účelnosti vnitřních systémů řízení a za hodnocení práce útvarů při provádění politik, programů a akcí s ohledem na rizika s nimi spojená;
b)
za posuzování účinnosti a účelnosti systémů vnitřní kontroly a auditu použitelných na každou operaci plnění rozpočtu.
2. Interní auditor vykonává své úkoly ve vztahu ke všem činnostem a útvarům orgánu. Má úplný a neomezený přístup ke všem informacím potřebným k výkonu svých úkolů, v případě potřeby i na místě, a to i v členských státech a ve třetích zemích.
Interní auditor vezme na vědomí výroční zprávu schvalujících osob o činnosti i ostatní získané informace.
3. Interní auditor podává orgánu zprávu o svých zjištěních a doporučeních. Orgán zajistí provedení doporučení, která vyplývají z auditů. Interní auditor dále orgánu předkládá výroční zprávu o interním auditu, ve které je uveden počet a druh provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá s ohledem na tato doporučení.
4. Orgán zpřístupní kontaktní údaje interního auditora všem fyzickým či právnickým osobám zapojeným do výdajových operací, aby se na interního auditora mohly obracet důvěrně.
5. Každý orgán předává každoročně Evropskému parlamentu a Radě zprávu obsahující shrnutí počtu a druhu provedených interních auditů, učiněná doporučení a opatření přijatá na základě těchto doporučení.
6. Zprávy a zjištění interního auditora i zpráva orgánu jsou veřejně dostupné poté, co interní auditor schválí opatření přijatá k jejich provedení.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pravomocí a úkolů interního auditora.
Článek 100
Nezávislost interního auditora
1. Každý orgán stanoví zvláštní pravidla pro interního auditora tak, aby byla zajištěna plná nezávislost interního auditora při výkonu jeho povinností a jasně vymezena odpovědnost interního auditora.
Je-li interní auditor zaměstnancem, vykonává své výlučné auditorské funkce zcela nezávisle a jeho odpovědnost vymezují služební řád a akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto nařízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se nezávislosti a odpovědnosti interního auditora, včetně jeho práva podávat žaloby u Soudního dvora Evropské unie.
HLAVA V
ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Oblast působnosti a zásady zadávání
Článek 101
Definice veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky jsou úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli ve smyslu článků 117 a 190, jejichž předmětem je dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení stavebních prací nebo poskytnutí služeb za cenu zaplacenou zcela nebo zčásti z rozpočtu.
Předmětem těchto zakázek mohou být:
a)
nemovitosti;
b)
dodávky;
c)
stavební práce;
d)
služby.
2. Rámcové smlouvy jsou smlouvy mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejichž účelem je stanovit podmínky, zejména s ohledem na ceny a případně na předpokládané množství, kterými se budou řídit veřejné zakázky zadávané během daného období. Vztahují se na ně ustanovení této hlavy o zadávacím řízení, včetně vyhlašování zadávacích řízení.
3. S výjimkou článků 106 až 109 se tato hlava nepoužije na granty ani na smlouvy o technické pomoci uzavřené s EIB nebo Evropským investičním fondem.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se definice a rozsahu veřejných zakázek, včetně rámcových smluv a zvláštních veřejných zakázek.
Článek 102
Zásady vztahující se na veřejné zakázky
1. Všechny veřejné zakázky financované zcela nebo zčásti z rozpočtu musí dodržovat zásady transparentnosti, proporcionality, rovného zacházení a zákazu diskriminace.
2. Všechny veřejné zakázky se zadávají formou co nejširší veřejné soutěže, s výjimkou případů, kdy se použije jednací řízení uvedené v čl. 104 odst. 1 prvním pododstavci písm. d).
Veřejní zadavatelé nesmějí rámcové smlouvy zneužívat ani je používat tak, aby jejich účelem nebo důsledkem bylo zabránění hospodářské soutěži anebo její omezení či narušení.
Oddíl 2
Uveřejňování veřejných zakázek
Článek 103
Uveřejňování veřejných zakázek
1. Veškeré veřejné zakázky, které překračují finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, veřejní zadavatelé uveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie.
Oznámení o zahájení zadávacího řízení se uveřejňují předem kromě případů uvedených v čl. 104 odst. 2 a kromě veřejných zakázek na služby, na něž se vztahuje příloha II B směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (17).
Od uveřejnění některých informací po udělení veřejné zakázky může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
2. Veřejné zakázky, jejichž hodnota je nižší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, a veřejné zakázky na služby uvedené v příloze II B směrnice 2004/18/ES se vyhlašují vhodným způsobem.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na vyhlašování veřejných zakázek a oznámení o zahájení zadávacího řízení.
Oddíl 3
Zadávací řízení
Článek 104
Zadávací řízení
1. Zadávací řízení má některou z těchto forem:
a)
otevřené řízení;
b)
užší řízení;
c)
soutěž o návrh;
d)
jednací řízení;
e)
soutěžní dialog.
Mají-li o veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu zájem dva nebo více orgánů, výkonných agentur nebo subjektů uvedených v článcích 208 a 209 a je-li možné dosáhnout úspor z důvodu vyšší efektivity, vynasnaží se dotčení veřejní zadavatelé provést zadávací řízení na interinstitucionálním základě.
Je-li k provedení společné akce určitého orgánu a jednoho nebo více veřejných zadavatelů z členských států potřebné zadání veřejné zakázky nebo uzavření rámcové smlouvy, mohou tento orgán a tito veřejní zadavatelé provést zadávací řízení společně v určitých situacích, jež budou upřesněny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
Společného zadávání veřejných zakázek se mohou účastnit také státy ESVO a země kandidující na členství v Unii, pokud tuto možnost výslovně stanoví dvoustranná nebo vícestranná smlouva.
2. Pro veřejné zakázky, jejichž hodnota je vyšší než finanční limity stanovené v článku 118 nebo 190, je jednací řízení povoleno pouze v případech stanovených v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů zadávacích řízení, společného zadávání veřejných zakázek, veřejných zakázek nízké hodnoty a platby na základě faktur.
Článek 105
Obsah dokumentace k zadávacímu řízení
Dokumentace k zadávacímu řízení musí obsahovat úplný, jasný a přesný popis předmětu veřejné zakázky a uvádět kritéria pro vyloučení, výběr a zadání platná pro danou veřejnou zakázku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se obsahu dokumentace k zadávacímu řízení, včetně možnosti a podmínek revize ceny a technických podmínek.
Článek 106
Kritéria pro vyloučení z účasti na zadávacím řízení
1. Z účasti na zadávacím řízení jsou vyloučeni zájemci nebo uchazeči:
a)
kteří jsou v úpadku nebo v likvidaci, kteří jsou předmětem soudní správy, kteří uzavřeli dohodu o vyrovnání se svými věřiteli, kteří pozastavili svou obchodní činnost, vůči kterým je vedeno v těchto věcech soudní řízení nebo kteří jsou v podobné situaci vyplývající z podobných řízení podle vnitrostátních právních předpisů;
b)
pokud oni sami nebo osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli příslušným orgánem členského státu pravomocně odsouzeni pro trestný čin související s jejich podnikáním;
c)
kteří se dopustili vážného profesního pochybení, které může veřejný zadavatel prokázat jakýmikoli prostředky, včetně rozhodnutí EIB a mezinárodních organizací;
d)
kteří nesplnili povinnosti vztahující se k placení příspěvků na sociální zabezpečení nebo placení daní podle právních předpisů země, v níž jsou usazeni, nebo podle právních předpisů země veřejného zadavatele nebo země, ve které se má veřejná zakázka uskutečnit;
e)
pokud oni sami nebo jiné osoby oprávněné za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat, byli pravomocně odsouzeni za podvod, korupci, zločinné spolčení, praní peněz nebo za jiné protiprávní jednání poškozující finanční zájmy Unie;
f)
kterým je uložena správní sankce podle čl. 109 odst. 1.
První pododstavec písm. a) až d) se nepoužije na nákup dodávek za zvláště výhodných podmínek od dodavatele, který s konečnou platností ukončuje svou podnikatelskou činnost, nebo od správce konkursní podstaty či likvidátora, anebo v rámci soudního vyrovnání nebo obdobného postupu podle vnitrostátního práva.
První pododstavec písm. b) a e) se nepoužije v případě, že zájemci nebo uchazeči mohou prokázat, že vůči osobám oprávněným za ně jednat či je zastupovat, rozhodovat o nich nebo je ovládat a které byly odsouzeny, jak se uvádí v prvním pododstavci písm. b) nebo e), byla přijata náležitá opatření.
2. Pokud lze v případě jednacího řízení z technických či uměleckých důvodů nebo z důvodů souvisejících s ochranou výhradních práv zadat veřejnou zakázku pouze dotčenému hospodářskému subjektu, může orgán, je-li to nutné k zachování kontinuity jeho činnosti, rozhodnout o tom, že tento subjekt z důvodů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), c) a d) nevyloučí. V takových případech orgán své rozhodnutí řádně odůvodní.
3. Zájemci nebo uchazeči musí prokázat, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených v odstavci 1. Veřejný zadavatel však toto prokázání nemusí vyžadovat v případě veřejných zakázek velmi nízké hodnoty.
Za účelem správného uplatňování odstavce 1 zájemce nebo uchazeč na žádost veřejného zadavatele vždy:
a)
je-li právnickou osobou, poskytne informace o vlastnických poměrech právnické osoby nebo o jejím vedení a o tom, kdo ji ovládá a kdo má právo za ni jednat nebo ji zastupovat, a prokáže, že se nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1;
b)
pokud se předpokládá využití subdodavatele, prokáže, že se subdodavatel nenachází v žádné ze situací uvedených v odstavci 1.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se:
a)
kritérií pro vyloučení účasti v zadávacím řízení, včetně pravidel týkajících se protiprávního jednání vedoucího k vyloučení z tohoto řízení;
b)
důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení;
c)
délky vyloučení. Toto vyloučení nepřesáhne deset let.
Článek 107
Kritéria pro vyloučení z probíhajícího zadávacího řízení
1. Veřejnou zakázku nelze udělit zájemcům nebo uchazečům, kteří při zadávacím řízení na ni:
a)
jsou ve střetu zájmů;
b)
neposkytli informace požadované veřejným zadavatelem jako podmínka pro účast na zadávacím řízení nebo poskytli tyto informace vědomě nesprávné;
c)
nacházejí se v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1, která je vylučuje z účasti na tomto zadávacím řízení.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro vyloučení z účasti v průběhu zadávacího řízení a důkazů postačujících k prokázání toho, že nenastala situace vedoucí k vyloučení. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 týkající se délky vyloučení.
Článek 108
Ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů
1. Komise zřídí a provozuje ústřední databázi vyloučených zájemců a uchazečů. Ta obsahuje údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v článku 106 a v čl. 109 odst. 1 prvním pododstavci písm. b) a odst. 2 písm. a). Databáze je společná pro všechny orgány, výkonné agentury a subjekty uvedené v článku 208. Evropský parlament a Rada jsou každoročně informovány o počtu nových případů a o celkovém počtu případů zaznamenaných do databáze.
2. Orgány členských států a třetích zemí a subjekty jiné než uvedené v odstavci 1, které se účastní plnění rozpočtu v souladu s články 58 a 61, sdělí příslušné schvalující osobě informace o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie. Tato schvalující osoba tyto informace přijme a požádá účetního, aby je vložil do databáze.
Orgány a subjekty uvedené v prvním pododstavci mají přístup k informacím uloženým v databázi a mohou je náležitým způsobem a na svou zodpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek souvisejících s plněním rozpočtu.
3. ECB, EIB a Evropský investiční fond mají přístup k informacím v databázi za účelem ochrany svých vlastních finančních prostředků a mohou je náležitým způsobem a na svou odpovědnost zohlednit při zadávání veřejných zakázek podle svých pravidel.
Sdělí Komisi údaje o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v některé ze situací uvedených v čl. 106 odst. 1 prvním pododstavci písm. e), pokud činnost dotčeného subjektu vedla k poškození finančních zájmů Unie.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se ústřední databáze vyloučených zájemců a uchazečů, včetně standardních postupů a technických podmínek pro provoz této databáze.
5. Orgánům třetích zemí lze přístup povolit pouze tehdy, pokud jsou splněna pravidla stanovená v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001, a po posouzení každého jednotlivého případu.
Článek 109
Správní a finanční sankce
1. Veřejný zadavatel může uložit správní nebo finanční sankce:
a)
zhotovitelům, dodavatelům a poskytovatelům, zájemcům nebo uchazečům v případech uvedených v čl. 107 odst. 1 písm. b);
b)
zhotovitelům, dodavatelům nebo poskytovatelům, u nichž bylo zjištěno závažné porušení povinností vyplývajících z veřejných zakázek financovaných z rozpočtu.
Ve všech případech však dá veřejný zadavatel dotčené osobě nejprve možnost se vyjádřit.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 musí být úměrné významu veřejné zakázky a závažnosti pochybení a mohou spočívat:
a)
ve vyloučení dotčeného zájemce, uchazeče, zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele z veřejných zakázek a grantů financovaných z rozpočtu na dobu nejvýše deseti let nebo
b)
v zaplacení finanční sankce nepřevyšující hodnotu dotčené veřejné zakázky zájemcem, uchazečem, zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem.
3. V zájmu posílení ochrany finančních zájmů Unie mohou orgány v souladu se zásadou proporcionality rozhodnout, že uveřejní svá rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce podle odstavce 1, byl-li postup stanovený v odstavci 1 řádně dodržen.
V rozhodnutí uveřejnit rozhodnutí o uložení správních či finančních sankcí uvedené v prvním pododstavci se zohlední zejména závažnost pochybení včetně jeho dopadu na finanční zájmy Unie a její pověst, doba, která uplynula od okamžiku, kdy k pochybení došlo, doba trvání a opakování pochybení, úmysl nebo stupeň nedbalosti dotčeného subjektu a opatření, která subjekt přijal k nápravě situace.
Rozhodnutí o uveřejnění tvoří součást rozhodnutí o uložení správní či finanční sankce, přičemž se výslovně stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce či jeho shrnutí bude uveřejněno na internetových stránkách orgánu.
Aby bylo dosaženo odrazujícího účinku, musí uveřejněné shrnutí obsahovat jméno osoby odpovědné za pochybení, stručný popis pochybení, daný program, dobu trvání případného vyloučení ze zadávání veřejných zakázek a výši případné finanční sankce.
Rozhodnutí se uveřejní poté, co vůči němu byly vyčerpány všechny opravné prostředky, nebo poté, co uplyne lhůta pro podání opravných prostředků, přičemž uveřejněné rozhodnutí zůstává na internetových stránkách až do konce doby vyloučení ze zadávání veřejných zakázek nebo po dobu šesti měsíců od zaplacení finanční sankce, pokud tato sankce byla přijata jako jediné opatření.
Pokud se rozhodnutí o uveřejnění týká fyzických osob, přijímá se s náležitým ohledem na právo na soukromí, přičemž je nutné dodržet práva stanovená nařízením (ES) č. 45/2001.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých správních a finančních sankcí vůči uchazečům či zájemcům, kteří uvedli nesprávné informace, dopustili se závažného pochybení, způsobili nesrovnalosti či podvody nebo závažným způsobem porušili smluvní povinnosti.
Článek 110
Kritéria pro zadávání veřejných zakázek
1. Veřejné zakázky se zadávají na základě kritérií pro jejich zadávání vztahujících se k obsahu nabídek poté, co byla v souladu s kritérii pro výběr, která jsou stanovena v dokumentaci k zadávacímu řízení, prověřena způsobilost hospodářských subjektů, které nejsou vyloučeny podle článků 106 a 107 a podle čl. 109 odst. 2 písm. a).
2. Veřejná zakázka se zadává automatickým výběrem nabídky nebo přijetím nabídky, která je ekonomicky nejvýhodnější.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr uchazeče a kritérií pro zadávání veřejných zakázek. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí dokumenty, jež dokládají hospodářskou, finanční, technickou a odbornou způsobilost, a kterými stanoví podrobná pravidla týkající se elektronických aukcí a neobvykle nízkých nabídek.
Článek 111
Podávání nabídek
1. Postupy pro podávání nabídek musí zajistit skutečnou soutěž a utajení obsahu nabídek až do jejich otevření, které musí proběhnout současně.
2. Komise zajistí vhodnými prostředky a za použití článku 95 přístup uchazečů k obsahu nabídek a k veškerým podkladům v elektronické podobě (elektronické zadávání veřejných zakázek).
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při uplatňování tohoto ustanovení do 28. října 2014 a poté pravidelně ve stejných odstupech.
3. Je-li to považováno za vhodné a přiměřené, může veřejný zadavatel od uchazečů požadovat, aby předem složili jistotu jako záruku, že svou nabídku nestáhnou.
4. S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty podle čl. 104 odst. 3 je pro otevírání přihlášek nebo nabídek jmenována komise pro otevírání obálek. Každá nabídka nebo přihláška, o níž komise prohlásí, že nesplňuje stanovené podmínky, je odmítnuta.
5. Všechny žádosti o účast nebo nabídky, o kterých komise pro otevírání obálek prohlásí, že splňují stanovené podmínky, jsou na základě kritérií stanovených v dokumentaci k zadávacímu řízení vyhodnoceny s cílem navrhnout veřejnému zadavateli zadání veřejné zakázky nebo pokračovat elektronickou aukcí.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se podávání nabídek a stanovení lhůt pro obdržení nabídek a žádostí o účast, lhůt pro přístup k dokumentaci k zadávacímu řízení a lhůt v naléhavých případech. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví různé způsoby komunikace a podrobná pravidla týkající se možnosti složení jistoty, otevírání nabídek, žádostí o účast a výboru pro hodnocení nabídek a žádostí o účast.
Článek 112
Zásady rovného zacházení a transparentnosti
1. V průběhu zadávacího řízení je styk veřejného zadavatele se zájemci nebo uchazeči přípustný pouze za podmínek, které zajišťují transparentnost a rovné zacházení. Tento styk nesmí vést ani ke změně podmínek veřejné zakázky, ani ke změně podmínek původní nabídky.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zásad rovného zacházení a transparentnosti. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí přípustný styk mezi veřejným zadavatelem a uchazeči v průběhu zadávacího řízení, minimální požadavky na písemný záznam hodnocení a minimální obsah rozhodnutí přijatých veřejným zadavatelem.
Článek 113
Rozhodnutí o zadání veřejné zakázky
1. Schvalující osoba rozhodne v souladu s kritérii pro výběr a kritérii pro zadání veřejné zakázky předem stanovenými v dokumentaci k zadávacímu řízení a v souladu s pravidly o zadávání veřejných zakázek, komu bude veřejná zakázka zadána.
2. Veřejný zadavatel sdělí každému zájemci nebo uchazeči, jehož přihláška nebo nabídka byla odmítnuta, důvody odmítnutí a dobu trvání odkladné lhůty uvedené v čl. 118 odst. 2. Veřejný zadavatel každému uchazeči, který splňuje kritéria pro vyloučení a výběr a který o to písemně požádá, sdělí vlastnosti a relativní výhody přijaté nabídky a jméno uchazeče, kterému byla veřejná zakázka zadána.
Od sdělení některých informací však může být upuštěno, pokud by to bylo překážkou uplatňování práva, pokud by to bylo v rozporu s veřejným zájmem, pokud by to poškozovalo oprávněné obchodní zájmy veřejných nebo soukromých podniků nebo pokud by to mohlo narušit korektní hospodářskou soutěž mezi nimi.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozhodnutí o zadání veřejné zakázky a podpisu a uplatňování veřejné zakázky.
Článek 114
Zrušení zadávacího řízení
Veřejný zadavatel může až do podpisu smlouvy upustit od zadání veřejné zakázky nebo zrušit zadávací řízení, aniž by zájemci nebo uchazeči měli nárok na jakékoli odškodnění.
Takové rozhodnutí musí být odůvodněné a musí být zájemcům nebo uchazečům dáno na vědomí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zrušení zadávacího řízení.
Oddíl 4
Jistoty a nápravná opatření
Článek 115
Jistoty
S výjimkou veřejných zakázek nízké hodnoty může veřejný zadavatel v případě, že to považuje za vhodné a přiměřené, požadovat v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik od zhotovitele, dodavatele nebo poskytovatele složení jistoty, aby:
a)
zajistil řádné splnění veřejné zakázky nebo
b)
omezil finanční rizika spojená s platbami předběžného financování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistot, které jsou po zhotovitelích, dodavatelích nebo poskytovatelích požadovány, včetně kritérií pro analýzu rizik.
Článek 116
Chyby, nesrovnalosti a podvody v zadávacím řízení
1. Pokud se ukáže, že v zadávacím řízení došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší veřejný zadavatel toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení řízení.
Pokud se po udělení veřejné zakázky ukáže, že v zadávacím řízení nebo při provádění zakázky došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, může veřejný zadavatel v závislosti na stadiu řízení upustit od zadání veřejné zakázky nebo pozastavit její uplatňování, nebo je-li to vhodné, veřejnou zakázku vypovědět.
Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst zhotoviteli, dodavateli či poskytovateli, může veřejný zadavatel rovněž odmítnout uskutečnit platby, získat zpět již vyplacené částky nebo vypovědět všechny smlouvy uzavřené s tímto zhotovitelem, dodavatelem či poskytovatelem v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí nebo podvodu.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pozastavení uplatňování veřejné zakázky v případě chyb, nesrovnalostí a podvodů.
KAPITOLA 2
Ustanovení použitelná pro veřejné zakázky zadávané orgány na vlastní účet
Článek 117
Veřejný zadavatel
1. Orgány se považují za veřejného zadavatele v případech veřejných zakázek, které zadávají na vlastní účet. V souladu s článkem 65 provedou pověření potřebná k vykonávání funkce veřejného zadavatele.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování funkcí veřejného zadavatele, včetně stanovení příslušných úrovní pro výpočet finančních limitů.
Článek 118
Finanční limity
1. S výhradou části druhé hlavy IV stanovuje směrnice 2004/18/ES finanční limity, které určují:
a)
způsoby uveřejnění uvedené v článku 103;
b)
výběr z řízení uvedených v čl. 104 odst. 1;
c)
odpovídající lhůty.
2. S výhradou výjimek a podmínek, které mají být uvedeny v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení, nesmí veřejný zadavatel v případě veřejných zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2004/18/ES, podepsat veřejnou zakázku nebo rámcovou smlouvu s úspěšným uchazečem, dokud neuplyne odkladná lhůta.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních limitů, samostatných zakázek a zakázek sestávajících z dílčích plnění, odhadů hodnoty určitých zakázek a odkladné lhůty před podpisem smlouvy.
Článek 119
Pravidla účasti na zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se může za stejných podmínek účastnit každá fyzická nebo právnická osoba, která spadá do oblasti působnosti Smluv, a každá fyzická nebo právnická osoba ze třetí země, která s Unií uzavřela zvláštní dohodu v oblasti veřejných zakázek, za podmínek stanovených v uvedené dohodě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se dokladů, jež je třeba poskytnout za účelem přístupu k veřejným zakázkám.
2. Evropský úřad pro boj proti podvodům vykonává pravomoci svěřené Komisi nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. prosince 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostech (18) při provádění inspekcí a kontrol na místě v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací.
Článek 120
Pravidla Světové obchodní organizace pro zadávání veřejných zakázek
V případech, ve kterých se použije Mnohostranná dohoda o vládních zakázkách uzavřená v rámci Světové obchodní organizace, se mohou veřejných zakázek účastnit také příslušníci států, které uvedenou dohodu ratifikovaly, za podmínek v ní stanovených.
HLAVA VI
GRANTY
KAPITOLA 1
Oblast působnosti a forma grantů
Článek 121
Oblast působnosti grantů
1. Granty jsou finanční příspěvky poskytované jako dary z rozpočtu na financování:
a)
akcí určených na podporu dosažení některého politického cíle Unie;
b)
fungování subjektu, který sleduje cíl, jenž je v obecném zájmu Unie nebo je součástí některé politiky Unie a podporuje ji (dále jen „granty na provozní náklady“).
Granty jsou předmětem buď písemné dohody, nebo rozhodnutí Komise oznámeného úspěšnému žadateli o grant.
Komise může zavést zabezpečené elektronické systémy pro výměnu informací s příjemci grantu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými podrobně určí oblast působnosti grantů a stanoví pravidla pro určení, zda se použijí grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se systému elektronické výměny informací, včetně podmínek, za nichž mají být dokumenty podané prostřednictvím těchto systémů, a to i dohody o udělení grantu, považovány za originální a podepsané, a včetně využívání rámcových partnerství.
2. Za granty ve smyslu této hlavy se nepovažují:
a)
výdaje na členy a zaměstnance orgánů a příspěvky na evropské školy;
b)
veřejné zakázky podle článku 101, podpory vyplacené jako makrofinanční pomoc a rozpočtová podpora;
c)
finanční nástroje ani podíly nebo kapitálová účast v mezinárodních finančních institucích, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBOR), nebo ve specializovaných subjektech Unie, jako je Evropský investiční fond;
d)
členské příspěvky, které Unie hradí organizacím, jichž je členem;
e)
výdaje uskutečněné v rámci sdíleného řízení a nepřímého řízení ve smyslu článků 58, 59 a 60, není-li ve finančních pravidlech týkajících se rozpočtu subjektů nebo osob pověřených podle čl. 58 odst. 1 písm. c) nebo v pověřovacích dohodách stanoveno jinak;
f)
příspěvky poskytnuté výkonným agenturám uvedeným v článku 62 na základě jejich zřizovacího aktu;
g)
výdaje na trhy s produkty rybolovu uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (19);
h)
platby cestovních výloh a denních diet osobám, které byly orgány pozvány nebo pověřeny určitými úkoly, a jakékoli jiné náhrady, které byly těmto osobám případně vyplaceny;
i)
ceny udělené za úspěchy v soutěžích, na něž se použije část první hlava VII.
3. Snížené úrokové sazby a subvence poplatků za jistoty se považují za granty, pokud nejsou spolu s finančními nástroji spojeny do jednoho opatření, jak je uvedeno v části první hlavě VIII.
Na tyto snížené sazby a subvence se vztahuje tato hlava, s výjimkou:
a)
zásady spolufinancování uvedené v čl. 125 odst. 3;
b)
zásady neziskovosti uvedené v čl. 125 odst. 4;
c)
hodnocení finančních možností žadatele podle čl. 132 odst. 1 u akcí, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu nebo vytvoření příjmu.
4. Každý orgán může v řádně odůvodněných případech, kdy není vhodné provádět zadávací řízení, udělovat granty na komunikační činnosti.
Článek 122
Příjemci grantu
1. Pokud kritéria pro udělení grantu splňuje několik subjektů, jež spolu tvoří jeden subjekt, může se tento subjekt považovat za jediného příjemce grantu, a to i tehdy, je-li vytvořen zvlášť za účelem provedení akce, která má být z daného grantu financována.
2. Pro účely této hlavy se za subjekty přidružené k příjemci grantu považují tyto subjekty:
a)
subjekty, které tvoří příjemce grantu podle odstavce 1;
b)
subjekty, které splňují kritéria způsobilosti, kterých se netýkají situace uvedené v čl. 131 odst. 4 a které mají vztah k příjemci grantu, zejména právní nebo kapitálový, jenž se neomezuje na danou akci, ani nebyl vytvořen pouze za účelem jejího provedení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými určí minimální obsah grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu, zejména pokud se grant uděluje několika subjektům, konkrétní povinnosti případného koordinátora a ostatních příjemců grantu, příslušný systém odpovědnosti a podmínky přidávání příjemců grantu na seznam a jejich vyškrtnutí ze seznamu.
Článek 123
Formy grantů
1. Granty mohou být uděleny v kterékoli z těchto forem:
a)
proplacení stanoveného podílu skutečně vynaložených způsobilých nákladů uvedených v článku 126;
b)
proplacení na základě jednotkových nákladů;
c)
jednorázové částky;
d)
paušální financování;
e)
kombinace forem uvedených v písmenech a) až d).
2. Při určování vhodné formy grantu je třeba v co nejvyšší možné míře vzít v úvahu zájmy a účetní metody potenciálních příjemců grantu.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se různých forem grantů, včetně grantů nízké hodnoty.
Článek 124
Jednorázové částky, jednotkové náklady a paušální financování
1. Aniž jsou dotčena ustanovení základního právního aktu, schvaluje se využití jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování rozhodnutím Komise, které zajišťuje dodržování zásady rovného zacházení s příjemci grantu v rámci stejné kategorie akcí nebo pracovních programů.
V případech, kdy maximální částka grantu nepřesahuje částku grantu nízké hodnoty, může grant schválit příslušná schvalující osoba.
2. Ke schválení grantu je nutno předložit přinejmenším tyto podklady:
a)
zdůvodnění vhodnosti daných forem financování s ohledem na povahu podporovaných akcí nebo pracovních programů, na rizika nesrovnalostí a podvodů a na náklady na kontrolu;
b)
uvedení nákladů nebo kategorií nákladů krytých formou jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, přičemž se vyloučí náklady nezpůsobilé podle platných pravidel Unie;
c)
popis metod pro určení jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování a podmínky, na jejichž základě lze v rozumné míře zajistit, že budou dodrženy zásady neziskovosti a spolufinancování a zabráněno dvojímu financování nákladů. Tyto metody musí být založeny na:
i)
statistických údajích nebo obdobných objektivních ukazatelích, nebo
ii)
na individuálním přístupu k příjemcům grantu na základě certifikovaných a auditem ověřitelných historických údajů o příjemci grantu nebo jeho obvyklých postupů účtování nákladů.
3. Je-li schváleno využívání obvyklých postupů účtování nákladů příjemce grantu, může příslušná schvalující osoba posoudit soulad těchto postupů s podmínkami ex ante stanovenými v odstavci 2 nebo prostřednictvím vhodné strategie pro kontroly ex post.
Byl-li soulad obvyklých postupů účtování nákladů používaných příjemci grantu s podmínkami uvedenými v odstavci 2 zjištěn ex ante, není možné výši jednorázových částek, jednotkových nákladů nebo paušálního financování, jež je stanovena uplatněním těchto postupů, zpochybnit kontrolami ex post.
Příslušná schvalující osoba může mít za to, že obvyklé postupy účtování nákladů příjemce grantu jsou v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2, jestliže byly tyto postupy schváleny vnitrostátními orgány ve srovnatelných systémech financování.
4. Rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda může povolit nebo nařídit paušální financování nepřímých nákladů příjemce grantu do maximální výše 7 % celkových přímých způsobilých nákladů akce kromě případů, kdy příjemce grantu obdrží grant na provozní náklady financovaný z rozpočtu. Strop 7 % může být překročen na základě odůvodněného rozhodnutí Komise.
5. Vlastníci malých a středních podniků a jiné fyzické osoby, které nepobírají mzdu, mohou uplatnit způsobilé náklady na zaměstnance vzniklé při provádění akce nebo pracovního programu na základě jednotkových nákladů stanovených rozhodnutím Komise.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jednorázových částek, jednotkových nákladů a paušálního financování.
KAPITOLA 2
Zásady
Článek 125
Obecné zásady pro udělování grantů
1. Při udělování grantů musí být dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení.
2. Aniž je dotčen článek 130, nesmějí být granty kumulativní ani udělovány zpětně.
3. Granty musí zahrnovat spolufinancování, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v části druhé hlavě IV.
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, jsou statut a financování politických stran na evropské úrovni stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 ze dne 4. listopadu 2003 o statutu a financování politických stran na evropské úrovni (20).
4. Účelem ani důsledkem grantů nesmí být dosažení zisku v rámci akce nebo pracovního programu příjemce grantu (dále jen „zásada neziskovosti“).
První pododstavec se nevztahuje na:
a)
akce, jejichž cílem je zvýšení finanční kapacity příjemce grantu, nebo akce, které vytvářejí příjem k zajištění svého trvání i po uplynutí doby financování ze zdrojů Unie stanoveného v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě;
b)
stipendia na studium, výzkum nebo odbornou přípravu vyplácená fyzickým osobám;
c)
další přímé podpory vyplácené nejpotřebnějším fyzickým osobám, například nezaměstnaným a uprchlíkům;
d)
granty založené na paušálních sazbách, jednorázových částkách nebo na jednotkových nákladech, pokud jsou tyto sazby, částky a náklady v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 124 odst. 2;
e)
granty nízké hodnoty.
Pokud dochází k tvorbě zisku, je Komise oprávněna požadovat podíl na zisku odpovídající příspěvku Unie na způsobilé náklady, které příjemci grantu v souvislosti s prováděním akce nebo pracovního programu skutečně vznikly.
5. Pro účely této hlavy se zisk definuje jako přebytek příjmů nad způsobilými náklady příjemce grantu v době podání žádosti o výplatu zůstatku.
Příjmy uvedené v prvním pododstavci se omezují na příjem získaný při provádění akce nebo pracovního programu a na finanční prostředky, které dárci určili konkrétně na financování způsobilých nákladů.
V případě grantu na provozní náklady se pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti nepřihlíží k částkám vyčleněným na vytvoření rezerv.
6. Dosáhne-li politická strana na úrovni Unie na konci rozpočtového roku, na který obdržela grant na provozní náklady, přebytku příjmů nad výdaji, může být část tohoto přebytku až do výše 25 % celkových příjmů za daný rok přenesena odchylně od zásady neziskovosti stanovené v odstavci 4 do následujícího roku, pokud se použije před koncem prvního čtvrtletí tohoto následujícího roku.
Pro účely ověření souladu se zásadou neziskovosti se nezapočítávají vlastní zdroje, zejména dary a členské poplatky, získané během roční činnosti politické strany na úrovni Unie, které převyšují 15 % způsobilých nákladů, jež má nést příjemce grantu.
Druhý pododstavec se nepoužije, pokud finanční rezervy politické strany na úrovni Unie překročí 100 % průměrných ročních příjmů této politické strany.
7. Bez výzvy k podávání návrhů lze granty udělovat EIB nebo Evropskému investičnímu fondu na akce technické pomoci. V těchto případech se nepoužijí čl. 131 odst. 2 až 5 a čl. 132 odst. 1.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, které doplňují obecné zásady platné pro granty, včetně zásady neziskovosti a zásady spolufinancování. Komisi je dále svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými definuje technickou pomoc.
Článek 126
Způsobilé náklady
1. Granty nesmějí překročit celkový strop vyjádřený formou absolutní částky, který se stanovuje na základě odhadu způsobilých nákladů.
Granty nesmějí překročit způsobilé náklady.
2. Způsobilými náklady se rozumějí náklady příjemce grantu, které splňují veškerá tato kritéria:
a)
vznikly v průběhu trvání akce nebo pracovního programu, s výjimkou nákladů souvisejících se závěrečnými zprávami a osvědčeními o auditu;
b)
jsou uvedeny v celkovém odhadovaném rozpočtu akce nebo pracovního programu;
c)
jsou nezbytné k provedení akce nebo pracovního programu, který je předmětem grantu;
d)
lze je identifikovat a ověřit, zejména tím, že jsou zaznamenány v účetních záznamech příjemce grantu a stanoveny v souladu s platnými účetními standardy země, ve které je příjemce grantu usazen, a v souladu s běžnou praxí účtování nákladů příjemce grantu;
e)
splňují požadavky platných daňových a sociálních právních předpisů;
f)
jsou přiměřené, odůvodněné a splňují zásadu řádného finančního řízení, zejména pokud jde o hospodárnost a účelnost.
3. Ve výzvách k podávání návrhů se stanoví kategorie nákladů považovaných za způsobilé pro financování Unií.
Aniž je dotčen základní právní akt a vedle odstavce 2, jsou níže uvedené kategorie nákladů způsobilé, pokud je za způsobilé prohlásí příslušná schvalující osoba v rámci výzvy k podávání návrhů:
a)
náklady vzniklé na základě jistoty, kterou příjemce grantu složil pro účely předběžného financování, pokud ji příslušná schvalující osoba požaduje v souladu s čl. 134 odst. 1;
b)
náklady spojené s externími audity, pokud je příslušná schvalující osoba požaduje na podporu žádostí o platbu;
c)
daň z přidané hodnoty (DPH), která není v rámci platných právních předpisů členských států týkajících se DPH vratná a kterou zaplatil příjemce grantu, jenž není osobou nepovinnou k dani podle čl. 13 odst. 1 prvního pododstavce směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (21);
d)
amortizační náklady, pokud příjemci grantu skutečně vznikly;
e)
mzdové náklady vnitrostátních správních orgánů, pokud jsou spojeny s náklady na činnost, kterou by příslušný orgán veřejné moci nevykonával, kdyby se dotčený projekt neprováděl.
4. Příslušná schvalující osoba může v rámci výzvy k podávání návrhů schválit jako způsobilé náklady vzniklé subjektům přidruženým k příjemci grantu popsané v článku 122. V tomto případě musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
dotčené subjekty jsou uvedeny v grantové dohodě nebo rozhodnutí o udělení grantu;
b)
dotčené subjekty se řídí předpisy platnými pro příjemce grantu v rámci grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, pokud jde o způsobilost nákladů a právo Komise, Evropského úřadu pro boj proti podvodům a Účetního dvora provádět kontroly a audit.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví další specifikaci způsobilých nákladů.
Článek 127
Spolufinancování ve formě věcného plnění
1. Pro účel výpočtu zisku z grantu se spolufinancování ve formě věcného plnění nezohledňuje.
2. Příslušná schvalující osoba může v případě, že je to nezbytné či vhodné, spolufinancování ve formě věcného plnění přijmout. Je-li spolufinancování ve formě věcného plnění nabízeno k podpoře grantů nízké hodnoty a příslušná schvalující osoba se ho rozhodne odmítnout, zdůvodní, proč toto spolufinancování není nezbytné nebo vhodné.
Hodnota těchto příspěvků nesmí překročit:
a)
buď náklady, které třetím osobám skutečně vznikly a které jsou řádně doloženy účetními doklady;
b)
anebo v případě neexistence takových dokladů náklady, které odpovídají obvyklým nákladům na dotčeném trhu.
Příspěvky ve formě věcného plnění jsou v odhadu rozpočtu vedeny samostatně, aby odrážely celkovou výši zdrojů přidělených na danou akci. Jejich jednotková hodnota je ohodnocena v prozatímním rozpočtu a dále se nemění.
Příspěvky ve formě věcného plnění musí být v souladu s vnitrostátními daňovými předpisy a předpisy týkajícími se sociálního zabezpečení.
Článek 128
Transparentnost
1. Granty musí být předmětem pracovního programu, který se před prováděním zveřejní.
Tento pracovní program se provádí uveřejněním výzvy k podávání návrhů, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých výjimečných případů, případů, kdy to není možné z důvodu vlastností příjemce grantu nebo dané akce, anebo případů, kdy je příjemce grantu označen v základním právním aktu.
První pododstavec se nepoužije v případě pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany nebo operací humanitární pomoci.
2. Ve výzvách k podávání návrhů se uvede plánované datum, do kterého musí být všichni žadatelé informováni o výsledku posouzení jejich žádosti, a orientační datum podpisu grantových dohod nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu.
Uvedená data se stanovují na základě těchto dob:
a)
pro informování všech žadatelů o výsledku posouzení jejich žádosti: nejdéle šest měsíců od uplynutí lhůty pro podání úplných návrhů;
b)
pro podpis grantových dohod se žadateli nebo oznámení rozhodnutí o udělení grantu: nejdéle tři měsíce ode dne, kdy byli žadatelé informováni, že byli úspěšní.
Tyto doby lze upravit tak, aby se přihlédlo k době nutné ke splnění zvláštních postupů, které mohou být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (22) požadovány v základním právním aktu, přičemž ve výjimečných, řádně odůvodněných případech mohou být překročeny, zejména pokud se jedná o složité akce s velkým počtem žadatelů nebo dojde-li k průtahům přičitatelných žadatelům.
Pověřená schvalující osoba ve své výroční zprávě o činnosti informuje o průměrné době pro informování žadatelů, pro podpis grantových dohod nebo pro oznámení rozhodnutí o udělení grantu. Jsou-li doby uvedené v druhém pododstavci překročeny, uvede pověřená schvalující osoba důvody tohoto překročení, a pokud toto překročení není řádně odůvodněno v souladu s třetím pododstavcem, navrhne nápravná opatření.
3. Všechny granty udělené v průběhu rozpočtového roku se každoročně zveřejňují v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se požadavků na pracovní program, obsahu výzev k podávání návrhů, výjimek z výzev k předkládání návrhů, informací pro žadatele a následného uveřejňování.
Článek 129
Zákaz kumulace
1. Na každou akci může být určitému příjemci grantu udělen z rozpočtu pouze jeden grant, není-li v příslušných základních právních aktech stanoveno jinak.
Jednomu příjemci grantu může být za jeden rozpočtový rok z rozpočtu udělen pouze jeden grant na provozní náklady.
Žadatel neprodleně uvědomí schvalující osoby o veškerých vícenásobných žádostech a vícenásobných grantech týkajících se téže akce nebo téhož pracovního programu.
Za žádných okolností nesmějí být tytéž náklady financovány z rozpočtu dvakrát.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu kumulace grantů.
Článek 130
Zákaz retroaktivity
1. Grant na již zahájené akce lze udělit pouze v případě, že žadatel může prokázat, že akce musela být zahájena ještě před podpisem grantové dohody nebo před oznámením rozhodnutí o udělení grantu.
V těchto případech nesmějí být způsobilé náklady vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant, pokud se nejedná o řádně odůvodněné výjimečné případy, které stanovuje základní právní akt, nebo pokud se nejedná o mimořádně naléhavou pomoc pro řešení krizí, operace civilní ochrany a operace humanitární pomoci nebo o situace, kdy hrozí bezprostřední riziko nebo u nichž hrozí, že přerostou v ozbrojený konflikt nebo že dojde k destabilizaci země, přičemž včasný zásah Unie by měl z hlediska předcházení konfliktu zásadní význam.
Udělení grantu se zpětným účinkem na již ukončenou akci je vyloučeno.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zákazu retroaktivity.
2. V případě grantů na provozní náklady musí být grantová dohoda podepsána nebo rozhodnutí o udělení grantu oznámeno do šesti měsíců po začátku rozpočtového roku příjemce grantu. Způsobilé náklady nesmějí být vynaloženy přede dnem podání žádosti o grant ani před začátkem rozpočtového roku příjemce grantu.
KAPITOLA 3
Řízení o udělení grantu
Článek 131
Žádosti o grant
1. Žádosti o grant se podávají písemně, případně v zabezpečené elektronické podobě.
Komise poskytne v případech, kdy to lze provést, možnost podat žádosti o grant prostřednictvím internetu.
2. Za způsobilé se považují žádosti o grant podané:
a)
právnickými osobami nebo
b)
fyzickými osobami, vyžaduje-li to povaha nebo vlastnosti dané akce nebo cíl sledovaný žadatelem.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) mohou být žádosti o grant způsobilé, pokud je podají subjekty bez právní subjektivity podle platného vnitrostátního práva, za předpokladu, že jejich zástupci mají způsobilost činit právní úkony jménem subjektu a ručí za ochranu finančních zájmů Unie stejným způsobem jako právnické osoby.
3. Žádost musí uvést právní postavení žadatele a prokázat jeho finanční a provozní způsobilost provést navrhovanou akci nebo pracovní program.
Za tímto účelem žadatel předloží čestné prohlášení a, s výjimkou žádosti o grant nízké hodnoty, veškeré podklady, které na základě posouzení rizik požaduje příslušná schvalující osoba. Požadované doklady se uvádějí ve výzvě k podávání návrhů.
Ověření finanční způsobilosti se nevztahuje na fyzické osoby, které obdržely stipendia, na nejpotřebnější fyzické osoby, které získávají přímou podporu, ani na veřejné subjekty nebo mezinárodní organizace. Příslušná schvalující osoba může na základě posouzení rizik upustit od požadavku na ověření provozní způsobilosti veřejných subjektů nebo mezinárodních organizací.
4. Na žadatele o grant se použije čl. 106 odst. 1 a články 107, 108 a 109. Žadatelé prokáží, že se nenacházejí v žádné ze situací uvedených ve zmíněných článcích. Příslušná schvalující osoba však toto prokázání nevyžaduje v těchto případech:
a)
u grantů nízké hodnoty;
b)
pokud bylo takové prokázání v poslední době předloženo v jiném řízení o udělení grantu.
5. Příslušná schvalující osoba může žadatelům uložit podle článku 109 účinné, přiměřené a odrazující správní a finanční sankce.
Tyto sankce mohou být uloženy též příjemcům grantu, kteří při podání žádosti nebo během provádění grantu neposkytli informace požadované příslušnou schvalující osobou nebo poskytli vědomě nesprávné informace.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se žádostí o grant, prokazování toho, že se žadatele netýkala situace zakládající vyloučení, žadatelů bez právní subjektivity, právnických osob tvořících jednoho žadatele, finančních a správních sankcí, kritérií způsobilosti a grantů nízké hodnoty.
Článek 132
Kritéria pro výběr a udělení grantu
1. Kritéria pro výběr oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení schopnosti žadatele dokončit navrhovanou akci nebo pracovní program.
2. Kritéria pro udělení grantu oznámená předem ve výzvě k podávání návrhů umožní zhodnocení kvality podaných návrhů z hlediska stanovených cílů a priorit.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu.
Článek 133
Hodnocení
1. Návrhy se hodnotí na základě předem oznámených kritérií pro výběr a kritérií pro udělení grantu s cílem zjistit, které návrhy lze financovat.
2. Na základě hodnocení uvedeného v odstavci 1 vypracuje příslušná schvalující osoba seznam příjemců grantu s uvedením schválených částek.
3. Příslušná schvalující osoba písemně vyrozumí žadatele o tom, jak bylo o jejich žádostech rozhodnuto. Jestliže požadovaný grant nebyl udělen, sdělí dotčený orgán důvody zamítnutí žádosti, zejména s ohledem na kritéria pro výběr a kritéria pro udělení grantu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se hodnocení a udílení grantů a poskytování informací žadatelům.
KAPITOLA 4
Platby a kontrola
Článek 134
Jistota pro účely předběžného financování
1. Příslušná schvalující osoba může, pokud to považuje za vhodné a přiměřené, v jednotlivých případech a na základě analýzy rizik požadovat od příjemce grantu složení jistoty předem, aby se omezila finanční rizika spojená s poskytnutím předběžného financování.
2. Bez ohledu na odstavec 1 se u grantů nízké hodnoty složení jistoty nevyžaduje.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se jistoty pro účely předběžného financování.
Článek 135
Vyplácení grantů a kontroly
1. Konečná výše grantu se stanoví až poté, co příslušná pověřená schvalující osoba schválí závěrečné zprávy a účty, aniž jsou dotčeny následné kontroly provedené dotčeným orgánem, které je nutno uskutečnit včas.
2. Pokud se ukáže, že v řízení o udělení grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem nebo podvodům, přeruší příslušná schvalující osoba toto řízení a může přijmout jakákoli nezbytná opatření, včetně zrušení dotyčného řízení. Na případy podezření z podvodu ihned upozorní Evropský úřad pro boj proti podvodům.
3. Pokud se po udělení grantu ukáže, že v řízení o udělení grantu nebo při provádění grantu došlo k závažným chybám, nesrovnalostem, podvodům nebo porušení povinnosti, může příslušná schvalující osoba, v závislosti na stadiu řízení a pod podmínkou, že žadateli nebo příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit:
a)
odmítnout podepsat grantovou dohodu nebo oznámit rozhodnutí o udělení grantu;
b)
pozastavit provádění grantu; nebo
c)
je-li to vhodné, vypovědět grantovou dohodu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu.
4. Jestliže lze tyto chyby, nesrovnalosti nebo podvody přičíst příjemci grantu nebo jestliže příjemce grantu porušil své povinnosti vyplývající z grantové dohody nebo z rozhodnutí o udělení grantu, může příslušná schvalující osoba rovněž snížit výši grantu nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky podle grantové dohody nebo rozhodnutí o udělení grantu, a to v rozsahu odpovídajícím závažnosti chyb, nesrovnalostí, podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
5. Pokud kontroly či audity odhalí systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností, které lze přičíst příjemci grantu a které mají významný dopad na řadu grantů, jež mu byly uděleny za podobných podmínek, může příslušná schvalující osoba pozastavit provádění všech dotčených grantů, nebo je-li to vhodné, vypovědět dotčené grantové dohody s tímto příjemcem grantu nebo zrušit rozhodnutí o udělení grantu tomuto příjemci grantu, a to v závislosti na závažnosti chyb, nesrovnalostí či podvodů nebo porušení povinností, pod podmínkou, že příjemci grantu byla dána možnost se vyjádřit.
Příslušná schvalující osoba může rovněž po sporném řízení snížit výši grantů nebo získat zpět neoprávněně vyplacené částky, pokud jde o všechny granty, kterých se týkají systémové nebo opakující se chyby, nesrovnalosti, podvody nebo porušení povinností uvedené v prvním pododstavci, které lze podrobit auditu podle grantových dohod nebo rozhodnutí o udělení grantu.
6. Příslušná schvalující osoba určí, je-li to možné a účelné, o jakou částku by se granty měly snížit nebo jaká částka by měla být získána zpět, na základě nákladů, které byly v případě každého grantu neoprávněně uvedeny jako způsobilé, a to po přijetí přepracovaných finančních výkazů, které příjemce grantu předložil.
7. Není-li u každého příslušného grantu možné nebo účelné přesně zjistit výši nezpůsobilých nákladů, lze výši grantů, která má být snížena nebo získána zpět, stanovit extrapolací míry snížení grantů nebo míry získání prostředků vyplacených v rámci grantů zpět u těch grantů, u nichž byly zjištěny systémové nebo opakované chyby, nebo pokud nezpůsobilé náklady nemohou sloužit za základ stanovení částek, které mají být sníženy nebo získány zpět, lze tuto výši stanovit na základě paušální sazby s přihlédnutím k zásadě proporcionality. Příjemci grantu je dána možnost vyjádřit se k metodě extrapolace nebo paušální sazby, která má být použita, a navrhnout před snížením grantu nebo získáním neoprávněně vyplacených částek zpět řádně odůvodněný jiný způsob nebo jinou sazbu.
8. Komise zajistí rovné zacházení s příjemci grantu v rámci programu, zejména pokud je prováděn více příslušnými schvalujícími osobami.
Příjemci grantu jsou v souladu s článkem 97 informováni o možnostech napadnout rozhodnutí přijatá podle odstavců 3, 4, 5, 6 a 7 tohoto článku.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se vyplácení grantů a kontrol, včetně pravidel týkajících se podkladů a pozastavení a snížení grantů.
Článek 136
Uchovávání dokladů
1. Příjemci grantu uchovávají záznamy, podklady, statistické záznamy a jiné doklady týkající se grantu po dobu pěti let ode dne výplaty zůstatku a v případě grantů nízké hodnoty po dobu tří let.
2. Doklady týkající se auditů, opravných prostředků, soudních sporů nebo vymáhání pohledávek vzniklých při provádění projektu musí být uchovávány až do doby, kdy jsou tyto audity, opravné prostředky, spory nebo pohledávky vyřízeny.
KAPITOLA 5
Provádění
Článek 137
Smlouvy o provedení a finanční podpora třetím osobám
1. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje udělení finanční podpory třetím osobám, smí příjemce grantu tuto finanční podporu poskytnout, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
příslušná schvalující osoba před udělením grantu ověřila, zda příjemce grantu nabízí dostatečné záruky inkasa částek dlužných Komisi;
b)
podmínky pro její poskytnutí jsou přísně vymezeny v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení;
c)
jedná se o malé částky, kromě případů, kdy je poskytnutí finanční podpory základním cílem akce.
2. Každé rozhodnutí o udělení grantu nebo grantová dohoda musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontrol týkajících se veškerých dokladů, budov a informací, včetně informací uložených na elektronických nosičích, u všech třetích osob, které obdržely finanční prostředky Unie.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se smluv o provedení a poskytování finanční podpory třetím osobám.
HLAVA VII
CENY
Článek 138
Obecná pravidla
1. Při udílení cen jsou dodržovány zásady transparentnosti a rovného zacházení a ceny podporují dosahování politických cílů Unie.
2. Za tímto účelem probíhá udílení cen v rámci pracovního programu, který se před provedením uveřejní. Pracovní program se provádí vyhlašováním soutěží.
Soutěže o ceny o jednotkové hodnotě nejméně 1 000 000 EUR lze uveřejnit, pouze pokud jsou uvedeny v prohlášeních či v jakémkoli jiném příslušném dokumentu uvedeném v čl. 38 odst. 3 písm. e).
V pravidlech soutěže jsou stanoveny alespoň podmínky účasti, včetně kritérií pro vyloučení ze soutěže uvedených v čl. 106 odst. 1 a článcích 107, 108 a 109, kritéria pro udělení ceny, její výše a podmínky jejího vyplacení.
Ceny se nesmějí udílet přímo bez uskutečnění soutěže a uveřejňují se každoročně v souladu s čl. 35 odst. 2 a 3.
3. Soutěžní příspěvky vyhodnocuje odborná komise na základě uveřejněných pravidel soutěže.
Ceny poté uděluje příslušná schvalující osoba na základě posouzení provedeného odbornou komisí, která se na základě posouzení kvality soutěžních příspěvků rozhodne, zda udělení ceny doporučí či nikoli.
4. Výše ceny nezávisí na nákladech, které vítězi vznikly.
5. Pokud provedení akce nebo pracovního programu vyžaduje, aby příjemce grantu Unie udělil ceny třetím osobám, smí příjemce grantu tyto ceny udělit, je-li minimální obsah pravidel soutěže ve smyslu odstavce 2 přísně vymezen v rozhodnutí o udělení grantu nebo v grantové dohodě mezi příjemcem grantu a Komisí tak, aby příjemci grantu nebyl ponechán prostor pro volné uvážení.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se cen, včetně časového plánu, pravidel soutěže, následného uveřejňování, vyhodnocování, poskytování informací a oznamování vítězů.
HLAVA VIII
FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 139
Oblast působnosti
1. Finanční nástroje se schvalují základním právním aktem.
Odchylně od prvního pododstavce lze finanční nástroje vytvořit v řádně odůvodněných případech i bez schválení základním právním aktem, pokud jsou do rozpočtu začleněny v souladu s čl. 49 odst. 1 písm. e).
2. Pokud se podpora Unie poskytuje prostřednictvím finančních nástrojů a je spolu s opatřeními, jež s finančními nástroji přímo souvisejí, spojena do jednoho opatření, které je namířeno na stejné konečné příjemce finančních prostředků, včetně technické pomoci, snížených úrokových sazeb a subvencí poplatků za záruky, vztahuje se tato hlava na všechny prvky daného opatření.
3. Pokud jsou v případě prvků, které nemají přímou souvislost s finančními nástroji, finanční nástroje spojeny s granty financovanými z rozpočtu v souladu s částí první hlavou VI, je nutné pro každý zdroj financování vést samostatné záznamy.
4. Komise může uplatňovat finanční nástroje v rámci přímého nebo nepřímého řízení, je-li tak stanoveno v základním právním aktu; v druhém případě svěří úkoly subjektům podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi).
Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) mohou při uplatňování finančních nástrojů dále v rámci své odpovědnosti využíváním finančních nástrojů částečně zčásti pověřit finanční zprostředkovatele, pokud zajistí, aby tito finanční zprostředkovatelé splňovali kritéria stanovená v čl. 140 odst. 1, 3 a 5. Finanční zprostředkovatelé se vybírají otevřenými, transparentními, přiměřenými a nediskriminačními postupy, v nichž je vyloučen střet zájmů.
Komise nese i nadále odpovědnost za zajištění souladu prováděcího rámce finančních nástrojů se zásadou řádného finančního řízení a přispívá k plnění obsahově a časově vymezených politických cílů, které lze hodnotit z hlediska výkonu a výsledků. Komise odpovídá za uplatňování finančních nástrojů, aniž je dotčena právní a smluvní odpovědnost pověřených subjektů v souladu s platným právem.
5. Jsou-li finanční nástroje uplatňovány v rámci sdíleného řízení s členskými státy, jsou pravidla pro tyto nástroje, včetně pravidel týkajících se příspěvků na finanční nástroje spravované přímo či nepřímo podle této hlavy, stanovena v nařízeních uvedených v článku 175.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních nástrojů, včetně výběru subjektů pověřených uplatňováním finančních nástrojů, obsahu pověřovacích dohod, nákladů řízení a poplatků za řízení, zvláštních pravidel pro svěřenské účty, přímého uplatňování finančních nástrojů a výběru řídících subjektů, finančních zprostředkovatelů a konečných příjemců finančních prostředků.
Článek 140
Zásady a podmínky platné pro finanční nástroje
1. Finanční nástroje jsou používány v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace, rovného zacházení a subsidiarity a v souladu se svými cíli a s dobou trvání, kterou pro ně základní právní akt případně stanoví.
2. Finanční nástroje musí splňovat toto:
a)
řešení případů selhání trhu a nepříznivé investiční situace, jejichž rentabilita byla prokázána, ale které nemají zajištěno dostatečné financování z tržních zdrojů;
b)
doplňkovost: cílem finančních nástrojů není nahradit finanční nástroje členského státu, soukromé financování či jiné finanční zásahy Unie;
c)
nenarušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu a soulad s pravidly pro státní podpory;
d)
aktivace mimorozpočtových zdrojů: příspěvek Unie na finanční nástroj má za cíl aktivovat v souladu s předem vymezenými ukazateli celkovou investici převyšující příspěvek Unie;
e)
sladění zájmů: Komise při uplatňování finančních nástrojů zajistí, aby existoval společný zájem na dosažení politických cílů stanovených pro finanční nástroj, jenž může být podepřen opatřeními typu spoluinvestování, požadavků na sdílení rizik nebo finančních pobídek, a současně aby nedocházelo ke střetu zájmů s jinými činnostmi pověřeného subjektu;
f)
finanční nástroje se vytvářejí na základě hodnocení ex ante, včetně vyhodnocení možnosti opětovného využití dodatečných zdrojů uvedených v odst. 8 písm. f).
3. Rozpočtové výdaje související s určitým finančním nástrojem a finanční závazky Unie v žádném případě nesmějí přesáhnout výši příslušného rozpočtového závazku přijatého k tomuto účelu, čímž je vyloučen vznik podmíněných závazků pro rozpočet.
4. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) a všichni finanční zprostředkovatelé, kteří byli vybráni, aby se podíleli na uskutečňování finančních operací v rámci finančního nástroje, musí splňovat příslušné normy a platné právní předpisy v oblasti předcházení praní peněz, boje proti terorismu a daňových podvodů. Za účelem uplatňování finančních nástrojů podle této hlavy nesmějí být subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) usazeny na územích, jejichž soudy při uplatňování mezinárodně uznávaných daňových standardů nespolupracují s Unií, ani udržovat obchodní styky se subjekty tam usazenými, a tyto požadavky jsou povinny začlenit do svých smluv s vybranými finančními zprostředkovateli.
5. Subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi), finanční zprostředkovatelé uvedení v odstavci 4 tohoto článku, kteří jsou zapojeni do správy finančních nástrojů Unie, a koneční příjemci pomoci Unie podle této hlavy poskytují Účetnímu dvoru v souladu s článkem 161 veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr považuje za nezbytné k plnění svých úkolů.
Na pomoc Unie poskytovanou podle této hlavy se vztahují nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (23).
6. K dosažení specifických politických cílů sledovaných finančním nástrojem se používají částky odpovídající alespoň příspěvku Unie nebo jejich násobky, které nesmějí poskytovat nepatřičné výhody, zejména ve formě neoprávněné výplaty dividend nebo zisku třetím osobám.
Aniž jsou dotčena odvětvová pravidla pro sdílené řízení, zaznamenávají se příjmy, včetně dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z půjček a z prostředků uložených na svěřenských účtech zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, do rozpočtu až po odečtení nákladů řízení a poplatků za řízení.
Není-li v základním právním aktu stanoveno jinak, představují roční splátky, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin půjček zaplacené Komisi nebo uhrazené na svěřenské účty, které byly otevřeny pro finanční nástroje a vztahují se k podpoře poskytované z rozpočtu v rámci finančního nástroje, vnitřní účelově vázané příjmy podle článku 21, a aniž je dotčen odstavec 9 tohoto článku, používají se na stejný finanční nástroj po dobu nepřesahující dobu přidělení prostředků na závazky plus dva roky.
7. Platby na svěřenské účty provádí Komise na základě žádostí o provedení platby, které jsou řádně podloženy prognózami čerpání, s přihlédnutím k dostupným zůstatkům na svěřenských účtech a k potřebě vyhnout se nadměrně vysokým zůstatkům na těchto účtech. Jestliže zůstatky na svěřenských účtech postačují k tomu, aby pokryly smluvně stanovenou minimální rezervu na svěřenských účtech, prognózu čerpání na běžný rozpočtový rok a částky nezbytné k vyloučení vzniku podmíněných závazků ve vztahu k platebním závazkům v jiných měnách než v euru, další platba na svěřenské účty se neprovede. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
8. Komise podává Evropskému parlamentu a Radě každoročně zprávy o činnostech vztahujících se k finančním nástrojům. Zpráva pro každý podporovaný finanční nástroj uvádí:
a)
dotčený finanční nástroj a základní právní akt;
b)
popis finančního nástroje, prováděcí ujednání a přínos, který má příspěvek Unie;
c)
finanční instituce zapojené do používání finančního nástroje, včetně všech otázek týkajících se uplatňování odstavce 5;
d)
celkové rozpočtové závazky a platby z rozpočtu na každý finanční nástroj;
e)
výsledky použití finančního nástroje, včetně uskutečněných investic;
f)
hodnocení využívání veškerých částek, které byly podle odstavce 6 vráceny do nástroje jako vnitřní účelově vázané příjmy;
g)
zůstatek na svěřenském účtu;
h)
příjmy a splátky podle odstavce 6;
i)
hodnotu kapitálových investic oproti předchozím rokům;
j)
kumulované hodnoty znehodnocení aktiv kapitálových nástrojů nebo nástrojů pro sdílení rizik a uplatněných záruk pro záruční nástroje;
k)
cílovou a dosaženou aktivaci mimorozpočtových zdrojů;
l)
příspěvek k dosažení cílů dotčeného programu, měřený na základě zavedených ukazatelů, popřípadě včetně zeměpisné diverzifikace.
9. Jestliže se Evropský parlament a Rada domnívají, že finanční nástroj nesplnil účinně své cíle, mohou Komisi požádat, aby předložila návrh přepracovaného základního právního aktu s cílem tento nástroj zlikvidovat. V případě, že dojde k likvidaci finančního nástroje, veškeré nové splátky v jeho rámci podle odst. 6 třetího pododstavce se považují za obecný příjem.
10. Účel finančních nástrojů a jejich případná zvláštní právní forma a místo zákonné registrace se zveřejňují na internetových stránkách Komise.
11. V případě finančních nástrojů příslušná schvalující osoba zajistí, aby subjekty pověřené podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů ii), iii), v) a vi) předložily finanční výkaz vztahující se k období od 1. ledna do 31. prosince, který se řídi účetními pravidly uvedenými v článku 143 a mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor (IPSAS), a veškeré informace nezbytné k vypracování finančních výkazů v souladu s čl. 68 odst. 3 do 15. února následujícího roku. Příslušná schvalující osoba rovněž zajistí, aby uvedené subjekty předložily auditované finanční výkazy za finanční nástroje do 15. května následujícího roku.
12. Komise zajistí harmonizovanou správu finančních nástrojů, zejména v oblasti účetnictví, výkaznictví, monitorování a zvládání finančních rizik.
13. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se uplatňování finančních nástrojů, včetně podmínek jejich využívání, aktivace mimorozpočtových zdrojů, hodnocení ex ante, monitorování a zacházení s příspěvky z fondů uvedených v článku 175.
HLAVA IX
PŘEDKLÁDÁNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKY A ÚČETNICTVÍ
KAPITOLA 1
Předložení účetní závěrky
Článek 141
Skladba účetní závěrky
Účetní závěrka zahrnuje:
a)
konsolidované finanční výkazy, které v konsolidované podobě uvádějí finanční údaje obsažené ve finančních výkazech orgánů financovaných z rozpočtu a v účetních závěrkách subjektů uvedených v článku 208 a ostatních subjektů, jejichž účetní závěrky musí být konsolidovány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
souhrnné rozpočtové účty, které uvádějí informace z rozpočtových účtů orgánů.
Článek 142
Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vypracuje zprávu o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok.
Tuto zprávu předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. března následujícího rozpočtového roku.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 přinejmenším uvádí, jak v absolutních hodnotách, tak v procentním vyjádření, úroveň vynakládání prostředků a souhrnné informace o převodech prostředků mezi jednotlivými rozpočtovými body.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zprávy o rozpočtovém a finančním řízení.
Článek 143
Pravidla pro účetní závěrku
1. Účetní Komise přijme pravidla založená na mezinárodně uznávaných účetních standardech pro veřejný sektor. Od těchto standardů se může odchýlit, považuje-li to za nezbytné k zajištění věrného a poctivého obrazu aktiv a pasiv, nákladů, výnosů a peněžních toků. Jestliže se určité účetní pravidlo od uvedených standardů významně odchýlí, uvede se tato skutečnost spolu s odůvodněním v příloze k finančním výkazům.
2. Rozpočtové účty uvedené v článku 141 se řídí rozpočtovými zásadami stanovenými v tomto nařízení. Podávají věrný a poctivý obraz rozpočtových příjmových a výdajových operací.
Článek 144
Účetní zásady
1. Finanční výkazy uvedené v článku 141 musí podávat informace, včetně informací o účetních zásadách, způsobem zajišťujícím jejich relevanci, spolehlivost, srovnatelnost a srozumitelnost. Vypracovávají se v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami obsaženými v účetních pravidlech uvedených v článku 143.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými vytvoří rámec pro plnění úkolů účetního podle tohoto článku a podle článků 145, 146, 148, 151, 154, 156 a 157.
Článek 145
Finanční výkazy
1. Finanční výkazy se předkládají v milionech eur a obsahují:
a)
rozvahu a výkaz o finanční výkonnosti, v nichž se uvádějí všechna aktiva a pasiva, finanční situace a hospodářský výsledek k 31. prosinci předchozího rozpočtového roku; jsou předkládány v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 143;
b)
výkaz peněžních toků, z něhož vyplývají částky vybrané a vyplacené během rozpočtového roku, a konečný stav pokladny;
c)
výkaz změn v čistých aktivech, který obsahuje přehled o změnách stavu rezerv v průběhu roku a souhrnné výsledky.
2. Příloha k finančním výkazům doplňuje a vysvětluje informace obsažené ve výkazech uvedených v odstavci 1 a poskytuje všechny doplňující informace stanovené mezinárodně uznávanou účetní praxí, pokud jsou tyto informace pro činnosti Unie relevantní.
Článek 146
Zprávy o plnění rozpočtu
1. Zprávy o plnění rozpočtu jsou předkládány v milionech eur. Sestávají ze:
a)
zpráv, které shrnují všechny rozpočtové příjmové a výdajové operace rozpočtového roku;
b)
přílohy, která doplňuje a vysvětluje informace uvedené ve zprávách.
2. Zprávy o plnění rozpočtu mají stejnou strukturu jako samotný rozpočet.
Článek 147
Předběžná účetní závěrka
1. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají účetnímu Komise a Účetnímu dvoru do 1. března následujícího rozpočtového roku své předběžné účetní závěrky.
2. Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předávají do 1. března následujícího roku účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní Komise konsoliduje tyto předběžné účetní závěrky s předběžnou účetní závěrkou Komise a do 31. března následujícího rozpočtového roku předá Účetnímu dvoru předběžnou účetní závěrku Komise a konsolidovanou předběžnou účetní závěrku Unie.
Článek 148
Schválení konečné konsolidované účetní závěrky
1. Účetní dvůr předloží do 1. června své připomínky k předběžným účetním závěrkám orgánů jiných než Komise a jednotlivých subjektů uvedených v článku 141 a do 15. června své připomínky k předběžné účetní závěrce Komise a konsolidované předběžné účetní závěrce Unie.
2. Orgány jiné než Komise a jednotlivé subjekty uvedené v článku 141 vypracují své konečné účetní závěrky a předají je účetnímu Komise, Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě do 1. července, aby mohla být vypracována konečná konsolidovaná účetní závěrka.
Účetní ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 předají do 1. července účetnímu Komise rovněž soubor výkazů ve standardizovaném formátu, jejž účetní Komise stanoví za účelem konsolidace.
3. Účetní každého orgánu a subjektu uvedeného v článku 141 předají Účetnímu dvoru současně se svou konečnou účetní závěrkou rovněž související prohlášení vedení k auditu; kopii tohoto prohlášení předají účetnímu Komise.
Ke konečné účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s platnými účetními zásadami, pravidly a metodami.
4. Účetní Komise vypracuje konečnou konsolidovanou účetní závěrku na základě informací předložených podle odstavce 2 tohoto článku orgány jinými než Komise a subjekty uvedenými v článku 141. Ke konečné konsolidované účetní závěrce se přikládá osvědčení, v němž účetní Komise prohlásí, že byla vypracována v souladu s touto hlavou a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k finančním výkazům.
5. Komise konečnou konsolidovanou účetní závěrku a vlastní konečnou účetní závěrku schválí a předá Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru do 31. července.
Ke konečné konsolidované účetní závěrce se vydává prohlášení vedení k auditu, jež účetní Komise předá ve stejné lhůtě Účetnímu dvoru.
6. Konečná konsolidovaná účetní závěrka se spolu s prohlášením o věrohodnosti, které předkládá Účetní dvůr podle článku 287 Smlouvy o fungování EU a článku 160a Smlouvy o Euratomu, zveřejní do 15. listopadu v Úředním věstníku Evropské unie.
KAPITOLA 2
Informace o plnění rozpočtu
Článek 149
Zpráva o rozpočtových zárukách a rizicích
Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 podává Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou ročně zprávu o rozpočtových zárukách uvedených v čl. 49 odst. 1 písm. d) a jim odpovídajících rizicích.
Tyto informace současně předává Účetnímu dvoru.
Článek 150
Informování o plnění rozpočtu
1. Vedle výkazů a zpráv uvedených v článcích 145 a 146 předává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě jednou měsíčně číselné údaje o plnění rozpočtu, shrnuté alespoň na úrovni kapitol, týkající se příjmů i výdajů vůči všem prostředkům.
Tyto číselné údaje obsahují také informace o využití přenesených prostředků.
Číselné údaje se předávají do deseti pracovních dní od konce každého měsíce.
2. Třikrát ročně, do třiceti pracovních dnů po 31. květnu, 31. srpnu a 31. prosinci, podává účetní Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o plnění rozpočtu v příjmech i ve výdajích rozdělených podle kapitol, článků a bodů.
Tyto zprávy obsahují rovněž informace o využití prostředků přenesených z předchozích rozpočtových roků.
3. Číselné údaje a zpráva o plnění rozpočtu se současně předávají Účetnímu dvoru a zveřejňují na internetových stránkách Komise.
4. Účetní předá Evropskému parlamentu a Radě do 15. září každého roku zprávu s informacemi o zjištěných stávajících rizicích, pozorovaných obecných tendencích, nových problémech v oblasti účetnictví, pokroku v účetnictví, včetně případů, na něž upozornil Účetní dvůr, a s informacemi o finančních prostředcích získaných zpět.
KAPITOLA 3
Účetnictví
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 151
Účetní systém
1. Účetní systém orgánu slouží k organizaci rozpočtových a finančních informací tak, aby bylo možné, vkládat, třídit a zaznamenávat číselné údaje.
2. Účetní systém je tvořen obecnými a rozpočtovými účty. Tyto účty jsou vedeny v eurech a za kalendářní rok.
3. Pověřená schvalující osoba může rovněž vést analytické účty.
Článek 152
Společné požadavky týkající se účetního systému orgánů
Účetní Komise stanovuje v souladu s článkem 143 po konzultaci s účetními ostatních orgánů a subjektů uvedených v článku 141 účetní pravidla a harmonizovanou účtovou osnovu, které používají všechny orgány, úřady uvedené v části druhé hlavě V a všechny subjekty uvedené v článku 141.
Oddíl 2
Obecné účty
Článek 153
Obecné účty
Obecné účty zachycují v chronologickém pořadí s využitím metody podvojného zápisu všechny události a operace, které ovlivňují hospodářskou a finanční situaci a aktiva a pasiva orgánů a subjektů uvedených v článku 141.
Článek 154
Účetní zápisy v obecných účtech
1. Zůstatky účtů a pohyby na obecných účtech se zapisují do účetních knih.
2. Každý účetní zápis, včetně oprav v účetních záznamech, se provádí na základě účetních dokladů, na které odkazuje.
3. Účetní systém musí umožnit při kontrole bez potíží vyhledat všechny účetní zápisy.
Článek 155
Účetní opravy
Po uzavření rozpočtového roku až do dne předložení obecných účtů provádí účetní opravy, které, aniž by vyvolaly platby k tíži nebo inkasa ve prospěch uvedeného rozpočtového roku, jsou nezbytné pro věrný a poctivý obraz údajů v těchto účtech. Tyto opravy se řídí účetními pravidly uvedenými v článku 143.
Oddíl 3
Rozpočtové účty
Článek 156
Rozpočtové účetnictví
1. Rozpočtové účty umožňují podrobně sledovat plnění rozpočtu.
2. Pro účely odstavce 1 zaznamenávají rozpočtové účty veškeré rozpočtové příjmové a výdajové operace stanovené v části první hlavě IV.
KAPITOLA 4
Inventární soupisy majetku
Článek 157
Inventární soupis
1. Každý orgán a subjekt uvedený v článku 141 vede v souladu se vzorem sestaveným účetním Komise soupisy množství a hodnot veškerého hmotného, nehmotného a finančního majetku Unie.
Každý orgán a subjekt podle článku 141 ověřuje, zda zápisy v inventárním soupisu odpovídají skutečnosti.
2. Prodej hmotného majetku Unie se vhodným způsobem vyhlašuje.
HLAVA X
EXTERNÍ AUDIT A ABSOLUTORIUM
KAPITOLA 1
Externí audit
Článek 158
Externí audit prováděný Účetním dvorem
Evropský parlament, Rada a Komise informují Účetní dvůr co nejdříve o všech svých rozhodnutích a pravidlech přijatých podle článků 13, 16, 21, 25, 26, 29 a 40.
Článek 159
Pravidla a postupy auditu
1. Účetní dvůr prověřuje legalitu a správnost všech příjmů a výdajů z hlediska Smluv, rozpočtu, tohoto nařízení, aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení a všech dalších právních aktů přijatých na základě Smluv.
2. Při plnění svých úkolů má Účetní dvůr za podmínek stanovených v článku 161 právo nahlížet do všech dokumentů a informací o finančním řízení útvarů nebo subjektů ve vztahu k operacím financovaným nebo spolufinancovaným Unií. Je oprávněn vyslechnout každého úředníka, který odpovídá za výdajové nebo příjmové operace, a může využít všech kontrolních postupů vhodných pro výše uvedené útvary nebo subjekty. Audit v členských státech se uskutečňuje v součinnosti s vnitrostátními kontrolními orgány, nebo pokud tyto orgány nemají nezbytné pravomoci, s příslušnými vnitrostátními úřady. Účetní dvůr a vnitrostátní kontrolní orgány členských států spolupracují v duchu důvěry a při zachování své nezávislosti.
Účetní dvůr se může za účelem získání všech informací, které jsou nezbytné k plnění úkolů, jimiž byl pověřen Smlouvami nebo právními akty přijatými na jejich základě, účastnit na vlastní žádost kontrolních operací v rámci plnění rozpočtu prováděných kterýmkoli orgánem nebo jeho jménem.
Na žádost Účetního dvora zmocní každý orgán finanční instituce, u kterých jsou vedeny vklady Unie, k tomu, aby umožnily Účetnímu dvoru přesvědčit se o souladu vnějších údajů s účty.
3. Pro plnění svých úkolů oznamuje Účetní dvůr orgánům a úřadům, na které se toto nařízení vztahuje, jména svých zaměstnanců pověřených prováděním auditu u těchto orgánů a úřadů.
Článek 160
Kontroly cenných papírů a hotovosti
Účetní dvůr zajistí, aby byly veškeré cenné papíry a hotovost na vkladech nebo v pokladně zkontrolovány podle dokladů podepsaných vkladateli nebo podle úředních záznamů o držené hotovosti a cenných papírech. Tyto kontroly může provádět sám.
Článek 161
Právo Účetního dvora na přístup
1. Komise, ostatní orgány, subjekty, které spravují příjmy nebo výdaje jménem Unie, a příjemci finančních prostředků poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu a informace, které Účetní dvůr pokládá za nezbytné pro plnění svých úkolů. Poskytnou Účetnímu dvoru veškeré doklady, které se týkají zadávání a provádění veřejných zakázek financovaných z rozpočtu, a veškeré peněžní nebo materiálové účty, všechny účetní záznamy nebo podklady a rovněž související správní dokumenty, všechny dokumenty týkající se příjmů a výdajů, všechny inventární soupisy a všechna organizační schémata útvarů, které Účetní dvůr považuje za nezbytné pro kontrolu zprávy o plnění rozpočtu a výsledku hospodaření na základě záznamů nebo na místě, a pro stejný účel všechny dokumenty a údaje vytvořené nebo uložené elektronicky.
Orgány interního auditu a další útvary dotčených vnitrostátních správních orgánů poskytnou Účetnímu dvoru veškerou podporu, kterou Účetní dvůr pokládá za nezbytnou pro provádění svých úkolů.
2. Úředníci, u kterých provádí Účetní dvůr audit, předloží:
a)
své záznamy o pokladní hotovosti, jakékoli jiné hotovosti, cenných papírech a materiálech všeho druhu a podklady týkající se správy finančních prostředků, jíž jsou pověřeni, a rovněž veškeré účetní knihy, rejstříky a ostatní dokumenty, které se k nim vztahují;
b)
korespondenci a jakékoli jiné dokumenty požadované pro plné provedení auditu podle čl. 159 odst. 1.
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) smí požadovat pouze Účetní dvůr.
3. Účetní dvůr je oprávněn kontrolovat dokumenty týkající se příjmů a výdajů Unie, které se nacházejí v držení útvarů orgánů, a zejména útvarů příslušných rozhodovat o příjmech a výdajích, subjektů spravujících příjmy a výdaje jménem Unie a fyzických a právnických osob, které přijímají platby z rozpočtu.
4. Ověření legality a správnosti příjmů a výdajů a kontrola řádného finančního řízení zahrnuje též použití prostředků Unie subjekty mimo orgány, které tyto subjekty získaly formou příspěvků.
5. Vyplácení finančních prostředků Unie příjemcům mimo orgány je vázáno na písemný souhlas těchto příjemců, nebo v případě jejich nesouhlasu na písemný souhlas dodavatelů, zhotovitelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů s tím, že Účetní dvůr provede audit použití poskytnutých částek.
6. Komise poskytne Účetnímu dvoru na jeho žádost veškeré informace o výpůjčních a úvěrových operacích.
7. Použití integrovaných počítačových systémů nesmí omezit přístup Účetního dvora k podkladům.
Článek 162
Výroční zpráva Účetního dvora
1. Účetní dvůr předá Komisi a dotčeným orgánům do 30. června své připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve výroční zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení. Každý orgán podá svou odpověď Účetnímu dvoru do 15. října. Orgány jiné než Komise předávají své odpovědi současně Komisi.
2. Výroční zpráva obsahuje posouzení řádnosti finančního řízení.
3. Výroční zpráva obsahuje samostatný oddíl pro každý orgán. Účetní dvůr k ní může přiložit jakoukoli souhrnnou zprávu nebo obecné připomínky, které považuje za vhodné.
Účetní dvůr přijme veškerá nezbytná opatření, aby odpovědi orgánů na jeho připomínky byly zveřejněny vedle připomínek nebo za připomínkami, ke kterým se vztahují.
4. Účetní dvůr předá orgánům příslušným k udělení absolutoria a ostatním orgánům do 15. listopadu výroční zprávu doplněnou odpověďmi orgánů a zajistí její zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
5. Jakmile Účetní dvůr předá výroční zprávu, poskytne Komise neprodleně dotčeným členským státům informace obsažené ve zprávě, které se týkají správy finančních prostředků, za niž podle platných předpisů odpovídají.
Po obdržení těchto informací podají členské státy do 60 dní svou odpověď Komisi. Komise do 28. února předá souhrn těchto informací Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 163
Zvláštní zprávy Účetního dvora
1. Účetní dvůr předloží dotčenému orgánu nebo subjektu veškeré připomínky, které by měly být podle jeho názoru obsaženy ve zvláštní zprávě. Tyto připomínky zůstávají důvěrné a jsou předmětem sporného řízení.
Dotčený orgán nebo subjekt uvědomí Účetní dvůr ve lhůtě dvou a půl měsíce předložení těchto připomínek o jakékoli odpovědi, kterou si přeje k těmto připomínkám učinit.
Účetní dvůr přijme konečné znění zvláštní zprávy během měsíce, který následuje po obdržení odpovědí od dotčených orgánů nebo subjektů.
Zvláštní zprávy spolu s odpověďmi dotčených orgánů nebo subjektů jsou neprodleně předány Evropskému parlamentu a Radě a každý z nich, případně ve spolupráci s Komisí, rozhodne o případných dalších krocích.
Účetní dvůr přijme nezbytná opatření, aby odpovědi dotčených orgánů nebo subjektů na jeho připomínky byly zveřejněny společně se zvláštní zprávou.
2. Stanoviska uvedená v čl. 287 odst. 4 druhém pododstavci Smlouvy o fungování EU, která se nevztahují k návrhům nebo předlohám v rámci legislativního konzultačního postupu, může Účetní dvůr zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie. Účetní dvůr rozhodne o jejich zveřejnění po konzultaci s orgánem, který si stanovisko vyžádal nebo jejž se stanovisko týká. Ke zveřejněným stanoviskům jsou připojeny veškeré připomínky dotčených orgánů.
KAPITOLA 2
Absolutorium
Článek 164
Harmonogram postupu udělování absolutoria
1. Evropský parlament uděluje na základě doporučení Rady přijatého kvalifikovanou většinou do 15. května roku n + 2 Komisi absolutorium za plnění rozpočtu rozpočtového roku n.
2. Nelze-li lhůtu stanovenou v odstavci 1 dodržet, sdělí Evropský parlament nebo Rada Komisi důvody odkladu.
3. Pokud Evropský parlament odloží rozhodnutí o udělení absolutoria, snaží se Komise co nejdříve přijmout opatření, která by odstranila nebo umožnila odstranit překážky bránící toto rozhodnutí přijmout.
Článek 165
Postup udělování absolutoria
1. Rozhodnutí o udělení absolutoria se týká účtů všech příjmů a výdajů Unie, z nich vyplývajícího zůstatku a aktiv a pasiv Unie uvedených v rozvaze.
2. Před udělením absolutoria Evropský parlament přezkoumá, poté co tak učiní Rada, závěrečný účet, rozvahu a hodnotící zprávu podle článku 318 Smlouvy o fungování EU. Současně přezkoumá výroční zprávu Účetního dvora, odpovědi kontrolovaných orgánů, všechny relevantní zvláštní zprávy Účetního dvora za uvedený rozpočtový rok a jeho prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetní závěrky a legality a správnosti uskutečněných operací.
3. Komise předloží podle článku 319 Smlouvy o fungování EU a článku 106a Smlouvy o Euratomu Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro hladký průběh udílení absolutoria pro příslušný rozpočtový rok.
Článek 166
Následná opatření
1. V souladu s článkem 319 Smlouvy o fungování EU a článkem 106 Smlouvy o Euratomu učiní Komise a ostatní orgány všechna vhodná opatření, aby vyhověly připomínkám připojeným k rozhodnutí Evropského parlamentu o absolutoriu a poznámkám provázejícím doporučení o absolutoriu přijaté Radou.
2. Na žádost Evropského parlamentu nebo Rady podají orgány zprávu o opatřeních učiněných na základě těchto připomínek a poznámek, a zejména o pokynech daných všem útvarům, které odpovídají za plnění rozpočtu. Členské státy spolupracují s Komisí tak, že jí oznamují opatření učiněná na základě těchto připomínek, aby je Komise mohla zohlednit ve vlastní zprávě. Zprávy orgánů se zasílají rovněž Účetnímu dvoru.
Článek 167
Zvláštní ustanovení o Evropské službě pro vnější činnost
ESVČ podléhá postupům stanoveným v článku 319 Smlouvy o fungování EU a v článcích 164, 165 a 166 tohoto nařízení. ESVČ plně spolupracuje s orgány zapojenými do postupu udělování absolutoria a v případě potřeby poskytuje další nezbytné informace, a to i formou účasti na zasedáních příslušných subjektů.
ČÁST DRUHÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ ZÁRUČNÍ FOND
Článek 168
Zvláštní ustanovení o Evropském zemědělském záručním fondu
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v předpisech týkajících se Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 169
Přidělování prostředků EZZF na závazky
1. Prostředky EZZF obsahují pro každý rozpočtový rok nerozlišené prostředky, s výjimkou výdajů na opatření podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1290/2005, které jsou financovány rozlišenými prostředky.
2. Přenesené prostředky na platby, které nejsou využity na konci rozpočtového roku, se ruší.
3. Prostředky nepřidělené na závazky týkající se opatření uvedených v čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 mohou být přeneseny pouze do následujícího rozpočtového roku.
Celková výše přenášených prostředků nesmí v rámci limitu 2 % původních prostředků převýšit částku úprav přímých plateb podle článku 11 nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanovují společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (24), provedených v předchozím rozpočtovém roce.
Přenesené prostředky lze vrátit pouze do rozpočtových položek, z nichž jsou financována opatření podle čl. 3 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005.
Přenesené prostředky lze použít pouze k dodatečným platbám konečným příjemcům finančních prostředků, jimž byla v předchozím rozpočtovém roce účetně upravena přímá podpora podle článku 11 nařízení (ES) č. 73/2009.
Komise přijme rozhodnutí o přenosu prostředků do 15. února roku, do kterého mají být prostředky přeneseny, a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu.
Článek 170
Předběžné souhrnné závazky z prostředků EZZF
1. Komise proplácí výdaje EZOZF vynaložené členskými státy.
2. Rozhodnutí Komise o stanovení výše proplacení těchto výdajů zakládá předběžné souhrnné závazky, které nesmějí překročit celkovou výši prostředků zapsaných pro EZZF.
3. Výdaje na běžnou správu EZZF mohou být každoročně od 15. listopadu rozpočtového roku přiděleny předem na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit tři čtvrtiny součtu celkových odpovídajících prostředků pro rozpočtový rok. Smějí se vztahovat se pouze na výdaje, které rámcově stanoví základní právní akt.
Článek 171
Plán a časový rozvrh rozpočtových závazků EZZF
1. Výdaje uskutečněné orgány a subjekty uvedenými v předpisech týkajících se EZZF se do dvou měsíců po obdržení výkazů zaslaných členskými státy přidělují na závazky podle kapitol, článků a bodů. Je-li k tomu nutný převod prostředků do příslušných rozpočtových položek, lze tyto závazky přijímat i po uplynutí této dvouměsíční lhůty. Kromě případů, kdy členské státy ještě neprovedly platbu nebo kdy je způsobilost nejistá, zaznamenají se tyto částky ve stejné dvouměsíční lhůtě jako platby.
Závazky uvedené v prvním pododstavci se odečtou od předběžných souhrnných závazků uvedených v článku 170.
2. Předběžné souhrnné závazky přijaté v jednom rozpočtovém roce, ke kterým do 1. února následujícího rozpočtového roku nevznikl závazek v konkrétních položkách rozpočtové nomenklatury, se pro dotčený rozpočtový rok ruší.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou kontroly a schválení účetní závěrky.
Článek 172
Účtování výdajů EZZF
V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince tohoto rozpočtového roku, za předpokladu, že účetní obdrží příslušný platební příkaz nejpozději 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
Článek 173
Převod prostředků EZZF
1. Pokud Komise převádí prostředky podle čl. 26 odst. 1, přijme rozhodnutí do 31. ledna následujícího rozpočtového roku a uvědomí o něm Evropský parlament a Radu podle čl. 26 odst. 1.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, předloží Komise své návrhy na převody Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku.
Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
Článek 174
Účelově vázané příjmy EZZF
1. Účelově vázané příjmy podle této hlavy se v souladu s čl. 21 odst. 3 účelově váží podle původu příjmu.
2 Výsledek rozhodnutí podle článku 30 nařízení č. 1290/2005 se zapisuje do jediného článku.
HLAVA II
STRUKTURÁLNÍ FONDY, FOND SOUDRŽNOSTI, EVROPSKÝ RYBÁŘSKÝ FOND, EVROPSKÝ ZEMĚDĚLSKÝ FOND PRO ROZVOJ VENKOVA A FONDY PRO OBLAST SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA, KTERÉ JSOU SPRAVOVÁNY V RÁMCI SDÍLENÉHO ŘÍZENÍ
Článek 175
Zvláštní ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na příjmy a výdaje orgánů a subjektů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (25), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj (26), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1081/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském sociálním fondu (27), v nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (28), v nařízení Rady (ES) č. 1084/2006 ze dne 11. července 2006, kterým se zřizuje Fond soudržnosti (29) a v nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (30), jakož i fondů pro oblast svobody, bezpečnosti a práva, včetně fondů v rámci programu „Solidarita a řízení migračních toků“, které jsou spravovány v rámci sdíleného řízení podle článku 59 (dále jen „fondy“), není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Operace řízené přímo Komisí se uskutečňují podle pravidel stanovených v částech první a třetí.
Článek 176
Závaznost přidělení prostředků na závazky
Evropský parlament a Rada respektují přidělení prostředků na závazky, která vyplývají ze základních právních aktů v oblasti strukturálních opatření, rozvoje venkova a Evropského rybářského fondu.
Článek 177
Platby příspěvků, průběžné platby a vrácené částky
1. Platby finančních příspěvků z fondů uskutečňuje Komise v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
2. Lhůta pro průběžné platby Komise se stanoví v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175.
3. V souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 nemá skutečnost, že platby předběžného financování na určité opatření byly zcela nebo zčásti vráceny, vliv na snížení příspěvku, který je z fondů na uvedené opatření poskytován.
Vrácené částky jsou vnitřním účelově vázaným příjmem podle čl. 21 odst. 3 písm. c).
Nakládání s částkami vrácenými členskými státy a jeho důsledky pro výši finančních příspěvků z fondů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
4. Odchylně od článku 14 lze prostředky na závazky plynoucí z vrácených plateb předběžného financování, které jsou k dispozici k 31. prosinci, přenášet až do doby ukončení programu a využívat je podle potřeby za podmínky, že žádné jiné prostředky na závazky již nejsou k dispozici.
5. V rozpočtovém účetnictví se výdaje zaúčtovávají do určitého rozpočtového roku na základě úhrad, jež provede Komise ve prospěch členských států do 31. prosince daného rozpočtového roku, včetně výdajů zaúčtovaných do 31. ledna následujícího rozpočtového roku proti prostředkům na platby daným k dispozici v měsíci následujícím po převodech uvedených v článku 179.
Článek 178
Rušení prostředků přidělených na závazky
1. Prostředky přidělené na závazek v souladu s nařízeními uvedenými v článku 175 Komise automaticky zruší.
2. Takto zrušené prostředky mohou být znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu, který lze připisovat pouze Komisi.
Za tímto účelem přezkoumá Komise zrušení prostředků učiněná během předchozího rozpočtového roku a rozhodne do 15. února běžného rozpočtového roku, zda je vzhledem k potřebám nutné dát odpovídající prostředky opětovně k dispozici.
Článek 179
Převod prostředků
1. S výjimkou Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova může Komise převádět operační výdaje uvedené v této hlavě z jedné hlavy rozpočtu do druhé za podmínky, že jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel ve smyslu nařízení uvedených v článku 175 nebo že představují výdaje na technickou pomoc. Příslušná rozhodnutí Komise přijme do 31. ledna následujícího rozpočtového roku.
2. V jiných případech, než které jsou uvedeny v odstavci 1, může Komise své návrhy na převody prostředků na platby do fondů předložit Evropskému parlamentu a Radě do 10. ledna následujícího rozpočtového roku. Převod prostředků na platby lze provést z kteréhokoli rozpočtového bodu. Evropský parlament a Rada rozhodnou o těchto převodech postupem podle článku 27, avšak pro účely tohoto článku se použije lhůta v délce tří týdnů.
3. Jestliže Evropský parlament a Rada převod neschválí nebo jej schválí jen zčásti, zaúčtuje se odpovídající část výdajů uvedených v čl. 177 odst. 5 k tíži prostředků na platby následujícího rozpočtového roku.
Článek 180
Řízení, výběr projektů a audit
Řízení, výběr a audit projektů se řídí nařízeními uvedenými v článku 175.
HLAVA III
VÝZKUM
Článek 181
Prostředky na výzkum
1. Části první a třetí se použijí na prostředky na výzkum a technický rozvoj, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Tyto prostředky se zapisují buď do jedné z hlav rozpočtu, které se týkají oblasti politiky výzkumu spojené s „nepřímým výzkumem“ a „přímým výzkumem“, nebo do některé kapitoly týkající se výzkumných činností v jiné hlavě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se druhů operací spadajících pod výzkum.
2. S prostředky souvisejícími s příjmy z Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, který byl zřízen Protokolem č. 37 o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel, připojeným ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se zachází jako s účelově vázanými příjmy ve smyslu článku 21. Prostředky na závazky vytvořené těmito příjmy se dají k dispozici neprodleně po provedení odhadu výše pohledávek a prostředky na platby se dají k dispozici neprodleně po obdržení příjmů.
3. Operační výdaje uvedené v této hlavě může Komise převádět z jedné hlavy rozpočtu do jiné, pokud jsou tyto prostředky použity pro stejný účel.
4. Odborníci odměňovaní z prostředků na výzkum a technický rozvoj jsou přijímáni podle postupů, které Evropský parlament a Rada stanoví současně s přijetím každého rámcového výzkumného programu nebo v souladu s odpovídajícím pravidly pro účast podniků, výzkumných center a univerzit.
Článek 182
Přidělování prostředků na výzkum
1. Prostředky na závazky odpovídající objemu závazků zrušených v důsledku úplného nebo částečného neuskutečnění projektů týkajících se výzkumu, na něž byly určeny, mohou být ve výjimečných a řádně odůvodněných případech dány znovu k dispozici, je-li nezbytné provést původně plánovaný program a rozpočet pro dotčený rozpočtový rok (rok n) neobsahuje finanční prostředky na tento účel.
2. Pro účely odstavce 1 Komise na počátku každého rozpočtového roku přezkoumá prostředky na závazky zrušené během předchozího rozpočtového roku (rok n - 1) a v závislosti na požadavcích vyhodnotí, zda je potřeba dát tyto prostředky znovu k dispozici.
Na základě tohoto posouzení může Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě do 15. února každého rozpočtového roku vhodné návrhy, přičemž pro každý rozpočtový bod uvede důvody, proč by měly být tyto prostředky dány znovu k dispozici.
3. Evropský parlament a Rada rozhodnou o návrhu Komise ve lhůtě šesti týdnů. Není-li v této lhůtě rozhodnuto, považují se návrhy za schválené.
Výše prostředků na závazky daných znovu k dispozici v roce n nesmí za žádných okolností překročit 25 % celkové částky uvolněné ze závazku v téže rozpočtové položce v roce n - 1.
4. Prostředky na závazky, jež jsou znovu dány k dispozici, nesmějí být přeneseny do dalšího roku.
Právní závazky, jež se vztahují k prostředkům na závazky daným znovu k dispozici, musí být přijaty do 31. prosince roku n.
Na konci roku n příslušná schvalující osoba nevyužitý zůstatek prostředků na závazky daných znovu k dispozici s konečnou platností zruší.
Článek 183
Společné výzkumné středisko
1. Společné výzkumné středisko (SVS) může v rámci účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu podle části první hlav V a VI, jež jsou zcela nebo zčásti financována z rozpočtu, získávat financování z prostředků zapsaných v jiných hlavách a kapitolách, než jsou uvedeny v čl. 181 odst. 1.
Pro účely účasti na zadávacích řízeních a řízeních o udělení grantu je SVS považováno za právnickou osobu usazenou v členském státě.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se SVS.
2. Prostředky na následující činnosti se považují za účelově vázané příjmy ve smyslu čl. 21 odst. 2:
a)
řízení o udělení grantu a zadávací řízení, jichž se SVS účastní;
b)
činnost SVS prováděnou jménem třetích osob nebo
c)
činnost v rámci správní dohody s jinými orgány nebo útvary Komise o poskytování vědecko-technických služeb.
Prostředky na závazky vytvořené příjmy podle prvního pododstavce písm. a) a c) jsou dány k dispozici ihned po odhadu pohledávek.
Prostředky na činnost podle prvního pododstavce písm. c), které nebyly v průběhu pěti let použity, se zruší.
3. Použití prostředků se uvádí v analytických účtech ve výsledném účtu plnění rozpočtu pro jednotlivé kategorie akcí, ke kterým se vztahuje; je odděleno od příjmů pocházejících od třetích osob, veřejných nebo soukromých, i od příjmů pocházejících z ostatních služeb poskytovaných Komisí třetím osobám.
4. Při účasti na řízeních o udělení grantu a zadávacích řízeních v souladu s odstavcem 1 tohoto článku se na SVS nevztahují podmínky stanovené v článku 106, čl. 107 odst. 1 písm. b) a c), článcích 108 a 109 a čl. 131 odst. 4 a 5 o vyloučení a o sankcích v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek a udělováním grantů.
Požadavky na hospodářskou a finanční způsobilost se v případě SVS považují za splněné.
SVS je osvobozeno od povinnosti skládat jistotu podle článků 115 a 134.
5. Pravidla pro zadávání veřejných zakázek uvedená v části první hlavě V se nepoužijí na činnost, kterou SVS provádí jménem třetích osob.
6. Odchylně od článku 26 může Komise v rámci hlavy rozpočtu týkající se oblasti politiky „Přímý výzkum“ provádět převody mezi kapitolami do výše 15 % prostředků v rozpočtové položce, ze které se převod provádí.
HLAVA IV
VNĚJŠÍ ČINNOST
KAPITOLA 1
Obecná ustanovení
Článek 184
Vnější akce
1. Části první a třetí se použijí na vnější akce financované z rozpočtu, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se činností, které lze financovat v rámci vnějších akcí.
2. Prostředky určené na akce uvedené v odstavci 1 používá Komise:
a)
buď v rámci samostatně poskytovaných podpor; nebo
b)
v partnerství se třetími zeměmi podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodu i) na základě podpisu finanční dohody.
3. Jsou-li vnější akce financovány jak z prostředků zapsaných v rozpočtu, tak z vnějších účelově vázaných příjmů ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b), prostředky, jež po uplynutí smluvní doby příslušné akce uvedené v čl. 189 odst. 2 nebyly přiděleny na závazky, se na poměrném základě vrátí po odečtení jednorázové částky odpovídající výdajům na audit, hodnocení a nepředvídané události, kterou lze přidělit na závazky později.
4. Ustanovení čl. 90 odst. 4 druhého pododstavce se nevztahuje na akce uvedené v této hlavě.
V případě grantů ve výši přesahující 5 000 000 EUR na vnější akce uskutečňované v rámci přímého řízení nesmějí v průběhu akce zůstat nezúčtovány více než dvě platby předběžného financování.
KAPITOLA 2
Provádění akcí
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 185
Provádění vnějších akcí
Akce uvedené v této hlavě mohou být prováděny přímo Komisí v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a), v rámci sdíleného řízení podle čl. 58 odst. 1 písm. b) nebo nepřímo kterýmkoli subjektem či osobou pověřeným podle čl. 58 odst. 1 písm. c) v souladu s příslušnými ustanoveními článků 58 až 63. Za účelem dosažení společného cíle mohou být prostředky určené na vnější akce spojeny s finančními prostředky, které pocházejí z jiných zdrojů.
Oddíl 2
Rozpočtová podpora a svěřenské fondy sdružující více dárců
Článek 186
Použití rozpočtové podpory
1. Jestliže tak stanoví příslušné základní právní akty, může Komise přijímající třetí zemi poskytnout rozpočtovou podporu, pokud je správa veřejných financí této země dostatečně transparentní, spolehlivá a účinná.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozpočtové podpory a povinností příjemců finančních prostředků.
2. V rozhodnutí o financování uvedeném v článku 84 musí být podrobně uvedeny cíle a očekávané výsledky poskytování rozpočtové podpory přijímající třetí zemi. Vyplácení příspěvků Unie musí být založeno na splnění podmínek uvedených v odstavci 1, včetně zdokonalení správy veřejných financí, a na jasných a objektivních ukazatelích dosažených výsledků, které jsou základem hodnocení pokroku v daném odvětví v časovém průběhu.
3. Komise začlení do odpovídající finanční dohody uzavřené podle čl. 184 odst. 2 písm. b) vhodná ustanovení, podle nichž se má přijímající třetí země zavázat, že v případě zjištění závažných nesrovnalostí při výplatě příslušných prostředků Unie, které lze této zemi přičítat, neprodleně vrátí veškeré finanční prostředky na příslušnou akci nebo jejich část.
K vrácení finančních prostředků podle prvního pododstavce se může použít čl. 80 odst. 1 druhý pododstavec.
4. Komise v přijímajících třetích zemích podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
Článek 187
Svěřenské fondy Unie pro vnější akce
1. Pro akce v případě mimořádných událostí, akce po odeznění mimořádných událostí a pro tematicky zaměřené akce může Komise na základě dohod s dalšími dárci zřizovat svěřenské fondy. Cíle svěřenských fondů se stanoví v jejich zřizovacím aktu.
2. Svěřenské fondy Unie se používají v souladu se zásadami řádného finančního řízení, transparentnosti, proporcionality, zákazu diskriminace a rovného zacházení a se zvláštními cíli stanovenými v jednotlivých zřizovacích aktech.
Svěřenské fondy Unie používá přímo Komise podle čl. 58 odst. 1 písm. a), s výjimkou svěřenských fondů Unie pro akce v případě mimořádných událostí a po odeznění těchto událostí, které mohou být používány nepřímo tím, že úkoly spojenými s plněním rozpočtu jsou pověřeny subjekty podle čl. 58 odst. 1 písm. c) bodů i), ii), v) a vi).
3. Svěřenské fondy Unie musí splňovat tyto podmínky:
a)
jsou přínosem pro opatření Unie: svěřenské fondy se na úrovni Unie vytvoří a použijí pouze tehdy, pokud lze jejich cílů zejména z důvodu rozsahu nebo potenciálních účinků lépe dosáhnout na úrovni Unie než na úrovni členských států;
b)
zajišťují jasnou politickou viditelnost Unie, výhody z hlediska řízení, jakož i lepší kontrolu Unie nad riziky a vyplácením příspěvků Unie a dalších dárců. Tyto fondy by neměly být vytvořeny, pokud pouze zdvojují stávající možnosti financování a podobné nástroje, aniž by přinášely další výhody.
4. Pro každý svěřenský fond Unie je ustavena správní rada, které předsedá Komise, ve které jsou zastoupeni dárci a v úloze pozorovatelů členské státy, jež do fondu nepřispěly, a která rozhoduje o využití finančních prostředků.
5. Svěřenské fondy Unie se zřizují na dobu určitou, která je vymezena v jejich zřizovacím aktu. Tato doba může být rozhodnutím Komise na žádost správní rady dotčeného svěřenského fondu prodloužena.
Evropský parlament nebo Rada mohou Komisi požádat, aby do fondu přestala poskytovat prostředky a aby případně přehodnotila zřizovací akt s cílem svěřenský fond zlikvidovat. V tomto případě se veškeré zbývající finanční prostředky na poměrném základě vrátí jako obecný příjem do rozpočtu, členským státům, které do něj přispěly, a ostatním dárcům.
6. Příspěvky Unie a dalších dárců se vkládají na zvláštní bankovní účet. Příspěvky Unie se na tento účet převádějí na základě řádně zdůvodněné žádosti o provedení platby obsahující prognózy čerpání, s přihlédnutím k zůstatku na účtu a k potřebě dalších plateb, která z toho vyplývá. Prognózy čerpání se poskytují ročně, nebo je-li to vhodné, pololetně.
Příspěvky nejsou součástí rozpočtu a spravuje je Komise v rámci odpovědnosti pověřené schvalující osoby.
Účetním svěřenského fondu Unie je účetní Komise. Odpovídá za stanovení účetních postupů a sestavení účtové osnovy, jež jsou společné pro všechny svěřenské fondy Unie.
Interní auditor Komise a Účetní dvůr vykonávají vůči svěřenským fondům stejné pravomoci jako vůči ostatním akcím prováděným Komisí.
Účetní zřizuje i ruší zvláštní bankovní účet svěřenského fondu.
Komise zajistí, aby byly povinnosti účetního a schvalující osoby přísně odděleny.
Prostředky fondu přidělují na závazky a vyplácejí účastníci finančních operací z Komise vymezení v části první hlavě IV kapitole 3.
7. Komise je zmocněna čerpat nejvýše 5 % částky vložené do svěřenského fondu na pokrytí vzniklých nákladů na správu v roce, v němž začaly být přípěvky uvedené v odstavci 6 používány. Po dobu existence svěřenského fondu se tyto poplatky za řízení považují za rovnocenné účelově vázaným příjmům ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b).
Účetní provádí inkasní příkazy související s akcemi financovanými ze svěřenských fondů. Příjmy plynoucí z úhrady těchto inkasních příkazů se vracejí na zvláštní bankovní účet svěřenského fondu. Rušení inkasních příkazů a upuštění od inkasa se provádí podle pravidel stanovených v článku 80.
8. Komise předkládá návrhy rozhodnutí na zřízení, prodloužení trvání či likvidaci svěřenského fondu Unie věcně příslušnému výboru uvedenému v základním právním aktu, který upravuje příspěvek Unie do svěřenského fondu Unie.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení, výkaznictví a řádné správy svěřenských fondů pro vnější akce.
10. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě každý rok komplexní a podrobnou zprávu o činnostech podporovaných svěřenskými fondy Unie, o jejich využívání a výsledcích i o jejich účtech. Komise přiloží svou zprávu ke shrnutí výročních zpráv uvedenému v čl. 66 odst. 9 třetím pododstavci.
Oddíl 3
Jiné způsoby řízení
Článek 188
Provádění vnějších akcí v rámci nepřímého řízení
1. Provádění akcí řízených nepřímo podle čl. 58 odst. 1 písm. c) podléhá dohledu Komise a delegací Unie podle čl. 56 odst. 2. Dohled je vykonáván buď předchozím schválením, nebo kontrolami ex post, nebo kombinovaným postupem.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se provádění nepřímo řízených vnějších akcí.
Článek 189
Finanční dohody o provádění vnějších akcí
1. Pro prováděné vnější akce se použije jeden nebo více těchto nástrojů:
a)
finanční dohoda mezi Komisí a některým ze subjektů nebo osob uvedených v článku 185;
b)
smlouva nebo grantová dohoda mezi Komisí a fyzickými nebo právnickými osobami odpovědnými za provedení akcí.
Podmínky, za nichž je vnější pomoc poskytována, stanovuje nástroj, kterým se řídí finanční dohody, smlouvy nebo grantové dohody uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b).
2. Finanční dohody se subjekty uvedenými v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) se uzavírají do 31. prosince roku n + 1, přičemž rokem n je rok, v jehož průběhu byl přijat rozpočtový závazek.
Ve finančních dohodách musí být stanovena lhůta, ve které jsou subjekty uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) povinny uzavřít individuální smlouvy a grantové dohody, kterými se provádí daná akce. Tato lhůta činí nejvýše tři roky ode dne uzavření finanční dohody, kromě:
a)
akcí financovaných větším počtem dárců;
b)
individuálních smluv týkajících se auditu a hodnocení;
c)
těchto výjimečných okolností:
i)
dodatků k již uzavřeným smlouvám;
ii)
individuálních smluv uzavíraných po předčasném ukončení platnosti stávající smlouvy;
iii)
změny subjektu pověřeného plněním svěřených úkolů.
3. Odstavec 2 se nevztahuje na víceleté programy, pro jejichž provádění se využívají části závazků, v těchto případech:
a)
v případě nástroje předvstupní pomoci;
b)
v případě nástroje evropské politiky sousedství a partnerství.
V uvedených případech Komise v souladu s odvětvovými pravidly automaticky zruší závazek k těmto prostředkům.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se finančních dohod o provádění vnějších akcí.
KAPITOLA 3
Zadávání veřejných zakázek
Článek 190
Zadávání veřejných zakázek na vnější akce
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zadávání veřejných zakázek na vnější akce.
2. Ustanovení části první hlavy V kapitoly 1, která se týkají obecných ustanovení o zadávání veřejných zakázek, se použijí na veřejné zakázky podle této hlavy s výhradou zvláštních ustanovení o finančních limitech a o postupech zadávání vnějších veřejných zakázek, která mají být obsažena v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení. Veřejnými zadavateli pro účely této kapitoly jsou:
a)
Komise jménem a na účet jedné nebo více třetích zemí;
b)
subjekty a osoby uvedené v článku 185 a pověřené příslušnými úkoly při plnění rozpočtu.
3. Zadávací řízení jsou upravena ve finančních dohodách uvedených v článku 189.
4. Tato kapitola se nepoužije na akce prováděné podle odvětvových základních právních aktů, jež se týkají pomoci pro řešení krizí, operací civilní ochrany a operací humanitární pomoci.
Článek 191
Pravidla účasti v zadávacím řízení
1. Zadávacího řízení se mohou za stejných podmínek účastnit všechny osoby spadající do oblasti působnosti Smluv a všechny ostatní fyzické či právnické osoby v souladu se zvláštními ustanoveními základních právních aktů upravujících dotčenou oblast spolupráce.
2. V případech uvedených v čl. 54 odst. 2 může být za výjimečných, příslušnou schvalující osobou řádně odůvodněných okolností rozhodnuto umožnit účast v zadávacím řízení státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavci 1.
3. Pokud se má použít dohoda o rozšíření trhů se zbožím nebo službami, jejichž stranou je Unie, jsou za podmínek stanovených v uvedené dohodě veřejné zakázky financované z rozpočtu otevřeny i státním příslušníkům jiných třetích zemí, než jsou uvedeny v odstavcích 1 a 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla účasti v zadávacím řízení.
KAPITOLA 4
Granty
Článek 192
Financování vnějších akcí v plném rozsahu
Akce může být financována z rozpočtu v plném rozsahu jen tehdy, pokud je to pro její uskutečnění nezbytné.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se financování vnějších akcí v plném rozsahu.
Článek 193
Pravidla použitelná pro granty na vnější akce
Řízení o udělení grantu, která mají použít v rámci nepřímého řízení subjekty uvedené v článku 185, se stanovují v dohodách mezi Komisí a těmito subjekty.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se řízení o udělení grantu, která se použijí v rámci nepřímého řízení.
KAPITOLA 5
Kontrola účtů
Článek 194
Kontrola v oblasti vnějších akcí prováděná Unií
Každá dohoda mezi Komisí a subjektem uvedeným v článku 185 nebo grantová dohoda či rozhodnutí o udělení grantu musí výslovně zmocnit Komisi a Účetní dvůr k provádění kontroly veškerých dokladů i kontroly na místě u všech zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
HLAVA V
EVROPSKÉ ÚŘADY
Článek 195
Evropské úřady
1. Za „evropské úřady“ se pro účely této hlavy považují správní struktury vytvořené jedním nebo více orgány k plnění zvláštních průřezových úkolů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se působnosti evropských úřadů a delegací orgánů v evropských úřadech.
2. Tato hlava, s výjimkou článků 198, 199 a 200, se vztahuje také na činnost Evropského úřadu pro boj proti podvodům.
3. Části první a třetí se použijí na činnost evropských úřadů, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
Článek 196
Prostředky evropských úřadů
1. Prostředky jednotlivých evropských úřadů, jejichž celková výše se zapisuje ve zvláštní rozpočtové položce v oddíle rozpočtu „Komise“, se podrobně rozepisují v příloze k uvedenému oddílu.
Příloha má formu výkazu příjmů a výdajů, který je rozdělen stejným způsobem jako oddíly rozpočtu.
Prostředky zapsané v uvedené příloze pokrývají veškeré finanční potřeby jednotlivých evropských úřadů při plnění jejich úkolů jménem orgánů.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se prostředků pro evropské úřady, včetně podmínek, za kterých účetní pověřuje výkonem některých úkolů, a správy pokladny a bankovních účtů.
2. Plány pracovních míst jednotlivých evropských úřadů se připojují k plánu pracovních míst Komise.
3. Ředitelé jednotlivých evropských úřadů rozhodují o převodech v rámci přílohy podle odstavce 1. Komise o těchto převodech uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Účetní závěrky jednotlivých evropských úřadů tvoří nedílnou součást účetní závěrky Unie uvedené v článku 141.
Článek 197
Schvalující osoba v evropských úřadech
V souvislosti s prostředky zapsanými v příloze pro jednotlivé evropské úřady pověří Komise ředitele dotčeného evropského úřadu výkonem pravomocí schvalující osoby v souladu s článkem 65.
Článek 198
Účetnictví interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý interinstitucionální evropský úřad vede analytické účty svých výdajů, které umožňují určit podíl služeb poskytovaných jednotlivým orgánům. Ředitel evropského úřadu stanoví po schválení řídícím výborem kritéria pro tento účetní systém.
2. Poznámky ke konkrétní rozpočtové položce, ve které jsou zapsány celkové prostředky každého interinstitucionálního evropského úřadu, uvádějí odhad nákladů na služby poskytované uvedeným úřadem každému orgánu. Odhad je založen na analytických účtech uvedených v odstavci 1.
3. Každý interinstitucionální evropský úřad oznamuje dotčeným orgánům výsledky analytických účtů.
Článek 199
Pověřování pravomocemi schvalující osoby u interinstitucionálních evropských úřadů
1. Každý orgán může pověřit ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby pro správu prostředků zapsaných ve svém oddíle, přičemž zároveň stanoví meze a podmínky tohoto pověření.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se pověřování ředitele interinstitucionálního evropského úřadu plněním úkolů schvalující osoby.
2. Interní auditor Komise vykonává veškeré funkce uvedené v části první hlavě IV kapitole 9.
Článek 200
Služby poskytované třetím osobám
Pokud evropský úřad poskytuje v rámci své pravomoci za úplatu plnění třetím osobám, vydá jeho ředitel po schválení řídícím výborem zvláštní předpisy o podmínkách, za kterých jsou tato plnění poskytována, a o vedení odpovídajících účtů.
HLAVA VI
SPRÁVNÍ PROSTŘEDKY
Článek 201
Obecná ustanovení
1. Části první a třetí se použijí na správní prostředky, není-li v této hlavě stanoveno jinak.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se rozsahu správních prostředků a záruk za nájem.
Článek 202
Závazky
1. Běžné správní výdaje mohou být každoročně od 15. října předem přidělovány na závazky k tíži prostředků stanovených pro následující rozpočtový rok. Tyto závazky však nesmějí překročit čtvrtinu prostředků schválených Evropským parlamentem a Radou a uvedených v odpovídající rozpočtové položce pro běžný rozpočtový rok. Nesmějí být použity na výdaje nového druhu, které nebyly rámcově schváleny v posledním řádně přijatém rozpočtu.
2. Výdaje, které se podle právních předpisů nebo smluvních ustanovení hradí předem, například nájemné, mohou být hrazeny od 1. prosince k tíži prostředků následujícího rozpočtového roku. V tomto případě neplatí omezení uvedené v odstavci 1.
Článek 203
Zvláštní ustanovení o správních prostředcích
1. Správní prostředky jsou nerozlišené.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se zvláštních správních prostředků, včetně budov a záloh vyplacených zaměstnancům orgánů.
2. Správní výdaje vyplývající ze smluv, které se vztahují na období delší než jeden rozpočtový rok, ať již kvůli místním zvyklostem, nebo protože se jedná o dodávky zařízení, se zapisují k tíži rozpočtu toho rozpočtového roku, ve kterém se uskutečnily.
3. Každý orgán poskytuje každoročně do 1. června Evropskému parlamentu a Radě pracovní dokument o své politice v oblasti nemovitostí, který obsahuje tyto informace:
a)
pro každou budovu výdaje a rozlohu hrazené z prostředků odpovídajících rozpočtových položek;
b)
očekávaný vývoj globálního plánování rozlohy a lokalit v nadcházejících letech a popis projektů v oblasti nemovitostí ve fázi plánování, které již byly stanoveny;
c)
konečné podmínky a náklady a důležité informace o uskutečňování nových projektů v oblasti nemovitostí předložených dříve Evropskému parlamentu a Radě postupem podle odstavců 4 a 5 a neuvedených v pracovních dokumentech z předchozího roku.
4. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, informuje orgán Evropský parlament a Radu co nejdříve o požadované rozloze nemovitosti a o předběžném plánování, a to před případným průzkumem místního trhu v případě smluv v oblasti nemovitostí nebo před vydáním výzvy k podání nabídky v případě stavebních prací.
5. U všech projektů v oblasti nemovitostí, které zřejmě budou mít významný finanční dopad na rozpočet, předloží orgán projekt v oblasti nemovitostí, včetně podrobného odhadu nákladů a jeho financování, a také seznam návrhů smluv, které mají být použity, a před uzavřením smluv požádá Evropský parlament a Radu o jejich schválení. Na žádost orgánu se s předloženými dokumenty vztahujícími se k projektu v oblasti nemovitostí zachází důvěrně.
S výjimkou mimořádných nepředvídatelných okolností projedná Rada a Evropský parlament projekt v oblasti nemovitostí do čtyř týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely.
Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto čtyřtýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
Jestliže Evropský parlament nebo Rada v průběhu tohoto čtyřtýdenního období vznesou opodstatněné námitky, prodlouží se toto období o dva týdny.
Přijme-li Evropský parlament nebo Rada rozhodnutí v neprospěch projektu v oblasti nemovitostí, dotčený orgán svůj návrh vezme zpět a může předložit návrh nový.
6. V případě mimořádných nepředvídatelných okolností mohou být informace stanovené v odstavci 4 předloženy společně s projektem v oblasti nemovitostí. Evropský parlament a Rada projednají projekt v oblasti nemovitostí do dvou týdnů ode dne, kdy jej oba orgány obdržely. Projekt v oblasti nemovitostí se považuje za schválený, pokud během tohoto dvoutýdenního období Evropský parlament ani Rada nepřijme rozhodnutí v neprospěch návrhu.
7. U následujících projektů v oblasti nemovitostí se má za to, že mohou mít značný finanční dopad na rozpočet:
i)
koupě pozemku;
ii)
koupě, prodej, přestavba, výstavba budov nebo jakýkoli projekt spojující tyto prvky, které mají proběhnout ve stejném období, jehož výše přesahuje 3 000 000 EUR;
iii)
veškeré nové smlouvy týkající se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv a obnovení stávajících smluv za méně výhodných podmínek), na něž se nevztahuje bod ii), s ročními výdaji ve výši alespoň 750 000 EUR;
iv)
prodloužení platnosti nebo obnova stávajících smluv týkajících se nemovitostí (včetně smluv o užívání a dlouhodobých nájemních smluv) za stejných nebo méně výhodných podmínek, s ročními výdaji ve výši alespoň 3 000 000 EUR.
Tento odstavec se vztahuje rovněž na ty projekty v oblasti nemovitostí, které mají interinstitucionální povahu, a na delegace Unie.
8. Aniž je dotčen článek 17, lze plán koupě budovy financovat na základě půjčky, kterou předem schválí Evropský parlament a Rada.
Smlouvy o půjčce se uzavírají a půjčky se splácejí v souladu se zásadou řádného finančního řízení a s řádným ohledem na nejlepší finanční zájem Unie.
Pokud orgán navrhuje, aby se koupě financovala půjčkou, uvede ve finančním plánu, který má být předložen spolu se žádostí o předchozí schválení dotčeným orgánem, zejména maximální míru financování, dobu financování, druh financování, podmínky financování a úsporu ve srovnání s jinými druhy smluvních ujednání.
Evropský parlament a Rada projednají žádost o předchozí schválení koupě do čtyř týdnů ode dne, kdy ji oba orgány obdržely. Koupě na základě půjčky se považuje za zamítnutou, pokud ji Evropský parlament a Rada v uvedené lhůtě výslovně neschválí.
HLAVA VII
ODBORNÍCI
Článek 204
Placení externí odborníci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se placených externích odborníků, včetně zvláštního postupu pro výběr fyzických osob jako placených externích odborníků, aby orgánům poskytovali pomoc při hodnocení žádostí o grant, projektů a nabídek a v konkrétních případech stanoviska či rady.
Tito odborníci jsou odměňováni předem oznámenou a stanovenou pevnou částkou a vybíráni na základě svých odborných schopností. Jejich výběr probíhá na základě kritérií dodržujících zásady zákazu diskriminace, rovného zacházení a neexistence střetu zájmů.
ČÁST TŘETÍ
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 205
Přechodná ustanovení
1. Pokud jde o fondy uvedené v čl. 175 odst. 1, u kterých jsou základní právní akty zrušeny před 1. lednem 2013, mohou být prostředky přidělené na závazek zrušené podle článku 178 znovu dány k dispozici v případě zjevného omylu přičitatelného pouze Komisi nebo v případě mimořádných nepředvídatelných okolností se závažnými následky pro provádění operací podporovaných těmito fondy.
2. Komise může převádět z jedné hlavy rozpočtu do druhé prostředky na provozní výdaje uvedené v nařízeních (ES) č. 1260/1999, (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 1080/2006, (ES) č. 1081/2006, (ES) č. 1083/2006, (ES) č. 1084/2006 a (ES) č. 1198/2006, u kterých je stále třeba provést platby Unie k finančnímu vyrovnání nesplněných závazků Unie do ukončení dotyčné pomoci, pokud jsou dotčené prostředky použity pro stejný účel nebo souvisejí s iniciativami Unie nebo s opatřeními v oblasti technické pomoci a inovací a jsou převedeny na opatření stejné povahy.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se přechodných ustanovení.
Článek 206
Žádosti Evropského parlamentu a Rady o informace
Evropský parlament a Rada jsou oprávněny získávat jakékoli informace nebo vysvětlení týkající se rozpočtových záležitostí spadajících do jejich působnosti.
Článek 207
Finanční limity a částky
Aniž je dotčen článek 118, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210, kterými stanoví veškeré finanční limity a částky stanovené v tomto nařízení.
Článek 208
Rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené Smlouvou o fungování EU a Smlouvou o Euratomu
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 rámcové finanční nařízení pro subjekty zřízené na základě Smlouvy o fungování EU a Smlouvy o Euratomu, které mají právní subjektivitu a dostávají příspěvky z rozpočtu.
Uvedené rámcové finanční nařízení je založeno na zásadách a pravidlech stanovených v tomto nařízení.
Finanční pravidla těchto subjektů smějí odchýlit od rámcového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné pro jejich zvláštní potřeby, a s předchozím souhlasem Komise.
2. Evropský parlament uděluje subjektům uvedeným v odstavci 1 na doporučení Rady absolutorium za plnění rozpočtů. Subjekty uvedené v odstavci 1 plně spolupracují s orgány zapojenými do postupů udělování absolutoria a v případě potřeby poskytnou veškeré další nezbytné informace, mimo jiné i prostřednictvím účasti na schůzích příslušných subjektů.
3. Interní auditor Komise vykonává vůči subjektům uvedeným v odstavci 1 stejné pravomoci jako vůči Komisi.
4. Nezávislý externí auditor ověří, zda jsou v roční účetní závěrce každého ze subjektů uvedených v odstavci 1 řádně zaznamenány jeho příjmy, výdaje a finanční situace před konsolidací v rámci konečné účetní závěrky Komise. Není-li v základním právním aktu uvedeném v odstavci 1 stanoveno jinak, vypracuje Účetní dvůr v případě každého subjektu zvláštní výroční zprávu v souladu s požadavky čl. 287 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Při vypracovávání této zprávy Účetní dvůr vezme v úvahu auditní činnost nezávislého externího auditora a opatření přijatá na základě jeho zjištění.
Článek 209
Vzorové finanční nařízení pro subjekty partnerství veřejného a soukromého sektoru
Subjekty s právní subjektivitou, jež jsou zřízeny základním právním aktem a jsou pověřeny realizací partnerství soukromého a veřejného sektoru, přijmou finanční pravidla své činnosti.
Tato pravidla zahrnují soubor zásad nezbytných pro zajištění řádného finančního řízení při správě finančních prostředků Unie.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s článkem 210 vzorové finanční nařízení, které stanoví zásady nezbytné pro zajištění řádného finančního řízení finančních prostředků Unie a které bude založeno na článku 60.
Finanční pravidla těchto subjektů se smějí odchýlit od vzorového finančního nařízení pouze tehdy, je-li to nezbytné z hlediska jejich zvláštních potřeb a s předchozím souhlasem Komise.
Článek 210
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 je svěřena Komisi do konce prvního víceletého finančního rámce na období po roce 2013 uvedeného v článku 312 Smlouvy o fungování EU. Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o období odpovídající následujícím víceletým finančním rámcům, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem platnosti odpovídajícího víceletého finančního rámce.
3. Pravomoc přijímat akty a přenesené pravomoci uvedená v článcích 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 mohou Evropský parlament nebo Rada kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 a 209 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 211
Přezkum
Toto nařízení bude přezkoumáno pokaždé, kdy se to ukáže nezbytné, a v každém případě nejpozději dva roky před koncem prvního víceletého finančního rámce pro období po roce 2013.
Tento přezkum se bude mimo jiné týkat uplatňování části první hlavy VIII.
Článek 212
Zrušení
Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 53 až 57, které se i nadále použijí na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2013;
b)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. a), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté do 31. prosince 2012;
c)
čl. 166 odst. 3 druhého pododstavce písm. b), který se i nadále použije na všechny závazky přijaté mezi 1. lednem 2013 a 31. prosincem 2013.
Část první hlava VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se i nadále použije na grantové dohody podepsané a rozhodnutí o udělení grantu oznámená do 31. prosince 2013 v rámci souhrnných závazků rozpočtu na rok 2012 nebo dřívější roky, pokud tak rozhodne příslušná schvalující osoba s náležitým ohledem na zásady rovného zacházení a transparentnosti.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze.
Článek 213
Přezkum týkající se ESVČ
Ustanovení čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce a čl. 98 odst. 2 druhého pododstavce budou v roce 2013 přezkoumána s náležitým ohledem na zvláštní povahu ESVČ, a zejména delegací Unie, a případně s ohledem na náležitou kapacitu ESVČ v oblasti finančního řízení.
Článek 214
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013 s výjimkou:
a)
článků 58 až 63, které se použijí výhradně na závazky přijaté od 1. ledna 2014;
b)
čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce písm. c) a článků 82, 139 a 140, které se použijí ode dne 1. ledna 2014;
c)
článků 177, 179 a 210, které se použijí ode dne 27. října 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES, EURATOMAS) Nr. 966/2012
2012 m. spalio 25 d.
dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002
TURINYS
PIRMA DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
2 straipsnis
Apibrėžtys
3 straipsnis
Antrinių teisės aktų atitiktis šiam reglamentui
4 straipsnis
Laikotarpiai, datos ir terminai
5 straipsnis
Asmens duomenų apsauga
II ANTRAŠTINĖ DALIS
BIUDŽETO PRINCIPAI
6 straipsnis
Biudžeto principų laikymasis
1 skyrius
Vieningumo ir biudžeto tikslumo principai.
7 straipsnis
Biudžeto taikymo sritis
8 straipsnis
Konkrečios vieningumo ir biudžeto tikslumo principų taisyklės
2 skyrius
Metinio periodiškumo principas
9 straipsnis
Apibrėžtis
10 straipsnis
Asignavimų rūšis
11 straipsnis
Įplaukų ir asignavimų apskaita
12 straipsnis
Asignavimų paskyrimas įsipareigojimams
13 straipsnis
Asignavimų panaikinimas ir perkėlimas į kitą laikotarpį
14 straipsnis
Asignuotųjų įplaukų perkėlimo taisyklės
15 straipsnis
Asignavimų panaikinimas
16 straipsnis
Taisyklės, taikytinos pavėluotai priėmus biudžetą
3 skyrius
Subalansuotumo principas
17 straipsnis
Apibrėžtis ir taikymo sritis
18 straipsnis
Finansinių metų likutis
4 skyrius
Apskaitos vieneto principas
19 straipsnis
Euro naudojimas
5 skyrius
Universalumo principas
20 straipsnis
Apibrėžtis ir taikymo sritis
21 straipsnis
Asignuotosios įplaukos
22 straipsnis
Dovanojamas turtas
23 straipsnis
Atskaitymų ir valiutos keitimo kursų tikslinimo taisyklės
6 skyrius
Konkretumo principas
24 straipsnis
Bendrosios nuostatos
25 straipsnis
Kitų nei Komisija institucijų atliekami perkėlimai
26 straipsnis
Komisijos atliekami perkėlimai
27 straipsnis
Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami institucijų pasiūlymai dėl perkėlimų
28 straipsnis
Specialios perkėlimo taisyklės
29 straipsnis
Perkėlimai, kuriems taikomos specialiosios nuostatos
7 skyrius
Patikimo finansų valdymo principas
30 straipsnis
Ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principai
31 straipsnis
Privaloma finansinė pažyma
32 straipsnis
Biudžeto vykdymo vidaus kontrolė
33 straipsnis
Ekonomiškai efektyvios kontrolės sistemos
8 skyrius
Skaidrumo principas
34 straipsnis
Ataskaitų rinkinio, biudžeto ir kitų ataskaitų paskelbimas
35 straipsnis
Informacijos apie gavėjus ir kitos informacijos paskelbimas
III ANTRAŠTINĖ DALIS
BIUDŽETO SUDARYMAS IR STRUKTŪRA
1 skyrius
Biudžeto sudarymas
36 straipsnis
Įplaukų ir išlaidų sąmatos
37 straipsnis
208 straipsnyje nurodytų įstaigų biudžeto sąmata
38 straipsnis
Biudžeto projektas
39 straipsnis
Biudžeto projekto taisomasis raštas
40 straipsnis
Valstybių narių pareigos, atsirandančios priėmus biudžetą
41 straipsnis
Taisomųjų biudžetų projektai
42 straipsnis
Išankstinis sąmatų ir biudžeto projektų perdavimas
2 skyrius
Biudžeto struktūra ir pateikimas
43 straipsnis
Biudžeto struktūra
44 straipsnis
Biudžeto nomenklatūra
45 straipsnis
Neigiamų įplaukų draudimas
46 straipsnis
Atidėjiniai
47 straipsnis
Neigiamas rezervas
48 straipsnis
Neatidėliotinos pagalbos rezervas
49 straipsnis
Biudžeto pateikimas
50 straipsnis
Etatų plano taisyklės
3 skyrius
Biudžetinė drausmė
51 straipsnis
Atitiktis daugiametei finansinei programai
52 straipsnis
Sąjungos teisės aktų atitiktis biudžetui
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
BIUDŽETO VYKDYMAS
1 skyrius
Bendrosios nuostatos.
53 straipsnis
Biudžeto vykdymas pagal patikimo finansų valdymo principą
54 straipsnis
Pagrindinis teisės aktas ir išimtys
55 straipsnis
Kitų nei Komisija institucijų biudžeto vykdymas
56 straipsnis
Biudžeto vykdymo įgaliojimų perdavimas
57 straipsnis
Interesų konfliktas
2 skyrius
Biudžeto vykdymo metodai
58 straipsnis
Biudžeto vykdymo metodai
59 straipsnis
Pasidalijamasis valdymas su valstybėmis narėmis
60 straipsnis
Netiesioginis valdymas
61 straipsnis
Ex ante patikrinimai ir įgaliojimų perdavimo susitarimai
62 straipsnis
Vykdomosios įstaigos
63 straipsnis
Įgaliojimų perdavimo ribos
3 skyrius
Finansų pareigūnai
1 skirsnis
Pareigų atskyrimo principas
64 straipsnis
Pareigų atskyrimas
2 skirsnis
Leidimus suteikiantis pareigūnas
65 straipsnis
Leidimus suteikiantis pareigūnas
66 straipsnis
Leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimai ir pareigos
67 straipsnis
Sąjungos delegacijų vadovų įgaliojimai ir pareigos
3 skirsnis
Apskaitos pareigūnas
68 straipsnis
Apskaitos pareigūno įgaliojimai ir pareigos
69 straipsnis
Įgaliojimai, kuriuos gali perduoti apskaitos pareigūnas
4 skirsnis
Avansinių lėšų administratorius
70 straipsnis
Avansinių lėšų sąskaitos
4 skyrius
Finansų pareigūnų atsakomybė
1 skirsnis
Bendrosios taisyklės
71 straipsnis
Finansų pareigūnams suteiktų įgaliojimų atšaukimas ir sustabdymas
72 straipsnis
Leidimus suteikiančio pareigūno atsakomybė už neteisėtą veiklą, sukčiavimą arba korupciją
2 skirsnis
Taisyklės, taikomos įgaliotiems ir perįgaliotiems leidimus suteikiantiems pareigūnams
73 straipsnis
Leidimus suteikiantiems pareigūnams taikomos taisyklės
3 skirsnis
Taisyklės, taikomos apskaitos pareigūnams ir avansinių lėšų administratoriams
74 straipsnis
Apskaitos pareigūnams taikomos taisyklės
75 straipsnis
Avansinių lėšų administratoriams taikomos taisyklės
5 skyrius
Įplaukų operacijos
1 skirsnis
Nuosavų išteklių naudojimas
76 straipsnis
Nuosavi ištekliai
2 skirsnis
Gautinų sumų apskaičiavimas
77 straipsnis
Gautinų sumų apskaičiavimas
3 skirsnis
Gautinų sumų nustatymas
78 straipsnis
Gautinų sumų nustatymas
4 skirsnis
Leidimas išieškoti sumas
79 straipsnis
Leidimas išieškoti sumas
5 skirsnis
Susigrąžinimas
80 straipsnis
Susigrąžinimo taisyklės
81 straipsnis
Senaties terminas
82 straipsnis
Sąjungos teisių į grąžintinas sumas nacionalinis traktavimas
83 straipsnis
Komisijos paskirtos baudos, nuobaudos ir susikaupusios palūkanos
6 skyrius
Išlaidų operacijos
84 straipsnis
Finansavimo sprendimai
1 skirsnis
Išlaidų paskirties nustatymas
85 straipsnis
Įsipareigojimų rūšys
86 straipsnis
Įsipareigojimams taikomos taisyklės
87 straipsnis
Įsipareigojimams taikomi patikrinimai
2 skirsnis
Išlaidų patvirtinimas
88 straipsnis
Išlaidų patvirtinimas
3 skirsnis
Leidimas išlaidoms
89 straipsnis
Leidimas išlaidoms
4 skirsnis
Išlaidų apmokėjimas
90 straipsnis
Mokėjimų rūšys
91 straipsnis
Mokėjimai neviršija turimų lėšų
5 skirsnis
Išlaidų operacijų terminai
92 straipsnis
Terminai
7 skyrius
IT sistemos ir e. valdžia
93 straipsnis
Operacijų elektroninis valdymas
94 straipsnis
Dokumentų perdavimas
95 straipsnis
E. valdžia
8 skyrius
Administravimo principai
96 straipsnis
Geras administravimas
97 straipsnis
Teisių gynimo priemonių nurodymas
9 skyrius
Vidaus auditorius
98 straipsnis
Vidaus auditoriaus skyrimas
99 straipsnis
Vidaus auditoriaus įgaliojimai ir pareigos
100 straipsnis
Vidaus auditoriaus nepriklausomumas
V ANTRAŠTINĖ DALIS
VIEŠIEJI PIRKIMAI
1 skyrius
Bendrosios nuostatos
1 skirsnis
Taikymo sritis ir sutarties sudarymo principai
101 straipsnis
Viešųjų pirkimų sutarčių apibrėžtis
102 straipsnis
Viešųjų pirkimų sutartims taikytini principai
2 skirsnis
Skelbimas
103 straipsnis
Viešųjų pirkimų sutarčių skelbimas
3 skirsnis
Pirkimų tvarka
104 straipsnis
Viešųjų pirkimų procedūros
105 straipsnis
Konkurso dokumentų turinys
106 straipsnis
Draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose kriterijai
107 straipsnis
Sudarymui taikomi draudimo dalyvauti konkurse kriterijai
108 straipsnis
Draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje centrinė duomenų bazė
109 straipsnis
Administracinės ir finansinės nuobaudos
110 straipsnis
Sutarties sudarymo kriterijai
111 straipsnis
Pasiūlymų teikimas
112 straipsnis
Vienodų sąlygų ir skaidrumo principai
113 straipsnis
Sprendimas sudaryti sutartį
114 straipsnis
Viešųjų pirkimų procedūros atšaukimas
4 skirsnis
Garantijos ir taisomieji veiksmai
115 straipsnis
Garantijos
116 straipsnis
Klaidos, pažeidimai ir sukčiavimas vykdant procedūrą
2 skyrius
Nuostatos, taikomos sutartims, kurias institucijos sudaro savo pačių sąskaita
117 straipsnis
Perkančioji institucija
118 straipsnis
Taikytinos ribinės vertės
119 straipsnis
Taisyklės dėl dalyvavimo konkursų procedūrose
120 straipsnis
Pasaulio prekybos organizacijos viešųjų pirkimų taisyklės
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
DOTACIJOS
1 skyrius
Dotacijų taikymo sritis ir formos
121 straipsnis
Dotacijų taikymo sritis
122 straipsnis
Naudos gavėjai
123 straipsnis
Dotacijų formos
124 straipsnis
Vienkartinės išmokos, vienetui tenkančios sąnaudos ir finansavimas vienodo dydžio suma
2 skyrius
Principai
125 straipsnis
Dotacijoms taikytini bendrieji principai
126 straipsnis
Tinkamos finansuoti sąnaudos
127 straipsnis
Bendras finansavimas natūra
128 straipsnis
Skaidrumas
129 straipsnis
Nekaupiamojo skyrimo principas
130 straipsnis
Netaikymo atgaline data principas
3 skyrius
Dotacijų skyrimo procedūra
131 straipsnis
Paraiškos skirti dotacijas
132 straipsnis
Atrankos ir dotacijų skyrimo kriterijai
133 straipsnis
Vertinimo procedūra
4 skyrius
Mokėjimas ir kontrolė
134 straipsnis
Išankstinio finansavimo garantija
135 straipsnis
Dotacijų mokėjimas ir kontrolė
136 straipsnis
Įrašų saugojimo laikotarpiai
5 skyrius
Įgyvendinimas
137 straipsnis
Įgyvendinimo sutartys ir finansinė parama trečiosioms šalims
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
APDOVANOJIMAI
138 straipsnis
Bendrosios taisyklės
VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
FINANSINĖS PRIEMONĖS
139 straipsnis
Taikymo sritis
140 straipsnis
Finansinėms priemonėms taikytini principai ir sąlygos
IX ANTRAŠTINĖ DALIS
ATASKAITŲ PATEIKIMAS IR APSKAITA
1 skyrius
Ataskaitų pateikimas
141 straipsnis
Ataskaitų struktūra
142 straipsnis
Biudžeto ir finansų valdymo ataskaita
143 straipsnis
Ataskaitoms taikomos taisyklės
144 straipsnis
Apskaitos principai
145 straipsnis
Finansinės ataskaitos
146 straipsnis
Biudžeto vykdymo ataskaitos
147 straipsnis
Preliminarios ataskaitos
148 straipsnis
Galutinių konsoliduotųjų ataskaitų patvirtinimas
2 skyrius
Informacija apie biudžeto vykdymą
149 straipsnis
Biudžeto garantijų ir rizikos ataskaita
150 straipsnis
Informacija apie biudžeto vykdymą
3 skyrius
Apskaita
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
151 straipsnis
Apskaitos sistema
152 straipsnis
Institucijų apskaitos sistemos bendrieji reikalavimai
2 skirsnis
Bendrosios sąskaitos
153 straipsnis
Bendrosios sąskaitos
154 straipsnis
Įrašai bendrosiose sąskaitose
155 straipsnis
Apskaitos patikslinimai
3 skirsnis
Biudžetinės sąskaitos
156 straipsnis
Biudžeto apskaita
4 skyrius
Turto inventorius
157 straipsnis
Inventorius
X ANTRAŠTINĖ DALIS
IŠORĖS AUDITAS IR BIUDŽETO ĮVYKDYMO PATVIRTINIMAS
1 skyrius
Išorės auditas
158 straipsnis
Audito Rūmų vykdomas išorės auditas
159 straipsnis
Audito taisyklės ir procedūros
160 straipsnis
Vertybinių popierių ir grynųjų pinigų patikrinimai
161 straipsnis
Audito Rūmų prieigos teisė
162 straipsnis
Audito Rūmų metinė ataskaita
163 straipsnis
Audito Rūmų specialiosios ataskaitos
2 skyrius
Biudžeto įvykdymo patvirtinimas
164 straipsnis
Biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros tvarkaraštis
165 straipsnis
Biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra
166 straipsnis
Tolesnės priemonės
167 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl EIVT
ANTRA DALIS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
EUROPOS ŽEMĖS ŪKIO GARANTIJŲ FONDAS
168 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl Europos žemės ūkio garantijų fondo
169 straipsnis
EŽŪGF asignavimų įsipareigojimai
170 straipsnis
EŽŪGF asignavimų bendrieji laikinieji įsipareigojimai
171 straipsnis
EŽŪGF biudžetinių įsipareigojimų tvarkaraštis ir terminas
172 straipsnis
EŽŪGF išlaidų apskaita
173 straipsnis
EŽŪGF asignavimų perkėlimas
174 straipsnis
EŽŪGF asignuotosios įplaukos
II ANTRAŠTINĖ DALIS
STRUKTŪRINIAI FONDAI, SANGLAUDOS FONDAS, EUROPOS ŽUVININKYSTĖS FONDAS, EUROPOS ŽEMĖS ŪKIO FONDAS KAIMO PLĖTRAI IR PASIDALIJAMOJO VALDYMO PRINCIPU VALDOMI FONDAI, SUSIJĘ SU LAISVĖS, SAUGUMO IR TEISINGUMO ERDVE
175 straipsnis
Specialiosios nuostatos
176 straipsnis
Atsižvelgimas į paskirtus įsipareigojimų asignavimus
177 straipsnis
Įnašų mokėjimai, tarpinės išmokos ir grąžinamos sumos
178 straipsnis
Asignavimų panaikinimas
179 straipsnis
Asignavimų perkėlimas
180 straipsnis
Valdymas, atranka ir auditas
III ANTRAŠTINĖ DALIS
MOKSLINIAI TYRIMAI
181 straipsnis
Mokslinių tyrimų fondai
182 straipsnis
Mokslinių tyrimų fondo įsipareigojimai
183 straipsnis
Jungtinis tyrimų centras
IV ANTRŠTINĖ DALIS
IŠORĖS VEIKSMAI
1 skyrius
Bendrosios nuostatos
184 straipsnis
Išorės veiksmai
2 skyrius
Veiksmų vykdymas
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
185 straipsnis
Išorės veiksmų vykdymas
2 skirsnis
Parama biudžetui ir kelių paramos teikėjų patikos fondai
186 straipsnis
Paramos biudžetui naudojimas
187 straipsnis
Sąjungos išorės veiksmų patikos fondai
3 skirsnis
Kiti valdymo būdai
188 straipsnis
Išorės veiksmų vykdymas taikant netiesioginio valdymo principą
189 straipsnis
Išorės veiksmų vykdymo finansavimo susitarimai
3 skyrius
Viešieji pirkimai
190 straipsnis
Su išorės veiksmais susiję viešieji pirkimai
191 straipsnis
Taisyklės dėl dalyvavimo konkursų procedūrose
4 skyrius
Dotacijos
192 straipsnis
Visiškas išorės veiksmų finansavimas
193 straipsnis
Išorės veiksmų dotacijoms taikomos taisyklės
5 skyrius
Sąskaitų auditas
194 straipsnis
Išorės veiksmų Sąjungos auditas
V ANTRAŠTINĖ DALIS
EUROPOS ĮSTAIGOS
195 straipsnis
Europos įstaigos
196 straipsnis
Europos įstaigoms paskirti asignavimai
197 straipsnis
Europos įstaigų leidimus suteikiantis pareigūnas
198 straipsnis
Tarpinstitucinių Europos įstaigų sąskaitos
199 straipsnis
Įgaliojimų valdyti perdavimas Europos tarpinstitucinėms įstaigoms
200 straipsnis
Paslaugos trečiosioms šalims
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
ADMINISTRACINIAI ASIGNAVIMAI
201 straipsnis
Bendrosios nuostatos
202 straipsnis
Įsipareigojimai
203 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl administracinių asignavimų
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
EKSPERTAI
204 straipsnis
Išorės ekspertų apmokėjimas
TREČIA DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
205 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
206 straipsnis
Europos Parlamento ir Tarybos informacijos prašymai
207 straipsnis
Ribinės vertės ir sumos
208 straipsnis
Finansinis pagrindų reglamentas, taikomas įstaigoms, įsteigtoms pagal SESV ir Euratomo sutartį
209 straipsnis
Pavyzdinis finansinis reglamentas viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės įstaigoms
210 straipsnis
Įgaliojimų vykdymas
211 straipsnis
Persvarstymas
212 straipsnis
Panaikinimas
213 straipsnis
Persvarstymas, susijęs su EIVT
214 straipsnis
Įsigaliojimas
PRIEDAS
ATITIKTIES LENTELĖ
Bendras pareiškimas dėl klausimų, susijusių su daugiamete finansine programa
Bendras pareiškimas dėl su pastatais susijusių išlaidų remiantis 203 straipsniu
Bendras Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pareiškimas dėl 203 straipsnio 3 dalies
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 322 straipsnį, taip pat į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 106a straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (3) buvo keletą kartų iš esmės keičiamas. Reikia atlikti papildomus pakeitimus, kuriais būtų atsižvelgiama į Lisabonos sutarties įsigaliojimą, todėl siekiant aiškumo Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 turėtų būti panaikintas ir pakeistas šiuo reglamentu;
(2)
Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 nustatyti biudžeto principai ir finansinės taisyklės, kuriuos taikant sudaromas ir įgyvendinamas Sąjungos bendrasis biudžetas (toliau - biudžetas), užtikrinamas patikimas ir efektyvus valdymas, kontrolė ir Sąjungos finansinių interesų apsauga, taip pat didinamas skaidrumas, kurių turi būti laikomasi visuose teisės aktuose ir kurių turi laikytis visos institucijos. Turėtų būti išlaikyti pagrindiniai to reglamento principai, koncepcija ir struktūra, taip pat pagrindinės biudžeto ir finansų valdymo taisyklės. Nukrypti nuo šių pagrindinių principų leidžiančias nuostatas reikėtų peržiūrėti ir kuo labiau supaprastinti, atsižvelgiant į jų tolesnį aktualumą, jų pradinę vertę biudžetui ir į suinteresuotosioms šalims dėl jų tenkančią naštą. Būtina išlaikyti ir stiprinti pagrindinius finansinių taisyklių elementus, t. y. finansų pareigūnų vaidmenį, kontrolės aspektų įtraukimą į veiklos tarnybų darbą, vidaus auditorius, veikla grindžiamą biudžeto sudarymą, apskaitos principų ir taisyklių, taip pat pagrindinių dotacijoms taikomų principų modernizavimą;
(3)
atsižvelgiant į specifinį Europos centrinio banko (ECB) pobūdį ir funkcijas, ypač jo nepriklausomumą valdant savo finansus, jis turėtų nepatekti į šio reglamento taikymo sritį, išskyrus jeigu kitaip numatyta šiame reglamente;
(4)
atsižvelgiant į praktinę patirtį, į šį reglamentą reikėtų įtraukti taisykles, siekiant atsižvelgti į kintančius biudžeto vykdymo reikalavimus, pvz., bendrojo finansavimo su kitais pagalbos teikėjais, padidinti išorės pagalbos veiksmingumą, palengvinti tokių specialių finansinių priemonių, kaip sudarytosios su Europos investicijų banku (EIB), naudojimą ir palengvinti biudžeto vykdymą per viešojo ir privataus sektorių partnerystę (VPP);
(5)
Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 apsiribota tik bendrųjų biudžeto principų ir finansinių taisyklių pagal Sutartis, išdėstymu, tuo tarpu įgyvendinimo nuostatos, siekiant, kad taisyklių hierarchija būtų aiškesnė ir būtų lengviau skaityti Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002, buvo išdėstytos 2002 m. gruodžio 23 d. Komisijos reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002, nustatančiame išsamias Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (4) įgyvendinimo taisykles. SESV 290 straipsnyje nurodyta, kad teisėkūros procedūra priimtu aktu Komisijai gali būti suteikti įgaliojimai priimti ne teisėkūros procedūra priimamus aktus siekiant tik papildyti arba iš dalies pakeisti tam tikras neesmines to teisėkūros procedūra priimto akto nuostatas. Todėl kai kurios Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 2342/2002 išdėstytos nuostatos turėtų būti įtrauktos į šį reglamentą;
(6)
policijos ir teisminis bendradarbiavimas baudžiamosiose bylose tapo sudedamąja kitų Sąjungos politikos sričių ir vidaus veiksmų dalimi. Todėl šiai politikos sričiai taikomos specialiosios finansinės nuostatos nebėra pagrįstos ir neturėtų būti įtrauktos į šį reglamentą;
(7)
siekiant užtikrinti skaidrumą, biudžete turėtų būti įrašomos garantijos Sąjungos sudarytoms skolinimosi ir skolinimo operacijoms, įskaitant Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonę ir mokėjimų balanso priemonės operacijas;
(8)
dabartinės taisyklės, kuriomis reglamentuojamos iš išankstinio finansavimo mokėjimų gaunamos palūkanos, turėtų būti supaprastintos, nes dėl jų atsiranda pernelyg didelė administracinė našta tiek gavėjams, tiek Komisijos tarnyboms ir kyla nesusipratimų tarp Komisijos tarnybų ir gavėjų. Siekiant supaprastinti taisykles, visų pirma taikomas naudos gavėjams, ir vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu, prievolė iš išankstinio finansavimo mokėjimų uždirbti palūkanas ir tokias palūkanas susigrąžinti nebeturėtų būti taikoma. Tačiau turėtų būti galimybė įtraukti tokią prievolę į įgaliojimų perdavimo susitarimą, kad būtų galima pakartotinai panaudoti palūkanas, uždirbtas iš programų išankstinio finansavimo mokėjimų, tokias palūkanas išskaičiuoti iš mokėjimų prašymų arba jas susigrąžinti;
(9)
asignuotosioms įplaukoms taikomose perkėlimo į kitą laikotarpį taisyklėse turėtų būti atsižvelgiama į išorės ir vidaus asignuotąsias įplaukas. Siekiant atitikti pagalbos teikėjo nustatytą paskirtį, išorės asignuotosios įplaukos turėtų būti automatiškai perkeliamos į kitą laikotarpį ir panaudojamos iki tol, kol įvykdomos visos su programa arba veiksmu, kuriems ji priskirta, susijusios operacijos. Kai išorės asignuotosios įplaukos gaunamos praėjusiais programos arba veiksmo metais, taip pat turėtų būti galima jas panaudoti pirmaisiais tolesnės programos arba veiksmo metais. Vidaus asignuotąsias įplaukas turėtų būti galima perkelti į kitą laikotarpį ne ilgesniam negu vienų metų laikotarpiui, jeigu šiame reglamente nenurodyta kitaip;
(10)
taisyklės dėl laikinųjų dvyliktųjų dalių turėtų būti aiškesnės, kai tai susiję su papildomų laikinųjų dvyliktųjų dalių, kurių gali būti reikalaujama, atveju ir tais atvejais, kai Europos Parlamentas nusprendžia sumažinti Tarybos priimtą laikinąsias dvyliktąsias dalis viršijančią papildomų išlaidų sumą;
(11)
su asignuotosiomis įplaukomis susijusią nuo universalumo principo nukrypti leidžiančią nuostatą reikėtų pakeisti, kad būtų atsižvelgta į vidaus asignuotųjų įplaukų, kurios atsiranda iš Europos Parlamento ir Tarybos patvirtintų asignavimų, ir į išorės asignuotųjų įplaukų, surinktų iš įvairių pagalbos teikėjų ir jų paskirtų specialiai programai arba veiksmui, ypatumus. Be to, išorės pagalbos teikėjams turėtų būti leidžiama bendrai finansuoti išorės veiksmus, visų pirma humanitarines operacijas, netgi tais atvejais, kai pagrindiniame teisės akte toks bendrasis finansavimas nėra aiškiai numatytas;
(12)
asignuotųjų įplaukų pateikimas biudžeto projekte turėtų būti skaidresnis numatant, kad į biudžeto projektą, kuriame nurodomos biudžeto projekto sudarymo dieną žinomos sumos, turėtų būti įtrauktos asignuotųjų įplaukų sumos;
(13)
kalbant apie konkretumo principą, kadangi panaikinamas išlaidų skirstymas į privalomąsias ir neprivalomąsias, turėtų būti atitinkamai pritaikytos asignavimų perkėlimus reglamentuojančios taisyklės;
(14)
reikėtų taip pat su įsigaliojusia Lisabonos sutartimi padarytais pakeitimais suderinti asignavimų perkėlimus reglamentuojančias taisykles. Be to, naujausia patirtis rodo, kad metų pabaigoje labai svarbu padidinti mokėjimų asignavimų perkėlimo lankstumą, ypač struktūrinių fondų atveju. Būtina užtikrinti geresnį biudžeto vykdymą, ypač kiek tai susiję su mokėjimų asignavimais, asignuotosiomis įplaukomis ir administraciniais asignavimais, kurie yra bendri kelioms antraštinėms dalims. Todėl turėtų būti supaprastinta perkėlimų tipologija ir kai kurių perkėlimų patvirtinimo procedūra turėtų būti lankstesnė. Pirmiausia paaiškėjo, kad galimybė Komisijai priimti sprendimus dėl nepanaudotų asignavimų perkėlimų tarptautinių humanitarinių nelaimių ir krizių atvejais yra aktuali ir veiksminga. Todėl ta galimybė turėtų būti suteikiama ir panašių įvykių, įvykusių po finansinių metų gruodžio 1 d., atveju. Tokiais atvejais, siekdama skaidrumo, Komisija turėtų nedelsiant pranešti Europos Parlamentui ir Tarybai apie savo sprendimą perkelti nepanaudotus asignavimus;
(15)
kiek tai susiję su nuostatomis dėl patikimo finansų valdymo, įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas rengdamas teisėkūros pasiūlymus ir kurdamas atitinkamas valdymo ir kontrolės sistemas turėtų atsižvelgti į tikėtiną klaidų rizikos lygį ir kontrolės sąnaudas ir naudą. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas veiklos atskaitoje turėtų kasmet informuoti apie kontrolės rezultatus ir jos sąnaudas ir naudą. Nacionalinių valdymo ir kontrolės sistemų veiksmingumui būtinos tokių sistemų valdymo deklaracijos, kurias pateikia valstybių narių paskirtosios įstaigos, kurios atsakingos už Sąjungos fondų valdymą ir kontrolę;
(16)
laikantis skaidrumo principo, kuris įtvirtintas SESV 15 straipsnyje, pagal kurį reikalaujama, kad visos institucijos veiktų kuo atviriau, turi būti užtikrinama, kad Sąjungos biudžeto vykdymo srityje piliečiams būtų prieinama informacija apie tai, kur ir kokiais tikslais leidžiamos biudžeto lėšos. Tokia informacija skatina demokratines diskusijas, prisideda prie piliečių dalyvavimo Sąjungos sprendimų priėmimo procese ir stiprina institucijų kontrolę bei Sąjungos išlaidų priežiūrą. Tokie tikslai turėtų būti pasiekti skelbiant (pageidautina, kad tam būtų naudojamos pažangios komunikacijos priemonės) atitinkamą informaciją, susijusią su galutiniais rangovais ir galutiniais Sąjungos fondų naudos gavėjais laikantis tokių rangovų ir naudos gavėjų teisėtų konfidencialumo ir saugumo interesų, taip pat, kai tai susiję su fiziniais asmenimis, gerbiant jų teises į privatumą ir į asmens duomenų apsaugą. Todėl institucijos turėtų taikyti atrankos metodą skelbdamos informaciją pagal proporcingumo principą. Siekiant suteikti prasmingą informaciją sprendimai dėl jos skelbimo turėtų būti grindžiami atitinkamais kriterijais;
(17)
Pagal SESV 316 straipsnį Europos Vadovų Taryba ir Taryba turėtų turėti tą patį biudžeto skirsnį;
(18)
pagal SESV metinė biudžetinė procedūra turėtų būti įtvirtinta šiame reglamente;
(19)
kalbant apie biudžeto sudarymą, svarbu aiškiai apibrėžti Komisijos rengiamo biudžeto projekto struktūrą ir pateikimą. Prieš biudžeto projektą pateikiamo bendrojo įvado turinys turėtų būti išsamiau aprašytas. Taip pat būtina įtraukti nuostatą dėl ateinančių metų finansinio programavimo ir nuostatą dėl Komisijai suteikiamos galimybės pateikti darbinius dokumentus, siekiant pagrįsti biudžeto prašymus;
(20)
kalbant apie bendros užsienio ir saugumo politikos ypatybes, pagal SESV ir ES sutarties V ir VI antraštines dalis turėtų būti atnaujintos galimos pagrindinių teisės aktų rūšys. Be to, išorės veiksmų srityje parengiamųjų priemonių priėmimo procedūra turėtų būti pritaikyta, atsižvelgiant į SESV;
(21)
biudžeto vykdymo metodų taisyklės, kuriomis visų pirma reguliuojamos vykdymo įgaliojimų perdavimo trečiosioms šalims sąlygos, metams bėgant pasidarė pernelyg sudėtingos ir jas reikėtų supaprastinti. Be to, reikėtų laikytis pirminio įgaliojimų perdavimo išorės vykdytojams tikslo - t. y., kad nepriklausomai nuo vykdymo būdo išlaidų vykdymo kontrolės ir skaidrumo lygis turėtų atitikti tą, kurio tikimasi iš Komisijos tarnybų;
(22)
todėl reikėtų aiškiai išskirti tokias situacijas, kai biudžetą tiesiogiai vykdo Komisija arba jos vykdomosios įstaigos, situacijas, kai biudžetas pagal pasidalijamojo valdymo principą vykdomas valstybių narių, ir situacijas, kai biudžetą netiesiogiai vykdo trečiosios šalys. Tai turėtų padėti nustatyti suderintą pasidalijamojo ir netiesioginio valdymo tvarką, kuri gali būti pritaikyta prie konkretiems sektoriams taikomų taisyklių, ypač kai biudžetą pagal pasidalijamojo valdymo principą vykdo valstybės narės. Tokią suderintą tvarką pirmiausia turėtų sudaryti pagrindiniai principai, kurių Komisija turės laikytis, kai nuspręs pagal pasidalijamojo valdymo principą arba netiesiogiai vykdyti biudžetą, ir pagrindiniai principai, kurių turės laikytis šalys, kurioms buvo pavestos biudžeto vykdymo užduotys. Komisija turėtų galėti taikyti Sąjungos taisykles ir procedūras arba sutikti taikyti įgaliotosios šalies taisykles ir procedūras su sąlyga, kad pastarasis garantuos lygiavertę Sąjungos finansinių interesų apsaugą. Vykdant Komisijos priežiūros užduotis, taip pat būtina visiems vykdymo būdams numatyti kontrolės ir audito įpareigojimus, įskaitant sąskaitų tikrinimą ir pripažinimą;
(23)
subjektų ir asmenų, kuriems pagal netiesioginio valdymo principą pavestos biudžeto vykdymo užduotys, ex ante vertinimo taisyklės turėtų būti pritaikytos, siekiant garantuoti, kad visi įgaliotieji subjektai ir asmenys užtikrintų tokią Sąjungos finansinių interesų apsaugą, kurios reikalaujama pagal šį reglamentą;
(24)
patirtis su VPP, kurios pagal Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 185 straipsnį oficialiai laikomos Sąjungos įstaigomis, rodo, kad reikia numatyti papildomų VPP kategorijų, norint padidinti priemonių pasirinkimą ir įtraukti įstaigas, kurių taisyklės lankstesnės ir kurias privačiojo sektoriaus partneriai galėtų lengviau taikyti nei tas, kurios taikomos Sąjungos institucijoms. Tos papildomos kategorijos turėtų apimti įstaigas, kurioms taikoma valstybių narių privatinė teisė, ir įstaigas, įsteigtas remiantis pagrindiniu teisės aktu ir turinčias finansines taisykles, kurios laikytųsi principų, būtinų patikimam Sąjungos lėšų finansiniam valdymui užtikrinti;
(25)
SESV 317 straipsnio taikymo tikslais, šiuo reglamentu turėtų būti sustiprinti valstybių narių pagrindiniai kontrolės ir audito įsipareigojimai, kai jos vykdo biudžetą pagal pasidalijamojo valdymo principą, kadangi šiuo metu tokie įsipareigojimai yra nustatyti tik konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse Todėl būtina įtraukti nuostatas, kuriose išdėstoma nuosekli visų susijusių politikos sričių nacionaliniu lygmeniu suderintų administracinių struktūrų sistema. Ta sistema neturėtų būti sukuriama jokių papildomų kontrolės organų, bet valstybėms narėms turėtų būti suteikiama galimybė paskirti įstaigas, kurioms pavedama valdyti ir kontroliuoti Sąjungos lėšas. Be to, nuostatos dėl bendrų toms struktūroms taikytinų valdymo ir kontrolės įsipareigojimų, metinės valdymo deklaracijos, kuriomis administratoriai prisiima jiems pavestą atsakomybę už Sąjungos lėšų valdymą, sąskaitų tikrinimo ir pripažinimo ir Komisijos taikomų sustabdymo ir koregavimo mechanizmai turėtų būti įtraukti į šį reglamentą siekiant sukurti nuoseklią teisėkūros sistemą, kuri taip pat padidintų bendrą teisinį tikrumą, kontrolės ir taisomųjų veiksmų efektyvumą, taip pat Sąjungos finansinių interesų apsaugą. Išsamios nuostatos turėtų likti konkretiems sektoriams taikomuose reglamentuose. Laikydamosi vieno audito principo ir siekdamos sumažinti papildomą administracinę naštą, atsirandančią dėl daugelio kontrolės procedūrų, valstybės narės gali pateikti Komisijai deklaracijas, pasirašytas atitinkamu nacionaliniu ar regioniniu lygmeniu pagal atitinkamus valstybių konstitucinius reikalavimus;
(26)
reikėtų paaiškinti kai kurias nuostatas, susijusias su įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno pareigomis, ypač tas, kurios susijusios su ex ante ir ex post vidaus kontrole, kurią vykdo įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas, o tai pat su pastarojo ataskaitų teikimo pareigomis. Šiuo atžvilgiu įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno metinės veiklos ataskaitos turinį reikėtų atnaujinti, atsižvelgiant į praktiką, t. y. įtraukti reikiamą finansinę ir valdymo informaciją, siekiant pagrįsti įgaliotojo leidimus suteikiančio pareigūno patikinimo pareiškimą dėl pareigų vykdymo;
(27)
reikėtų paaiškinti Komisijos apskaitos pareigūno atsakomybę, ypač reikėtų patikslinti, kad Komisijos apskaitos pareigūnas yra vienintelis asmuo, turintis teisę nustatyti apskaitos taisykles ir suderintus sąskaitų planus, tuo tarpu visų kitų institucijų apskaitos pareigūnai nustato savo institucijoms taikytinas apskaitos procedūras;
(28)
siekiant palengvinti tam tikrų programų arba veiksmų, pavestų visų pirma finansų institucijoms, vykdymą, šiame reglamente turėtų būti numatyta galimybė atidaryti patikos sąskaitas. Finansų institucijų apskaitos knygose turėtų būti nurodyta, kad tokios banko sąskaitos atidarytos Komisijos vardu arba jos pavedimu. Jas turėtų valdyti ta finansų institucija leidimus suteikiančio pareigūno atsakomybe ir turėtų būti galimybė atidaryti jas ne tik eurais, bet ir kitomis valiutomis;
(29)
kiek tai susiję su įplaukų operacijomis, siekiant atsižvelgti į biudžeto poreikius, būtina racionalizuoti gautinų sumų apskaičiavimo taisykles. Įplaukas reikėtų registruoti, kai numatomos įplaukos yra susijusios su tam tikru tikimybės laipsniu ir gali būti apskaičiuojamos gaunant priimtiną apytikrę reikšmę. Siekiant supaprastinimo, reikėtų pradėti taikyti tam tikras specialias nuostatas dėl gautinos sumos sąmatos patikslinimo arba panaikinimo procedūrų;
(30)
lėšų susigrąžinimo taisyklės turėtų būti aiškiau išdėstytos ir patobulintos. Pirmiausia reikėtų patikslinti, kad nustatytos gautinos sumos panaikinimas nereiškia, kad atsisakoma Sąjungos nustatytos teisės į grąžintinas sumas. Be to, siekiant sustiprinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą, valstybės narės turėtų traktuoti Sąjungos lėšas, kurias prašoma kompensuoti, ne mažiau palankiai, kaip jų teritorijoje esančių viešųjų įstaigų reikalavimus;
(31)
atsižvelgiant į poreikį sumažinti riziką, susijusią su sumų, laikinai surinktų kaip baudos, nuobaudos ir sankcijos, taip pat bet kurių iš jų gautų pajamų valdymu, tos sumos turėtų būti kuo greičiau užfiksuotos kaip biudžeto įplaukos, vėliausiai tais finansiniais metais, kurie eina po to, kai remiantis sprendimais, pagal kuriuos jos yra paskirtos, išnaudojamos visos teisinės gynimo priemonės;
(32)
taip pat vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu, reikėtų paaiškinti įvairias mokėjimų rūšis. Be to, išankstinio finansavimo mokėjimus turėtų reguliariai tvirtinti atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, vadovaudamasis Komisijos apskaitos pareigūno nustatytomis apskaitos taisyklėmis. Šiuo tikslu reikėtų įtraukti atitinkamas nuostatas į sutartis, sprendimus dėl dotacijų, susitarimus dėl dotacijų ir įgaliojimų perdavimo susitarimus;
(33)
šiuo reglamentu turėtų būti padedama įgyvendinti e. valdžią, ypač skatinama naudoti elektroninius duomenis keičiantis informacija tarp institucijų ir trečiųjų šalių;
(34)
tam tikromis sąlygomis turėtų būti leidžiama vykdyti bendras viešųjų pirkimų procedūras su Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) valstybėmis ar Sąjungos šalimis kandidatėmis;
(35)
siekiant sustiprinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą, reikėtų patobulinti draudimo, ypač dėl dalyvavimo viešųjų pirkimų procedūrose, taisykles;
(36)
atsižvelgiant į ECB ir EIB nuosavų išteklių naudojimą Sąjungos finansiniams interesams, šios institucijos turėtų galėti naudotis centrinės draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje duomenų bazės, sukurtos siekiant apsaugoti finansinius Sąjungos interesus, informacija;
(37)
sprendimams, kuriais nustatomos administracinės ir finansinės nuobaudos, ypač tų, kurios susijusios su viešaisiais pirkimais, skelbti turėtų būti priimtas patikimas teisinis pagrindas, atitinkantis duomenų apsaugos reikalavimus. Duomenų apsaugos ir saugumo tikslais toks sprendimų skelbimas turėtų likti neprivalomas;
(38)
reikalavimas sutartininkams pateikti garantijas daugiau neturėtų būti automatiškas, tačiau būti paremtas rizikos analize;
(39)
siekiant teisinio tikrumo turėtų būti paaiškinta dotacijų ir finansinių priemonių taikymo sritis. Išsamesnė konkrečių sąlygų, taikomų dotacijoms ir finansinėms priemonėms, apibrėžtis taip pat prisidėtų prie tų dviejų finansinės paramos tipų poveikio didinimo;
(40)
dotacijų suteikimo taisyklės, taikomos specialiai veiksmui vykdyti sukurtiems subjektams, turėtų būti pritaikytos, kad būtų palengvinta paraiškų teikėjų ir naudos gavėjų, nusprendusių dirbti kartu pagal atitinkamą nacionalinę teisę sukurtoje partnerystėje ar grupėje, ypač, kai pasirinkta teisinė forma siūlo solidų ir patikimą bendradarbiavimą, prieiga prie Sąjungos finansavimo ir dotacijų valdymo. Be to, atsižvelgiant į Sąjungos ribotą finansinę riziką ir siekiant nenustatyti papildomų sutartinių reikalavimų esantiems struktūriniams susitarimams, subjektai, su naudos gavėju susieti nuolatiniais kapitalo ar teisiniais ryšiais, turėtų turėti teisę deklaruoti tinkamas finansuoti sąnaudas nereikalaujant, kad jie vykdytų visas naudos gavėjo pareigas;
(41)
patirtis, įgyta naudojant vienkartines išmokas ar nustatyto dydžio išmokas, parodė, kad dėl tokių finansavimo formų buvo žymiai supaprastintos administracinės procedūros ir iš esmės sumažėjo klaidų rizika. Be to, rezultatais paremtas finansavimas pasitvirtino kaip esantis tinkamas tam tikrų veiksmų rūšims. Atsižvelgiant į tai, supaprastintų dotacijų formų, nustatytų remiantis vienkartinėmis išmokomis, vieneto įkainiais ir nustatyto dydžio išmokomis, naudojimo sąlygos turėtų būti lankstesnės. Visų pirma turėtų būti leidžiama naudoti sumas, nustatytas atskirai nagrinėjant kiekvieno naudos gavėjo atvejus, įskaitant atvejus, kai naudos gavėjas tokias sumas deklaruoja laikydamasis įprastos sąnaudų apskaitos praktikos, tam, kad naudos gavėjui būtų sumažinta administracinė našta ir išlaidos, atsirandančios būtent dėl finansinių ataskaitų teikimo Sąjungai;
(42)
tam, kad būtų panaikintos asmenų, turinčių būtinas ekspertines žinias, tačiau kuriems nėra apmokama sumokant atlyginimą (tai galėtų apimti tuos asmenis, kurie dirba mažose struktūrose), dalyvavimo Sąjungos dotacijų programose kliūtys, dotacijų suteikimo taisyklėse turėtų būti atsižvelgta į konkrečias mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ) taikomas atlyginimo schemas, kaip apibrėžta 2003 m. gegužės 6 d. Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB dėl labai mažų, mažųjų ir vidutinių įmonių apibrėžties (5);
(43)
pelno nesiekimo ir bendro finansavimo principai turėtų būti pritaikyti atsižvelgiant į praktinę patirtį ir į skirtingą tokių principų aiškinimą ir taikymą, nes dėl ko atsiranda klaidos, o kartais - priešingi rezultatai. Ypač pelno apibrėžtyje dėmesys turėtų būti sutelktas į tinkamas finansuoti sąnaudas ir įplaukas, kuriomis tos sąnaudos konkrečiai finansuojamos, kad būtų supaprastintas naudos gavėjų ataskaitų teikimas ir jie būtų paskatinti įvairinti savo finansavimo šaltinius. Be to, Komisija neturėtų manyti, kad kiti paramos teikėjai nesusigrąžins jokio dėl jų pačių įnašo atsiradusio perviršio, todėl turėtų susigrąžinti tik jos dotacijai proporcingą pelno dalį. Galiausiai neįrodyta, kad proporcingo mažinimo principas yra veiksminga priemonė, kuria galima mažinti dotacijų veiklai gavėjų priklausomumą nuo Sąjungos lėšų. Be to, proporcingo mažinimo principo taikymas buvo labai apribotas po to, kai buvo numatytos būtinos išimtys daugelyje pagrindinių teisės aktų ir supaprastintų dotacijų formų atveju. Atsižvelgiant į šiuos apribojimus, proporcingo mažinimo reikalavimas, taikomas dotacijoms veiklai, turėtų būti panaikintas;
(44)
toliau paprastinant procedūras, taikomas mažos vertės dotacijoms, turėtų būti supaprastinta subjektų, turinčių ribotus administracinius išteklius, kurie gali atstovauti asmenų, kuriems teikiama pirmenybė tam tikroms schemoms, grupei ir kurie yra būtini Sąjungos politikos tikslams pasiekti, prieiga prie Sąjungos finansavimo;
(45)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir nustatyti vieną pagrindinių finansinių taisyklių, kuriomis naudos gavėjai gali remtis Sąjungos programose, grupę, šiame reglamente turėtų būti nustatyta sąnaudų tinkamumo kriterijai ir konkrečios sąlygos, reglamentuojančios tam tikras sąnaudų kategorijas ir turėtų būti nustatytas jų nuoseklus taikymas;
(46)
turėtų būti suderintos įnašų natūra iš trečiųjų šalių pripažinimo bendru finansavimu ir tų įnašų vertės nustatymo sąlygos tam, kad būtų sumažinta klaidų ir bylinėjimosi rizika;
(47)
siekiant skaidrumo ir tam, kad būtų atsižvelgta į jų pačių planavimo apribojimus, pareiškėjai, siekiantys gauti dotaciją, kvietime teikti pasiūlymus turėtų būti informuoti apie tikėtiną laiką, kurio reikės dotacijų susitarimams pasirašyti ar jiems pranešti apie sprendimus dėl dotacijų. Tuo pačiu tikslu, šiuo reglamentu turėtų būti nustatytas terminas, paremtas patirtimi ir nustatytų supaprastinimo priemonių numatomu poveikiu;
(48)
jei nustatomos sisteminės ar pasikartojančios klaidos, turinčios reikšmingą poveikį daugeliui dotacijų, laikantis griežtų sąlygų turėtų būti leidžiama audito rezultatus taikyti neaudituotoms dotacijoms, kurioms buvo daromas poveikis, kad būtų palengvinta finansinė ir administracinė našta, atsirandanti vykdant kontrolę vietoje ir auditą. Komisija turėtų sumažinimo ar susigrąžinimo sumai, taikomai dotacijoms, kurių atveju buvo įrodytos sistemingos ar pasikartojančios klaidos, ekstrapoliacijos metodą taikyti tik tuo atveju, kai negalima ar praktiškai neįmanoma dedant proporcingas pastangas tiksliai nustatyti kiekvienai dotacijai tenkančios netinkamų finansuoti sąnaudų sumos;
(49)
šiuo reglamentu turėtų būti nustatyti standartiniai naudos gavėjų dokumentų, susijusių su Sąjungos dotacijomis, saugojimo laikotarpiai tam, kad būtų išvengta skirtingų ar neproporcingų sutartinių reikalavimų, tačiau kartu suteikiant pakankamai laiko Komisijai ir Audito Rūmams pasinaudoti prieiga prie tokios informacijos ar dokumentų ir atlikti ex-post patikrinimus ir auditą, būtinus Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti;
(50)
tam tikromis sąlygomis reikėtų suteikti galimybę naudos gavėjui suteikti finansinę paramą trečiosioms šalims, siekiant palengvinti teisingą programų, skirtų, be kita ko, daugeliui fizinių asmenų, kuriuos galima pasiekti tik dotacijas teikiant etapais, vykdymą. Vis dėlto turėtų būti išsaugotas principas, pagal kurį naudos gavėjas gali neveikti savo nuožiūra skiriant finansinę paramą trečiosioms šalims, ypač siekiant išvengti bet kokios painiavos tarp galimybės, suteiktos naudos gavėjams parengti ir įgyvendinti savo atsakomybe veiksmus, kuriems būdinga finansinė parama, kaip reikalavimus atitinkanti veikla, ir galimybės patikėti biudžeto vykdymo užduotis, esant pasidalijamajam ar netiesioginiam valdymui, tam tikroms įstaigoms, subjektams ar asmenims;
(51)
apdovanojimų, kaip naudingos finansinės paramos rūšies, panaudojimas turėtų būti supaprastintas ir paaiškintos taikomos taisyklės, atskiriant apdovanojimus nuo dotacijų ir pašalinant nuorodas į numatomas sąnaudas. Vis dėlto apdovanojimai nėra tinkami siekiant visų Sąjungos politikos tikslų, todėl turėtų būti laikomi kitų finansavimo priemonių, pvz., dotacijų, papildymu, o ne pakaitalu;
(52)
finansinės priemonės gali būti naudingos, siekiant padidinti Sąjungos lėšų veiksmingumą, kai tos lėšos sutelkiamos kartu su kitomis lėšomis ir susijusios su sverto efektu. Kadangi tokių finansinių priemonių negalima lyginti su paslaugomis arba dotacijomis, reikia nustatyti naują finansinės paramos rūšį. Finansinės priemonės turėtų būti taikomos laikantis griežtų sąlygų, kad nekiltų pavojus biudžetui ir rinkos iškraipymo, nesuderinamo su valstybės pagalbos taisyklėmis, pavojus;
(53)
laikantis metinių asignavimų, kuriuos Europos Parlamentas ir Taryba leido panaudoti atitinkamai programai, sistemos, finansinės priemonės turėtų būti panaudotos kaip papildomos priemonės, remiantis ex ante vertinimu, rodančiu, kad siekiant Sąjungos politikos tikslų jos yra veiksmingesnės negu kitos Sąjungos finansavimo formos, įskaitant dotacijas;
(54)
leidimas naudoti finansines priemones turėtų būti suteiktas priimant pagrindinį teisės aktą, kuriame visų pirma apibrėžiami jų tikslai ir trukmė. Kai tinkamai pagrįstais atvejais finansinės priemonės nustatomos nepriimant pagrindinio teisės akto, Europos Parlamentas ir Taryba biudžete turėtų joms suteikti leidimą;
(55)
turėtų būti nustatyta priemonių, kurios galimai patenka į pirmos dalies VIII antraštinę dalį, pvz., paskolų, garantijų, investicijų į nuosavą kapitalą ir kvazinuosavą kapitalą ir rizikos pasidalijimo priemonių, apibrėžtis. Rizikos pasidalijimo priemonių apibrėžtis turėtų leisti apimti kredito vertės padidinimą projektų obligacijoms, apimančią projekto skolos aptarnavimo riziką ir sumažinančią obligacijų savininkams tenkančią kredito riziką kredito vertę padidinant paskolos ar garantijos forma;
(56)
metinės grąžintos sumos, įskaitant kapitalo grąžinimą, suteiktas garantijas ir pagrindinės paskolų sumos grąžinimą, turėtų sudaryti vidaus asignuotąsias įplaukas. Įplaukos, įskaitant dividendus, kapitalo prieaugį, garantijų mokesčius ir paskolų ir patikos sąskaitų palūkanas, atėmus valdymo išlaidas ir mokesčius turėtų būti įrašytos į biudžetą. Šiame reglamente turėtų būti nustatyti finansinių priemonių taikymo principai ir sąlygos ir Sąjungos finansinės atsakomybės apribojimo taisyklės, taip pat kovos su sukčiavimu ir pinigų plovimu, finansinių priemonių laipsniško panaikinimo ir ataskaitų teikimo nuostatos;
(57)
reikėtų supaprastinti ataskaitų pateikimą, numatant, kad Sąjungos ataskaitas sudaro tik konsoliduotosios finansinės ataskaitos ir suvestinės biudžeto ataskaitos. Taip pat reikėtų paaiškinti, kad konsolidavimas taikomas tik institucijoms, įstaigoms, įsteigtoms pagal SESV ir Euratomo sutartį ir turinčioms juridinio asmens statusą bei gaunančioms iš biudžeto mokamas išmokas, ir kitoms įstaigoms, kurių ataskaitos turi būtų konsoliduojamos pagal apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles;
(58)
kaip reikalaujama tarptautiniu mastu pripažintuose apskaitos standartuose, kuriais paremtos Sąjungos apskaitos taisyklės, Sąjungos sąskaitose turėtų būti nurodyti su pensijomis susiję įsipareigojimai, atskirai pateikti Sąjungos balanse ir išsamiau paaiškinti finansinių ataskaitų pastabose;
(59)
siekiant aiškiai atskirti Komisijos apskaitos pareigūno pareigas ir atsakomybę nuo institucijų arba įstaigų, įsteigtų pagal SESV ir Euratomo sutartį ir turinčių juridinio asmens statusą bei gaunančių iš biudžeto mokamas išmokas, ir kitų įstaigų, kurių ataskaitos turi būtų konsoliduojamos pagal apskaitos pareigūno patvirtintas apskaitos taisykles, apskaitos pareigūnų pareigų ir atsakomybės, reikėtų numatyti, kad kiekviena institucija arba įstaiga parengtų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaitą ir ją iki kitų finansinių metų kovo 31 d. nusiųstų Europos Parlamentui, Tarybai ir Audito Rūmams;
(60)
būtina atnaujinti Sąjungos apskaitos taisykles ir principus, kad jie derėtų su Tarptautinių viešojo sektoriaus apskaitos standartų valdybos taisyklėmis;
(61)
Audito Rūmai turėtų užtikrinti, kad apie bet kurie jo rezultatai, kurie galėtų turėti įtakos audituojamų subjektų galutinėms ataskaitoms ar jų pagrindinių operacijų teisėtumui arba tvarkingumui, yra laiku perduodami susijusiai institucijai ar įstaigai, kad būtų suteikiama pakankamai laiko tokiems audituojamiems subjektams reaguoti į tuos rezultatus;
(62)
nuostatos, susijusios su laikinosiomis ir galutinėmis ataskaitomis, turėtų būti atnaujinamos, visų pirma siekiant nurodyti ataskaitų informaciją, kuri turėtų būti pateikiama su ataskaitomis, siunčiamomis Komisijos apskaitos pareigūnui konsolidavimo tikslais;
(63)
kalbant apie informaciją, kurią per biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą turi pateikti Komisija, ji Europos Parlamentui ir Tarybai visų pirma turėtų pateikti Sąjungos finansų įvertinimo pranešimą pagal SESV 318 straipsnį;
(64)
reglamentuojant specialias šio reglamento nuostatas dėl struktūrinių fondų, Sanglaudos fondo, Europos žuvininkystės fondo, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir pasidalijamojo valdymo principu valdomas lėšas, susijusias su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve, būtina ir toliau taikyti nuostatą, įrašytą į Komisijos pareiškimą, pridėtą prie 1999 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1260/1999, nustatančio bendrąsias nuostatas dėl struktūrinių fondų (6), dėl išankstinio finansavimo mokėjimų grąžinimo ir naujo jų panaudojimo. Be to, nukrypstant nuo perkėlimo į kitą laikotarpį taisyklės, Komisijai turėtų būti leidžiama iki programos užbaigimo perkelti į kitą laikotarpį finansinių metų pabaigoje turimus įsipareigojimų asignavimus, atsiradusius iš išankstinio finansavimo mokėjimų susigrąžinimo, ir panaudoti tuos įsipareigojimų asignavimus, kai nebėra kitų panaudotinų įsipareigojimų asignavimų;
(65)
Jungtinio tyrimų centro (JRC) dalyvavimas viešųjų pirkimų ir dotacijų procedūrose turėtų būti paaiškintas. Be to, siekiant veiksmingai vykdyti susijusias užduotis, įplaukos, kurios atsiranda dalyvaujant tokiose procedūrose, turėtų būti išimtinai laikomos išorės asignuotosiomis įplaukomis;
(66)
specialiosios nuostatos, susijusios su išorės veiksmų vykdymu, turėtų būti pritaikytos, atsižvelgiant į siūlomus vykdymo metodų pakeitimus, ir turėtų būti numatytas diferencijuotas metodas, kai Sąjunga turi imtis veiksmų, reaguodama į humanitarines nelaimes, tarptautines krizes ar trečiųjų šalių, kuriose vyksta perėjimas prie demokratijos procesų, poreikius;
(67)
šiame reglamente turėtų būti nustatytos bendros sąlygos, kurioms esant parama biudžetui gali būti panaudota kaip išorės veiksmų priemonė. Tokios sąlygos turėtų būti susijusios su pakankamo skaidrumo ir patikimo bei veiksmingo viešųjų finansų valdymo užtikrinimu. Be to, Komisija finansiniame sprendime turėtų numatyti tikslus ir tikėtinus rezultatus, su kuriais turėtų būti susietas paramos biudžetui mokėjimas. Tokie elementai, taip pat sąlygos, kuriomis paramą biudžetui reikia grąžinti, turėtų būti pateikti finansavimo susitarime, sudarytame su paramą gaunančia šalimi;
(68)
siekiant sustiprinti tarptautinį Sąjungos vaidmenį išorės veiksmų ir vystymosi srityje, padidinti jų matomumą ir veiksmingumą, Komisijai turėtų būti leidžiama įkurti ir valdyti Sąjungos patikos fondus veiksmams ekstremaliųjų situacijų atveju, veiksmams po ekstremaliųjų situacijų arba teminiams veiksmams. Nors tie patikos fondai neįtraukti į biudžetą, jie turėtų būti valdomi pagal šį reglamentą, kiek tai būtina Sąjungos lėšų naudojimo saugumui ir skaidrumui užtikrinti. Tuo tikslu Komisija turėtų pirmininkauti kiekvieno patikos fondo valdyboje, įkurtoje, siekiant užtikrinti pagalbos teikėjų atstovavimą ir priimti sprendimus dėl lėšų panaudojimo. Be to, Komisijos apskaitos pareigūnas turėtų būti kiekvieno patikos fondo apskaitos pareigūnas;
(69)
laikotarpis, per kurį subjektai, kuriems pagal netiesioginio valdymo principą pavesta vykdyti išorės veiksmus, gali sudaryti sutartis ir dotacijų susitarimus, turėtų būti ne ilgesnis nei treji metai po įgaliojimų perdavimo susitarimo, nebent yra specialios išimtinės ir išorės aplinkybės. Tačiau tas galutinis terminas neturėtų būti taikomas daugiametėms programoms, kurios vykdomos pagal struktūrinių fondų procedūras. Išsamios taisyklės, kaip panaikinti asignavimus tokių daugiamečių programų atveju, turėtų būti išdėstytos konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse;
(70)
kiek tai susiję su specialiomis išorės veiksmams taikomomis viešųjų pirkimų taisyklėmis, turėtų būti leista trečiųjų šalių piliečiams, įsteigusiems savo verslą paramą gaunančioje šalyje, dalyvauti konkursų procedūrose, taip pat kai programos įgyvendinimas vyksta be pagrindinio teisės akto ir esant tinkamai pagrįstoms išimtinėms aplinkybėms;
(71)
turėtų būti patobulintas institucijų rengiamų statybų projektų ataskaitų teikimo Europos Parlamentui ir Tarybai būdas. Institucijos turėtų iš anksto pranešti Europos Parlamentui ir Tarybai apie būsimus statybų projektus ir tų projektų įvairius procedūros etapus. Statybų projektų, turinčių didelį poveikį biudžetui, atveju turėtų būti reikalaujama Europos Parlamento ir Tarybos pritarimo, o ne tik nuomonės;
(72)
institucijoms turėtų būti leista plėtoti ilgalaikę nekilnojamojo turto politiką ir gauti naudos iš mažesnių palūkanų normų dėl gero Sąjungos kredito reitingo finansų rinkoje. Taigi joms turėtų būti leista gauti paskolų, kad būtų galima įsigyti nekilnojamojo turto. Tai leistų panaikinti dabartinės sistemos sudėtingumą, taip pat būtų sutaupytos sąnaudoms padengti skiriamos lėšos ir padidinamas skaidrumas;
(73)
atsižvelgiant į patirtį, šiame reglamente reikėtų aiškiau apibrėžti kaip ekspertų atrinktų fizinių asmenų veiklos apimtį, atrankos procedūrą ir mokėjimo sąlygas;
(74)
siekiant papildyti ir iš dalies pakeisti tam tikrus šio reglamento aspektus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus. Kiekvieno deleguotojo akto turinys ir taikymo sritis išsamiai nurodomi atitinkamuose straipsniuose. Ypač svarbu, kad Komisija, vykdydama su deleguotaisiais aktais susijusius parengiamuosius darbus, tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas ekspertų lygiu. Ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų tuo pačiu metu tinkamai ir laiku persiųsti Europos Parlamentui ir Tarybai;
(75)
šį reglamentą reikėtų peržiūrėti tik tuomet, kai būtina, tačiau vėliausiai likus dvejiems metams iki pirmosios daugiametės finansinės programos po 2013 m. pabaigos. Peržiūrą vykdant per dažnai, atsiranda neproporcingų sąnaudų, susijusių su administracinių struktūrų ir procedūrų pritaikymu prie naujų taisyklių. Be to, norint padaryti svarią išvadą dėl galiojančių taisyklių taikymo, laikotarpis gali būti per trumpas;
(76)
reikėtų nustatyti pereinamojo laikotarpio nuostatas. Šis reglamentas turėtų būti taikomas tik priėmus deleguotuosius aktus, kuriuose pateikiamos taikymo taisyklės ir kuris turėtų įsigalioti 2012 m. gruodžio mėn. Siekiant, kad naujas finansinis reglamentas nebūtų taikomas paskutinį metų mėnesį, jo taikymo pradžią reikėtų atidėti iki 2013 m. sausio 1 d. Be to, siekiant užtikrinti suderinamumą su konkretiems sektoriams taikomomis taisyklėmis, nuostatų dėl vykdymo metodų ir finansinių priemonių taikymo pradžią reikėtų atidėti iki 2014 m. sausio 1 d. Galiausiai, siekiant sudaryti sąlygas jų taikymui jau 2012 m. biudžete, nuostatas dėl struktūrinių fondų mokėjimų asignavimų perkėlimo metų pabaigoje reikėtų taikyti nuo šio reglamento įsigaliojimo datos;
(77)
šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, kad būtų sudarytos sąlygos laiku priimti deleguotuosius aktus pagal šį reglamentą. Šio reglamento įsigaliojimas laiku būtinas norint taikyti taisykles, pateiktas deleguotuose aktuose, nuo 2013 m. sausio 1 d. siekiant išvengti sunkumų, susijusių su finansinių taisyklių pakeitimu finansinių metų laikotarpiu;
(78)
atsižvelgiant į 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (7) 28 straipsnio 2 dalį, buvo pasikonsultuota su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, kuris pateikė nuomonę 2011 m. balandžio 15 d. (8),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
PIRMA DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
1. Šiame reglamente nustatomos Europos Sąjungos bendrojo biudžeto sudarymo ir vykdymo, taip pat ataskaitų pateikimo ir audito taisyklės.
2. Šis reglamentas taikomas Euratomo tiekimo agentūros biudžeto vykdymui.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente:
a) Sąjunga- Europos Sąjunga, Europos atominės energijos bendrija arba abi, priklausomai nuo konteksto;
b) institucija- Europos Parlamentas, Europos Vadovų Taryba, Taryba, Europos Komisija, Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, Europos Audito Rūmai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetas, Regionų komitetas, Europos ombudsmenas, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas ir Europos išorės veiksmų tarnyba (EIVT); Europos centrinis bankas nelaikomas Sąjungos institucija;
c) biudžetas- priemonė, kuria numatomos ir leidžiamos naudoti kiekvienų finansinių metų įplaukos ir išlaidos, kurios laikomos reikalingomis Sąjungai;
d) pagrindinis teisės aktas- teisės aktas, kuriame nustatomas veiksmo ir atitinkamų biudžete numatytų išlaidų teisinis pagrindas.
Pagrindinis aktas gali būti vienas iš šių teisės aktų:
Rekomendacijos ir nuomonės nėra pagrindiniai teisės aktai;
e) vykdymo metodas- biudžeto vykdymo metodas, aprašytas 58, 59 ar 60 straipsniuose;
f) įgaliojimų perdavimo susitarimas- susitarimas, sudarytas su subjektais ir asmenimis, kuriems patikėtos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto i-viii punktus;
g) naudos gavėjas- fizinis ar juridinis asmuo, su kuriuo buvo pasirašytas susitarimas dėl dotacijos arba kuriam buvo pranešta apie sprendimą dėl dotacijos;
h) rangovas- fizinis ar juridinis asmuo, su kuriuo buvo sudaryta viešųjų pirkimų sutartis;
i) gavėjas- naudos gavėjas, rangovas ir bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, gaunantis apdovanojimus arba lėšas pagal finansinę priemonę;
j) apdovanojimas- finansinis įnašas, suteikiamas kaip apdovanojimas konkurso laimėtojams;
k) paskola- susitarimas, kuris įpareigoja skolintoją pateikti skolininkui sutarto dydžio pinigų sumą sutartam laikotarpiui ir pagal kurį skolininkas įsipareigoja per sutartą laikotarpį grąžinti tą sumą. Paprastai skolininkas privalo sumokėti paskolos sumos palūkanas;
l) garantija- rašytinis įsipareigojimas prisiimti atsakomybę už trečiosios šalies visą skolą ar jos dalį arba už įsipareigojimą ar sėkmingą tos trečiosios šalies veiklą vykdant savo įsipareigojimus, jeigu tokia garantija panaudojama, pvz., paskolos įsipareigojimų nevykdymo atveju;
m) investicijos į nuosavą kapitalą- kapitalo suteikimas firmai tiesiogiai ar netiesiogiai investuojant mainais už visą ar dalinę tos firmos nuosavybę, kai šis investuotojas į nuosavą kapitalą papildomai gali prisiimti tam tikrą firmos valdymo kontrolę ir gali gauti dalį firmos pelno;
n) investicija į kvazinuosavą kapitalą- finansavimo rūšis, kuri yra tarp nuosavybės ir skolos, susijusi su didesne rizika negu pirmaeilės skolos ir su mažesne rizika negu bendro kapitalo atveju. Investicijos į kvazinuosavą kapitalą gali būti vykdomos kaip investicijos į skolos vertybinius popierius (paprastai neužtikrintus ir subordinuotus, kuriuos kai kuriais atvejais galima pakeisti į akcijas) arba privilegijuotąsias akcijas;
o) rizikos pasidalijimo priemonė- finansinė priemonė, kuria sudaromos sąlygos apibrėžtos rizikos pasidalijimui tarp dviejų ar daugiau subjektų, jei tikslinga, mainais už sutartą atlygį;
p) finansinės priemonės- Sąjungos finansinės paramos priemonės, papildomumo pagrindu teikiamos iš biudžeto siekiant vieno ar kelių konkrečių Sąjungos politikos tikslų. Tokios priemonės gali būti investicijos į nuosavą kapitalą ar į kvazinuosavą kapitalą, paskolos ar garantijos, arba kitos rizikos pasidalijimo priemonės, kurios prireikus gali būti derinamos su dotacijomis;
q) Tarnybos nuostatai- Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos, nustatytos Tarybos reglamente (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (9);
r) kontrolė- visos priemonės, kurių imamasi siekiant pateikti pagrįstą patikinimą dėl veiksmų efektyvumo ir ekonomiškumo ir ataskaitų teikimo patikimumo, turto ir informacijos apsaugos, sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos, nustatymo, ištaisymo ir tolesnių su tokiu sukčiavimu ir pažeidimais susijusių veiksmų, ir dėl tinkamo rizikos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu, valdymo, atsižvelgiant į daugiametį programų ir atitinkamų mokėjimų pobūdį. Kontrolė gali apimti įvairius patikrinimus, taip pat bet kokios politikos ir procedūrų, skirtų pasiekti pirmame sakinyje aprašytus tikslus, įgyvendinimą;
s) patikrinimas- specialaus įplaukų ar išlaidų operacijos aspekto patikrinimas.
3 straipsnis
Antrinių teisės aktų atitiktis šiam reglamentui
1. Pagrindinio teisės akto nuostatos dėl biudžeto įplaukų ir išlaidų vykdymo turi atitikti pirmos dalies II antraštinėje dalyje nustatytus biudžeto principus.
2. Nedarant poveikio 1 daliai, bet kuriame pasiūlyme arba pasiūlymo pakeitime, pateiktame teisėkūros institucijai, kuriuose yra nuostatų, išskyrus tas, kurios pateikiamos pirmos dalies II antraštinėje dalyje, arba nuo pagal šį reglamentą priimtų deleguotųjų aktų leidžiančių nukrypti nuostatų, aiškiai nurodomos tokios nukrypti leidžiančios nuostatos, o visų tokių pasiūlymų konstatuojamosiose dalyse ir aiškinamajame memorandume nurodomos konkrečios priežastys, pateisinančios tokias nukrypti leidžiančias nuostatas.
4 straipsnis
Laikotarpiai, datos ir terminai
Jei nenustatyta kitaip, terminų, nustatytų šiame reglamente, apskaičiavimui taikomas 1971 m. birželio 3 d. Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71, nustatantis terminams, datoms ir laikotarpiams taikytinas taisykles (10).
5 straipsnis
Asmens duomenų apsauga
Šis reglamentas nedaro poveikio 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (11) ir Reglamento (EB) Nr. reikalavimams.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
BIUDŽETO PRINCIPAI
6 straipsnis
Biudžeto principų laikymasis
Biudžetas sudaromas ir vykdomas laikantis vieningumo, biudžeto tikslumo, metinio periodiškumo, subalansuotumo, apskaitos vieneto, universalumo, konkretumo, patikimo finansų valdymo, kuriam užtikrinti būtina efektyvi ir veiksminga vidaus kontrolė, ir skaidrumo principų, kaip nustatyta šiame reglamente.
1 SKYRIUS
Vieningumo ir biudžeto tikslumo principai
7 straipsnis
Biudžeto taikymo sritis
1. Biudžetą sudaro:
(a)
Sąjungos įplaukos ir išlaidos, įskaitant administracines išlaidas, kurias institucijoms numato ES sutarties nuostatos dėl bendros užsienio ir saugumo politikos, ir veiklos išlaidos, reikalingos šių nuostatų įgyvendinimui, kai jos yra padengiamos iš biudžeto;
(b)
Europos atominės energijos bendrijos įplaukos ir išlaidos.
2. Biudžete įrašomos garantijos Sąjungos sudarytoms skolinimosi ir skolinimo operacijoms, įskaitant Europos finansinės padėties stabilizavimo priemonės ir mokėjimų balanso priemonės operacijas, pagal 49 straipsnio 1 dalies d punktą.
8 straipsnis
Konkrečios vieningumo ir biudžeto tikslumo principų taisyklės
1. Nedarant poveikio 83 straipsniui, jokios įplaukos negali būti renkamos ir jokios išlaidos negali būti daromos, jei jos nėra įrašytos į tam tikrą biudžeto eilutę.
2. Jokios išlaidos negali būti skiriamos arba leidžiamos viršijant nustatytus asignavimus.
3. Asignavimas negali būti įrašytas į biudžetą, jei jis nėra skirtas išlaidoms, kurios laikomos būtinomis.
4. Palūkanos, sukauptos už išankstinio finansavimo iš biudžeto mokėjimus, nėra mokėtinos Sąjungai, išskyrus atvejus, kai kitaip numatyta įgaliojimų perdavimo susitarimuose, išskyrus tuos susitarimus, sudarytus su trečiosiomis šalimis ar jų paskirtomis įstaigomis. Numatytais atvejais tokios palūkanos pakartotinai panaudojamos atitinkamam veiksmui, išskaičiuojamos iš mokėjimų prašymų pagal 23 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punktą arba susigrąžinamos.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias sukauptų palūkanų, gautų vykdant išankstinio finansavimo mokėjimus, apskaitos taisykles.
2 SKYRIUS
Metinio periodiškumo principas
9 straipsnis
Apibrėžtis
Į biudžetą įrašytus asignavimus leidžiama naudoti finansinius metus, kurie prasideda sausio 1 d. ir baigiasi gruodžio 31 d.
10 straipsnis
Asignavimų rūšis
1. Biudžetą sudaro diferencijuotieji asignavimai, kurie susideda iš įsipareigojimų asignavimų ir mokėjimų asignavimų, ir nediferencijuotieji asignavimai.
2. Įsipareigojimų asignavimus sudaro visų finansiniais metais prisiimtų teisinių įsipareigojimų suma, atsižvelgiant į 86 straipsnio 4 dalį ir 189 straipsnio 2 dalį.
3. Mokėjimų asignavimai apima mokėjimus, atliekamus vykdant finansiniais metais arba ankstesniais finansiniais metais prisiimtus teisinius įsipareigojimus.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys nedaro poveikio antros dalies I, IV ir VI antraštinių dalių specialioms nuostatoms ir nesudaro kliūčių galimybei bendrai paskirti asignavimus arba galimybei vykdyti biudžetinius įsipareigojimus kasmetinėmis išmokų dalimis.
11 straipsnis
Įplaukų ir asignavimų apskaita
1. Finansinių metų įplaukos įrašomos į tų finansinių metų sąskaitas, remiantis surinktomis tais finansiniais metais sumomis. Tačiau, vadovaujantis 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančiu Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (12), kitų finansinių metų sausio mėnesio nuosavi ištekliai gali būti išmokėti iš anksto.
2. Pridėtinės vertės mokesčio nuosavų išteklių, papildomų bendruoju nacionaliniu produktu paremtų išteklių ir bet kurių finansinių įnašų įrašus galima tikslinti, vadovaujantis Reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000.
3. Finansiniais metais leidžiami asignavimai turi būti naudojami tik tais finansiniais metais įsipareigotoms ir apmokėtoms išlaidoms padengti ir mokėtinoms sumoms, kurios yra reikalingos ankstesniųjų finansinių metų įsipareigojimams įvykdyti, padengti.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias finansinių metų asignavimų taisykles.
4. Įsipareigojimai įrašomi į sąskaitas remiantis teisiniais įsipareigojimais, įrašytais iki gruodžio 31 d. Išimties tvarka 86 straipsnio 4 dalyje nurodyti bendrieji biudžetiniai įsipareigojimai ir 189 straipsnio 2 dalyje nurodyti ir su trečiosiomis šalimis sudaryti susitarimai į sąskaitas įrašomi iki gruodžio 31 d. prisiimtų biudžetinių įsipareigojimų pagrindu.
5. Finansinių metų mokėjimai į sąskaitas įrašomi apskaitos pareigūno iki tų metų gruodžio 31 d. atliktų mokėjimų pagrindu.
6. Nukrypstant nuo 3, 4 ir 5 dalių Europos žemės ūkio garantijų fondo finansinių metų išlaidos į sąskaitas įrašomos pagal antros dalies I antraštinėje dalyje nustatytas taisykles.
12 straipsnis
Asignavimų paskyrimas įsipareigojimams
Į biudžetą įrašyti asignavimai gali būti paskiriami įsipareigojimams nuo sausio 1 d., kai tik galutinai priimamas biudžetas, išskyrus atvejus, kai numatyta kitaip antros dalies I ir VI antraštinėse dalyse.
13 straipsnis
Asignavimų panaikinimas ir perkėlimas į kitą laikotarpį
1. Asignavimai, nepanaudoti iki finansinių metų, į kuriuos jie buvo įrašyti, pabaigos, panaikinami.
Tačiau jie gali būti perkelti tik į kitus finansinius metus atitinkamos institucijos sprendimu, priimtu ne vėliau kaip iki vasario 15 d., pagal 2 ir 3 dalis arba jie gali būti automatiškai perkelti pagal 4 dalį.
2. Iki finansinių metų pabaigos dar nepaskirti diferencijuotieji įsipareigojimų asignavimai ir nediferencijuotieji asignavimai gali būti perkelti kaip:
a)
sumos, atitinkančios įsipareigojimų asignavimus arba nediferencijuotus asignavimus, susijusius su statybos projektais, kurių panaudojimo procedūros parengiamųjų etapų didžioji dalis yra užbaigta iki gruodžio 31 d. Tokios sumos gali būti panaudotos iki kitų metų kovo 31 d. arba kitų metų gruodžio 31 d. sumų, susijusių su statybų projektais, atveju;
b)
sumos, kurios pasidaro būtinos, kai teisės aktų leidėjas priima pagrindinį teisės aktą paskutiniame finansinių metų ketvirtyje ir Komisijai nespėja skirti tam tikslui numatytų asignavimų iki gruodžio 31 d.
3. Mokėjimų asignavimai gali būti perkelti į kitą laikotarpį sumoms, reikalingoms egzistuojantiems įsipareigojimams arba įsipareigojimams, susijusiems su į kitą laikotarpį perkeltais įsipareigojimų asignavimų mokėjimais, padengti, kai atitinkamose kitų finansinių metų biudžeto eilutėse numatytų asignavimų toms reikmėms nepakanka.
Atitinkama institucija pirma panaudoja einamiesiems metams nustatytus asignavimus, o perkeltų asignavimų nenaudoja tol, kol neišnaudoja pirmųjų.
4. Nediferencijuotieji asignavimai, atitinkantys iki finansinių metų pabaigos tinkamai prisiimtus įsipareigojimus, automatiškai perkeliami tik į kitus finansinius metus.
5. Iki kovo 15 d. atitinkama institucija informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie priimtą sprendimą į kitą laikotarpį perkelti asignavimus, pagal kiekvieną biudžeto eilutę nurodydama, kaip kiekvienam perkėlimui taikomi 2 ir 3 dalių kriterijai.
6. Nedarant poveikio 14 straipsniui, asignavimai, įrašyti į rezervą, ir asignavimai personalo išlaidoms neperkeliami. Taikant šį straipsnį personalo išlaidos apima institucijų, kurioms taikomi Tarnybos nuostatai, narių ir darbuotojų atlyginimus ir kitas išmokas.
7. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias asignavimų panaikinimo ir perkėlimo į kitą laikotarpį taisykles.
14 straipsnis
Asignuotųjų įplaukų perkėlimo taisyklės
21 straipsnyje nurodytų asignuotųjų įplaukų bei nepanaudotų ir gruodžio 31 d. turimų asignavimų, susidariusių iš tokių įplaukų, perkėlimas atliekamas laikantis šių taisyklių:
a)
išorės asignuotosios įplaukos perkeliamos automatiškai ir visiškai panaudojamos iki tol, kol įvykdomos visos su programa arba veiksmu susijusios operacijos, kuriems jos skirtos. Išorės asignuotosios įplaukos, gautos praėjusiais programos arba veiksmo metais, gali būti panaudotos pirmaisiais tolesnės programos arba veiksmo metais;
b)
vidaus asignuotąsias įplaukas galima perkelti į kitą laikotarpį tik vieniems metams, išskyrus vidaus asignuotąsias įplaukas, apibrėžtas 21 straipsnio 3 dalies g punkte, kurios perkeliamos automatiškai.
15 straipsnis
Asignavimų panaikinimas
Nedarant poveikio 178 ir 182 straipsniams, tais atvejais, kai įsipareigojimai panaikinami kitais finansiniais metais, einančiais po finansinių metų, kuriais asignavimai buvo įrašyti į biudžetą, dėl tos priežasties, kad veiksmai, kuriems jie buvo numatyti, nebuvo visiškai arba iš dalies įgyvendinti, atitinkami asignavimai atšaukiami.
16 straipsnis
Taisyklės, taikytinos pavėluotai priėmus biudžetą
1. Jei finansinių metų pradžioje biudžetas dar nėra galutinai priimtas, taikom SESV 315 straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyta procedūra (laikinųjų dvyliktųjų dalių režimas). Įsipareigojimai ir mokėjimai gali būti atliekami laikantis šio straipsnio 2 dalyje nurodytų apribojimų.
2. Galima nustatyti kiekvieno skyriaus įsipareigojimus, ne didesnius kaip ankstesnių finansinių metų atitinkamo skyriaus visų asignavimų, kurie buvo patvirtinti, ketvirtoji dalis, pridedant vieną dvyliktąją už kiekvieną praėjusį mėnesį.
Biudžeto projekte numatyta asignavimų riba neviršijama.
Mokėjimus galima atlikti kas mėnesį pagal kiekvieną skyrių, neviršijant ankstesnių finansinių metų atitinkamo skyriaus patvirtintų asignavimų vienos dvyliktosios dalies. Tačiau ta suma negali viršyti biudžeto projekto tame pačiame skyriuje numatytų asignavimų vienos dvyliktosios dalies.
3. Ankstesnių finansinių metų atitinkamo skyriaus patvirtinti asignavimai, kaip nurodyta 1 ir 2 dalyse, suprantami kaip biudžete, įskaitant taisomuosius biudžetus, pripažinti asignavimai ir pakoreguoti pagal perkėlimus, atliktus tais finansiniais metais.
4. Jei to reikia Sąjungos veiksmui tęsti ir valdymo poreikiams tenkinti, Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, kvalifikuota balsų dauguma gali leisti viršyti įsipareigojimus ir mokėjimus, kuriuos automatiškai galima naudoti pagal 1 ir 2 dalis, viršijant vieną laikinąją dvyliktąją dalį, bet neviršijant keturių laikinųjų dvyliktųjų dalių, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus. Ji nedelsdama Europos Parlamentui perduoda sprendimą suteikti leidimą.
Sprendimas įsigalioja praėjus 30 dienų po jo priėmimo, nebent Europos Parlamentas:
a)
jį sudarančių narių balsų dauguma nusprendžia tas išlaidas per tą laikotarpį sumažinti, tokiu atveju Komisija pateikia naują pasiūlymą; arba
b)
informuoja Tarybą ir Komisiją, kad nepageidauja sumažinti šių išlaidų, tokiu atveju sprendimas įsigalioja prieš baigiantis 30 dienų laikotarpiui.
Papildomos dvyliktosios dalys skiriamos visos ir nedalijamos.
5. Jei konkrečiam skyriui keturių pagal 4 dalį skirtų laikinų dvyliktųjų dalių nepakanka išlaidų, kurios yra būtinos Sąjungos veiksmų, kuriems taikomas atitinkamas skyrius, tęstinumo pertrūkiui išvengti, išimties tvarka gali būti duotas leidimas viršyti asignavimų sumą, įrašytą į buvusių finansinių metų biudžeto atitinkamą skyrių. Europos Parlamentas ir Taryba sprendžia 4 dalyje nustatyta tvarka. Tačiau jokiu atveju negalima viršyti bendros visų asignavimų sumos, numatytos ankstesnių finansinių metų biudžete arba pasiūlytame biudžeto projekte.
3 SKYRIUS
Subalansuotumo principas
17 straipsnis
Apibrėžtis ir taikymo sritis
1. Įplaukos ir mokėjimų asignavimai turi būti subalansuoti.
2. Sąjunga ir 208 straipsnyje nurodytos Sąjungos įstaigos negali imti paskolų pagal biudžeto struktūrą.
18 straipsnis
Finansinių metų likutis
1. Kiekvienų finansinių metų likutis įrašomas į kitų finansinių metų biudžetą kaip įplaukos perviršio atveju arba kaip mokėjimų asignavimai deficito atveju.
2. Apskaičiuota tokių įplaukų arba mokėjimų asignavimų suma įrašoma į biudžetą biudžetinės procedūros metu ir taisomajame rašte, kuris pateikiamas pagal 39 straipsnį. Apskaičiuota suma parengiama pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000.
3. Pateikus kiekvienų finansinių metų laikinąsias ataskaitas, bet koks neatitikimas tarp tų ataskaitų ir apskaičiuotųjų sumų įrašomas į kitų finansinių metų biudžetą parengiant taisomąjį biudžetą, skirtą tik tam neatitikimui. Tokiu atveju Komisija pateikia taisomojo biudžeto projektą tuo pačiu metu Europos Parlamentui ir Tarybai per 15 dienų nuo laikinųjų ataskaitų pateikimo dienos.
4 SKYRIUS
Apskaitos vieneto principas
19 straipsnis
Euro naudojimas
1. Daugiametė finansinė programa ir biudžetas sudaromi ir vykdomi eurais, sąskaitos pateikiamos eurais. Tačiau pinigų srautų, nurodytų 68 straipsnio 1 dalyje, tikslais apskaitos pareigūnas, o avansinių sąskaitų atveju - avansinių lėšų administratoriai, Komisijos ir EIVT administracinio valdymo reikmėms - atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas įgaliojamas vykdyti operacijas kitomis valiutomis, kaip nustatyta deleguotuose aktuose, priimtuose pagal šį reglamentą.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias euro ir kitų valiutų keitimo kurso taisykles.
5 SKYRIUS
Universalumo principas
20 straipsnis
Apibrėžtis ir taikymo sritis
Nedarant poveikio 21 straipsniui, visos įplaukos padengia visus mokėjimų asignavimus. Nedarant poveikio 23 straipsniui, visos įplaukos ir išlaidos įrašomos, netikslinant jų viena kitos atžvilgiu.
21 straipsnis
Asignuotosios įplaukos
1. Išorės asignuotosios įplaukos ir vidaus asignuotosios įplaukos naudojamos specialioms išlaidoms padengti.
2. Išorės asignuotąsias įplaukas sudaro:
a)
valstybių narių finansiniai įnašai pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 skirti tam tikroms mokslinių tyrimų programoms;
b)
valstybių narių ir trečiųjų šalių, įskaitant abiem atvejais valstybines agentūras, subjektų arba fizinių asmenų finansiniai įnašai tam tikriems išorės pagalbos projektams arba programoms, kuriuos finansuoja Sąjunga ir jų vardu valdo Komisija;
c)
palūkanos už indėlius ir baudos, numatytos 1997 m. liepos 7 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1467/97 dėl perviršinio deficito procedūros pagreitinimo ir paaiškinimo (13);
d)
įplaukos, paskirtos konkrečiam tikslui, tokios kaip fondų pajamos, subsidijos, dovanos ir testamentu paliktas turtas, įskaitant kiekvienai konkrečiai institucijai paskirtas įplaukas;
e)
trečiųjų šalių arba Sąjungai nepriklausančių įstaigų finansiniai įnašai į Sąjungos veiklą, nenumatyti b punkte;
f)
181 straipsnio 2 dalyje ir 183 straipsnio 2 dalyje nurodytos asignuotosios įplaukos;
g)
3 dalyje nurodytos vidaus asignuotosios įplaukos, papildančios šioje dalyje nurodytas kitas įplaukas.
3. Vidaus asignuotąsias įplaukas sudaro:
a)
iš trečiųjų šalių už jų prašymu pateiktas prekes, suteiktas paslaugas arba atliktą darbą gautos įplaukos;
b)
įplaukos, gautos už parduotas transporto priemones, įrangą, prietaisus, medžiagas ir mokslinius bei techninius aparatus, kurie keičiami kitais arba šalinami iš apyvartos visiškai nurašius jų buhalterinę vertę;
c)
įplaukos iš grąžinamų neteisingai išmokėtų sumų pagal 80 straipsnį;
d)
įplaukos, gautos iš palūkanų, gaunamų iš išankstinio finansavimo mokėjimų, pagal 8 straipsnio 4 dalį;
e)
įplaukos už kitiems departamentams, institucijoms arba įstaigoms pateiktas prekes, suteiktas paslaugas ir atliktą darbą, įskaitant institucijos, kitų institucijų arba įstaigų atlyginamus jų vardu išmokėtus komandiruotpinigius;
f)
gautos draudimo išmokos;
g)
nuomojant patalpas gautos įplaukos;
h)
įplaukos iš leidinių ir filmų, įskaitant leidinius elektronine forma, pardavimo;
i)
finansinėms priemonėms grąžinamos sumos pagal 140 straipsnio 6 dalį;
j)
įplaukos iš tolesnio mokesčių kompensavimo pagal 23 straipsnio 3 dalies b punktą.
4. Pagrindiniu teisės aktu taip pat galima skirti įplaukas tam tikriems išlaidų punktams. Jeigu pagrindiniame teisės akte nenumatyta kitaip, tokios įplaukos yra vidaus asignuotosios įplaukos.
5. Biudžete yra įrašytos eilutės, skirtos išorės asignuotosioms įplaukoms ir vidaus asignuotosioms įplaukoms, ir visais įmanomais atvejais nurodoma suma.
Į biudžeto projektą gali būti įtraukta tik tokio dydžio asignuotųjų įplaukų suma, dėl kurios neabejojama biudžeto projekto sudarymo dieną.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį dėl išorės ir vidaus asignuotųjų įplaukų nustatymo ir atitinkamų asignavimų skyrimo sistemos, kuriuose apibrėžiamos su valstybių narių įnašais į mokslinių tyrimų programas susijusios taisyklės. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį dėl įplaukų iš pagal SESV 126 straipsnio 11 dalį skirtų baudų ir dėl asignuotųjų įplaukų, gautų ELPA šalims dalyvaujant tam tikrose Sąjungos programose.
22 straipsnis
Dovanojamas turtas
1. Komisija gali priimti bet kokį Sąjungai dovanojamą turtą, tokį kaip fondai, subsidijos, dovanos ir testamentu paliekamas turtas.
2. Priimant 50 000 EUR ar didesnės vertės dovanojamą turtą, su kuriuo yra susijusios finansinės išlaidos, įskaitant vėlesnes išlaidas, viršijančios 10 % dovanojamo turto vertės, būtina gauti Europos Parlamento ir Tarybos leidimą, dėl kurio abi institucijos nusprendžia per du mėnesius nuo Komisijos prašymo gavimo datos. Jei per tą laiką nepareiškiama jokių prieštaravimų, Komisija pati priima galutinį sprendimą dėl dovanojamo turto priėmimo.
2a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias Sąjungai dovanojamo turto priėmimo taisykles.
23 straipsnis
Atskaitymų ir valiutos keitimo kursų tikslinimo taisyklės
1. Iš mokėjimo prašymų, kurie paskui bus perduoti grynajai sumai apmokėti, gali būti išskaitoma:
a)
baudos, paskirtos viešųjų pirkimų sutarčių šalims arba naudos gavėjams;
b)
nuolaidos, grąžinimai ir kompensacijos pagal atskiras sąskaitas ir išlaidų ataskaitas;
c)
palūkanos, gautos vykdant išankstinio finansavimo mokėjimus;
d)
skirtumas, susidaręs dėl netinkamai išmokėtų sumų.
Pirmos pastraipos d punkte nurodytas skirtumas, susidaręs dėl netinkamai išmokėtų sumų, gali būti tiesiogiai išskaitomas iš naujo tarpinio mokėjimo arba likučių išmokėjimo tam pačiam gavėjui pagal tą patį skyrių, straipsnį ir už tuos pačius finansinius metus, kuriais buvo išmokėta per didelė suma.
Pirmos pastraipos c ir d punktuose nurodytiems išskaitymams taikomos Sąjungos apskaitos taisyklės.
2. Sąjungai suteiktų produktų arba paslaugų kaina, į kurią įeina mokesčiai, kuriuos pagal Protokolą dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų grąžina valstybės narės, įskaitoma į biudžetą suma be mokesčių.
3. Sąjungai suteiktų produktų arba paslaugų kaina, į kurią įeina mokesčiai, kuriuos grąžina trečiosios šalys, remdamosi atitinkamais susitarimais, gali būti įskaitoma į biudžetą:
a)
suma be mokesčių; arba
b)
suma su mokesčiais. Tokiu atveju vėliau kompensuoti mokesčiai traktuojami kaip vidaus asignuotosios įplaukos.
4. Biudžetą galima tikslinti, atsiradus valiutų skirtumams biudžeto vykdymo metu. Galutinis teigiamas arba neigiamas rezultatas įrašomas į metų likutį.
5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su susigrąžinamų mokesčių sąskaitomis.
6 SKYRIUS
Konkretumo principas
24 straipsnis
Bendrosios nuostatos
Asignavimai paskiriami konkretiems tikslams pagal antraštinę dalį ir skyrių. Skyriai toliau dalijami į straipsnius ir punktus.
25 straipsnis
Kitų nei Komisija institucijų atliekami perkėlimai
1. Visos institucijos, išskyrus Komisiją, gali perkelti asignavimus savo biudžeto skirsnyje:
a)
iš vienos antraštinės dalies į kitą ne daugiau kaip 10 % asignavimų tiems metams, kurie nurodyti eilutėje, iš kurios perkeliami asignavimai;
b)
iš vieno skyriaus į kitą ir iš vieno straipsnio į kitą be apribojimų.
2. Likus trims savaitėms iki 1 dalyje nurodytų asignavimų perkėlimų, institucijos apie savo ketinimus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Jei per šį laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba nurodo tinkamai pagrįstas priežastis, taikoma 27 straipsnyje nustatyta tvarka.
3. Visos institucijos, išskyrus Komisiją, gali pasiūlyti Europos Parlamentui ir Tarybai tos institucijos biudžeto skirsnyje perkelti asignavimus iš vienos antraštinės dalies į kitą viršijant 10 % asignavimų tiems finansiniams metams, kurie nurodyti eilutėje, iš kurios perkeliami asignavimai. Tokiems asignavimų perkėlimams taikoma 27 straipsnyje nustatyta tvarka.
4. Visos institucijos, išskyrus Komisiją, gali savo biudžeto skirsnyje perkelti asignavimus iš vieno straipsnio į kitą iš anksto nepranešdamos Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias kitų nei Komisija institucijų perkėlimo procentų apskaičiavimo taisykles.
26 straipsnis
Komisijos atliekami perkėlimai
1. Komisija jai skirtame biudžeto skirsnyje gali savarankiškai:
a)
perkelti asignavimus kiekviename skyriuje;
b)
perkelti asignavimus personalo ir administracinėms išlaidoms, kurios yra bendros kelioms antraštinėms dalims, iš vienos antraštinės dalies į kitą, neviršydama 10 % asignavimų tiems metams, kurie nurodyti eilutėje, iš kurios perkeliama, ir neviršydama 30 % asignavimų tiems metams, kurie nurodyti eilutėje, į kurią perkeliama;
c)
perkelti asignavimus veiklos išlaidoms iš vieno skyriaus į kitą toje pačioje antraštinėje dalyje, neviršydama 10 % asignavimų tiems finansiniams metams, nurodytiems eilutėje, iš kurios perkeliama.
Likus trims savaitėms iki pirmos pastraipos b punkte nurodytų asignavimų perkėlimų, Komisija apie savo ketinimus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Jei per šį laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba nurodo tinkamai pagrįstas priežastis, taikoma 27 straipsnyje nustatyta tvarka.
Taikant išimtį antrai pastraipai per paskutinius du finansinių metų mėnesius Komisija gali savarankiškai perkelti asignavimus personalo, išorės darbuotojų ir kitų tarnautojų išlaidoms iš vienos antraštinės dalies į kitą, neviršydama 5 % visų tų metų asignavimų. Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai per dvi savaites nuo sprendimo dėl tų perkėlimų priėmimo.
2. Komisija gali priimti sprendimus dėl šių asignavimų perkėlimo jai skirtame biudžeto skirsnyje iš vienos antraštinės dalies į kitą, jeigu ji iš karto praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie savo sprendimą:
a)
perkelti asignavimus iš 46 straipsnyje nurodytos antraštinės dalies „Atidėjiniai“, kur nustatoma vienintelė rezervo panaudojimo sąlyga - priimti pagrindinį teisės aktą pagal SESV 294 straipsnį;
b)
tinkamai pagrįstais išimtiniais atvejais, kai tarptautinės humanitarinės nelaimės ir krizės įvyksta po finansinių metų gruodžio 1 d., perkelti nepanaudotus daugiametės finansinės programos 4 išlaidų kategorijos biudžeto antraštinėse dalyse nurodytus einamųjų finansinių metų biudžeto asignavimus į biudžeto antraštines dalis, susijusias su pagalba krizių valdymui ir humanitarinės pagalbos operacijomis.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias Komisijos vidaus perkėlimų procentų apskaičiavimo taisykles ir prašymų perkelti lėšas priežastis.
27 straipsnis
Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami institucijų pasiūlymai dėl perkėlimų
1. Kiekviena institucija pateikia savo pasiūlymus dėl perkėlimų vienu metu Europos Parlamentui ir Tarybai.
2. Sprendimus dėl asignavimų perkėlimo, numatytus šio straipsnio 3-6 dalyse, priima Europos Parlamentas ir Taryba, išskyrus atvejus, kai antros dalies I antraštinėje dalyje yra numatyta kitaip.
3. Išskyrus skubos atvejus, Europos Parlamentas ir Taryba, pastaroji spręsdama kvalifikuota balsų dauguma, sprendimą dėl kiekvieno pasiūlymo dėl perkėlimo priima per šešias savaites nuo tos dienos, kai abi institucijos gavo pasiūlymą.
4. Pasiūlymui dėl perkėlimo pritariama, jeigu per šešių savaičių laikotarpį įvyksta bet kuris iš šių atvejų:
a)
jam pritaria Europos Parlamentas ir Taryba;
b)
jam pritaria Europos Parlamentas arba Taryba, o kita institucija nesiima veiksmų;
c)
Europos Parlamentas ir Taryba nesiima veiksmų arba nepriima sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas pasiūlymas dėl perkėlimo arba jis atmetamas.
5. 3 dalyje nurodytas šešių savaičių laikotarpis sutrumpinamas iki trijų savaičių, nebent Europos Parlamentas arba Taryba paprašo kitaip, jeigu:
a)
perkeliama suma sudaro mažiau kaip 10 % eilutės, iš kurios atliekamas perkėlimas, sumos ir neviršija 5 000 000 EUR;
b)
perkeliami tik mokėjimų asignavimai ir visa perkėlimo suma neviršija 100 000 000 EUR.
6. Jeigu Europos Parlamentas arba Taryba iš dalies pakeitė perkėlimo sumą, o kita institucija jį patvirtino arba nesiėmė veiksmų, arba jeigu Europos Parlamentas ir Taryba iš dalies pakeitė perkėlimo sumą, patvirtinta laikoma mažesnė iš dviejų sumų, nebent atitinkama institucija atsiimtų pasiūlymą dėl perkėlimo.
28 straipsnis
Specialios perkėlimo taisyklės
1. Asignavimai gali būti perkelti tik į biudžeto eilutes, į kurias biudžete leidžiama įrašyti asignavimus arba kuriose yra simbolinis įrašas „pro memoria“.
2. Asignavimai, atitinkantys asignuotąsias įplaukas, gali būti perkelti tik tuo atveju, jei tokios įplaukos naudojamos tai paskirčiai, kuriai jos yra numatytos.
29 straipsnis
Perkėlimai, kuriems taikomos specialiosios nuostatos
1. Asignavimų perkėlimams biudžeto antraštinėse dalyse, skirtose Europos žemės ūkio garantijų fondui, struktūriniams fondams, Sanglaudos fondui, Europos žuvininkystės fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir moksliniams tyrimams, taikomos specialios antros dalies I, II ir III antraštinių dalių nuostatos.
2. Sprendimus dėl asignavimų perkėlimų, kuriais leidžiama panaudoti neatidėliotinos pagalbos rezervą, priima Europos Parlamentas ir Taryba remdamiesi Komisijos pasiūlymu. Atskiras pasiūlymas pateikiamas dėl kiekvieno veiksmo susidarius ekstremaliai padėčiai.
Šioje dalyje taikoma 27 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatyta tvarka. Jei Europos Parlamentas ir Taryba nepritaria Komisijos pasiūlymui ir nėra surandama bendra pozicija dėl šio rezervo panaudojimo, jie susilaiko nuo veiksmų dėl Komisijos pasiūlymo dėl perkėlimo.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su prašymais perkelti lėšas iš neatidėliotinos pagalbos rezervo.
7 SKYRIUS
Patikimo finansų valdymo principas
30 straipsnis
Ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principai
1. Asignavimai naudojami laikantis patikimo finansų valdymo principo, tai yra laikantis ekonomiškumo, veiksmingumo ir efektyvumo principų.
2. Ekonomiškumo principu reikalaujama, kad institucijoms jų veiklos vykdymui reikalingi ištekliai būtų prieinami reikiamu laiku, pakankamo dydžio ir kokybės bei geriausia kaina.
Veiksmingumo principas reiškia siekti geriausio panaudotų išteklių ir pasiektų rezultatų santykio.
Efektyvumo principas - tai konkrečių nustatytų tikslų įvykdymas ir planuotų rezultatų pasiekimas.
3. Visiems biudžete numatytiems veiklos sektoriams nustatomi konkretūs, išmatuojami, pasiekiami, svarbūs ir nurodyto laikotarpio tikslai. Tų tikslų vykdymas stebimas pagal kiekvienos veiklos rodiklius, o lėšas naudojančios institucijos Europos Parlamentui ir Tarybai teikia informaciją, nurodytą 38 straipsnio 3 dalies e punkte. Ta formacija teikiama kasmet ne vėliau kaip kartu su biudžeto projekto dokumentais.
4. Siekdamos tobulinti sprendimų priėmimą, institucijos atlieka ex ante ir ex post vertinimus, laikydamosi Komisijos pateiktų nuorodų. Atliekami visų programų ir veiklos, susijusios su didelėmis išlaidomis, vertinimai, o vertinimo rezultatai pateikiami Europos Parlamentui, Tarybai ir lėšas naudojančioms administracinės valdžios institucijoms.
4a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias ex ante, laikotarpio vidurio ir ex post vertinimų taisykles.
31 straipsnis
Privaloma finansinė pažyma
1. Kartu su bet kuriuo pasiūlymu arba iniciatyva, kuriuos Komisija, Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) arba valstybė narė teikia teisėkūros institucijai ir kurie gali turėti įtakos biudžetui, įskaitant etatų skaičiaus pakeitimus, pateikiama finansinė pažyma ir ex ante vertinimas, numatytas 30 straipsnio 4 dalyje.
Kartu su teisėkūros institucijai pateikto pasiūlymo arba iniciatyvos pakeitimu, kuris gali turėti apčiuopiamą poveikį biudžetui, įskaitant etatų skaičiaus pasikeitimus, pateikiama pakeitimą siūlančios institucijos parengta finansinė pažyma.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su finansinės pažymos reikalavimais.
2. Biudžetinės procedūros metu Komisija pateikia būtiną informaciją, kad būtų galima palyginti reikalingus asignavimus su finansinėje pažymoje pateiktomis pradinėmis prognozėmis, atsižvelgiant į teisėkūros institucijai pateikto pasiūlymo arba iniciatyvos svarstymo eigą.
3. Siekiant sumažinti sukčiavimo ir pažeidimų riziką, 1 dalyje nurodytoje finansinėje pažymoje pateikiama informacija apie parengtą vidaus kontrolės sistemą, kontrolės, atliktos taikant tokias sistemas, sąnaudų ir naudos vertinimą, numatomo klaidų rizikos lygio vertinimą, taip pat informacija apie esamas ir planuojamas sukčiavimo prevencijos ir apsaugos nuo sukčiavimo priemones.
Tokioje analizėje atsižvelgiama į tikėtiną klaidų mastą ir rūšį, taip pat į konkrečias atitinkamos politikos srities sąlygas ir jai taikomas taisykles.
32 straipsnis
Biudžeto vykdymo vidaus kontrolė
1. Biudžetas vykdomas taikant efektyvią ir veiksmingą vidaus kontrolę, atitinkančią kiekvieną vykdymo metodą, atsižvelgiant į atitinkamas konkretiems sektoriams taikomas taisykles.
2. Biudžeto vykdymo tikslais vidaus kontrolė apibrėžiama kaip procesas, taikomas visais valdymo lygiais, kurio paskirtis - patikimai užtikrinti šių tikslų įgyvendinimą:
a)
operacijų efektyvumo, veiksmingumo ir ekonomiškumo;
b)
ataskaitų teikimo patikimumo;
c)
turto ir informacijos apsaugos;
d)
sukčiavimo ir pažeidimų prevencijos, nustatymo, ištaisymo ir tolesnių su tokiu sukčiavimu ir pažeidimais susijusių veiksmų;
e)
tinkamo rizikos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu, valdymo atsižvelgiant į daugiametį programų ir atitinkamų mokėjimų pobūdį.
3. Veiksminga vidaus kontrolė grindžiama geriausia tarptautine praktika ir visų pirma apima:
a)
užduočių atskyrimą;
b)
tinkamą rizikos valdymą ir kontrolės strategiją, įskaitant kontrolę gavėjo lygmeniu;
c)
interesų konfliktų vengimą;
d)
tinkamą audito seką ir duomenų vientisumą duomenų sistemose;
e)
veiklos stebėsenos ir tolesnių priemonių nustačius vidaus kontrolės trūkumus ir išimtis taikymo procedūras;
f)
periodinį patikimo vidaus kontrolės sistemos veikimo vertinimą.
4. Veiksminga vidaus kontrolė grindžiama šiais elementais:
a)
tinkamo rizikos valdymo ir kontrolės strategijos, koordinuojamos tarp atitinkamų kontrolės grandinės dalyvių, įgyvendinimu;
b)
atliktos kontrolės rezultatų prieinamumu visiems atitinkamiems kontrolės grandinės dalyviams;
c)
kai tinkama, rėmimusi valdymo deklaracijomis ir nepriklausomomis audito nuomonėmis, jei susijusios veiklos kokybė yra tinkama ir priimtina ir jei ji buvo vykdoma vadovaujantis standartais, dėl kurių buvo susitarta;
d)
savalaikiu taisomųjų priemonių, įskaitant, jei tinkama, atgrasomąsias nuobaudas, taikymu;
e)
aiškiais ir nedviprasmiais teisės aktais, kuriais grindžiama politika;
f)
kartotinės kontrolės panaikinimu;
g)
kontrolės ekonominės naudos gerinimu.
5. Jei įgyvendinimo laikotarpiu klaidų lygis nuolat išlieka didelis, Komisija nustato kontrolės sistemos trūkumus, išnagrinėja galimų taisomųjų priemonių sąnaudas ir naudą ir imasi arba siūlo atitinkamus veiksmus, pvz., supaprastina taikomas nuostatas, patobulina kontrolės sistemą ir pertvarko programą arba įgyvendinimo sistemą.
33 straipsnis
Ekonomiškai efektyvios kontrolės sistemos
Pristatydama persvarstytus arba naujus pasiūlymus, Komisija įvertina kontrolės sistemų išlaidas ir naudą, taip pat klaidų rizikos lygį, kaip nurodyta 31 straipsnio 3 dalyje.
8 SKYRIUS
Skaidrumo principas
34 straipsnis
Ataskaitų rinkinio, biudžeto ir kitų ataskaitų paskelbimas
1. Biudžetas sudaromas ir vykdomas ir ataskaitos pateikiamos laikantis skaidrumo principo.
2. Europos Parlamento pirmininkas užtikrina, kad galutinai priimtas biudžetas ir bet kuris taisomasis biudžetas būtų paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Biudžetai paskelbiami per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią paskelbiama, kad jie galutinai priimti.
Konsoliduotosios metinės ataskaitos ir kiekvienos institucijos parengta biudžeto ir finansų valdymo ataskaita skelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias preliminaraus biudžeto paskelbimo taisykles.
35 straipsnis
Informacijos apie gavėjus ir kitos informacijos paskelbimas
1. Informacija apie skolinimosi ir skolinimo trečiosioms šalims operacijas, vykdomas pagal Sąjungos sudarytas sutartis, pateikiama biudžeto priede.
2. Komisija tinkamu būdu ir laiku pateikia informaciją apie gavėjus, taip pat biudžeto lėšomis finansuojamų priemonių pobūdį ir tikslą, kai pastarasis vykdomas tiesiogiai pagal 58 straipsnio 1 dalies a punktą, bei informaciją apie gavėjus, pateiktą subjektų, kuriems pavestos biudžeto vykdymo užduotys pagal kitus vykdymo metodus.
Pirmoje pastraipoje nustatyta pareiga taip pat taikoma kitoms institucijoms atsižvelgiant į jų gavėjus.
3. Ši informacija pateikiama deramai laikantis konfidencialumo ir saugumo reikalavimų, visų pirma asmens duomenų apsaugos reikalavimo.
Fizinių asmenų atveju turėtų būti skelbiamas tik gavėjo vardas, pavardė ir vietovė, paskirta suma ir dotacijos tikslas. Tų duomenų atskleidimas grindžiamas atitinkamais kriterijais, kaip antai dotacijų skyrimo periodiškumas, jų tipas ar svarba. Paskelbtų duomenų atskleidimo kriterijai ir jų išsamumo lygis nustatomi atsižvelgiant į sektoriaus specifiškumą ir į kiekvieną vykdymo metodą.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su informacijos apie gavėjus skelbimu. Prireikus atitinkamose konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse apibrėžiamas išsamumo lygis ir kriterijai.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
BIUDŽETO SUDARYMAS IR STRUKTŪRA
1 SKYRIUS
Biudžeto sudarymas
36 straipsnis
Įplaukų ir išlaidų sąmatos
1. Kiekviena kita nei Komisija institucija parengia savo įplaukų ir išlaidų sąmatą, kurią perduoda Komisijai ir tuo pačiu metu Europos Parlamentui ir Tarybai susipažinti iki kiekvienų metų liepos 1 d.
2. Vyriausiasis įgaliotinis konsultuojasi su už vystymosi politiką, kaimynystės politiką, tarptautinį bendradarbiavimą, humanitarinę pagalbą ir krizių valdymą atsakingais Komisijos nariais klausimais, susijusiais su jų atsakomybės sritimis.
3. Komisija parengia savo sąmatas, kurias ji taip pat pateikia iš karto, kai jos patvirtinamos, Europos Parlamentui ir Tarybai.
Rengdama savo sąmatas, Komisija naudojasi 37 straipsnyje nurodyta informacija.
37 straipsnis
208 straipsnyje nurodytų įstaigų biudžeto sąmata
Iki kiekvienų metų kovo 31 d. kiekviena 208 straipsnyje nurodyta įstaiga, vadovaudamasi savo steigimo dokumentu, Komisijai, Europos Parlamentui ir Tarybai perduoda savo įplaukų ir išlaidų sąmatą, įskaitant savo etatų planą, taip pat savo darbo programos projektą.
38 straipsnis
Biudžeto projektas
1. Komisija biudžeto projekto pasiūlymą Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia iki tų metų, po kurių tas biudžetas turi būti vykdomas, rugsėjo 1 d. Ji tą pasiūlymą taip pat perduoda nacionaliniams parlamentams susipažinti.
Biudžeto projekte išdėstoma bendroji Sąjungos įplaukų ir išlaidų suvestinė ir konsoliduojamos 36 straipsnyje nurodytos sąmatos. Į jį taip pat gali būti įtraukiamos kitokios negu institucijų parengtos sąmatos.
Biudžeto projektui taikoma 44-49 straipsniuose nurodyta struktūra ir pateikimas.
Prieš kiekvieną biudžeto projekto skirsnį pateikiamas atitinkamos institucijos parengtas įvadas.
Komisija parengia bendrą biudžeto projekto įvadą. Bendrą įvadą sudaro finansinės lentelės, kuriose pateikiami pagrindiniai duomenys pagal antraštines dalis ir pagrindžiami vienų finansinių metų asignavimų pokyčiai, palyginti su kitų metų asignavimo pokyčiais, pagal daugiametės finansinės programos išlaidų kategorijas.
2. Siekiant pateikti tikslesnes ir patikimesnes prognozes dėl galiojančių teisės aktų ir svarstomų pasiūlymų dėl teisės aktų poveikio biudžetui, Komisija prie biudžeto projekto prideda ateinančių metų finansinio programavimo dokumentą.
Priėmus biudžeto projektą, finansinis programavimas atnaujinamas, siekiant įtraukti biudžetinės procedūros rezultatus ir bet kokius kitus svarbius sprendimus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias finansinio programavimo taisykles.
3. Prie biudžeto projekto Komisija prideda:
a)
prireikus, priežastis, dėl kurių biudžeto projekte pateiktos kitokios negu institucijų parengtos sąmatos;
b)
bet kokius darbinius dokumentus, kurie, jos nuomone, yra naudingi atsižvelgiant į institucijų etatų planus ir įnašus, kuriuos Komisija teikia 208 straipsnyje nurodytoms įstaigoms ir Europos mokykloms; visuose darbiniuose dokumentuose, į kuriuos įtraukiamas naujausias patvirtintas etatų planas, pateikiama:
i)
visi Sąjungos, įskaitant teisiškai savarankiškus jos organizacinius padalinius, įdarbinti darbuotojai išdėstyti pagal sutarties rūšį,
ii)
politikos, kurios laikomasi etatų ir išorės personalo, taip pat lyčių pusiausvyros atžvilgiu, paaiškinimas,
iii)
faktiškai užimtų etatų skaičius metų, kuriais pateikiamas biudžeto projektas, pradžioje nurodant etatų paskirstymą pagal kategorijas ir administracinius vienetus,
iv)
etatų sąrašas pagal politikos sritį,
v)
pradinis numatytas viso darbo laiko ekvivalentų skaičius, remiantis patvirtintais asignavimais, pagal kiekvieną išorės darbuotojų kategoriją, taip pat asmenų, kurie faktiškai dirba metų, kuriais pateikiamas biudžeto projektas, pradžioje, skaičius nurodant jų pasiskirstymą pagal pareigų grupę ir atitinkamai pagal lygius.
c)
darbinį dokumentą dėl planuojamo finansinių metų asignavimų vykdymo ir dėl neįvykdytų įsipareigojimų, dėl 208 straipsnyje nurodytų įstaigų ir Europos mokyklų bei bandomųjų projektų ir parengiamųjų veiksmų;
d)
kai tai susiję su tarptautinių organizacijų finansavimu, darbinį dokumentą, kuriame pateikiama:
i)
visų įnašų, suskirstytų pagal Sąjungos programas ar fondus ir tarptautines organizacijas, suvestinė;
ii)
paaiškinimas, kodėl Sąjungai parankiau finansuoti šias tarptautines organizacijas, o ne veikti tiesiogiai;
e)
veiklos ataskaitas arba kitus svarbius dokumentus, kuriuose nurodyta:
i)
informacija apie visų įvairioms veiklos sritims anksčiau nustatytų konkrečių, pamatuojamų, pasiekiamų, svarbių ir savalaikių tikslų įgyvendinimą bei naujus rodikliais matuojamus tikslus,
ii)
visapusiškas pagrindimas, įskaitant sąnaudų ir naudos santykiu grindžiamą analizę dėl siūlomų asignavimų dydžio pakeitimų,
iii)
aiškus intervencijos Sąjungos lygmeniu pagrindas laikantis, inter alia, subsidiarumo principo,
iv)
informacija apie praėjusių metų veiklos įgyvendinimo rodiklius ir einamųjų metų veiklos įgyvendinimo rodiklius,
v)
jei tai svarbu biudžeto pokyčiams, vertinimo rezultatų santrauka,
vi)
informacija apie apdovanojimus, kurių vieneto vertė 1 000 000 EUR arba didesnė;
f)
tolesnių finansinių metų mokėjimų tvarkaraščio suvestinė, kuria remiantis siekiama įgyvendinti ankstesniais finansiniais metais prisiimtus biudžeto įsipareigojimus.
4. Jei Komisija biudžeto vykdymą patiki viešojo ir privačiojo sektorių partnerystėms, prie biudžeto projekto pridedamas darbinis dokumentas, kuriame pateikiama:
a)
metinė egzistuojančių VPP veiklos praėjusiais finansiniais metais ataskaita, įskaitant informaciją apie subjektų, kuriems patikėta vykdyti veiksmus, teisinį statusą ir akcininkus pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto vii papunktį,
b)
tiems finansiniams metams, su kuriais susijęs biudžeto projektas, nustatyti tikslai, nurodant visus konkrečius biudžeto lėšų, skirtų šiam tikslui pasiekti, poreikius,
c)
administracinės sąnaudos ir panaudotos biudžeto lėšos iš viso, taip pat pagal įstaigą, kaip nurodyta 209 straipsnyje, ir pagal VPP praėjusiais finansiniais metais,
d)
kiekvienai VPP skirta finansinių įnašų iš biudžeto suma, kitų partnerių finansinių įnašų suma ir įnašų natūra vertė;
Jei VPP taiko finansines priemones, atitinkama informacija, susijusi su tomis priemonėmis, įtraukiama į 5 dalyje nurodytą darbinį dokumentą.
5. Jei Komisija taiko finansines priemones, prie biudžeto projekto ji prideda darbinį dokumentą, kuriame nurodoma:
a)
bendri biudžetiniai įsipareigojimai ir mokėjimai iš biudžeto kiekvienai finansinei priemonei;
b)
įplaukos ir grąžinamos sumos pagal 140 straipsnio 6 dalį ir finansinių metų papildomų išteklių kaupimas;
c)
nuostatų dėl rizikos ir įsipareigojimų bendra suma, taip pat bet kokia informacija apie finansinę riziką Sąjungai;
d)
nuosavo kapitalo ar rizikos pasidalijimo priemonių turto nuvertėjimas ir garantijų priemonių panaudotos garantijos praėjusiais metais ir atitinkamos bendros sumos;
e)
vidutinis laikotarpis tarp biudžetinio įsipareigojimo finansinėms priemonėms ir teisinių įsipareigojimų atskiriems projektams nuosavo kapitalo ar skolos pavidalu, jei jų trukmė viršija trejus metus. Vykdant metinę biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą Komisija 140 straipsnio 8 dalyje numatytoje ataskaitoje paaiškina priežastis ir, prireikus, pateikia veiksmų planą dėl laikotarpio sutrumpinimo;
f)
administracinės išlaidos, susijusios su valdymo mokesčiais ir kitomis finansinėmis ir veiklos sąnaudomis, sumokėtomis už finansinių priemonių valdymą, kai valdymas buvo patikėtas trečiosioms šalims, iš viso, pagal valdyme dalyvaujančią šalį ir pagal valdomą finansinę priemonę.
6. Prie biudžeto projekto Komisija taip pat prideda bet kokį kitą jos manymu naudingą darbinį dokumentą, kuriuo pagrindžiami jos biudžeto prašymai.
7. Vadovaudamasi 2010 m. liepos 26 d. Tarybos sprendimo 2010/427/ES, kuriuo nustatoma Europos išorės veiksmų tarnybos struktūra ir veikimas (14), 8 straipsnio 5 dalimi ir siekdama užtikrinti skaidrų Sąjungos išorės veiksmų srities biudžetą, Komisija kartu su biudžeto projektu Europos Parlamentui ir Tarybai perduoda darbinį dokumentą, kuriame aiškiai pateikiamos:
a)
visos su Sąjungos išorės veiksmais, įskaitant bendros užsienio ir saugumo politikos bei bendros saugumo ir gynybos politikos (BSGP) užduotis, susijusios administracinės ir veiklos išlaidos, finansuojamos iš biudžeto;
b)
bendros EIVT administracinės praėjusių metų išlaidos, suskirstytos į išlaidas pagal Sąjungos delegacijas ir EIVT centrinės administracijos išlaidas, taip pat veiklos išlaidos, suskirstytos pagal geografines vietoves (regionus, šalis), temines sritis, Sąjungos delegacijas ir misijas.
8. 7 dalyje nurodytame darbiniame dokumente taip pat:
a)
pateikiamas kiekvienos Sąjungos delegacijos, taip pat EIVT centrinės administracijos kiekvienos kategorijos kiekvieno pareiginio lygio ir nuolatinių bei laikinų etatų, įskaitant sutartininkus ir vietos darbuotojus, skaičius, leistinas neviršijant asignavimų;
b)
nurodomas bet koks etatų pagal pareiginį lygį ir kategoriją skaičiaus padidinimas arba sumažinimas EIVT centrinėje administracijoje ir visose Sąjungos delegacijose, palyginti su ankstesniais finansiniais metais;
c)
nurodomas etatų, kuriuos leista steigti finansiniais metais, skaičius, etatų, kuriuos leista steigti praėjusiais metais, skaičius ir etatų, kuriuos užima iš valstybių narių ir Tarybos bei Komisijos darbuotojų komandiruoti diplomatai, skaičius;
d)
pateikiamas išsamus visų Sąjungos delegacijų darbuotojų, dirbančių tuo metu, kai teikiamas biudžeto projektas, aprašas ir jų suskirstymas pagal geografines vietoves, lytį, atskiras šalis ir misijas, nurodant į etatų planą įrašytus etatus, sutartininkus, vietos darbuotojus ir komandiruotus nacionalinius ekspertus, taip pat nurodomi asignavimai, kurių biudžeto projekte prašoma kitų rūšių personalui, pateikiant atitinkamas sąmatas, skirtas lygiaverčiams visą darbo dieną dirbantiems darbuotojams, kurie gali būti įdarbinti neperžengiant prašomų asignavimų ribų.
39 straipsnis
Biudžeto projekto taisomasis raštas
Remdamasi bet kuria nauja informacija, kurios tuo metu, kai buvo sudaromas biudžeto projektas, neturėjo, Komisija savo iniciatyva arba vienos iš kitų institucijų prašymu, susijusiu su tai institucijai skirtu biudžeto skirsniu, gali prieš sušaukiant SESV 314 straipsnyje nurodytą Taikinimo komitetą tuo pačiu metu Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti biudžeto projekto taisomuosius raštus. Raštai gali apimti taisomąjį raštą, ypač tą, kuriuo atnaujinama išlaidų žemės ūkiui sąmata.
40 straipsnis
Valstybių narių pareigos, atsirandančios priėmus biudžetą
1. Europos Parlamento pirmininkas paskelbia, kad biudžetas galutinai priimtas SESV 314 straipsnio 9 dalyje ir Euratomo sutarties 106a straipsnyje nustatyta tvarka.
2. Paskelbus, kad biudžetas galutinai priimtas, kiekviena valstybė narė nuo kitų finansinių metų sausio 1 d. arba nuo paskelbimo apie galutinį biudžeto priėmimą dienos, jei tai įvyksta vėliau kaip sausio 1 d., privalo sumokėti Sąjungai privalomas sumokėti įmokas, kaip nurodyta Reglamente (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000.
41 straipsnis
Taisomųjų biudžetų projektai
1. Komisija gali pateikti taisomųjų biudžetų projektus, kurie visų pirma orientuoti į įplaukas esant tokioms aplinkybėms:
-
kad į biudžetą būtų įrašytas praėjusių finansinių metų balansas pagal 18 straipsnyje nustatytą procedūrą,
-
kad remiantis atnaujinta ekonomine prognoze būtų peržiūrėta nuosavų išteklių prognozė, ir
-
kad būtų atnaujinta persvarstyta nuosavų išteklių ir kitų įplaukų prognozė, taip pat peržiūrėti turimi mokėjimų asignavimai ir jų poreikiai.
Jei yra neišvengiamų, išimtinių arba nenumatytų aplinkybių, visų pirma atsižvelgiant į Europos Sąjungos solidarumo fondo lėšų panaudojimą, Komisija gali pateikti taisomųjų biudžetų projektus, kurie pirmiausia orientuoti į išlaidas.
2. Tomis pačiomis aplinkybėmis, kaip nurodyta 1 dalyje, kitų nei Komisija institucijų prašymai dėl taisomųjų biudžetų pateikiami Komisijai.
Prieš pateikdama taisomojo biudžeto projektą, Komisija ir kitos institucijos išnagrinėja atitinkamų asignavimų perskirstymo sritį, ypač atsižvelgdamos į laukiamą nevisišką asignavimų įvykdymą.
Taisomiesiems biudžetams taikomas 40 straipsnis. Taisomieji biudžetai pagrįsti nuorodomis į biudžetą, kurio sąmatos taisomos.
3. Komisija, išskyrus tinkamai pagrįstas išimtines aplinkybes ar Europos Sąjungos solidarumo fondo mobilizavimo atvejį, kai taisomojo biudžeto projektas gali būti pateikiamas bet kada metų eigoje, savo taisomųjų biudžetų projektus vienu metu pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai iki kiekvienų finansinių metų rugsėjo 1 d. Ji gali pridėti nuomonę apie kitų institucijų prašymus dėl taisomųjų biudžetų projektų.
4. Europos Parlamentas ir Taryba apsvarsto taisomųjų biudžetų projektus, tinkamai atsižvelgdami į jų skubumą.
5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisomųjų biudžetų projektų taisykles.
42 straipsnis
Išankstinis sąmatų ir biudžeto projektų perdavimas
Komisija, Europos Parlamentas ir Taryba gali susitarti nukelti tam tikras sąmatų perdavimo ir biudžeto projekto priėmimo bei perdavimo datas. Tačiau toks susitarimas negali sutrumpinti arba pailginti laiko, kuris numatytas tų tekstų aptarimui pagal SESV 314 straipsnį ir Euratomo sutarties 106a straipsnį.
2 SKYRIUS
Biudžeto struktūra ir pateikimas
43 straipsnis
Biudžeto struktūra
Biudžetas susideda iš:
a)
bendrosios įplaukų ir išlaidų suvestinės;
b)
atskirų skirsnių, padalytų į kiekvienai institucijai, išskyrus Europos Vadovų Tarybą ir Tarybą, kurioms skiriamas tas pats biudžeto skirsnis, skirtų įplaukų ir išlaidų suvestines.
44 straipsnis
Biudžeto nomenklatūra
1. Europos Parlamentas ir Taryba Komisijos įplaukas bei kitų institucijų įplaukas ir išlaidas klasifikuoja pagal jų rūšį arba panaudojimą, kuriam jos skirtos pagal antraštines dalis, skyrius, straipsnius ir punktus.
2. Išlaidų suvestinė Komisijos skirsnyje pateikiama pagal Europos Parlamento ir Tarybos priimtą nomenklatūrą ir yra suklasifikuota pagal paskirtį.
Kiekviena antraštinė dalis atitinka politikos sritį, o kiekvienas skyrius paprastai atitinka veiklą.
Kiekvienoje antraštinėje dalyje gali būti įrašyti veiklos asignavimai ir administraciniai asignavimai.
Vienos antraštinės dalies administraciniai asignavimai sugrupuojami į vieną skyrių.
3. Jei yra suskirstyti pagal paskirtį, atskirų antraštinių dalių administraciniai asignavimai suklasifikuojami toliau nurodytu būdu:
a)
išlaidos personalui, patvirtintam pagal etatų planą: turi būti nurodyta tam tikra asignavimų suma ir etatų plano etatų skaičius, atitinkantis tas išlaidas;
b)
išlaidos išorės personalui ir kitos išlaidos, nurodytos 26 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punkte ir finansuojamos pagal daugiametės finansinės programos išlaidų kategoriją „Administravimas“;
c)
išlaidos pastatams ir kitos su tuo susijusios išlaidos, įskaitant valymą ir priežiūrą, nuompinigius ir nuomojimą, telekomunikacijas, vandenį, dujas ir elektrą;
d)
išlaidos išorės personalui ir techninei pagalbai, tiesiogiai susijusiai su programų įgyvendinimu.
Bet kurios Komisijos administracinės išlaidos, kurių tipas yra bendras kelioms antraštinėms dalims, nurodomos atskiroje suvestinėje, suskirstant jas pagal tipą.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias biudžeto klasifikavimo taisykles.
45 straipsnis
Neigiamų įplaukų draudimas
1. Biudžete negali būti neigiamų įplaukų.
2. Nuosavus išteklius, sumokėtus pagal 2007 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimą 2007/436/EB, Euratomas dėl Europos bendrijos nuosavų išteklių sistemos (15), sudaro grynosios sumos, kurios biudžeto įplaukų suvestinėje taip ir įrašomos.
46 straipsnis
Atidėjiniai
1. Kiekviename biudžeto skirsnyje gali būti antraštinė dalis „Atidėjiniai“. Asignavimai į šią antraštinę dalį įrašomi:
a)
kai sudarius biudžetą konkrečiam veiksmui nėra numatytas pagrindinis teisės aktas; arba
b)
kai yra rimtas pagrindas abejoti asignavimų pakankamumu arba galimybe vadovaujantis patikimo finansų valdymo principo reikalavimais, įgyvendinti atitinkamose eilutėse įrašytus asignavimus.
Asignavimai pagal tą antraštinę dalį gali būti naudojami tik po to, kai atliekamas perkėlimas šio reglamento 26 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatyta tvarka tais atvejais, kai pagrindinio teisės akto priėmimui taikoma SESV 294 straipsnyje nustatyta tvarka, o kitais atvejais - šio reglamento 27 straipsnyje nustatyta tvarka.
2. Esant didelių vykdymo sunkumų, Komisija finansiniais metais gali siūlyti asignavimus perkelti į antraštinę dalį „Atidėjiniai“. Europos Parlamentas ir Taryba priima sprendimą dėl tokių perkėlimų 27 straipsnyje nustatyta tvarka.
47 straipsnis
Neigiamas rezervas
Komisijai skirtame biudžeto skirsnyje gali būti neigiamas rezervas, ne didesnis kaip 200 000 000 EUR. Tokį rezervą, kuris įrašomas į atskirą antraštinę dalį, sudaro tik mokėjimų asignavimai.
Tas neigiamas rezervas parengiamas iki finansinių metų pabaigos, atlikus perkėlimą 26 ir 27 straipsniuose nustatyta tvarka.
48 straipsnis
Neatidėliotinos pagalbos rezervas
1. Komisijai skirtame biudžeto skirsnyje nustatomas neatidėliotinos pagalbos trečiosioms šalims rezervas.
2. 1 dalyje nurodytas rezervas parengiamas iki finansinių metų pabaigos, atlikus asignavimų perkėlimą 27 ir 29 straipsniuose nustatyta tvarka.
49 straipsnis
Biudžeto pateikimas
1. Biudžete parodoma:
a)
bendrojoje įplaukų ir išlaidų suvestinėje:
i)
atitinkamų finansinių metų Sąjungos įplaukų sąmata (n metai);
ii)
praėjusių finansinių metų įplaukų sąmata ir n-2 metų įplaukos;
iii)
n metų įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai;
iv)
praėjusių finansinių metų įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimai;
v)
n-2 metų įsipareigotos išlaidos ir apmokėtos išlaidos, pastarosios taip pat išreiškiamos kaip procentinė n metų biudžeto dalis;
vi)
atitinkamos pastabos kiekvienoje padaloje, kaip apibrėžta 44 straipsnio 1 dalyje;
b)
kiekviename skirsnyje įplaukos ir išlaidos pateikiamos laikantis tos pačios struktūros, kaip ir a punkte.
c)
su personalu susijusiais atvejais:
i)
etatų planas, kuriuo kiekviename skirsnyje nustatomas kiekvienos kategorijos ir tarnybos kiekvieno lygio etatų skaičius ir nuolatinių bei laikinų etatų skaičius, leistinas neviršijant asignavimų;
ii)
personalo, kuris yra apmokamas iš asignavimų moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai už jų tiesioginį veiksmą, etatų planas, ir personalo, kuris yra apmokamas iš tų pačių asignavimų už netiesioginį veiksmą, etatų planas; etatų planuose darbuotojai skirstomi pagal kategorijas ir lygius, atskirai nurodant nuolatinius ir laikinus etatus, leistinus, neviršijant asignavimų;
iii)
mokslo ir techniniai darbuotojai gali būti suskirstyti pagal lygių grupes vadovaujantis kiekviename biudžete nustatytomis sąlygomis; etatų plane nurodomas aukštos kvalifikacijos mokslo arba techninių darbuotojų, kuriems sudaromos specialios sąlygos pagal Tarnybos nuostatų specialiąsias nuostatas, skaičius;
iv)
kiekvienos 208 straipsnyje nurodytos institucijos, gaunančios iš biudžeto apmokamą įnašą, etatų planas, kuriame nurodytas etatų skaičius pagal lygį ir kategoriją. Etatų plane šalia finansiniais metais leistino etatų skaičiaus nurodomas leistinas skaičius ankstesniais metais.
d)
skolinimosi ir skolinimo operacijų atvejais:
i)
bendrojoje įplaukų suvestinėje: biudžeto eilutės, atitinkančios tam tikras operacijas, kuriose įrašomos iš gavėjų, kurie iš pradžių nevykdė skolinių įsipareigojimų, gautos grąžintos sumos, dėl kurių vėl pradedamos naudoti veiklos įvykdymo garantijos. Tose eilutėse įrašomas simbolinis įrašas „pro memoria“ ir atitinkamos pastabos;
ii)
Komisijai skirtame skirsnyje:
-
biudžeto eilutės, kuriose parodomos Sąjungos suteiktos atitinkamoms operacijoms veiklos įvykdymo garantijos. Tose eilutėse įrašomas simbolinis įrašas „pro memoria“, jei neatsirado jokių iš konkrečių išteklių mokėtinų išmokų,
-
pastabos su nuorodomis į pagrindinį teisės aktą ir numatytų operacijų apimtį, trukmę ir Sąjungos tokioms operacijoms suteiktas finansines garantijas,
iii)
dokumente, pridedamame prie Komisijai skirto skirsnio, rodančiame:
-
tebevykdomas kapitalo operacijas ir skolos valdymą,
-
n metų kapitalo operacijas ir skolos valdymą;
e)
finansinių priemonių pagal pirmos dalies VIII antraštinę dalį atveju:
i)
nuoroda į pagrindinį teisės aktą;
ii)
biudžeto eilutės, atitinkančios tam tikras operacijas;
iii)
bendras finansinių priemonių aprašymas, įskaitant jų trukmę ir poveikį biudžetui;
iv)
numatytos operacijos, įskaitant tikslines apimtis, paremtas egzistuojančių finansinių priemonių sverto koeficientu;
f)
subjektų, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto vii papunktį, finansavimo atveju:
i)
nuoroda į atitinkamos programos pagrindinį teisės aktą;
ii)
atitinkamos biudžeto eilutės;
iii)
bendras patikėtų užduočių aprašymas, įskaitant jų trukmę ir poveikį biudžetui;
g)
visa BUSP išlaidų suma įrašoma į skyrių, kuris vadinasi BUSP, pateikiant konkrečius straipsnius. Pagal tuos straipsnius padengiamos BUSP išlaidos ir į juos įrašomos specialios eilutės, kuriose nurodomos bent svarbiausios atskiros misijos.
2. Be 1 dalyje nurodytų dokumentų, Europos Parlamentas ir Taryba gali pridėti prie biudžeto bet kurį kitą svarbų dokumentą.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį dėl biudžeto pateikimo, įskaitant praeitų finansinių metų, kurių sąskaitos jau yra uždarytos, faktinių išlaidų apibrėžtį, pastabas dėl biudžeto ir etatų planus.
50 straipsnis
Etatų plano taisyklės
1. 49 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytame etatų plane nustatomos absoliučios ribos kiekvienai institucijai arba įstaigai; jokie paskyrimai negali būti daromi viršijant nustatytas ribas.
Tačiau, išskyrus AD 16, AD 15 ir AD 14 lygius, kiekviena institucija arba įstaiga gali keisti jų etatų planus iki 10 % nustatytų etatų skaičiaus, atsižvelgdamos į šias sąlygas kad:
a)
nebūtų daromas poveikis personalo asignavimų dydžiui per visus finansinius metus;
b)
nebūtų viršytas bendras etatų plane nustatytas etatų skaičius; ir
c)
institucija ar įstaiga dalyvavo atliekant lyginamąją analizę su kitomis Sąjungos institucijomis ir įstaigomis, vykdant Komisijos inicijuotą darbuotojų vertinimą.
Likus trims savaitėms iki antroje pastraipoje nurodytų pakeitimų įvykdymo, institucijos apie savo ketinimus praneša Europos Parlamentui ir Tarybai. Jei per šį laikotarpį Europos Parlamentas arba Taryba nurodo tinkamai pagrįstas priežastis, institucijos nedaro jokių pakeitimų ir taikoma 41 straipsnyje nustatyta tvarka.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies pirmos pastraipos, darbo ne visą darbo dieną, kurį, vadovaudamasi Tarnybos nuostatais, leidžia paskyrimų institucija, tikslai gali būti pasiekiami kitais paskyrimais.
3 SKYRIUS
Biudžetinė drausmė
51 straipsnis
Atitiktis daugiametei finansinei programai
Biudžetas atitinka daugiametę finansinę programą.
52 straipsnis
Sąjungos teisės aktų atitiktis biudžetui
Jei įgyvendinant Sąjungos teisės aktą viršijami biudžete numatyti asignavimai, toks aktas finansiškai gali būti įgyvendinamas tik po to, kai atitinkamai iš dalies pakeičiamas biudžetas.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
BIUDŽETO VYKDYMAS
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
53 straipsnis
Biudžeto vykdymas pagal patikimo finansų valdymo principą
1. Komisija biudžeto įplaukas ir išlaidas vykdo pagal šį reglamentą savo atsakomybe ir neviršydama leidžiamų asignavimų.
2. Valstybės narės bendradarbiauja su Komisija, kad asignavimai būtų naudojami pagal patikimo finansų valdymo principą.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias biudžeto vykdymo, laikantis patikimo finansų valdymo principo, taisykles ir informaciją apie asmens duomenų perdavimą audito tikslais.
54 straipsnis
Pagrindinis teisės aktas ir išimtys
1. Biudžete numatyti asignavimai bet kuriam Sąjungos veiksmui gali būti naudojami tik priėmus pagrindinį teisės aktą.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, toliau nurodyti asignavimai gali būti vykdomi be pagrindinio teisės akto, jei veiksmai, kuriems finansuoti jie yra skirti, priskiriami Sąjungos kompetencijai:
a)
asignavimai eksperimentinio pobūdžio bandomiesiems projektams, skirtiems veiksmų įgyvendinamumui ir naudingumui nustatyti. Atitinkami įsipareigojimų asignavimai gali būti įrašyti į biudžetą ne daugiau nei dvejus iš eilės einančius finansinius metus;
Bendra asignavimų bandomiesiems projektams suma neviršija 40 000 000 EUR bet kuriais finansiniais metais.
b)
asignavimai parengiamiesiems veiksmams SESV ir Euratomo sutarties taikymo srityje, skirti parengti pasiūlymus, atsižvelgiant į ateityje priimsimus veiksmus. Parengiamieji veiksmai turi būti nuoseklūs ir gali būti vykdomi įvairiais būdais. Atitinkami įsipareigojimų asignavimai gali būti įrašyti į biudžetą ne daugiau nei trejus iš eilės einančius finansinius metus. Procedūra, skirta priimti atitinkamą pagrindinį aktą, baigiama iki trečiųjų finansinių metų pabaigos. Tos procedūros metu asignavimų priskyrimas įsipareigojimams turi atitikti parengiamųjų veiksmų specifinius bruožus, susijusius su numatoma veikla, siekiamais tikslais ir gavėjais. Todėl įgyvendintos priemonės savo apimtimi negali atitikti numatytų galutinio veiksmo finansavimo priemonių.
Bendra asignavimų naujiems parengiamiesiems veiksmams, nurodytiems šiame punkte, suma bet kuriais finansiniais metais neviršija 50 000 000 EUR, o bendra faktinė parengiamiesiems veiksmams jau įsipareigotų asignavimų suma neviršija 100 000 000 EUR;
c)
asignavimai parengiamosioms priemonėms ES sutarties V antraštinės dalies srityje. Tokios priemonės yra trumpalaikės ir skirtos sudaryti sąlygas įgyvendinti Sąjungos veiksmus, vykdant BUSP tikslus, ir patvirtinti būtinas teisines priemones.
Sąjungos krizių valdymo operacijų tikslais parengiamosios priemonės yra, inter alia, skirtos veiklos reikalavimams įvertinti, numatyti greitą pradinį išteklių skyrimą arba sudaryti sąlygas veiklai vietoje pradėti.
Dėl parengiamųjų priemonių susitariama Taryboje, remiantis vyriausiojo įgaliotinio pasiūlymu.
Siekdamas užtikrinti, kad būtų sparčiai įgyvendinamos parengiamosios priemonės, vyriausiasis įgaliotinis kuo anksčiau praneša Europos Parlamentui ir Komisijai apie Tarybos ketinimą pradėti įgyvendinti parengiamąją priemonę ir visų pirma apie šiam tikslui numatomus reikalingus išteklius. Komisija imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų greitą lėšų išmokėjimą;
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su parengiamųjų priemonių BUSP srityje finansavimu;
d)
asignavimai vienkartiniams veiksmams arba net neapibrėžtos trukmės veiksmams, kuriuos Komisija vykdo įgyvendindama pagal SESV ir Euratomo sutartį dėl savo prerogatyvų instituciniu lygiu kylančius uždavinius, nesusijusius su b punkte nurodyta jos teisėkūros iniciatyvos teise, ir remdamasi jai tiesiogiai šiomis Sutartimis suteiktais konkrečiais įgaliojimais, kurių sąrašas pateikiamas pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose;
e)
asignavimai kiekvienos institucijos veiklai pagal jos administracinį savarankiškumą.
Pateikusi biudžeto projektą, Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pranešimą apie pirmos pastraipos a ir b punktuose nurodytus veiksmus, kuriame taip pat įvertina rezultatus ir numato tolesnius veiksmus;
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su pagrindiniu teisės aktu ir šio straipsnio 2 dalyje išvardytomis išimtimis.
55 straipsnis
Kitų nei Komisija institucijų biudžeto vykdymas
Komisija kitoms institucijoms suteikia būtinus įgaliojimus su jomis susijusiems biudžeto skirsniams vykdyti.
EIVT ir Komisija gali sutarti dėl išsamių nuostatų, siekdami palengvinti Sąjungos delegacijų administracinių asignavimų vykdymą. Tokiais sutarimais nenukrypstama nuo šio reglamento ar deleguotųjų aktų, priimtų pagal šį reglamentą.
56 straipsnis
Biudžeto vykdymo įgaliojimų perdavimas
1. Komisija ir kiekviena kita institucija gali pavesti biudžeto vykdymą savo departamentams vadovaudamosi šiame reglamente nustatytomis sąlygomis, savo vidaus taisyklėmis ir laikydamosi perdavimo dokumente nustatytų apribojimų. Tokiu būdu įgaliotieji veikia pagal jiems aiškiai suteiktus įgaliojimus.
2. Tačiau Komisija gali pavesti su savo skirsnio veiklos asignavimais susijusius biudžeto vykdymo įgaliojimus Sąjungos delegacijų vadovams. Tuo pačiu metu ji apie tai informuoja vyriausiąjį įgaliotinį. Kai Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip Komisijos perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai, jie taiko Komisijos biudžeto vykdymo taisykles, o jų pareigos, įsipareigojimai ir atskaitomybė yra tokie, kaip bet kurio kito Komisijos perįgalioto leidimus suteikiančio pareigūno.
Komisija gali atšaukti įgaliojimų perdavimą vadovaudamasi savo taisyklėmis.
Pirmos pastraipos tikslais vyriausiasis įgaliotinis imasi reikalingų priemonių Sąjungos delegacijų ir Komisijos departamentų bendradarbiavimui palengvinti.
57 straipsnis
Interesų konfliktas
1. Finansų pareigūnai ir visi kiti su biudžeto vykdymu ir valdymu, įskaitant susijusius parengiamuosius aktus, auditu arba kontrole susiję asmenys nesiima veiksmų, dėl kurių gali kilti jų ir Sąjungos interesų konfliktas.
Kur kyla toks pavojus, atitinkamas asmuo susilaikyti nuo tokių veiksmų ir praneša apie tai įgaliotajam leidimus suteikiančiam pareigūnui, kuris raštu patvirtina, ar interesų konfliktas egzistuoja. Atitinkamas asmuo taip pat informuoja savo tiesioginį vadovą. Jei nustatyta, kad interesų konfliktas egzistuoja, atitinkamas asmuo privalo nutraukti bet kokią savo veiklą, susijusią su klausimu. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas asmeniškai imasi tolesnių tinkamų veiksmų.
2. Taikant 1 dalį interesų konfliktas kyla tais atvejais, kai dėl priežasčių, susijusių su šeima, emociniu gyvenimu, politine arba pilietine priklausomybe, ekonominiais interesais arba kitais su gavėju turimais bendrais interesais, kyla pavojus, kad 1 dalyje nurodytas finansų pareigūnas arba kitas asmuo nebegalės nešališkai ir objektyviai atlikti savo pareigų.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, dėl kurių galėtų kilti interesų konfliktas, ir procedūrą, kurios reikia laikytis šiais atvejais.
2 SKYRIUS
Biudžeto vykdymo metodai
58 straipsnis
Biudžeto vykdymo metodai
1. Komisija biudžetą vykdo šiais būdais:
a)
tiesiogiai (tiesioginis valdymas), per savo departamentus, įskaitant savo darbuotojus Sąjungos delegacijose, vadovaujant atitinkamam delegacijos vadovui, pagal 56 straipsnio 2 dalį arba per vykdomąsias įstaigas, kaip nustatyta 62 straipsnyje;
b)
pasidalijamojo valdymo su valstybėmis narėmis būdu (pasidalijamasis valdymas); arba
c)
netiesiogiai (netiesioginis valdymas), kai tai numatyta pagrindiniame teisės akte, arba 54 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a-d punktuose nurodytais atvejais, pavesdama biudžeto vykdymo užduotis:
i)
trečiosioms šalims arba jų paskirtoms įstaigoms;
ii)
tarptautinėms organizacijoms ir jų agentūroms;
iii)
EIB arba Europos investicijų fondui;
iv)
208 ir 209 straipsniuose nurodytoms įstaigoms;
v)
viešosios teisės įstaigoms;
vi)
įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja privatinė teisė, veikiančioms viešųjų paslaugų srityje, jeigu jos pateikia pakankamas finansines garantijas;
vii)
įstaigoms, kurių veiklą reglamentuoja valstybės narės privatinė teisė, kurioms pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę ir kurios pateikia pakankamas finansines garantijas;
viii)
asmenims, kuriems pavestas konkrečių BUSP veiksmų vykdymas pagal ES sutarties V antraštinę dalį, ir nurodytiems atitinkamame pagrindiniame teisės akte.
2. Komisija lieka atsakinga už biudžeto vykdymą pagal SESV 317 straipsnį ir informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie veiklą, kurią vykdė subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal šio straipsnio 1 dalies c punktą. Kai subjektas ar asmuo, kuriam patikėta vykdyti veiklą, nurodytas pagrindiniame teisės akte, 31 straipsnyje nurodytoje finansinėje pažymoje pateikiamas visapusiškas to konkretaus subjekto ar asmens pasirinkimo pagrindimas.
3. Subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal šio straipsnio 1 dalies c punktą, visapusiškai bendradarbiauja siekdami užtikrinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą. Su tokiais subjektais sudarytuose įgaliojimų perdavimo susitarimuose numatyta, kad Audito Rūmai ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF), vykdydami lėšų auditus, turi teisę visapusiškai naudotis savo kompetencija pagal SESV.
Komisija biudžeto vykdymo užduotis paveda subjektams ir asmenims pagal šio straipsnio 1 dalies c punktą, jei yra numatytos skaidrios, nediskriminuojamosios, veiksmingos ir efektyvios peržiūros procedūros, susijusios su faktiniu tokių užduočių įgyvendinimu.
4. Visi įgaliojimų perdavimo susitarimai pateikiami Europos Parlamentui ir Tarybai, jų prašymu.
5. Subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal šio straipsnio 1 dalies c punktą, užtikrina, tinkamą kasmetinį ex post Sąjungos lėšų gavėjų paskelbimą, vadovaujantis 35 straipsnio 2 dalimi. Komisijai pranešama apie priemones, kurių šiuo atžvilgiu imtasi.
6. Subjektams ir asmenims, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 1 dalies c punktą, nesuteikiamas įgalioto leidimus suteikiančio pareigūno statusas.
7. Komisija nepaveda trečiosioms šalims vykdomųjų įgaliojimų, kai tokiais įgaliojimais suteikiama plati veiksmų laisvė priimant politinius sprendimus.
8. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su biudžeto vykdymo būdais, įskaitant tiesioginį valdymą, vykdomosioms įstaigoms deleguotų įgaliojimų vykdymą, bei konkrečias nuostatas dėl netiesioginio valdymo su tarptautinėmis organizacijomis, 208 ir 209 straipsniuose nurodytomis įstaigomis, viešosios teisės įstaigomis ar įstaigomis, kurių veiklą reglamentuoja privatinė teisė, veikiančiomis viešųjų paslaugų srityje, įstaigomis, kurių veiklą reglamentuoja valstybės narės privatinė teisė ir kurioms pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę, taip pat su asmenimis, kuriems pavesta įgyvendinti konkrečius BUSP srities veiksmus.
59 straipsnis
Pasidalijamasis valdymas su valstybėmis narėmis
1. Kai Komisija vykdo biudžetą pasidalijamojo valdymo būdu, biudžeto vykdymo užduotys pavedamos valstybėms narėms. Komisija ir valstybės narės laikosi patikimo finansų valdymo, skaidrumo ir nediskriminavimo principų ir, valdydamos Sąjungos lėšas, užtikrina Sąjungos veiksmo matomumą. Šiuo tikslu Komisija ir valstybės narės vykdo savo atitinkamus kontrolės ir audito įsipareigojimus ir prisiima susijusią atsakomybę, nurodytą šiame reglamente. Papildomos nuostatos nustatomos konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse.
2. Valstybės narės, vykdydamos su biudžeto vykdymu susijusias užduotis, imasi visų reikalingų priemonių, įskaitant teisėkūros, reguliavimo ir administracines priemones, būtinų Sąjungos finansiniams interesams apsaugoti, visų pirma:
a)
užtikrina, kad biudžeto lėšomis finansuojami veiksmai būtų vykdomi tinkamai ir veiksmingai laikantis konkretiems sektoriams taikomų taisyklių ir šiuo tikslu paskiria pagal 3 dalį ir kontroliuoja įstaigas, atsakingas už Sąjungos lėšų valdymą ir kontrolę;
b)
užkerta kelią pažeidimams ir sukčiavimui, juos nustato ir pašalina.
Siekdamos apsaugoti Sąjungos finansinius interesus valstybės narės, laikydamosi proporcingumo principo ir vadovaudamosi šiuo straipsniu bei konkretiems sektoriams taikomomis taisyklėmis, vykdo ex ante ir ex post kontrolę, taip pat prireikus tipinių ir (arba) su rizika susijusių operacijų patikras vietoje. Jos taip pat susigrąžina netinkamai išmokėtas lėšas ir prireikus iškelia bylas.
Valstybės narės gavėjams taiko veiksmingas, atgrasančias ir proporcingas nuobaudas, kaip numatyta konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse ir specialiose nacionalinių teisės aktų nuostatose.
Vykdydama rizikos vertinimą ir atsižvelgdama į konkretiems sektoriams taikomas taisykles Komisija stebi valstybėse narėse sukurtas valdymo ir kontrolės sistemas. Vykdydama auditą Komisija vadovaujasi proporcingumo principu ir atsižvelgia į įvertintos rizikos lygį pagal konkretiems sektoriams taikomas taisykles.
3. Laikydamosi konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse nustatytų kriterijų ir procedūrų, valstybės narės tinkamu lygmeniu paskiria įstaigas, atsakingas už Sąjungos lėšų valdymą ir kontrolę. Tokios įstaigos taip pat gali vykdyti su Sąjungos lėšų valdymu nesusijusias užduotis ir pavesti tam tikras savo užduotis kitoms įstaigoms.
Priimdamos sprendimą dėl įstaigų paskyrimo, valstybės narės savo sprendimą gali grįsti tuo, ar valdymo ir kontrolės sistemos yra iš esmės tokios pačios, kokios egzistavo ankstesniu laikotarpiu, ir ar jos funkcionavo veiksmingai.
Jei audito ir kontrolės rezultatai rodo, kad paskirtosios įstaigos daugiau neatitinka konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse nustatytų kriterijų, valstybės narės imasi būtinų priemonių siekdamos užtikrinti, kad šių įstaigų užduočių vykdymo trūkumai būtų pašalinti, įskaitant paskyrimo panaikinimą pagal konkretiems sektoriams taikomas taisykles.
Konkretiems sektoriams taikomomis taisyklėmis apibrėžiamas Komisijos vaidmuo šioje dalyje nurodytame procese.
4. Pagal 3 dalį paskirtos įstaigos:
a)
parengia ir užtikrina efektyvią ir veiksmingą vidaus kontrolės sistemą;
b)
naudoja apskaitos sistemą, kuria laiku pateikiama tiksli, išsami ir patikima informacija;
c)
pateikia informaciją, kurios reikalaujama pagal 5 dalį;
d)
užtikrina ex post paskelbimą pagal 35 straipsnio 2 dalį. Bet koks asmens duomenų tvarkymas atitinka nacionalines nuostatas, pagal kurias įgyvendinama Direktyva 95/46/EB.
5. Pagal 3 dalį paskirtos įstaigos iki kitų finansinių metų vasario 15 d. Komisijai pateikia:
a)
konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse numatytu atitinkamu ataskaitiniu laikotarpiu įgyvendinant savo užduotis patirtų ir Komisijai pateiktų grąžinimui išlaidų sąskaitas. Tos sąskaitos apima išankstinį finansavimą ir sumas, dėl kurių vykdomos ar baigtos vykdyti susigrąžinimo procedūros. Su jomis pateikiamas valdymo pareiškimas, kuriame patvirtinama, kad, už lėšų valdymą atsakingų asmenų nuomone:
i)
informacija yra tinkamai pateikta, išsami ir tiksli,
ii)
išlaidos naudotos pagal numatytą paskirtį, kaip nustatyta konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse,
iii)
nustatytomis kontrolės sistemomis užtikrinamos būtinos garantijos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu;
b)
metinę galutinių audito ataskaitų ir atliktų patikrinimų santrauką, įskaitant sistemose nustatytų klaidų ir trūkumų pobūdžio bei masto analizę, taip pat taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi ar planuojama imtis.
Su pirmos pastraipos a punkte nurodytomis sąskaitomis ir pirmos pastraipos b punkte nurodyta santrauka pateikiama nepriklausomos audito įstaigos nuomonė, parengta pagal tarptautiniu mastu pripažintus audito standartus. Toje nuomonėje nustatoma, ar sąskaitose teisingai ir sąžiningai atskleidžiama, ar išlaidos, kurias grąžinti prašoma Komisijos, yra teisėtos ir tvarkingos ir ar įdiegtos kontrolės sistemos veikia tinkamai. Nuomonėje taip pat nurodoma, ar atlikus auditą kilo abejonių dėl pirmos pastraipos a punkte nurodytame valdymo pareiškime pateiktų tvirtinimų.
Atitinkamai valstybei narei pateikus pranešimą, vasario 15 d. terminą Komisija išimties tvarka gali pratęsti iki kovo 1 d.
Valstybės narės atitinkamu lygmeniu gali skelbti šioje dalyje nurodytą informaciją.
Be to, valstybės narės gali pateikti atitinkamu lygmeniu pasirašytus pareiškimus, paremtus šioje dalyje nurodyta informacija.
6. Siekdama užtikrinti, kad Sąjungos lėšos naudojamos pagal taikytinas taisykles, Komisija:
a)
taiko procedūras, kad būtų patikrintos ir priimtos paskirtų įstaigų finansinės ataskaitos, užtikrindama, kad ataskaitos būtų išsamios, tikslios ir teisingos;
b)
iš Sąjungos lėšų nedengia išlaidų, išmokėtų pažeidžiant taikomą teisę;
c)
nutraukia mokėjimų terminus arba sustabdo mokėjimus, kai tai numatyta konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse.
Valstybei narei pateikus savo pastabas ir kai tik ji imasi visų būtinų priemonių, Komisija atšaukia visus mokėjimų terminų nutraukimus ar mokėjimų atidėjimus arba dalį jų. 66 straipsnio 9 dalyje nurodytoje metinėje veiklos ataskaitoje pateikiama informacija apie visus įpareigojimus pagal šią pastraipą.
7. Konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse atsižvelgiama į poreikius, susijusius su Europos teritorinio bendradarbiavimo programomis, visų pirma su jų valdymo pareiškimo turiniu, 3 dalyje nurodytu procesu ir audito funkcija.
8. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl pasidalijamojo valdymo su valstybėmis narėmis, įskaitant įstaigų, atsakingų už Sąjungos lėšų valdymą ir kontrolę, registro sudarymo taisykles ir gerosios patirties skatinimo priemones.
60 straipsnis
Netiesioginis valdymas
1. Subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, laikosi patikimo finansų valdymo, skaidrumo ir nediskriminavimo principų ir, valdydami Sąjungos lėšas, užtikrina Sąjungos veiksmo matomumą. Valdydami Sąjungos lėšas jie užtikrina, kad Sąjungos finansinių interesų apsaugos lygis atitiktų tą, kurio reikalaujama pagal šį reglamentą, ir tinkamai atsižvelgia į:
a)
jiems pavestų užduočių pobūdį ir susijusias sumas;
b)
susijusią finansinę riziką;
c)
patikinimo, kurį lemia jų sistemos, taisyklės ir procedūros, lygį ir priemones, kurių imasi Komisija, siekdama prižiūrėti ir remti jiems pavestų užduočių vykdymą.
2. Siekdami apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, laikydamiesi proporcingumo principo:
a)
parengia ir užtikrina efektyvią ir veiksmingą vidaus kontrolės sistemą;
b)
naudoja apskaitos sistemą, kuria laiku pateikiama tiksli, išsami ir patikima informacija;
c)
pas juos vykdomas nepriklausomas išorės auditas, kurį pagal tarptautiniu mastu pripažintus audito standartus atlieka funkciškai nuo susijusio subjekto arba asmens nepriklausoma audito tarnyba;
d)
taiko atitinkamas taisykles ir procedūras finansavimui iš Sąjungos fondų dotacijų, viešųjų pirkimų ir finansinių priemonių forma;
e)
laikydamiesi 35 straipsnio 2 dalies nuostatų, užtikrina informacijos apie gavėjus ex post paskelbimą;
f)
užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugą, kaip nurodyta Direktyvoje 95/46/EB ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001.
Asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto viii papunktį, priima savo finansines taisykles prieš tai gavę Komisijos sutikimą. Ne vėliau kaip per šešis mėnesius po jų įgaliojimų pradžios jie užtikrina reikalavimų, nurodytų šios dalies a-e punktuose, laikymąsi. Jei pasibaigus šiam laikotarpiui jie tik iš dalies laikosi reikalavimų, Komisija imasi tinkamų taisomųjų priemonių, kad būtų kontroliuojamas ir remiamas jiems pavestų užduočių įgyvendinimas.
3. Subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, užkerta kelią pažeidimams ir sukčiavimo atvejams, juos nustato ir ištaiso, atlikdami su biudžeto vykdymu susijusias užduotis. Šiuo tikslu jie, vadovaudamiesi proporcingumo principu, vykdo ex ante ir ex post kontrolę, taip pat prireikus tipinių ir (arba) su rizika susijusių operacijų patikras vietoje, siekdami užtikrinti, kad iš biudžeto finansuojami veiksmai būtų efektyviai vykdomi ir teisingai įgyvendinami. Jie taip pat susigrąžina netinkamai išmokėtas lėšas ir prireikus iškelia bylas.
4. Komisija gali sustabdyti išmokas subjektams ir asmenims, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, ypač kai nustatomos sisteminės klaidos, dėl kurių kyla abejonių dėl susijusio subjekto arba asmens vidaus kontrolės sistemų patikimumo arba dėl pagrindinių operacijų teisėtumo ir tvarkingumo.
Nepaisant 92 straipsnio, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali visiškai arba iš dalies nutraukti išmokas tokiems subjektams arba asmenims, kad būtų galima atlikti papildomus patikrinimus, kai:
i)
atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gauna informacijos apie didelį vidaus kontrolės sistemos veikimo trūkumą, arba apie tai, kad atitinkamo subjekto arba asmens patvirtintos išlaidos yra susijusios su sunkiu pažeidimu ir jis neištaisytas;
ii)
nutraukimas reikalingas, kad nebūtų smarkiai pakenkta Sąjungos finansiniams interesams.
5. Nedarant poveikio 7 daliai, subjektai ir asmenys, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, Komisijai pateikia:
a)
jiems pavestų užduočių vykdymo ataskaitą;
b)
išlaidų, patirtų vykdant jiems pavestas užduotis, sąskaitas. Su tomis sąskaitomis pateikiamas valdymo pareiškimas, kuriame patvirtinama, kad, už lėšų valdymą atsakingų asmenų nuomone:
i)
informacija yra tinkamai pateikta, išsami ir tiksli,
ii)
išlaidos naudotos pagal numatytą paskirtį, kaip nustatyta įgaliojimų perdavimo susitarimuose, arba, jei taikytina, atitinkamose konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse,
iii)
nustatytomis kontrolės sistemomis užtikrinamos būtinos garantijos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu;
c)
galutinių audito ataskaitų ir atliktų patikrinimų santrauką, įskaitant sistemose nustatytų klaidų ir trūkumų pobūdžio bei masto analizę, taip pat taisomuosius veiksmus, kurių buvo imtasi ar planuojama imtis.
Kartu su pirmoje pastraipoje nurodytais dokumentais pateikiama pagal tarptautiniu mastu pripažintus audito standartus parengta nepriklausomos audito įstaigos nuomonė. Toje nuomonėje nustatoma, ar sąskaitose teisingai ir sąžiningai atskleidžiama, ar įdiegtos kontrolės sistemos veikia tinkamai ir ar pagrindinės operacijos yra teisėtos ir tvarkingos. Nuomonėje taip pat nurodoma, ar atlikus auditą kilo abejonių dėl pirmos pastraipos b punkte nurodytame valdymo pareiškime pateiktų tvirtinimų.
Pirmoje pastraipoje nurodyti dokumentai pateikiami Komisijai ne vėliau kaip iki kitų finansinių metų vasario 15 d. Antroje pastraipoje nurodyta nuomonė pateikiama Komisijai ne vėliau kaip iki kovo 15 d.
Šioje dalyje nurodytais įsipareigojimais nedaromas poveikis su tarptautinėmis organizacijomis ir trečiosiomis šalimis sudarytiems susitarimams. Į tokius susitarimus įtraukiamas bent jau tų tarptautinių organizacijų ir trečiųjų šalių įsipareigojimas kasmet patvirtinti Komisijai, kad per atitinkamus finansinius metus Sąjungos įnašas buvo panaudotas ir apskaitytas pagal 2 dalyje išdėstytus reikalavimus ir tokiuose susitarimuose išdėstytus įsipareigojimus.
6. Nedarant poveikio 7 daliai, Komisija:
a)
prižiūri, kad tie asmenys ir subjektai vykdytų savo įsipareigojimus, ypač kad vykdytų programų įgyvendinimo auditus ir vertinimus;
b)
taiko procedūras, kad būtų patikrintos ir priimtos įgaliotųjų subjektų ir asmenų ataskaitos, užtikrindama, kad ataskaitos būtų išsamios, tikslios ir teisingos;
c)
iš Sąjungos lėšų nedengia išmokų, kurios atliktos pažeidžiant galiojančias taisykles.
7. 5 ir 6 dalys netaikomos Sąjungos įnašams, skirtiems subjektams, kuriems taikoma atskira biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra pagal 208 straipsnį.
8. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl netiesioginio valdymo, įskaitant netiesioginio valdymo sąlygų, kai subjektų ir asmenų sistemos, taisyklės ir procedūros yra tapačios Komisijos sistemoms, taisyklėms ir procedūroms, nustatymą, valdymo pareiškimus ir atitikties pareiškimus, sąskaitų patikrinimo ir priėmimo procedūras ir atvejus, kai iš Sąjungos lėšų nedengiamos išlaidos, atsiradusios pažeidžiant taikomas taisykles.
61 straipsnis
Ex ante patikrinimai ir įgaliojimų perdavimo susitarimai
1. Prieš pavesdama biudžeto vykdymo užduotis 58 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytiems subjektams arba asmenims, Komisija gauna įrodymų, kad laikomasi 60 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a-d punktų reikalavimų.
Jei buvo atliktas esminis subjekto ar asmens, kuriam pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, sistemų ar taisyklių pakeitimas ar procedūrų, kurios susijusios su tam subjektui ar asmeniui pavestų Sąjungos lėšų valdymu, pakeitimas, atitinkamas subjektas arba asmuo nedelsdami praneša apie tai Komisijai. Komisija peržiūri su atitinkamu subjektu arba asmeniu sudarytus įgaliojimų perdavimo susitarimus, siekdama užtikrinti, kad būtų toliau laikomasi 60 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a-d punktuose išdėstytų reikalavimų.
2. Išskyrus atvejus, kai įgaliotasis subjektas yra nustatytas pagrindiniame teisės akte, Komisija pasirenka vieną subjektą iš 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, v, vi ir vii papunkčiuose išvardytų kategorijų, tinkamai atsižvelgdama į pavedamų užduočių pobūdį ir į atitinkamų subjektų patirtį ir veiklos bei finansinius pajėgumus. Pasirinkimas turi būti skaidrus, pagrįstas objektyviomis priežastimis ir dėl jo nekyla interesų konfliktas.
3. Įgaliojimų perdavimo susitarimuose nurodomi 60 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a-d punktuose išdėstyti reikalavimai. Juose aiškiai apibrėžiamos subjektui pavedamos užduotys ir pateikiamas atitinkamų subjektų arba asmenų įsipareigojimas vykdyti 60 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos e ir f punktuose nustatytus įpareigojimus ir susilaikyti nuo bet kokių veiksmų, dėl kurių gali kilti interesų konfliktas.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl taisyklių ir procedūrų pagal tiesioginio valdymo principą ex ante vertinimo ir įgaliojimų perdavimo susitarimų turinio.
62 straipsnis
Vykdomosios įstaigos
1. Komisija gali perduoti įgaliojimus vykdomosioms įstaigoms Komisijos vardu ir jos atsakomybe įgyvendinti visą Sąjungos programą arba projektą ar jų dalį pagal 2002 m. gruodžio 19 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 58/2003, nustatantį vykdomųjų įstaigų, kurioms pavedamos tam tikros Bendrijos programų valdymo užduotys, įstatus (16). Vykdomosios įstaigos yra Komisijos sprendimu pagal Sąjungos teisę įsteigti juridiniai asmenys.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias vykdomosioms įstaigoms perduotų įgaliojimų vykdymo taisykles.
2. Atitinkamus veiklos asignavimus pagal tiesioginio valdymo principą valdo vykdomosios įstaigos direktorius.
63 straipsnis
Įgaliojimų perdavimo ribos
1. Komisija negali pavesti užduočių, susijusių su iš Sąjungos biudžeto gaunamų lėšų įgyvendinimu, įskaitant mokėjimus ir išmokėtų sumų susigrąžinimą, išorės privataus sektoriaus subjektams arba įstaigoms, išskyrus 58 straipsnio 1 dalies c punkto v, vi ir vii papunkčiuose nurodytą atvejį arba konkrečius atvejus, kai mokėjimai:
i)
turi būti atliekami Komisijos nurodytiems gavėjams;
ii)
jiems taikomos Komisijos nustatytos sąlygos ir sumos; ir
iii)
mokėjimus atliekantis subjektas arba įstaiga neveikia savo nuožiūra.
2. Išorės privataus sektoriaus subjektams arba įstaigoms, neteikiančioms viešųjų paslaugų, sutarčių pagrindu Komisija gali pavesti techninės ekspertizės užduotis ir administracines, parengiamąsias arba pagalbines užduotis, kurias atliekant nesinaudojama nei viešosios valdžios įgaliojimais, nei veikiama savo nuožiūra.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl užduočių pavedimo tam tikriems išorės privataus sektoriaus subjektams ar įstaigoms pagal pirmos dalies V antraštinėje dalyje nustatytas viešųjų pirkimų taisykles.
3 SKYRIUS
Finansų pareigūnai
1 skirsnis
Pareigų atskyrimo principas
64 straipsnis
Pareigų atskyrimas
1. Leidimus suteikiančio pareigūno ir apskaitos pareigūno pareigos yra atskirtos ir nesidubliuoja.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl visų finansų pareigūnų teisių ir pareigų.
2 skirsnis
Leidimus suteikiantis pareigūnas
65 straipsnis
Leidimus suteikiantis pareigūnas
1. Leidimus suteikiančio pareigūno pareigas atlieka kiekviena institucija.
2. Šioje antraštinėje dalyje terminas „darbuotojai“ reiškia asmenis, kuriems taikomi Tarnybos nuostatai.
3. Kiekviena institucija laikydamasi savo darbo tvarkos taisyklėse numatytų sąlygų, paveda leidimus suteikiančio pareigūno pareigas atitinkamo lygio darbuotojams. Ji savo vidaus administracinėse taisyklėse nurodo darbuotojus, kuriems paveda tas pareigas, nustato perduotų įgaliojimų taikymo sritį ir nurodo, ar asmenys, kuriems tie įgaliojimai yra perduoti, gali perįgalioti kitus asmenis.
4. Leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimai arba perįgaliojimai perduodami tik darbuotojams.
5. Atsakingi leidimus suteikiantys pareigūnai veikia neperžengdami juos įgaliojančiame arba perįgaliojančiame dokumente nustatytų ribų. Atsakingajam leidimus suteikiančiam pareigūnui atliekant jam pavestas užduotis gali padėti vienas arba daugiau darbuotojų, kuriems jo atsakomybe yra pavedamas tam tikrų operacijų, būtinų biudžeto vykdymui ir ataskaitų pateikimui, vykdymas.
6. Kai Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai pagal 56 straipsnio 2 dalį, jiems Komisija yra institucija, kurios pareiga nustatyti, vykdyti, stebėti ir vertinti jų, kaip perįgaliotų leidimus suteikiančių pareigūnų, pareigas ir atsakomybę. Komisija tuo pačiu metu apie tai informuoja vyriausiąjį įgaliotinį.
7. Atsakingam leidimus suteikiančiam pareigūnui atlikti pareigas gali padėti darbuotojai, už kuriuos jis prisiima atsakomybę ir kuriems pavedamos tam tikros užduotys, reikalingos vykdant biudžetą ir rengiant finansinę bei valdymo informaciją. Darbuotojams, padedantiems atsakingiems leidimus suteikiantiems pareigūnams, taikomas 57 straipsnis.
8. Kiekviena institucija informuoja Audito Rūmus, Europos Parlamentą ir Tarybą apie įgaliotų leidimus suteikiančių pareigūnų, vidaus auditorių ir apskaitos pareigūnų paskyrimą ir paskyrimo panaikinimą ir apie visas vidaus taisykles, kurias ji priima finansų klausimais.
9. Kiekviena institucija informuoja Audito Rūmus apie avansinių lėšų administratorių paskyrimus ir apie įgaliojimų perdavimo sprendimus pagal 69 straipsnio 1 dalį ir 70 straipsnį.
10. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl pagalbos atsakingiems leidimus suteikiantiems pareigūnams ir vidaus nuostatų, kuriomis reglamentuojamas įgaliojimų suteikimas.
66 straipsnis
Leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimai ir pareigos
1. Kiekvienoje institucijoje leidimus suteikiantis pareigūnas yra atsakingas už įplaukų ir išlaidų vykdymą, vadovaujantis patikimo finansų valdymo principais, ir už tai, kad būtų laikomasi teisėtumo bei tvarkingumo reikalavimų.
2. 1 dalies tikslais įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas, pagal 32 straipsnį ir kiekvienos institucijos priimtus būtiniausius standartus ir atsižvelgdamas į riziką, susijusią su valdymo aplinka ir finansuojamų veiksmų pobūdžiu, nustato organizacinę struktūrą ir vidaus kontrolės sistemas, tinkančias jo pareigoms atlikti. Tokia struktūra ir sistemos sukuriamos remiantis visapusiška rizikos analize, kurioje atsižvelgiama į jų ekonominį efektyvumą.
3. Vykdydamas išlaidas, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas prisiima biudžeto ar teisinius įsipareigojimus, tvirtina išlaidas, suteikia įgaliojimus vykdyti mokėjimus ir imasi preliminarių priemonių asignavimams vykdyti.
4. Į įplaukų vykdymą įeina gautinų sumų sąmatų rengimas, susigrąžintinų sumų nustatymas ir vykdomųjų raštų sumoms išieškoti išdavimas. Kai tinkama, įtraukiamas teisės į grąžintinas sumas atsisakymas.
5. Kiekvienai operacijai taikoma bent ex ante kontrolė, pagrįsta dokumentų tikrinimu ir turimais jau atliktos kontrolės, susijusios su operacijos veiklos ir finansiniais aspektais, rezultatais.
Ex ante kontrolė apima operacijos pradėjimą ir patikrinimą.
Konkrečios operacijos atveju patikrą atlieka kiti darbuotojai, nei tie, kurie operaciją pradėjo. Patikrą atliekantys darbuotojai nėra pavaldūs operaciją pradėjusiems darbuotojams.
6. Įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas gali nustatyti ex post kontrolę, kad patikrintų operacijas, kurios jau buvo patvirtintos atlikus ex ante kontrolę. Tokia kontrolė gali būti organizuojama atrankos būdu atsižvelgiant į riziką.
Ex ante kontrolę atlieka kiti darbuotojai nei tie, kurie atsakingi už ex post kontrolę. Už ex post kontrolę atsakingi darbuotojai nėra pavaldūs darbuotojams, atsakingiems už ex ante kontrolę.
Kai įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas kaip ex post kontrolę atlieka gavėjų finansinį auditą, susijusios audito taisyklės turi būti aiškios, nuoseklios ir skaidrios ir turi būti gerbiamos Komisijos ir audituojamų subjektų teisės.
7. Darbuotojai, atsakingi už finansinių operacijų valdymo kontrolę, turi turėti būtinus profesinius įgūdžius. Jie turi laikytis atitinkamo profesinių standartų kodekso, kurį nustato kiekviena institucija.
8. Jei darbuotojas, dalyvaujantis finansų valdyme ir sandorių kontrolėje, mano, kad sprendimas, kurį jo viršininkas reikalauja vykdyti arba priimti, yra klaidingas arba neatitinka patikimo finansų valdymo principų arba profesinių taisyklių, kurių iš to darbuotojo reikalaujama laikytis, jis apie tai atitinkamai praneša savo tiesioginiam vadovui. Jei darbuotojas apie tai praneša raštu, tiesioginis vadovas turi atsakyti raštu. Jei tiesioginis vadovas nesiima veiksmų arba patvirtina pradinį sprendimą arba nurodymą ir darbuotojas mano, kad toks patvirtinimas nėra pagrįstas atsakymas į jam rūpimą klausimą, darbuotojas raštu informuoja įgaliotą leidimus suteikiantį pareigūną. Jei tas pareigūnas nesiima veiksmų, darbuotojas praneša apie tai 73 straipsnio 6 dalyje nurodytai atitinkamai komisijai.
Neteisėtos veiklos, sukčiavimo arba korupcijos, kuri gali pakenkti Sąjungos interesams atveju, darbuotojas praneša institucijoms arba įstaigoms, nurodytoms taikytiname teisės akte. Sutartyse su išorės auditoriais, vykdančiais Sąjungos finansinio valdymo auditą, turi būti numatyta išorės auditorių pareiga informuoti įgaliotą leidimus suteikiantį pareigūną apie visus įtariamus neteisėtos veiklos, sukčiavimo arba korupcijos atvejus, kuriais gali būti pakenkta Sąjungos interesams.
9. Įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas savo institucijai atsiskaito už savo pareigų atlikimą metinėje veiklos ataskaitoje, į kurią įtraukiama finansinė ir valdymo informacija, įskaitant kontrolės rezultatus, pareikšdamas, išskyrus atvejus, kai su apibrėžtomis įplaukų ir išlaidų sritimis susijusiose išlygose nurodyta kitaip, kad yra pakankamas užtikrinimas, kad:
a)
ataskaitoje pateikta informacija yra tikra ir teisinga;
b)
ataskaitoje nurodytai veiklai skirti ištekliai panaudoti numatytu tikslu laikantis patikimo finansų valdymo principo;
c)
nustatytomis kontrolės procedūromis užtikrinamos būtinos garantijos, susijusios su pagrindinių operacijų teisėtumu ir tvarkingumu.
Veiklos ataskaitoje nurodomi veiklos rezultatai remiantis nustatytais tikslais, su ta veikla susijusi rizika, suteiktų išteklių panaudojimas ir vidaus kontrolės sistemų veiksmingumas bei efektyvumas, įskaitant su kontrole susijusių išlaidų ir naudos bendrą įvertinimą.
Ne vėliau kaip kiekvienų metų birželio 15 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai siunčia praėjusių metų metinių veiklos ataskaitų suvestinę. Europos Parlamentui ir Tarybai taip pat suteikiama galimybė susipažinti su kiekvieno įgalioto leidimus suteikiančių pareigūno metinėmis veiklos ataskaitomis.
10. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su ex ante ir ex post kontrole, patvirtinamųjų dokumentų saugojimu, profesinių standartų kodeksu, leidimus suteikiančio pareigūno neveikimu, informacijos perdavimu apskaitos pareigūnui ir pranešimais apie derybų procedūras.
67 straipsnis
Sąjungos delegacijų vadovų įgaliojimai ir pareigos
1. Kai Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai pagal 56 straipsnio 2 dalį, jie glaudžiai bendradarbiauja su Komisija, kad tinkamai įgyvendintų lėšas, pirmiausia siekdami užtikrinti finansinių operacijų teisėtumą ir tvarkingumą, taip pat tai, kad valdant lėšas būtų laikomasi patikimo finansų valdymo principo ir būtų veiksmingai saugomi Sąjungos finansiniai interesai.
Atitinkamai, jie imasi būtinų priemonių, kad išvengtų bet kokios padėties, dėl kurios galėtų iškilti grėsmė Komisijos atsakomybei už jiems perduoto biudžeto vykdymą, ir bet kokio prioritetų konflikto, kuris gali turėti įtakos jiems perduotų finansų valdymo uždavinių vykdymui.
Jeigu susidaro antroje pastraipoje nurodyta padėtis arba konfliktas, Sąjungos delegacijų vadovai nedelsdami apie tai praneša atsakingiems Komisijos ir EIVT generaliniams direktoriams. Tie generaliniai direktoriai imasi atitinkamų veiksmų padėčiai ištaisyti.
2. Jeigu Sąjungos delegacijų vadovai atsiduria 66 straipsnio 8 dalyje nurodytoje padėtyje, jie šiuo klausimu kreipiasi į specializuotą finansinių pažeidimų komisiją, sudarytą pagal 73 straipsnio 6 dalį. Sąjungos interesams galinčios pakenkti neteisėtos veiklos, sukčiavimo arba korupcijos atveju jie praneša institucijoms ir įstaigoms, nurodytoms taikytinuose teisės aktuose.
3. Pagal 56 straipsnio 2 dalį kaip perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai veikiantys Sąjungos delegacijų vadovai teikia ataskaitas savo įgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui, kad pastarasis galėtų įtraukti jų ataskaitas į 66 straipsnio 9 dalyje nurodytą savo metinės veiklos ataskaitą. Sąjungos delegacijų vadovų ataskaitose nurodoma informacija apie jų delegacijos vidaus kontrolės sistemų veiksmingumą ir efektyvumą, taip pat apie jiems perduotos veiklos vykdymą, ir pateikiamas 73 straipsnio 5 dalies trečioje pastraipoje nurodytas patikinimas. Tos ataskaitos pridedamos prie įgalioto leidimus suteikiančio pareigūno metinės veiklos ataskaitos ir Europos Parlamentui bei Tarybai suteikiama galimybė su jomis susipažinti, prireikus atsižvelgiant į jų konfidencialumą.
Sąjungos delegacijų vadovai visapusiškai bendradarbiauja su institucijomis, kurios susijusios su biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra, ir prireikus pateikia bet kokią reikalingą papildomą informaciją. Atsižvelgiant į tai, jų gali būti paprašyta dalyvauti susijusių įstaigų posėdžiuose ir teikti paramą atsakingam įgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui.
4. Pagal 56 straipsnio 2 dalį kaip perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai veikiantys Sąjungos delegacijų vadovai atsako į bet kokį Komisijos įgalioto leidimus suteikiančio pareigūno prašymą, pateiktą pačios Komisijos iniciatyva arba, vykdant biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūrą, Europos Parlamento prašymu.
5. Komisija užtikrina, kad perįgaliojimas nesukliudytų vykdyti biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros pagal SESV 319 straipsnį.
3 skirsnis
Apskaitos pareigūnas
68 straipsnis
Apskaitos pareigūno įgaliojimai ir pareigos
1. Kiekviena institucija paskiria apskaitos pareigūną, kuris kiekvienoje institucijoje yra atsakingas už:
a)
tinkamą mokėjimų vykdymą, įplaukų surinkimą ir nustatytų gautinų sumų susigrąžinimą;
b)
ataskaitų parengimą ir pateikimą pagal pirmos dalies IX antraštinę dalį;
c)
ataskaitų tvarkymą pagal pirmos dalies IX antraštinę dalį;
d)
apskaitos procedūrų ir sąskaitų plano nustatymą pagal pirmos dalies IX antraštinę dalį;
e)
apskaitos sistemų nustatymą bei tvirtinimą ir prireikus sistemų, kurias leidimus suteikiantis pareigūnas yra nustatęs apskaitos informacijos teikimui arba pagrindimui, tvirtinimą; šiuo atžvilgiu, apskaitos pareigūnas įgaliojamas bet kuriuo metu patikrinti, kaip laikomasi patvirtinimo kriterijų;
f)
iždo valdymą.
EIVT apskaitos pareigūnas atsakingas tik už EIVT vykdomo biudžeto EIVT skirsnį. Komisijos apskaitos pareigūnas lieka atsakingas už visą biudžeto Komisijos skirsnį, įskaitant apskaitos operacijas, susijusias su Sąjungos delegacijų vadovams perduotais asignavimais.
Komisijos apskaitos pareigūnas, laikantis 213 straipsnio, taip pat veikia kaip EIVT apskaitos pareigūnas, kiek tai susiję su biudžeto EIVT skirsnių įvykdymu.
2. Komisijos apskaitos pareigūnas atsako už apskaitos taisyklių ir suderintų sąskaitų planų nustatymą pagal pirmos dalies IX antraštinę dalį.
3. Apskaitos pareigūnas iš leidimus suteikiančio pareigūno gauna visą informaciją, kuri yra būtina ataskaitoms, teisingai ir objektyviai parodančioms institucijų finansinę padėtį ir biudžeto vykdymą, parengti. Leidimus suteikiantis pareigūnas užtikrina šios informacijos patikimumą.
4. Prieš institucijai arba 208 straipsnyje nurodytai įstaigai patvirtinant ataskaitas, jas pasirašo apskaitos pareigūnas, patvirtindamas turimą pakankamą patikinimą, kad ataskaitose teisingai ir objektyviai parodyta finansinė institucijos arba 208 straipsnyje nurodytos įstaigos padėtis.
Tuo tikslu apskaitos pareigūnas patvirtina, kad ataskaitos yra parengtos pagal 143 straipsnyje nurodytas apskaitos taisykles ir apskaitos procedūras, nurodytas šio straipsnio 1 dalies d punkte, ir kad visos įplaukos ir išlaidos yra įrašytos į sąskaitas.
Įgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai apskaitos pareigūnui perduoda bet kurią jo pareigoms vykdyti reikalingą informaciją.
Leidimus suteikiantys pareigūnai lieka visiškai atsakingi už tinkamą jų valdomų lėšų panaudojimą, jų kontroliuojamų išlaidų teisėtumą ir tvarkingumą ir apskaitos pareigūnui perduodamos informacijos išsamumą ir tikslumą.
5. Apskaitos pareigūnas įgaliojamas patikrinti gautą informaciją ir atlikti tolesnius patikrinimus, kurie, jo nuomone, yra reikalingi norint pasirašyti ataskaitas.
Apskaitos pareigūnas prireikus pareiškia išlygas, tiksliai paaiškindamas tokių išlygų pobūdį ir taikymo sritį.
6. Išskyrus atvejus, kai šiame reglamente numatyta kitaip, tik apskaitos pareigūnas yra įgaliotas valdyti pinigus ir pinigų ekvivalentus. Apskaitos pareigūnas atsakingas už jų saugojimą.
7. Įgyvendinant programą arba veiksmą, Komisijos vardu ir jos pavedimu gali būti atidarytos patikos sąskaitos, kad jas galėtų valdyti subjektas, kuriam pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ar (vi) papunkčius.
Tokios sąskaitos atidaromos leidimus suteikiančio pareigūno, vadovaujančio programos arba veiksmo įgyvendinimui, atsakomybe pritariant Komisijos apskaitos pareigūnui.
Tokios sąskaitos valdomos leidimus suteikiančio pareigūno atsakomybe.
8. Komisijos apskaitos pareigūnas parengia patikos sąskaitų atidarymo, valdymo, jų uždarymo ir naudojimo taisykles.
9. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su apskaitos pareigūno įgaliojimais ir pareigomis, jo paskyrimu eiti pareigas ir pareigų nutraukimu, nuomone apie apskaitos ir turto aprašo sistemas, iždo ir banko sąskaitų valdymu, parašais ant sąskaitų, sąskaitų likučių valdymu, pervedimo ir keitimo operacijomis, mokėjimo būdais, teisės subjekto forma ir patvirtinamųjų dokumentų saugojimu.
69 straipsnis
Įgaliojimai, kuriuos gali perduoti apskaitos pareigūnas
1. Apskaitos pareigūnas, vykdydamas savo pareigas, gali tam tikras užduotis perduoti jam pavaldiems darbuotojams.
Įgaliojimų perdavimo dokumente nurodomos tos užduotys.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su asmenimis, įgaliotais administruoti sąskaitas vietiniuose padaliniuose.
4 skirsnis
Avansinių lėšų administratorius
70 straipsnis
Avansinės sąskaitos
1. Įplaukų, išskyrus nuosavus išteklius, surinkimui ir mažų sumų išmokėjimui galima atidaryti avansines sąskaitas, kaip apibrėžta pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuosiuose aktuose.
Tačiau krizių valdymo pagalbos ir humanitarinės pagalbos operacijų srityje, kaip apibrėžta 128 straipsnyje, avansinės sąskaitos gali būti naudojamos neribojant sumos, tuo pat metu laikantis atitinkamoje einamųjų finansinių metų biudžeto eilutėje nurodyto asignavimų dydžio, dėl kurio sprendimą priėmė Europos Parlamentas ir Taryba.
2. Į avansines sąskaitas pinigus perveda institucijos apskaitos pareigūnas ir už jas yra atsakingi institucijos apskaitos pareigūno paskirti avansinių lėšų administratoriai.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius su avansinėmis sąskaitomis susijusias sąlygas, apimančias didžiausias sumas, kurias moka avansinių lėšų administratoriai, taip pat išorės veiksmų taisykles, įskaitant taisykles dėl avansinių lėšų administratorių pasirinkimo, avansinių sąskaitų papildymo, leidimus suteikiančių ir apskaitos pareigūnų vykdomos kontrolės ir viešųjų pirkimų procedūros laikymosi. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl avansinių sąskaitų atidarymo ir avansinių lėšų administratorių Sąjungos delegacijose.
4 SKYRIUS
Finansų pareigūnų atsakomybė
1 skirsnis
Bendrosios taisyklės
71 straipsnis
Finansų pareigūnams suteiktų įgaliojimų atšaukimas ir sustabdymas
1. Institucija, paskyrusi atsakingus leidimus suteikiančius pareigūnus, gali bet kuriuo metu jų įgaliojimą arba perįgaliojimą laikinai ar visam laikui atšaukti.
2. Institucija, paskyrusi apskaitos pareigūną, gali bet kuriuo metu apskaitos pareigūno arba avansinių lėšų administratoriaus, arba abiejų paskyrimą eiti pareigas laikinai arba visam laikui sustabdyti.
3. Šis straipsnis nedaro poveikio jokioms drausminėms priemonėms, kurių buvo imtasi 1 ir 2 dalyje nurodytų finansų pareigūnų atžvilgiu.
72 straipsnis
Leidimus suteikiančio pareigūno atsakomybė už neteisėtą veiklą, sukčiavimą arba korupciją
1. Šis skyrius nedaro poveikio bet kokiai galimai 71 straipsnyje nurodytų finansų pareigūnų baudžiamajai atsakomybei, kaip numatyta taikomoje nacionalinėje teisėje ir galiojančiose nuostatose dėl Sąjungos finansinių interesų apsaugos ir dėl kovos su Sąjungos arba valstybių narių pareigūnų korupcija.
2. Nedarant poveikio šio reglamento 73, 74 ir 75 straipsniams, kiekvienas atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, apskaitos pareigūnas ir avansinių lėšų administratorius gali būti baudžiamas drausminėmis priemonėmis ir iš jo gali būti reikalaujama sumokėti kompensaciją, kaip nustatyta Tarnybos nuostatuose. Neteisėtos veiklos, sukčiavimo arba korupcijos atveju, kuris gali pakenkti Sąjungos interesams, klausimas perduodamas taikytinų teisės aktų paskirtoms institucijoms ir įstaigoms, visų pirma OLAF.
2a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl leidimus suteikiančių pareigūnų, apskaitos pareigūnų ir avansinių lėšų administratoriaus atsakomybės neteisėtos veiklos, sukčiavimo arba korupcijos atveju.
2 skirsnis
Atsakingiems leidimus suteikiantiems pareigūnams taikomos taisyklės
73 straipsnis
Leidimus suteikiantiems pareigūnams taikomos taisyklės
1. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas turi sumokėti kompensaciją, kaip nustatyta Tarnybos nuostatuose.
2. Pareiga sumokėti kompensaciją visų pirma taikoma, jeigu atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas tyčia arba dėl savo didelio aplaidumo:
a)
nustato teisę į grąžintinas sumas arba išduoda vykdomuosius raštus sumoms išieškoti, paskirsto išlaidas arba pasirašo mokėjimo pavedimą nesilaikydamas šio reglamento ar pagal šį reglamentą priimto deleguotojo akto;
b)
neparengia dokumento, kuriuo nustatoma gautina suma, neišduoda vykdomojo rašto sumoms išieškoti arba vėluoja tą padaryti, arba vėluoja išduoti mokėjimo pavedimą, ir dėl to trečiosios šalys pareiškia institucijai civilinį ieškinį.
3. Įgaliotas arba perįgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas, kuris mano, kad sprendimas, kurį jis privalo priimti, yra neteisingas arba prieštarauja patikimam finansų valdymui, apie tai raštu praneša jį įgaliojusiai institucijai. Jei po to įgaliojusi institucija įgaliotam arba perįgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui raštu pateikia pagrįstą nurodymą priimti tą sprendimą, atsakomybė leidimus suteikiančiam pareigūnui netaikoma.
4. Perįgaliojimo tarnybose atveju įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas toliau lieka atsakingas už įdiegtų vidaus valdymo bei kontrolės sistemų veiksmingumą ir efektyvumą bei už perįgalioto leidimus suteikiančio pareigūno parinkimą.
5. Perįgaliojimo Sąjungos delegacijų vadovams atveju įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas atsakingas už įdiegtų vidaus valdymo bei kontrolės sistemų apibrėžtį, taip pat jų veiksmingumą ir efektyvumą. Sąjungos delegacijų vadovai atsakingi už tų sistemų tinkamą sukūrimą ir veikimą, atsižvelgiant į įgalioto leidimus suteikiančio pareigūno nurodymus, taip pat už lėšų ir Sąjungos delegacijose vykdomos veiklos, už kurias jie atsakingi, valdymą. Prieš pradėdami eiti savo pareigas, jie išklauso specialų mokymo kursą apie leidimus suteikiančių pareigūnų užduotis ir atsakomybę, taip pat apie biudžeto vykdymą.
Sąjungos delegacijų vadovai teikia ataskaitas apie savo atsakomybės sritis pagal šios dalies pirmą pastraipą, atsižvelgdami į 67 straipsnio 3 dalį.
Kasmet Sąjungos delegacijų vadovai Komisijos įgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui pateikia patikinimą dėl savo delegacijose įdiegtų vidaus valdymo ir kontrolės sistemų, taip pat dėl jiems perįgaliotų valdymo operacijų ir tų operacijų rezultatų, kad leidimus suteikiantis pareigūnas galėtų parengti savo 66 straipsnio 9 dalyje numatytą deklaraciją dėl užtikrinimo.
6. Kiekviena institucija įsteigia specialią finansinių pažeidimų komisiją arba dalyvauja kelių institucijų sudarytoje bendroje komisijoje. Komisijos veikia nepriklausomai ir nustato, ar yra padarytas finansinis pažeidimas ir kokie turėtų būti padariniai (jei tokių būtų).
Remdamasi šios komisijos nuomone, institucija nusprendžia, ar pradėti procesą dėl nubaudimo drausmine priemone arba dėl kompensacijos sumokėjimo. Jei komisija nustato problemas pačioje sistemoje, ji nusiunčia pranešimą su rekomendacijomis leidimus suteikiančiam pareigūnui ir įgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui, jei jis nėra proceso dalyvis, taip pat vidaus auditoriui.
7. Kai pagal 56 straipsnio 2 dalį Sąjungos delegacijų vadovai veikia kaip perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai, pagal šio straipsnio 6 dalį Komisijos sudaryta speciali finansinių pažeidimų komisija kompetentinga 56 straipsnio 2 dalyje nurodytais atvejais.
Jei komisija nustato problemas pačioje sistemoje, ji nusiunčia pranešimą su rekomendacijomis leidimus suteikiančiam pareigūnui, vyriausiajam įgaliotiniui ir Komisijos įgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui, jeigu pastarasis nėra proceso dalyvis, taip pat vidaus auditoriui.
Remdamasi finansinių pažeidimų komisijos nuomone Komisija gali paprašyti vyriausiojo įgaliotinio, kad jis, kaip skiriančioji institucija, inicijuotų procesą dėl perįgaliotų leidimus suteikiančių pareigūnų nubaudimo drausmine priemone arba dėl kompensacijos sumokėjimo, jeigu pažeidimai susiję su jiems perduotais Komisijos įgaliojimais. Tokiu atveju atsižvelgdamas į Tarnybos nuostatus vyriausiasis įgaliotinis imasi tinkamų veiksmų, kad būtų vykdomi sprendimai dėl nubaudimo drausmine priemone arba dėl kompensacijos sumokėjimo atsižvelgiant į Komisijos rekomendacijas.
Valstybės narės visapusiškai remia Sąjungos veiksmus, kuriais siekiama užtikrinti bet kokią laikinųjų darbuotojų, kuriems taikomas Kitų Europos Bendrijų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio e punktas, atsakomybę pagal Tarnybos nuostatų 22 straipsnį.
8. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, taikomas įgaliotam leidimus suteikiančiam pareigūnui, įskaitant nurodymų patvirtinimą ir finansinių pažeidimų komisijos vaidmenį.
3 skirsnis
Apskaitos pareigūnams ir avansinių lėšų administratoriams taikomos taisyklės
74 straipsnis
Apskaitos pareigūnams taikomos taisyklės
1. Apskaitos pareigūnui taikoma drausminė priemonė ir reikalaujama sumokėti kompensaciją, kaip nustatyta Tarnybos nuostatuose, taikant juose numatytas procedūras. Tokios priemonės apskaitos pareigūnui ypač gali būti taikomos dėl bet kurio iš šių prasižengimų:
a)
saugomų lėšų, turto ar dokumentų praradimas arba sugadinimas;
b)
klaidingas banko sąskaitų arba pašto žiro sąskaitų pakeitimas;
c)
sumų, kurios neatitinka vykdomųjų raštų sumoms išieškoti arba mokėjimų pavedimų, susigrąžinimas arba sumokėjimas;
d)
gautinų įplaukų nesurinkimas.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su apskaitos pareigūnų atsakomybe kitų prasižengimų atvejais.
75 straipsnis
Avansinių lėšų administratoriams taikomos taisyklės
1. Avansinių lėšų administratoriui taikoma drausminė priemonė ir reikalaujama sumokėti kompensaciją, kaip nustatyta Tarnybos nuostatuose, taikant juose numatytas procedūras. Tokios priemonės avansinių lėšų administratoriui ypač gali būti taikomos dėl bet kurio iš šių prasižengimų:
a)
saugomų lėšų, turto ar dokumentų praradimas arba sugadinimas;
b)
negalėjimas pateikti tinkamų savo atliktų mokėjimų patvirtinamųjų dokumentų;
c)
pinigų išmokėjimas asmenims, neturintiems teisės į tokias išmokas;
d)
gautinų įplaukų nesurinkimas.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su avansinių lėšų administratorių atsakomybe kitų prasižengimų atvejais.
5 SKYRIUS
Įplaukų operacijos
1 skirsnis
Nuosavų išteklių naudojimas
76 straipsnis
Nuosavi ištekliai
1. Nuosavų išteklių įplaukų sąmata, nurodyta Sprendime 2007/436/EB, Euratomas, įrašoma į biudžetą eurais. Ja leidžiama naudotis pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinantį tą sprendimą.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias nuosaviems ištekliams taikomas taisykles.
2 skirsnis
Gautinų sumų apskaičiavimas
77 straipsnis
Gautinų sumų apskaičiavimas
1. Kai atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas turi pakankamos ir patikimos informacijos apie bet kurią priemonę arba padėtį, dėl kurios gali atsirasti skola Sąjungai, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas apskaičiuoja gautiną sumą.
2. Leidimus suteikiantis pareigūnas tikslina apskaičiuotą gautiną sumą, kai tik sužino apie įvykį, dėl kurio pasikeičia priemonė arba padėtis, kurios lemia apskaičiavimą.
Rengiant vykdomąjį raštą sumoms išieškoti dėl priemonės arba padėties, dėl kurių pirmiau apskaičiuotos gautinos sumos, atsakingas leidimus duodantis pareigūnas atitinkamai tikslina tą apskaičiavimą.
Jeigu parengiamas vykdomasis raštas sumoms išieškoti, kuriame nurodoma ta pati suma kaip pradinė apskaičiuota gautina suma, tos apskaičiuotos sumos sumažinamos iki nulio.
3. Nukrypstant nuo 1 dalies, gautina suma neapskaičiuojama tol, kol valstybės narės Komisijai nesumoka nuosavų išteklių sumų, apibrėžtų Sprendime 2007/436/EB, Euratomas, kurias valstybės narės moka reguliariai nustatytais terminais. Atsižvelgdamas į tai, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas išduoda vykdomąjį raštą toms sumoms išieškoti.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl gautinų sumų apskaičiavimo.
3 skirsnis
Gautinų sumų nustatymas
78 straipsnis
Gautinų sumų nustatymas
1. Gautinų sumų nustatymas - tai veiksmas, kuriuo atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas:
a)
patikrina, ar skola yra;
b)
nustato arba patikrina skolos tikrumą ir jos sumą;
c)
patikrina sąlygas, kuriomis skola turi būti sumokėta.
2. Komisijai mokami nuosavi ištekliai ir tikrai patvirtinta tiksli gautina suma nustatoma apskaitos pareigūnui siunčiamame vykdomajame rašte sumoms išieškoti, o po to skolininkui siunčiamame debetiniame dokumente; abu dokumentus parengia atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas.
3. Klaidingai išmokėtos sumos turi būti atgautos.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl gautinų sumų nustatymo, taip pat dėl procedūros, patvirtinamųjų dokumentų ir delspinigių.
4 skirsnis
Leidimas išieškoti sumas
79 straipsnis
Leidimas išieškoti sumas
1. Leidimas išieškoti sumas - tai veiksmas, kuriuo atsakingas leidimus suteikiantis atsakingas pareigūnas, išduodamas vykdomąjį raštą sumoms išieškoti, nurodo apskaitos pareigūnui išieškoti gautiną sumą, kurią atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas yra nustatęs.
2. Institucija gali oficialiai nustatyti sumą, gautiną iš asmenų, išskyrus valstybes, priimdama sprendimą, kuris vykdomas, kaip apibrėžta SESV 299 straipsnyje.
Komisija taip pat išskirtinėmis aplinkybėmis kitų institucijų prašymu gali priimti tokį vykdytiną sprendimą jų naudai dėl su darbuotojais, kuriems taikomi Tarnybos nuostatai, susijusių reikalavimų, jei tai reikalinga norint veiksmingai ir laiku apsaugoti Sąjungos finansinius interesus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl susigrąžinimo tvarkos.
5 skirsnis
Susigrąžinimas
80 straipsnis
Susigrąžinimo taisyklės
1. Apskaitos pareigūnas veikia pagal vykdomuosius raštus sumoms išieškoti, kuriuos tinkamai išdavė atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas. Apskaitos pareigūnas tai daro tinkamai, siekdamas užtikrinti, kad Sąjunga gautų savo įplaukas, ir užtikrina Sąjungos teisių apsaugą.
Apskaitos pareigūnas susigrąžina sumas, į Sąjungos reikalavimus skolininkui įskaitydamas tolygią sumą, kurią pačiam skolininkui turi grąžinti Sąjunga. Tokios sumos yra tiksliai nustatytos, fiksuoto dydžio ir mokėtinos sumos.
2. Kai įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas ketina visiškai arba iš dalies atsisakyti teisės susigrąžinti nustatytą gautiną sumą, jis užtikrina, kad toks atsisakymas galimas ir atitinka patikimo finansų valdymo ir proporcingumo principus. Sprendimas atsisakyti išieškoti sumas pagrindžiamas. Leidimus suteikiantis pareigūnas kitam asmeniui gali perduoti priimti tokį sprendimą.
Įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas gali visiškai arba iš dalies panaikinti nustatytą gautiną sumą. Nustatytos gautinos sumos dalinis panaikinimas nereiškia, kad atsisakoma nustatytos Sąjungos teisės į grąžintinas sumas.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su susigrąžinimo būdais, įskaitant susigrąžinimą įskaitymo būdu, išieškojimo procedūrą, kai skola negrąžinama geranoriškai, papildomą mokėjimo laiką, baudų ir kitų nuobaudų išieškojimą, išieškojimo atšaukimą ir nustatytos gautinos sumos panaikinimą.
3. Valstybės narės visų pirma atsakingos už kontrolės ir audito vykdymą ir už netinkamai panaudotų sumų susigrąžinimą, kaip numatyta konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse. Jei valstybės narės aptinka pažeidimus ir juos ištaiso savo sąskaita, joms netaikomas Komisijos finansinių klaidų ištaisymas, susijęs su tais pažeidimais.
4. Komisija ištaiso valstybių narių finansines klaidas, kad iš Sąjungos lėšų nebūtų dengiamos išlaidos, atsirandančios pažeidžiant taikomus teisės aktus. Komisija savo finansinių klaidų ištaisymą pagrindžia netinkamai išleistų sumų nustatymu ir finansiniu poveikiu biudžetui. Jei tokios sumos negali būti tiksliai nustatytos, Komisija gali taikyti ekstrapoliuoto ar nustatyto dydžio pataisą pagal konkretiems sektoriams taikomas taisykles.
Komisija, nustatydama finansinės pataisos sumą, atsižvelgia į taikomų teisės aktų pažeidimo pobūdį ir sunkumą ir finansines pasekmes biudžetui, apimant valdymo ir kontrolės sistemų trūkumų atvejus.
Finansinių klaidų ištaisymo nustatymo kriterijai ir taikoma procedūra gali būti apibrėžti konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse.
5. Ekstrapoliuoto ar nustatyto dydžio pataisų taikymo metodologija nustatoma laikantis konkretiems sektoriams taikomų taisyklių siekiant sudaryti sąlygas Komisijai apsaugoti Sąjungos finansinius interesus.
81 straipsnis
Senaties terminas
1. Nedarant poveikio konkrečių reglamentų nuostatoms ir Sprendimo 2007/436/EB, Euratomas taikymui, Sąjungos teisėms į grąžintinas sumas trečiųjų šalių atžvilgiu ir trečiųjų šalių teisėms į grąžintinas sumas Sąjungos atžvilgiu taikomas penkerių metų senaties terminas.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl senaties termino.
82 straipsnis
Sąjungos teisių į grąžintinas sumas nacionalinis traktavimas
Iškėlus nemokumo bylą, Sąjungos teisėms į grąžintinas sumas teikiama tokia pati pirmenybė kaip viešojo sektoriaus įstaigų panašaus pobūdžio teisėms valstybėse narėse, kuriose vykdoma išieškojimo procedūra.
83 straipsnis
Komisijos paskirtos baudos, nuobaudos ir susikaupusios palūkanos
1. Sumos, gautos baudų, nuobaudų ir sankcijų pavidalu, taip pat bet kurios dėl jų susikaupusios palūkanos arba kitos pajamos į biudžetą nėra įrašomos kaip biudžeto įplaukos tol, kol sprendimus, pagal kuriuos jos yra paskirtos, gali panaikinti Europos Sąjungos Teisingumo Teismas.
2. Pirmoje dalyje nurodytos sumos kuo greičiau įrašomos į biudžetą kaip biudžeto įplaukos vėliausiai tais metais, kurie eina po to, kai išnaudojamos visos teisinės gynimo priemonės. Sumos, kurios turi būti grąžintos jas sumokėjusiam subjektui pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimą, neįrašomos kaip biudžeto įplaukos.
3. 1 dalis netaikoma sprendimams dėl sąskaitų tvirtinimo ar finansinių klaidų ištaisymo.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl sumų iš baudų, nuobaudų ir susikaupusių palūkanų.
6 SKYRIUS
Išlaidų operacijos
84 straipsnis
Finansavimo sprendimai
1. Kiekvienas išlaidų punktas turi turėti nustatytą paskirtį, būti patvirtintas, jam turi būti išduotas leidimas ir jis turi būti išmokėtas.
2. Išskyrus asignavimus, kurie gali būti vykdomi be pagrindinio teisės akto pagal 54 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos e punktą, prieš išlaidų paskirties nustatymą institucija arba kitos institucijos, kurioms institucija yra perdavusi tokius įgaliojimus, priima finansavimo sprendimą.
3. 2 dalyje nurodytame finansavimo sprendime pateikiama informacija apie tai, kokio tikslo siekiama, kokių rezultatų tikimasi, kokius įgyvendinimo metodus ketinama taikyti ir bendra finansavimo suma. Į jį taip pat įtraukiamas veiksmų, kuriuos ketinama finansuoti, aprašymas, nurodoma kiekvienai operacijai skirta suma ir pateikiamas preliminarus įgyvendinimo tvarkaraštis.
Netiesioginio valdymo atveju finansavimo sprendime taip pat nurodomas subjektas ar asmuo, kuriam pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, kriterijai, kuriais vadovautasi pasirenkant subjektą ar asmenį, ir jam pavestos užduotys.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl finansavimo sprendimų.
1 skirsnis
Išlaidų paskirties nustatymas
85 straipsnis
Įsipareigojimų rūšys
1. Biudžetinis įsipareigojimas - tai operacija, kuria rezervuojamas asignavimas, būtinas būsimiems mokėjimams vykdant teisinius įsipareigojimus padengti.
Teisinis įsipareigojimas - tai veiksmas, kuriuo leidimus suteikiantis pareigūnas prisiima arba nustato įsipareigojimą, dėl kurio iš biudžeto yra mokamos lėšos.
Biudžetinius įsipareigojimus ir teisinius įsipareigojimus priima tas pats leidimus suteikiantis pareigūnas, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, numatytus pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su įsipareigojimų rūšimis, bendrųjų įsipareigojimų priėmimu, vienu parašu ir administracinėmis išlaidomis, dengiamomis iš laikinųjų įsipareigojimų.
3. Biudžetiniai įsipareigojimai priklauso vienai iš šių kategorijų:
a)
biudžetinis įsipareigojimas yra individualus, kai yra žinomas gavėjas ir išlaidų suma;
b)
biudžetinis įsipareigojimas yra bendras, kai bent vienas iš elementų, būtinų individualiam įsipareigojimui nustatyti, dar yra nežinomas;
c)
biudžetinis įsipareigojimas yra preliminarus, kai jis yra skirtas 170 straipsnyje minėtoms išlaidoms ir įprastoms administracinėms išlaidoms padengti, arba kai jo suma arba galutiniai gavėjai nėra konkrečiai žinomi.
4. Biudžetiniai įsipareigojimai veiksmams, kurie tęsiasi daugiau kaip vienus finansinius metus, gali būti suskaidyti į mokamas per keletą metų metines dalis tik tuo atveju, kai taip yra numatyta pagrindiniame teisės akte, arba su tuo susijusioms administracinėms išlaidoms padengti.
86 straipsnis
Įsipareigojimams taikomos taisyklės
1. Kiekvienai priemonei, dėl kurios gali atsirasti iš biudžeto padengiamų išlaidų, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, prieš prisiimdamas teisinį įsipareigojimą trečiosioms šalims arba pervesdamas lėšas į patikos fondą pagal 187 straipsnį, prisiima biudžetinį įsipareigojimą.
2. Pareiga prisiimti biudžetinį įsipareigojimą prieš prisiimant teisinį įsipareigojimą, kaip numatyta 1 dalyje, netaikoma teisiniams įsipareigojimams, prisiimtiems po krizės paskelbimo, vykdant veiklos tęstinumo planą laikantis tvarkos, kurią priėmė Komisija arba bet kuri kita institucija remdamasi savo administraciniu savarankiškumu.
3. 1 dalyje nustatyta pareiga netaikoma humanitarinės pagalbos operacijų, civilinės saugos operacijų ir krizių valdymo pagalbos atvejais, jei siekiant efektyvios Sąjungos intervencijos reikalaujama, kad Sąjunga nedelsiant prisiimtų teisinį įsipareigojimą trečiųjų šalių atžvilgiu, o iš anksto prisiimti individualų biudžetinį įsipareigojimą neįmanoma. Biudžetinis įsipareigojimas prisiimamas iš karto po to, kai prisiimamas teisinis įsipareigojimas trečiųjų šalių atžvilgiu.
4. Atsižvelgiant į specialias antros dalies IV antraštinės dalies nuostatas, bendrieji biudžetiniai įsipareigojimai turi apimti visą atitinkamų individualių teisinių įsipareigojimų, prisiimtų iki n+1 metų gruodžio 31 d., sumą.
Atsižvelgiant į 85 straipsnio 4 dalį ir 203 straipsnio 2 dalį, individualūs teisiniai įsipareigojimai, susiję su individualiais arba preliminariais biudžetiniais įsipareigojimais, sudaromi iki n metų gruodžio 31 d.
Pirmoje ir antroje pastraipose nurodytų laikotarpių pabaigoje atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas panaikina visus su nepanaudotu tokių biudžetinių įsipareigojimų likučiu susijusius įsipareigojimus.
Prieš pasirašant kiekvieną individualaus teisinio įsipareigojimo sumą, priimtą pagal bendrąjį biudžetinį įsipareigojimą, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas ją įregistruoja biudžetinėse sąskaitose ir priskiria bendrajam biudžetiniam įsipareigojimui.
5. Biudžetiniams ir teisiniams įsipareigojimams, kurie tęsiasi ilgiau kaip vienus finansinius metus, išskyrus personalo išlaidoms, nustatoma galutinė įvykdymo data, vadovaujantis patikimo finansų valdymo principu.
Visos tokių įsipareigojimų dalys, kurios nėra įvykdytos praėjus šešiems mėnesiams nuo tos datos, panaikinamos, vadovaujantis 15 straipsniu.
Biudžetinio įsipareigojimo suma, atitinkanti teisinį įsipareigojimą, pagal kurį, kaip nurodyta 90 straipsnyje, nebuvo atliktas mokėjimas per dvejus metus po teisinio įsipareigojimo pasirašymo, yra panaikinama, išskyrus, kai ta suma susijusi su atveju, kai vyksta bylinėjimasis teisme arba arbitraže, arba kai egzistuoja specialios sąlygos, nurodytos konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su biudžetiniais ir teisiniais įsipareigojimais, taip pat atskirų įsipareigojimų registravimu.
87 straipsnis
Įsipareigojimams taikomi patikrinimai
1. Priimdamas biudžetinį įsipareigojimą, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas užtikrina, kad:
a)
išlaidos būtų priskirtos teisingam biudžeto punktui;
b)
asignavimai egzistuotų;
c)
išlaidos atitiktų Sutartis, biudžetą, šį reglamentą, pagal šį reglamentą priimtus deleguotuosius aktus ir visus teisės aktus, priimtus, vadovaujantis Sutartimis ir bet kuriuo kitu reglamentu;
d)
būtų laikomasi patikimo finansų valdymo principo. Išankstinio finansavimo mokėjimų tinkamumas, jų suma ir bendras mokėjimų grafikas yra proporcingi planuojamai trukmei, vykdymo tempui ir finansinei rizikai, susijusiai su tokiu išankstiniu finansavimu.
2. Registruodamas teisinį įsipareigojimą fiziniu arba elektroniniu parašu, leidimus suteikiantis pareigūnas užtikrina, kad:
a)
įsipareigojimas būtų paremtas atitinkamu biudžetiniu įsipareigojimu;
b)
išlaidos būtų teisingos ir atitiktų Sutartis, biudžetą, šį reglamentą, deleguotuosius aktus, priimtus pagal šį reglamentą, ir visus teisės aktus, priimtus, vadovaujantis Sutartimis ir bet kuriuo kitu reglamentu;
c)
būtų laikomasi patikimo finansų valdymo principo.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su įsipareigojimams taikomais patikrinimais.
2 skirsnis
Išlaidų patvirtinimas
88 straipsnis
Išlaidų patvirtinimas
1. Išlaidų patvirtinimas yra veiksmas, kuriuo atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas:
a)
patikrina kreditoriaus teisės buvimą;
b)
nustato arba patikrina reikalavimo tikrumą ir jo sumą;
c)
patikrina sąlygas, kuriomis turi būti atliktas mokėjimas.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su išlaidų patvirtinimu, įskaitant personalo išlaidų patvirtinimą išmokėjimui, tarpinių išmokų ir likučio patvirtinimą išmokėjimui teikiant dotacijas ir sudarant viešųjų pirkimų sutartis, išankstinio finansavimo mokėjimų patvirtinimą ir „patvirtinta išmokėti“ ir „tvirtinu, teisinga“ formas.
3 skirsnis
Leidimas išlaidoms
89 straipsnis
Leidimas išlaidoms
1. Leidimas išlaidoms - tai veiksmas, kuriuo atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, patikrinęs, kad asignavimai egzistuoja, ir išdavęs mokėjimo pavedimą, nurodo apskaitos pareigūnui apmokėti išlaidų sumą, kurią atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas patvirtino.
Jeigu periodiniai mokėjimai yra susiję su teikiamomis paslaugomis, įskaitant nuomos paslaugas, arba su pristatomomis prekėmis, leidimus suteikiantis pareigūnas, atsižvelgdamas į savo rizikos analizę, gali duoti nurodymą taikyti tiesioginio debeto sistemą.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su leidimu išlaidoms, taip pat su privaloma informacija ant mokėjimo pavedimų ir leidimus suteikiančio pareigūno vykdomais mokėjimo pavedimų patikrinimais.
4 skirsnis
Išlaidų apmokėjimas
90 straipsnis
Mokėjimų rūšys
1. Mokėjimas atliekamas, pateikus įrodymus, kad atitinkamas veiksmas atitinka pagrindinio teisės akto arba sutarties nuostatas, ir susideda iš vienos ar kelių šių operacijų:
a)
visos mokėtinos sumos apmokėjimo;
b)
mokėtinos sumos apmokėjimo vienu iš šių būdų:
i)
iš anksto finansuojant, kai sumą galima padalyti į kelias išmokas, pasirašius įgaliojimų perdavimo susitarimą, sutartį arba susitarimą dėl dotacijos arba pranešus apie sprendimą dėl dotacijos;
ii)
vienu arba keliais tarpiniais mokėjimais, kaip veiksmo dalinio įvykdymo atitikmenį;
iii)
mokėtinos sumos likučio išmokėjimu, kai veiksmas visiškai įvykdytas.
2. Biudžeto apskaitoje, įrašant skirtingų rūšių mokėjimus, nurodytus 1 dalyje, būtina kiekvieną mokėjimą atskirti.
3. Į 152 straipsnyje nurodytas apskaitos taisykles įtraukiamos išankstinio finansavimo patvirtinimo sąskaitose ir sąnaudų atitikimo reikalavimams pripažinimo taisyklės.
4. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas reguliariai tvirtina išankstinio finansavimo mokėjimus, atsižvelgdamas į susijusio projekto ekonominį pobūdį ir laiką.
Kai atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas mano, kad reikalauti finansinės ataskaitos iš naudos gavėjų ir sutarties šalių yra neefektyvu, dotacijų ar sutarčių, kurių vertė daugiau nei 5 000 000 EUR, atveju jis turi iš jų bent kartą per metus gauti informaciją apie kaupiamąsias išlaidas.
Antroje pastraipoje numatytu tikslu į sutartis, sprendimus ir susitarimus dėl dotacijų bei įgaliojimų perdavimo susitarimus įtraukiamos atitinkamos nuostatos.
Ši dalis nedaro poveikio konkrečioms taisyklėms, nustatytoms antros dalies IV antraštinėje dalyje.
5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su mokėjimų rūšimis ir patvirtinamaisiais dokumentais.
91 straipsnis
Mokėjimai neviršija turimų lėšų
Apskaitos pareigūnas išlaidų mokėjimus atlieka neviršydamas turimų lėšų.
5 skirsnis
Išlaidų operacijų terminai
92 straipsnis
Terminai
1. Mokėjimai atliekami per:
a)
90 kalendorinių dienų įgaliojimus perduodančių susitarimų, sutarčių, susitarimų dėl dotacijų ir sprendimų, susijusių su techninėmis paslaugomis ar veiksmais, kuriuos ypač sunku įvertinti ir pagal kuriuos mokėjimas priklauso nuo ataskaitos ar sertifikato patvirtinimo, atveju;
b)
60 kalendorinių dienų visų kitų įgaliojimus perduodančių susitarimų, sutarčių, susitarimų dėl dotacijų ir sprendimų, pagal kuriuos mokėjimas priklauso nuo ataskaitos ar sertifikato patvirtinimo, atveju;
c)
30 kalendorinių dienų visų kitų įgaliojimus perduodančių susitarimų, sutarčių, susitarimų dėl dotacijų ir sprendimų atveju.
2. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali nutraukti mokėjimo terminą, jei:
a)
mokėjimo prašymo suma nėra mokėtina; arba
b)
nebuvo parengti tinkami patvirtinamieji dokumentai.
Jei atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gauna informaciją, dėl kurios kyla abejonių dėl mokėjimo prašyme nurodytų išlaidų tinkamumo, šis pareigūnas gali sustabdyti mokėjimo terminą, kad būtų galima patikrinti, įskaitant patikras vietoje, kad išlaidos iš tikrųjų yra tinkamos.
3. Susiję kreditoriai raštu informuojami apie to sustabdymo priežastis.
4. Jei sustabdymo laikotarpis ilgesnis nei du mėnesiai, kreditorius gali prašyti, kad atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas priimtų sprendimą dėl sustabdymo tęstinumo.
5. Išskyrus valstybių narių atveju, praėjus 1 dalyje nustatytiems terminams, kreditorius turi teisę gauti delspinigius.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su mokėjimų terminais ir aplinkybių, kuriomis kreditoriai, kuriems pavėluota išmokėti, turi teisę gauti delspinigius, kurie įrašomi į eilutę, iš kurios išmokėta pagrindinė suma, apibrėžimu.
7 SKYRIUS
IT sistemos ir e. valdžia
93 straipsnis
Operacijų elektroninis valdymas
1. Kai įplaukos ir išlaidos valdomos kompiuterių sistemomis, dokumentai gali būti pasirašyti kompiuterine arba elektronine tvarka.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl operacijų elektroninio valdymo.
94 straipsnis
Dokumentų perdavimas
Institucijoms ir valstybėms narėms iš anksto susitarus, dokumentai tarp jų gali būti siunčiami elektroninėmis priemonėmis.
95 straipsnis
E. valdžia
1. Pagal pasidalijamąjį valdymą bet koks oficialus valstybių narių ir Komisijos keitimasis informacija vykdomas taikant priemones, nurodytas konkretiems sektoriams taikomose taisyklėse. Tos taisyklės užtikrina surinktų ar kitaip gautų dokumentų ir persiųstų biudžeto valdymo duomenų sąveiką.
2. Institucijos, vykdomosios įstaigos ir 208 straipsnyje nurodytos įstaigos nustato ir taiko bendrus keitimosi informacija elektroniniu būdu su trečiosiomis šalimis, kurios dalyvauja viešųjų pirkimų ir dotacijų procedūrose, standartus. Visų pirma jos kuo aktyviau kuria ir taiko bendrus duomenų, perduotų vykdant dotacijų ir viešųjų pirkimų procedūras, perdavimo, saugojimo ir tvarkymo standartus ir šiuo tikslu nustato bendrą keitimosi elektroniniais duomenimis vietą pareiškėjams, kandidatams ir konkurso dalyviams.
3. Komisija reguliariai teikia Europos Parlamentui ir Tarybai e. valdžios įgyvendinimo pažangos ataskaitą.
8 SKYRIUS
Administravimo principai
96 straipsnis
Geras administravimas
1. Įgaliojimus suteikiantis pareigūnas nedelsdamas praneša apie būtinybę pateikti įrodymus ir (arba) dokumentus, jų formą ir informaciją, kurią būtina įtraukti, taip pat prireikus preliminarų sutarties sudarymo procedūros užbaigimo tvarkaraštį paskelbiama.
2. Jei dėl akivaizdžios rašybos klaidos, kurią padarė pareiškėjas ar konkurso dalyvis, pareiškėjas ar konkurso dalyvis nepateikia įrodymų arba netinkamai suformuluoja pareiškimą, vertinimo komitetas arba, prireikus, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, išskyrus tinkamai pagrįstais atvejais, prašo, kad pareiškėjas arba konkurso dalyvis pateiktų trūkstamą informaciją arba paaiškintų patvirtinamuosius dokumentus. Tokia informacija arba paaiškinimai nekeičia iš esmės pasiūlymo arba konkurso sąlygų.
97 straipsnis
Teisių gynimo priemonių nurodymas
Jei leidimus suteikiančio pareigūno sudarytas procedūrinis aktas neigiamai veikia pareiškėjo ar konkurso dalyvio, naudos gavėjo ar rangovo teises, jame nurodoma, kokiomis administracinėmis ir (arba) teisinėmis teisių gynimo priemonėmis galima užginčyti šį aktą.
Visų pirma nurodoma, kokių teisių gynimo priemonių esama, kokiai institucijai ar institucijoms galima teikti prašymą dėl užginčijimo ir per kiek laiko tai reikia padaryti.
9 SKYRIUS
Vidaus auditorius
98 straipsnis
Vidaus auditoriaus skyrimas
1. Kiekviena institucija sukuria vidaus audito funkciją, kuri vykdoma pagal atitinkamus tarptautinius standartus. Institucijos paskirtas vidaus auditorius yra jai atskaitingas už tinkamo biudžeto vykdymo sistemų veikimo ir procedūrų patikrą. Vidaus auditorius negali būti nei leidimus suteikiantis pareigūnas, nei apskaitos pareigūnas.
2. EIVT vidaus audito reikmėms, Sąjungos delegacijų vadovams, veikiantiems kaip perįgalioti leidimus suteikiantys pareigūnai pagal 56 straipsnio 2 dalį, perduotą finansų valdymą tikrina Komisijos vidaus auditorius.
Komisijos vidaus auditorius taip pat veikia kaip EIVT vidaus auditorius, kiek tai susiję su biudžeto EIVT skirsnių vykdymu, laikantis 213 straipsnio.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su vidaus auditoriaus skyrimu.
99 straipsnis
Vidaus auditoriaus įgaliojimai ir pareigos
1. Vidaus auditorius pataria savo institucijai dėl rizikos valdymo, pareikšdamas nepriklausomas nuomones dėl valdymo ir kontrolės sistemų kokybės bei teikdamas rekomendacijas, kaip patobulinti operacijų vykdymo sąlygas ir skatinti patikimą finansų valdymą.
Vidaus auditorius visų pirma yra atsakingas:
a)
už vidaus valdymo sistemų tinkamumo ir efektyvumo bei departamentų veiklos įgyvendinant įvairias politikos kryptis, programas ir veiksmus, įvertinimą atsižvelgiant į su jais susijusią riziką;
b)
už vidaus kontrolės ir audito sistemų, taikomų kiekvienai biudžeto vykdymo operacijai, veiksmingumo ir efektyvumo vertinimą.
2. Vykdydamas savo pareigas, vidaus auditorius atlieka visos institucijos veiklos ir visų departamentų auditą. Vidaus auditoriui prieinama visa be jokių apribojimų informacija, kurios jam reikia savo pareigoms atlikti prireikus ir vietoje, įskaitant valstybes nares ir trečiąsias šalis.
Vidaus auditorius atsižvelgia į leidimus suteikiančių pareigūnų metinę ataskaitą ir visą kitą nurodytą informaciją.
3. Vidaus auditorius praneša institucijai savo nustatytus faktus ir rekomendacijas. Institucija užtikrina, kad būtų imtasi priemonių, atitinkančių po audito pateiktas rekomendacijas. Vidaus auditorius institucijai taip pat pateikia metinę vidaus audito ataskaitą, nurodydamas, kiek ir kokios rūšies vidaus auditų atlikta, kokios rekomendacijos pateiktos ir kokių veiksmų imtasi dėl tų rekomendacijų.
4. Institucija sudaro galimybę susipažinti su vidaus auditoriaus kontaktiniais duomenimis bet kuriam fiziniam ar juridiniam asmeniui, dalyvaujančiam išlaidų operacijose, kad būtų galima konfidencialiai kreiptis į vidaus auditorių.
5. Kiekvienais metais institucija Europos Parlamentui ir Tarybai siunčia ataskaitą - atliktų vidaus auditų skaičių ir rūšių, pateiktų rekomendacijų ir veiksmų, kurių imtasi dėl tų rekomendacijų, santrauką.
6. Vidaus auditoriaus ataskaitos ir išvados, taip pat institucijos pranešimas turi būti prieinami visuomenei tik po to, kai vidaus auditorius patvirtina veiksmus, kurių imtasi dėl rekomendacijų.
7. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su vidaus auditoriaus įgaliojimais ir pareigomis.
100 straipsnis
Vidaus auditoriaus nepriklausomumas
1. Institucija nustato specialias vidaus auditoriui taikomas taisykles, kurios garantuoja vidaus auditoriaus visišką nepriklausomumą atliekant savo pareigas ir kuriomis nustatoma vidaus auditoriaus atsakomybė.
Jei vidaus auditorius yra etatinis darbuotojas, savo išimtines audito funkcijas jis vykdo visiškai nepriklausomai ir prisiima atsakomybę, kaip nurodyta Tarnybos nuostatuose ir pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su vidaus auditoriaus nepriklausomumu ir atsakomybe, įskaitant vidaus auditoriaus teisę pateikti ieškinį Europos Sąjungos Teisingumo Teismui.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
VIEŠIEJI PIRKIMAI
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
1 skirsnis
Taikymo sritis ir sutarties sudarymo principai
101 straipsnis
Viešųjų pirkimų sutarčių apibrėžtis
1. Viešųjų pirkimų sutartys - atlygintinės sutartys, kurias raštu sudaro vienas arba daugiau ūkinės veiklos vykdytojų ir viena arba daugiau perkančiųjų institucijų, kaip apibrėžta 117 ir 190 straipsniuose, kad už visą arba iš dalies iš biudžeto sumokėtą kainą jos įgytų kilnojamojo arba nekilnojamojo turto, joms būtų vykdomi darbai arba teikiamos paslaugos.
Tokios sutartys apima:
a)
pastatų sutartis;
b)
tiekimo sutartis;
c)
darbų sutartis;
d)
paslaugų sutartis.
2. Bendrosios sutartys - vieno arba daugiau ūkinės veiklos vykdytojų ir vienos arba daugiau perkančiųjų institucijų sudarytos sutartys, kuriomis siekiama nustatyti sutarčių, kurios bus sudaromos per tam tikrą laikotarpį, sąlygas, visų pirma nustatyti kainą ir prireikus numatyti kiekį. Jas reglamentuoja šios antraštinės dalies nuostatos, susijusios su sutarties sudarymo procedūra, įskaitant reklamą.
3. Išskyrus 106-109 straipsnius, ši antraštinė dalis netaikoma dotacijoms arba techninės pagalbos sutartims su Europos investicijų banku arba EIB.
3a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su viešųjų pirkimų sutarčių apibrėžtimi ir taikymo sritimi, įskaitant bendrąsias sutartis ir specialiąsias sutartis.
102 straipsnis
Viešųjų pirkimų sutartims taikytini principai
1. Visos viešųjų pirkimų, visiškai arba iš dalies finansuojamų iš biudžeto, sutartys sudaromos laikantis skaidrumo, proporcingumo, vienodų sąlygų ir nediskriminavimo principų.
2. Visoms viešųjų pirkimų sutartims sudaryti kuo plačiau skelbiami konkursai, išskyrus atvejus, kai taikoma derybų procedūra, nurodyta 104 straipsnio 1 dalies d punkte.
Perkančiosios institucijos netaiko bendrųjų sutarčių netinkamai arba nesiima veiksmų, kurių tikslas arba poveikis - užkirsti kelią konkurencijai, ją apriboti arba iškraipyti.
2 skirsnis
Skelbimas
103 straipsnis
Viešųjų pirkimų sutarčių skelbimas
1. Visas sutartis, viršijančias 118 arba 190 straipsnyje numatytas ribas, perkančiosios institucijos skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Skelbimai dėl sutarčių skelbiami iš anksto, išskyrus 104 straipsnio 2 dalyje nurodytus atvejus, ir paslaugų sutartis, kurioms taikomas 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešųjų darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (17) II B priedas.
Kai sutartis jau sudaryta, tam tikros informacijos galima neskelbti, jei tai trukdytų taikyti teisės aktus, prieštarautų viešiesiems interesams, kenktų teisėtiems viešųjų arba privačių įmonių verslo interesams ar iškraipytų jų sąžiningą konkurenciją.
2. Pranešimai apie sutartis, kurių vertė mažesnė už 118 ar 190 straipsnyje nustatytas ribines vertes, bei apie paslaugų sutartis, nurodytas Direktyvos 2004/18/EB II B priede, skelbiami tinkamomis priemonėmis.
2a. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su sutarčių ir pranešimų skelbimo reikalavimais.
3 skirsnis
Viešųjų pirkimų procedūros
104 straipsnis
Viešųjų pirkimų procedūros
1. Viešųjų pirkimų procedūros būna tokios:
a)
atvira procedūra;
b)
ribota procedūra;
c)
konkursai;
d)
derybų procedūra;
e)
konkurencinis dialogas.
Kai viešųjų pirkimų sutartimi arba bendrąja sutartimi yra suinteresuotos dvi arba daugiau institucijų, vykdomųjų įstaigų arba 208 ir 209 straipsniuose nurodytų įstaigų ir jeigu galima pasiekti didesnį veiksmingumą, atitinkamos perkančiosios institucijos siekia vykdyti tarpinstitucinę viešųjų pirkimų procedūrą.
Kai viešųjų pirkimų sutarties arba bendrosios sutarties reikia institucijos ir valstybės narės vienos ar daugiau perkančiųjų institucijų bendram veiksmui vykdyti, institucija ir perkančiosios institucijos gali bendrai vykdyti viešųjų pirkimų procedūrą tam tikrose situacijose, kurios turi būti apibūdintos pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose.
Viešųjų pirkimų procedūra gali būti bendrai vykdoma su Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybėmis ir Sąjungos šalimis kandidatėmis, jei ši galimybė konkrečiai numatyta dvišalėje ar daugiašalėje sutartyje.
2. Sutartims, kurių vertė mažesnė už 118 arba 190 straipsnyje nurodytas ribas, taikyti derybų procedūrą leidžiama tik tais atvejais, kurie yra numatyti pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su viešųjų pirkimų procedūrų rūšimis, bendru pirkimu, mažos vertės sutartimis ir mokėjimu pagal sąskaitas faktūras.
105 straipsnis
Konkurso dokumentų turinys
Konkurso dokumentuose pateikiamas išsamus, aiškus ir tikslus sutarties dalyko aprašas ir nurodomi sutarčiai taikomi draudimo dalyvauti, atrankos ir sutarties sudarymo kriterijai.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su konkurso dokumentų turiniu, taip pat galimybe ir sąlygomis koreguoti kainą ir technines specifikacijas.
106 straipsnis
Draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose kriterijai
1. Kandidatams arba konkurso dalyviams neleidžiama dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje, jeigu:
a)
jie yra bankrutavę arba likviduojami, juos administruoja teismai, jie yra sudarę susitarimą su kreditoriais dėl skolos grąžinimo, sustabdę verslo veiklą, jiems iškelta byla dėl tų klausimų, arba yra tokioje panašioje padėtyje, kuri susidaro dėl panašios procedūros, numatytos nacionaliniuose įstatymuose arba kituose teisės aktuose;
b)
jie arba jiems atstovaujantys, sprendimus priimantys arba juos kontroliuojantys asmenys buvo pripažinti kaltais padarę teisės pažeidimą, susijusį su jų profesine veikla, valstybės narės kompetentingos institucijos sprendimu turinčiu res judicata;
c)
jie yra padarę sunkų profesinį prasižengimą, įrodomą priemonėmis, kurias Perkančioji institucija gali pagrįsti, įskaitant EIB ir tarptautinių organizacijų sprendimus;
d)
jie nesilaiko savo įsipareigojimų, susijusių su socialinio draudimo įmokomis, mokesčių mokėjimu pagal šalies, kurioje yra įsisteigę, arba perkančiosios institucijos šalies, arba šalies, kurioje turi būti vykdoma sutartis, teisines nuostatas;
e)
jų arba jiems atstovaujančių, sprendimus priimančių arba juos kontroliuojančių asmenų atžvilgiu buvo priimtas teismo sprendimas, turintis res judicata, dėl sukčiavimo, korupcijos, dalyvavimo nusikalstamoje organizacijoje, pinigų plovimo arba kokioje nors kitoje neteisėtoje veikloje, kenkiančioje Sąjungos finansiniams interesams;
f)
jiems taikoma 109 straipsnio 1 dalyje nurodyta administracinė nuobauda.
Pirmos pastraipos a-d punktai netaikomi prekių pirkimui ypač palankiomis sąlygoms iš tiekėjo, kuris galutinai nutraukia savo verslo veiklą, arba iš bankrutuojančios įmonės administratorių arba likvidatorių, jeigu susitarta su kreditoriais, arba pagal nacionalinę teisę vykdoma tokio paties pobūdžio procedūra.
Pirmos pastraipos b ir e punktai netaikomi, kai kandidatai arba konkurso dalyviai gali įrodyti, kad jiems atstovaujančių, sprendimus priimančių arba juos kontroliuojančių asmenų, kuriems taikomas pirmos pastraipos b arba e punkte nurodytas sprendimas, atžvilgiu imtasi tinkamų priemonių.
2. Derybų procedūros atveju, kai dėl techninių arba meninių priežasčių, arba dėl priežasčių, susijusių su išskirtinių teisių apsauga, sutartis gali būti sudaryta tik su konkrečiu ūkinės veiklos vykdytoju, institucija gali nuspręsti nedrausti atitinkamam ūkinės veiklos vykdytojui dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje dėl priežasčių, nurodytų 1 dalies pirmos pastraipos a, c ir d punktuose, jeigu tai būtina, kad būtų užtikrintas institucijos darbo tęstinumas. Tokiais atvejais institucija tinkamai pagrindžia savo sprendimą.
3. Kandidatai arba konkurso dalyviai patvirtina, kad jie nėra patekę nei į vieną iš 1 dalyje išvardytų situacijų. Tačiau perkančioji institucija gali nereikalauti tokio patvirtinimo labai mažos vertės sutarčių atveju.
Siekdamas tinkamai taikyti 1 dalį, kandidatas arba konkurso dalyvis, perkančiajai institucijai bet kada paprašius:
a)
kai kandidatas arba konkurso dalyvis yra juridinis asmuo - pateikia informaciją apie savininkus arba juridinio asmens valdymą, kontrolę ir atstovavimo įgaliojimus ir patvirtina, kad jie nėra patekę nei į vieną iš 1 dalyje išvardytų situacijų;
b)
kai numatoma subrangos sutartis - patvirtina, kad subrangovas nėra patekęs nė į vieną iš 1 dalyje nurodytų situacijų.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles:
a)
susijusias su draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje kriterijais, įskaitant taisykles, susijusias su neteisėta veikla, dėl kurios draudžiama dalyvauti;
b)
nustatančias, kokie įrodymai gali būti patenkinami siekiant parodyti, kad nesusidarė padėtis, kai draudžiama dalyvauti konkurse;
c)
nustatančias draudimo dalyvauti konkurse trukmę. Toks draudimas negali viršyti 10 metų.
107 straipsnis
Sutarčių sudarymui taikomi draudimo dalyvauti konkurse kriterijai
1. Sutartis nesudaroma su kandidatais arba konkurso dalyviais, kurie su šia sutartimi susijusios viešųjų pirkimų procedūros metu:
a)
pateko į interesų konflikto situaciją;
b)
yra kalti dėl informacijos, kuri perkančiosios institucijos reikalavimu yra viena iš dalyvavimo viešųjų pirkimų procedūroje sąlygų, klaidingo pateikimo arba visai nepateikė tos informacijos;
c)
pateko į vieną iš 106 straipsnio 1 dalyje nurodytų situacijų, kurioms esant neleidžiama dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su viešųjų pirkimų procedūros metu taikytinais draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje kriterijais ir nustatymu, kokie įrodymai gali būti laikomi pakankamais, kad būtų galima parodyti, jog nesusidarė padėtis, kai draudžiama dalyvauti konkurse. Be to, susidarius padėčiai, kai draudžiama dalyvauti konkurse, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su draudimo dalyvauti konkurse trukme.
108 straipsnis
Draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje centrinė duomenų bazė
1. Komisija sudaro ir administruoja draudimo dalyvauti centrinę duomenų bazę. Joje laikomi duomenys apie kandidatus ir konkurso dalyvius, kurie yra patekę į vieną iš situacijų, nurodytų 106 straipsnyje, 109 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos b punkte ir 109 straipsnio 2 dalies a punkte. Ta duomenų bazė yra bendra institucijoms, vykdomosioms įstaigoms ir 208 straipsnyje nurodytoms įstaigoms. Europos Parlamentui ir Tarybai kasmet pateikiama informacija apie naujų atvejų skaičių ir apie bendrą į duomenų bazę įtrauktų atvejų skaičių.
2. Valstybių narių ir trečiųjų šalių institucijos ir įstaigos, kurios nėra nurodytos 1 dalyje, dalyvaujančios vykdant biudžetą pagal 58 ir 61 straipsnius, atsakingam leidimus suteikiančiam pareigūnui perduoda informaciją apie kandidatus ir konkurso dalyvius, kurie yra patekę į vieną iš 106 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos e punkte nurodytų situacijų, kai atitinkamo ūkinės veiklos vykdytojo veikla kenkė Sąjungos finansiniams interesams. Tas leidimus suteikiantis pareigūnas gauna šią informaciją ir paprašo, kad apskaitos pareigūnas įvestų ją į duomenų bazę.
Pirmoje pastraipoje nurodytos institucijos ir įstaigos turi galimybę naudotis duomenų bazėje esančia informacija ir atitinkamais atvejais bei savo atsakomybe gali atsižvelgti į ją sudarydami sutartis, susijusias su biudžeto vykdymu.
3. ECB, EIB ir Europos investicijų fondas taip pat turi galimybę naudotis informacija, įtraukta į duomenų bazę, kad apsaugotų savo lėšas, ir atitinkamais atvejais ir savo atsakomybe gali į šią informaciją atsižvelgti sudarydami sutartis pagal savo viešųjų pirkimų taisykles.
Jie praneša Komisijai informaciją apie kandidatus ir konkurso dalyvius, kurie yra patekę į vieną iš 106 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos e punkte nurodytų situacijų, kai konkrečių ūkinės veiklos vykdytojų elgesys pakenkė Sąjungos finansiniams interesams.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje centrine duomenų baze, įskaitant duomenų bazės naudojimo standartizuotų procedūrų ir techninių specifikacijų aprašymą.
4a. Trečiųjų šalių institucijoms prieigą galima suteikti tik tada, kai laikomasi Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9 straipsnio reikalavimų, ir atskirai įvertinus kiekvieną atvejį.
109 straipsnis
Administracinės ir finansinės nuobaudos
1. Perkančioji institucija gali skirti administracines ir (arba) finansines nuobaudas:
a)
rangovams, kandidatams arba konkurso dalyviams 107 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytais atvejais;
b)
rangovams, kurie buvo pripažinti sunkiai pažeidę įsipareigojimus, numatytus iš biudžeto finansuojamose sutartyse.
Tačiau visais atvejais perkančioji institucija atitinkamam asmeniui pirmiausia suteikia galimybę pateikti savo pastabas.
2. 1 dalyje nurodytos nuobaudos yra proporcingos sutarties svarbai ir nusižengimo sunkumui ir gali būti tokios:
a)
draudimas su atitinkamu kandidatu, konkurso dalyviu arba rangovu sudaryti iš biudžeto finansuojamas sutartis ir jiems skirti iš biudžeto finansuojamas dotacijas ne ilgiau kaip dešimt metų; ir (arba)
b)
finansinių nuobaudų, ne didesnių kaip tos sutarties vertė, skyrimas kandidatui, konkurso dalyviui arba rangovui.
3. Siekdamos sustiprinti Sąjungos finansinių interesų apsaugą, institucijos, laikydamosi proporcingumo principo, gali nuspręsti paskelbti savo sprendimus, pagal kuriuos skiriamos 1 dalyje nurodytos administracinės arba finansinės nuobaudos, po to, kai visapusiškai įvykdoma 1 dalyje nurodyta procedūra.
Priimant sprendimą paskelbti sprendimą, pagal kurį skiriamos pirmoje pastraipoje nurodytos administracinės arba finansinės nuobaudos, visų pirma atsižvelgiama į nusižengimo rimtumą, įskaitant jo poveikį Sąjungos finansiniams interesams ir įvaizdžiui, į nuo nusižengimo įvykdymo praėjusį laiką, nusižengimo trukmę ir pasikartojimą, atitinkamo subjekto ketinimus arba aplaidumo laipsnį bei priemones, kurių ėmėsi atitinkamas subjektas, kad ištaisytų padėtį.
Sprendimas dėl paskelbimo įtraukiamas į sprendimą, pagal kurį skiriamos administracinės arba finansinės nuobaudos, ir jame aiškiai numatomas sprendimo, pagal kurį skiriamos nuobaudos, arba jo santraukos paskelbimas institucijos interneto svetainėje.
Siekiant užtikrinti atgrasomąjį poveikį, paskelbtoje santraukoje nurodomas asmens, kuris atsakingas už nusižengimą, vardas ir pavardė, trumpas nusižengimo aprašymas, susijusi programa ir draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūrose trukmė ir (arba) finansinių nuobaudų suma.
Sprendimas skelbiamas tik tuomet, kai panaudojamos visos kitos teisės gynimo priemonės, nukreiptos prieš sprendimą, arba kai baigiasi teisių gynimo priemonės terminai, ir sprendimas skelbiamas interneto svetainėje tol, kol pasibaigs draudimo dalyvauti viešuosiuose pirkimuose terminas arba kol pasibaigs šešių mėnesių po finansinių nuobaudų sumokėjimo laikotarpis, jeigu šios nuobaudos - vienintelė nustatyta priemonė.
Fizinių asmenų atvejais sprendimas dėl paskelbimo priimamas tinkamai atsižvelgiant į teisę į privatų gyvenimą ir į Reglamente (EB) Nr. 45/2001 numatytas teises.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su įvairiomis administracinėmis ir finansinėmis nuobaudomis, skiriamomis konkurso dalyviams ar kandidatams, kurie pateikė klaidingą informaciją, padarė esminių klaidų, pažeidimų ar sukčiavo arba buvo pripažinti kaltais dėl to, kad rimtai pažeidė savo sutartinius įsipareigojimus.
110 straipsnis
Sutarties sudarymo kriterijai
1. Sutartys sudaromos remiantis konkurso turiniui taikomais sutarties sudarymo kriterijais, patikrinus ūkinės veiklos vykdytojų, kuriems leidžiama dalyvauti pagal 106 ir 107 straipsnius bei 109 straipsnio 2 dalies a punktą, pajėgumus pagal atrankos kriterijus, nustatytus konkurso skelbimo dokumentuose.
2. Sutartys sudaromos taikant automatinę sutarties sudarymo procedūrą arba ekonominiu požiūriu geriausio pasiūlymo procedūrą.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su atrankos ir sutarties sudarymo kriterijų apibrėžimu. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su dokumentais, kurie įrodo ekonominius ir finansinius pajėgumus, techninių ir profesinių gebėjimų įrodymu ir išsamiomis taisyklėmis dėl elektroninių aukcionų ir neįprastai mažų kainų pasiūlymais.
111 straipsnis
Pasiūlymų teikimas
1. Pasiūlymų pateikimo tvarka turi būti užtikrinta reali konkurencija ir pasiūlymų turinio konfidencialumas iki tol, kol vokai bus vienu metu atplėšti.
2. Komisija, imdamasi atitinkamų priemonių ir laikydamasi 95 straipsnyje nurodytos tvarkos, užtikrina, kad konkurso dalyviai galėtų įrašyti su konkursu susijusius duomenis ir pateikti bet kokius patvirtinamuosius įrodymus elektronine forma (e. viešieji pirkimai).
Komisija iki 2014 m. spalio 28 d. ir vėliau reguliariai Europos Parlamentui ir Tarybai teikia šios nuostatos įgyvendinimo pažangos ataskaitą.
3. Jeigu nustatoma, kad tai tinkama ir proporcinga, perkančioji institucija gali reikalauti, kad konkurso dalyviai iš anksto pateiktų garantiją, kad paduoti pasiūlymai nebus atsiimti.
4. Išskyrus nedidelės vertės sutartis, nurodytas 104 straipsnio 3 dalyje, prašymus leisti dalyvauti ir pasiūlymus atidaro tam tikslui paskirta vokų atplėšimo komisija. Bet kurie pasiūlymai arba prašymai leisti dalyvauti, kurie komisijos pripažįstami kaip neatitinkantys nustatytų sąlygų, atmetami.
5. Visi prašymai leisti dalyvauti arba pasiūlymai, kuriuos vokų atplėšimo komisija pripažįsta atitinkančiais nustatytas sąlygas, įvertinami remiantis kriterijais, numatytais konkurso skelbimo dokumentuose, siekiant pasiūlyti perkančiajai institucijai sudaryti sutartį arba surengti elektroninį aukcioną.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su pasiūlymų pateikimu ir pasiūlymų ir prašymų dalyvauti gavimo terminų nustatymu, taip pat laiko, skirto susipažinti su konkurso skelbimo dokumentais, ir terminų skubos atvejais nustatymu. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su įvairiais bendravimo būdais ir išsamiomis taisyklėmis dėl pasiūlymo garantijos galimybės, pasiūlymų vokų atplėšimu, prašymais dalyvauti ir pasiūlymų ir prašymų dalyvauti vertinimo komitetu.
112 straipsnis
Vienodų sąlygų ir skaidrumo principai
1. Vykstant viešųjų pirkimų procedūrai, perkančioji institucija ir kandidatai arba konkurso dalyviai bendrauja taip, kad būtų užtikrintas skaidrumas ir vienodos sąlygos. Sutarties sąlygos arba pradinės konkurso sąlygos nekeičiamos.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su vienodų sąlygų ir skaidrumo principais. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su kontaktais, kuriuos gali turėti perkančiosios institucijos ir konkurso dalyviai per sutarties sudarymo procedūrą, minimaliais vertinimo protokolo reikalavimais ir pagrindinėmis sprendimo, kurį priėmė perkančioji institucija, detalėmis.
113 straipsnis
Sprendimas sudaryti sutartį
1. Leidimus suteikiantis pareigūnas, remdamasis atrankos ir sutarties sudarymo kriterijais, nustatytais iš anksto konkurso skelbimo dokumentuose ir viešųjų pirkimų taisyklėse, sprendžia, su kuo sudaroma sutartis.
2. Perkančioji institucija visiems kandidatams arba konkurso dalyviams, kurių prašymai leisti dalyvauti arba pasiūlymai buvo atmesti, praneša motyvus, kuriais remiantis buvo priimtas sprendimas, ir status quo laikotarpio, nurodyto 118 straipsnio 2 dalyje, trukmę. Perkančioji institucija praneša visiems konkurso dalyviams, kurie atitiko draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų procedūroje ir atrankos kriterijus ir kurie raštu prašo tokios informacijos, apie nugalėjusio pasiūlymo charakteristikas ir santykinius pranašumus, taip pat konkurso dalyvio, su kuriuo sudaroma sutartis, pavadinimą.
Tačiau tam tikros informacijos negalima atskleisti, jei toks atskleidimas trukdytų taikyti teisės aktus, prieštarautų viešiesiems interesams arba kenktų teisėtiems viešųjų ar privačių įmonių verslo interesams, arba iškraipytų tų įmonių sąžiningą konkurenciją.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su sprendimu sudaryti sutartį ir sutarties pasirašymu bei jos įgyvendinimu.
114 straipsnis
Viešųjų pirkimų procedūros atšaukimas
Kol sutartis dar nepasirašyta, perkančioji institucija gali arba atsisakyti viešųjų pirkimų, arba atšaukti sutarties sudarymo procedūrą, ir tokiu atveju kandidatai arba konkurso dalyviai neturi teisės gauti kompensaciją.
Sprendimas pagrindžiamas, ir apie jį pranešama kandidatams arba konkurso dalyviams.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su viešųjų pirkimų procedūros atšaukimu.
4 skirsnis
Garantijos ir taisomieji veiksmai
115 straipsnis
Garantijos
Išskyrus atvejus, kai sudaromos mažos vertės sutartys, jeigu nustatoma, kad tai tinkama ir proporcinga, kiekvienu konkrečiu atveju, atlikusi rizikos analizę, perkančioji institucija gali reikalauti, kad rangovai pateiktų garantiją, siekiant:
a)
užtikrinti visišką sutarties įvykdymą arba
b)
apriboti finansinę riziką, susijusią su išankstinio finansavimo išmokėjimu.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su garantijomis, kurių reikalaujama iš sutarties dalyvių, įskaitant rizikos analizės kriterijus.
116 straipsnis
Klaidos, pažeidimai ir sukčiavimas vykdant procedūrą
1. Kai vykdant sutarties sudarymo procedūrą padaryta esminių klaidų, pažeidimų arba sukčiauta, perkančioji institucija sustabdo procedūrą ir gali imtis visų reikalingų priemonių, įskaitant procedūros nutraukimą.
Kai nustačius konkurso nugalėtoją paaiškėja, kad vykdant sutarties sudarymo procedūrą arba sutartį padaryta esminių klaidų, pažeidimų arba sukčiauta, perkančioji institucija, atsižvelgdama į einamąjį procedūros etapą, gali nesudaryti sutarties arba sustabdyti jos vykdymą, arba atitinkamais atvejais ją nutraukti.
Kai už tas klaidas, pažeidimus arba sukčiavimą atsakingas rangovas, perkančioji institucija gali taip pat atsisakyti mokėti, susigrąžinti jau išmokėtas sumas arba gali nutraukti visas su tuo rangovu sudarytas sutartis, atsižvelgdama į klaidų, pažeidimų arba sukčiavimo sunkumą.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl laikino sutarties sustabdymo, jeigu esama klaidų, pažeidimų arba sukčiavimo atvejų.
2 SKYRIUS
Nuostatos, taikomos sutartims, kurias institucijos sudaro savo pačių sąskaita
117 straipsnis
Perkančioji institucija
1. Institucijos laikomos perkančiosiomis institucijomis, kai jos sudaro sutartis savo pačių sąskaita. Pagal 65 straipsnį jos perduoda reikiamus įgaliojimus perkančiosios institucijos funkcijai vykdyti.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su perkančiosios institucijos funkcijos perdavimu, įskaitant tinkamo lygio nustatymą apskaičiuojant ribines vertes.
118 straipsnis
Taikytinos ribinės vertės
1. Atsižvelgiant į antros dalies IV antraštinę dalį, Direktyvoje 2004/18/EB nustatomos ribinės vertės, kuriomis apsprendžiama:
a)
103 straipsnyje nurodyta informacijos skelbimo tvarka;
b)
vienos iš 104 straipsnio 1 dalyje nurodytos procedūros pasirinkimas;
c)
atitinkami terminai.
2. Atsižvelgdama į pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose nustatytas išimtis ir sąlygas, perkančioji institucija Direktyvoje 2004/18/EB numatytų sutarčių atveju su konkurso nugalėtoju nepasirašo sutarties arba bendrosios sutarties nepasibaigus status quo laikotarpiui.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su taikomomis ribinėmis vertėmis, atskiromis sutartimis ir sutartimis, kuriose numatomos kelios dalys, taip pat su tam tikrų sutarčių vertės vertinimu ir status quo laikotarpiu prieš pasirašant sutartį.
119 straipsnis
Taisyklės dėl dalyvavimo konkursų procedūrose
1. Dalyvavimas konkursų procedūrose turi būti atviras vienodomis sąlygomis visiems fiziniams ir juridiniams asmenims, kuriems taikomos Sutartys, ir visiems fiziniams ir juridiniams asmenims trečiojoje šalyje, sudariusioje su Sąjunga specialų susitarimą dėl viešųjų pirkimų, pagal tame susitarime nustatytas sąlygas.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su įrodymais, kurie turi būti pateikti dėl prieigos prie sutarčių.
2. OLAF vykdo Komisijai 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentu (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (18) suteiktus įgaliojimus vykdyti inspektavimus ir patikrinimus vietoje valstybėse narėse ir, vadovaujantis galiojančiais bendradarbiavimo ir savitarpio pagalbos susitarimais, trečiosiose šalyse ir tarptautinių organizacijų patalpose.
120 straipsnis
Pasaulio prekybos organizacijos viešųjų pirkimų taisyklės
Kai taikomas Daugiašalis susitarimas dėl vyriausybės viešųjų pirkimų, sudarytas Pasaulio prekybos organizacijoje, viešieji pirkimai taip pat turi būti atviri valstybių, kurios yra ratifikavusios šį susitarimą, nacionaliniams subjektams tame susitarime nustatytomis sąlygomis.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
DOTACIJOS
1 SKYRIUS
Dotacijų taikymo sritis ir formos
121 straipsnis
Dotacijų taikymo sritis
1. Dotacijos yra neatlygintinos tiesioginės finansinės išmokos iš biudžeto, skirtos finansuoti:
a)
veiksmą, skirtą padėti pasiekti Sąjungos politikos tikslą;
b)
institucijos, siekiančios kokių nors bendrų Sąjungos interesų arba turinčios kokį nors tikslą, kuris sudaro kurios nors Sąjungos politikos krypties dalį ir kuriuo remiamas jos įgyvendinimas, funkcionavimą (toliau - dotacijos veiklai).
Dotacijoms taikomas rašytinis susitarimas arba Komisijos sprendimas, apie kurį pranešama pareiškėjui, kuriam suteikta dotacija.
Komisija gali sukurti saugias mainų su naudos gavėjais elektronines sistemas.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius tikslų dotacijų taikymo srities nurodymą ir taisykles, pagal kurias nurodoma, ar reikia sudaryti susitarimus dėl dotacijos, ar priimti sprendimus dėl dotacijos. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius elektroninės mainų sistemos detales, įskaitant sąlygas, kuriomis tokiomis sistemomis perduodami dokumentai, įskaitant susitarimus dėl dotacijų, laikomi originalais ir turi būti pasirašyti, ir partnerystės pagrindų susitarimo naudojimą.
2. Šioje antraštinėje dalyje dotacijomis nelaikomos:
a)
išlaidos institucijų nariams bei darbuotojams ir įmokos Europos mokykloms;
b)
101 straipsnyje nurodytos viešųjų pirkimų sutartys, pagalba, išmokėta kaip makrofinansinė parama ir parama iš biudžeto;
c)
finansinės priemonės, taip pat akcijų paketai arba dalyvavimas tarptautinių finansų institucijų, pavyzdžiui, Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) arba specializuotų Sąjungos organų, pavyzdžiui, Europos investicijų fondo, kapitalo valdyme;
d)
įmokos, kurias Sąjunga moka kaip įvairių organizacijų narystės mokesčius;
e)
išlaidos, patiriamos pagal pasidalijamąjį ir netiesioginį valdymą, kaip nurodyta 58, 59 ir 60 straipsniuose, jei nenurodyta kitaip finansinėse taisyklėse, taikomose subjektų, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, biudžetui, arba įgaliojimų perdavimo susitarimuose;
f)
išmokos vykdomosioms įstaigoms, nurodytoms 62 straipsnyje, atliekamos pagal kiekvienos įstaigos steigiamąjį aktą;
g)
su žuvininkystės rinkomis susijusios išlaidos, nurodytos 2005 m. birželio 21 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo (19) 3 straipsnio 2 dalies f punkte;
h)
institucijų pakviestų arba įgaliotų asmenų kelionės ir dienpinigių išlaidų grąžinimas arba atitinkamais atvejais kitokių kompensacijų jiems mokėjimas;
i)
apdovanojimai, įteikti kaip konkursų, kuriems taikoma pirmos dalies VII antraštinė dalis, apdovanojimai.
3. Palūkanų normos subsidijos ir garantinio mokesčio subsidijos laikomos dotacijomis, jei jos derinant kartu su pirmos dalies VIII antraštinėje dalyje nurodytomis finansinėmis priemonėmis nesudaro vienos priemonės.
Tokioms subsidijoms taikomos šios antraštinės dalies nuostatos, išskyrus:
a)
125 straipsnio 3 dalyje nurodytą bendro finansavimo principą;
b)
125 straipsnio 4 dalyje nurodytą pelno nesiekimo principą;
c)
veiksmų, skirtų gavėjo finansinėms galimybėms sustiprinti arba pajamoms gauti ir 132 straipsnio 1 dalyje minėto pareiškėjo finansinio pajėgumo vertinimui, atveju.
4. Visos institucijos gali suteikti dotacijas komunikacijos veiklai tuo atveju, jeigu dėl tinkamai pagrįstų priežasčių viešųjų pirkimų tvarkos taikymas yra netikslingas.
122 straipsnis
Naudos gavėjai
1. Kai keletas subjektų atitinka dotacijos skyrimo kriterijus ir kartu sudaro vieną subjektą, tas subjektas gali būti laikomas vienu naudos gavėju, įskaitant atvejus, kai subjektas yra konkrečiai sukurtas veiksmo, kuris turi būti finansuojamas dotacija, įgyvendinimo tikslu.
2. Šios antraštinės dalies tikslais šie subjektai laikomi su naudos gavėju susijusiais subjektais:
a)
subjektai, kurie yra naudos gavėjai pagal 1 dalį;
b)
subjektai, kurie atitinka atrankos kriterijus ir nepatenka nė į vieną iš 131 straipsnio 4 dalyje nurodytų situacijų ir turi sąsają su naudos gavėju, ypač teisiniu ar kapitalo požiūriu, kuri neapsiriboja veiksmu ir nėra sukurta tik įgyvendinimo tikslu.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius minimalų susitarimų dėl dotacijų ar sprendimų turinį, ypač kai dotacija suteikiama keletui subjektų, prireikus, konkrečias koordinatoriaus ir kitų naudos gavėjų pareigas, taikomą atsakomybės tvarką ir naudos gavėjo įtraukimo ar pašalinimo sąlygas.
123 straipsnis
Dotacijų formos
1. Dotacijos gali būti tokios:
a)
faktiškai patirtų reikalavimus atitinkančių išlaidų, nurodytų 126 straipsnyje, nustatytos dalies atlyginimas;
b)
atlyginimas remiantis vieneto įkainiais;
c)
vienkartinės išmokos;
d)
finansavimas nustatyto dydžio suma;
e)
a-d punktuose nurodytų dotacijų derinys.
2. Nustatant tinkamą dotacijos formą reikia kuo labiau atsižvelgti į galimo naudos gavėjo interesus ir apskaitos metodus.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius įvairių formų dotacijų, įskaitant mažos vertės dotacijas, taisykles.
124 straipsnis
Vienkartinės išmokos, vieneto įkainiai ir finansavimas nustatyto dydžio suma
1. Nedarant poveikio pagrindinio teisės akto nuostatoms, vienkartinių išmokų, vieneto įkainių ar finansavimo nustatyto dydžio suma metodus leidžiama naudoti Komisijos sprendimu užtikrinus, kad laikomasi vienodo tos pačios kategorijos veiksmų ar darbo programų vykdančių naudos gavėjų traktavimo principo.
Jei maksimalus dotacijos dydis neviršija mažos vertės dotacijos sumos, leidimą gali suteikti atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas.
2. Suteikiant leidimą pateikiama bent:
a)
tokių finansavimo formų tinkamumo pagrindimas atsižvelgiant į remiamų veiksmų ar darbo programų pobūdį, taip pat į pažeidimų ir sukčiavimo riziką bei į kontrolės sąnaudas;
b)
sąnaudos ar sąnaudų kategorijos, kurias apima vienkartinės išmokos, vieneto įkainiai ar finansavimas nustatyto dydžio suma, į kurias neįtraukiamos finansavimo kriterijų neatitinkančios sąnaudos, kaip nurodyta taikytinose Sąjungos taisyklėse;
c)
metodų, taikomų nustatant vienkartines išmokas, vieneto įkainius ar finansavimą nustatyto dydžio suma, ir sąlygų, kurios pagrįstai užtikrintų, kad būtų laikomasi pelno nesiekimo ir bendro finansavimo principų bei išvengta dvigubo sąnaudų finansavimo, aprašymas. Tie metodai grindžiami:
i)
statistiniais duomenimis ar panašiomis objektyviomis priemonėmis; arba
ii)
principu, kai kiekvieno naudos gavėjo atvejis nagrinėjamas atskirai, remiantis patvirtintais duomenimis arba istoriniais naudos gavėjo duomenimis, kuriuos galima patikrinti, arba pagal jo įprastinę sąnaudų apskaitos praktiką.
3. Jei leidžiama taikyti įprastinę naudos gavėjo sąnaudų apskaitos praktiką, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas ex ante arba taikydamas atitinkamą ex post kontrolės strategiją gali įvertinti, ar ta praktika atitinka 2 dalyje pateiktas sąlygas.
Jei įprastinės naudos gavėjo sąnaudų apskaitos praktikos atitiktis 2 dalyje nurodytoms sąlygoms nustatyta ex ante, vienkartinių išmokų sumos, vieneto įkainiai ar finansavimas nustatyto dydžio suma, kurie nustatyti taikant tą praktiką, neužginčijami atlikus ex post kontrolę.
Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali daryti prielaidą, kad įprastinė naudos gavėjo sąnaudų apskaitos praktika atitinka 2 dalyje nurodytas sąlygas, jei ją kaip palyginamą finansavimo sistemą pripažįsta nacionalinės valdžios institucijos.
4. Sprendime arba susitarime dėl dotacijos gali būti leidžiama arba skiriama nustatyto dydžio suma finansuoti netiesiogines naudos gavėjo sąnaudas, sudarančias ne daugiau kaip 7 % visų finansuotinų tiesioginių veiksmų sąnaudų, išskyrus atvejus, kai naudos gavėjas gauna dotaciją veiklai iš biudžeto. Komisija motyvuotu sprendimu gali pakeisti nustatytą 7 % viršutinę ribą.
5. MVĮ savininkai ir kiti fiziniai asmenys, kurie negauna darbo užmokesčio, remdamiesi Komisijos sprendimu apibrėžtais vieneto įkainiais, gali deklaruoti finansuojamas personalo išlaidas už darbą, atliktą vykdant veiksmą ar darbo programą.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl vienkartinių išmokų, vieneto įkainių ir finansavimo nustatyto dydžio suma.
2 SKYRIUS
Principai
125 straipsnis
Dotacijoms taikytini bendrieji principai
1. Dotacijoms taikomi skaidrumo ir vienodų sąlygų principai.
2. Nedarant poveikio 130 straipsniui, dotacijos nėra kaupiamosios arba skiriamos atgaline data.
3. Dotacijos turi būti bendrai finansuojamos, nedarant poveikio specialiosioms taisyklėms, nustatytoms antros dalies IV antraštinėje dalyje.
Jei šiame reglamente nenurodyta kitaip, taisyklės, reglamentuojančios politinių partijų veiklą Europos lygmeniu, ir taisyklės dėl jų finansavimo nustatytos 2003 m. lapkričio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2004/2003 dėl reglamentų, reglamentuojančių Europos politines partijas, ir šių partijų finansavimo taisyklių (20).
4. Dotacijomis nesiekiama pelno ir jos neturi tokio poveikio pagal naudos gavėjo veiksmą arba darbo programą (toliau - pelno nesiekimo principas).
Pirma pastraipa netaikoma:
a)
veiksmams, kurių tikslas - naudos gavėjo finansinių galimybių stiprinimas, arba veiksmams, kurie skirti pajamoms gauti siekiant užtikrinti jų tęstinumą pasibaigus sprendime dėl subsidijos ar sutartyje numatytam laikotarpiui, kuriuo teikiamas Sąjungos finansavimas;
b)
fiziniams asmenims mokamoms studijų, mokslinių tyrimų arba mokymo stipendijoms;
c)
kitokiai tiesioginei paramai, suteiktai fiziniams asmenims, kuriems jos labiausiai reikia, pvz., bedarbiams ir pabėgėliams;
d)
dotacijoms, pagrįstoms nustatyto dydžio sumomis ir (arba) vienkartinėmis išmokomis ir (arba) vienetui tenkančiomis sąnaudomis, jei jos tenkina 124 straipsnio 2 dalyje nustatytas sąlygas;
e)
mažos vertės dotacijoms.
Jei gaunamas pelnas, Komisija turi teisę susigrąžinti procentinę pelno dalį, atitinkančią Sąjungos įnašą į naudos gavėjo reikalavimus atitinkančias sąnaudas, kurias jis faktiškai patyrė įgyvendindamas veiksmų ar darbų programą.
5. Šios antraštinės dalies tikslais pelnas apibrėžiamas kaip įplaukų perteklius, viršijantis naudos gavėjo patirtas reikalavimus atitinkančias sąnaudas, kai prašoma išmokėti likutį.
Pirmoje pastraipoje nurodytos įplaukos apribotos vykdant veiksmų ar darbo programą gautomis pajamomis, taip pat finansiniais įnašais, kuriuos paramos teikėjai skyrė specialiai reikalavimus atitinkančioms sąnaudoms finansuoti.
Dotacijos veiklai atveju į sumas, skirtas rezervų kaupimui, neatsižvelgiama tikrinant atitiktį pelno nesiekimo principui.
6. Jei Sąjungos politinės partijos finansinių metų, kuriems ji gavo dotaciją veiklai, pabaigoje pajamos viršija išlaidas, tai to perviršio dalis, ne didesnė nei 25 % visų tų finansinių metų pajamų, gali, nukrypstant nuo 4 dalyje numatyto principo nesiekti pelno, būti perkelta į kitus finansinius metus su sąlyga, kad ji bus panaudota iki kitų finansinių metų pirmo ketvirčio pabaigos.
Siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi pelno nesiekimo principo, neįskaičiuojami nuosavi ištekliai, visų pirma dovanojamos lėšos ir nario mokesčiai, sukaupti per Sąjungos politinės partijos veiklos metus, kurie viršija 15 % tinkamų finansuoti sąnaudų, kurias gali padengti naudos gavėjas.
Antros pastraipos nuostatos netaikomos, jei Sąjungos politinės partijos finansiniai ištekliai viršija 100 % jos vidutinių metinių pajamų.
7. Dotacijos gali būti teikiamos be kvietimo teikti pasiūlymus EIB ar Europos investicijų fondui techninės pagalbos veiksmams vykdyti. Tokiais atvejais 131 straipsnio 2-5 dalys ir 132 straipsnio 1 dalis netaikomos.
8. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, papildančius bendrus dotacijoms taikomus principus, įskaitant pelno nesiekimo ir bendro finansavimo principus. Be to, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su techninės pagalbos apibrėžtimi.
126 straipsnis
Tinkamos finansuoti sąnaudos
1. Dotacijos neviršija bendros viršutinės ribos absoliučiąja verte, nustatyta remiantis apskaičiuotomis tinkamomis finansuoti sąnaudomis.
Dotacijos neviršija tinkamų finansuoti sąnaudų sumos.
2. Tinkamos finansuoti sąnaudos - tai sąnaudos, kurias faktiškai patyrė dotacijos gavėjas ir kurios atitinka visus šiuos kriterijus:
a)
jos patiriamos įgyvendinant veiksmą arba darbo programą, išskyrus sąnaudas, susijusias su galutinėmis ataskaitomis ir audito pažymėjimais;
b)
jos nurodytos veiksmų arba darbo programos bendroje biudžeto sąmatoje;
c)
jos būtinos veiksmų arba darbo programai, kuriai skiriama dotacija, įgyvendinti;
d)
jas galima atpažinti ir patikrinti, visų pirma įtraukiant į naudos gavėjo apskaitą, ir nustatant pagal šalies, kurioje įsisteigęs naudos gavėjas, taikomus apskaitos standartus ir pagal įprastą naudos gavėjo sąnaudų apskaitos praktiką;
e)
jos atitinka taikomų mokesčių ir socialinių teisės aktų nuostatas;
f)
jos yra pagrįstos, pateisinamos ir atitinka patikimo finansų valdymo principą, visų pirma ekonomiškumo ir veiksmingumo principus.
3. Kvietime teikti pasiūlymus nurodomos sąnaudų, kurios laikomos atitinkančiomis Sąjungos finansavimo reikalavimus, kategorijos.
Nedarant poveikio pagrindiniam teisės aktui ir papildant 2 dalį toliau nurodytos išlaidų kategorijos yra tinkamos, kai atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas patvirtino jas tokiomis pagal kvietimą teikti pasiūlymus:
a)
sąnaudoms, susijusioms su dotacijos gavėjo pateikiama išankstinio finansavimo garantija, kai tokios garantijos pagal 134 straipsnio 1 dalį reikalauja atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas;
b)
sąnaudoms, susijusioms su išorės auditais, kai tokių auditų reikalauja atlikti atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas siekiant pagrįsti mokėjimo prašymus;
c)
pridėtinės vertės mokesčiui (PVM), kai jis nėra grąžinamas pagal taikomus nacionalinės PVM teisės aktus ir yra sumokėtas naudos gavėjo, o ne neapmokestinamojo subjekto, kaip apibrėžta 2006 m. lapkričio 28 d. Tarybos direktyvos 2006/112/EB dėl pridėtinės vertės mokesčio bendros sistemos (21) 13 straipsnio 1 dalies pirmojoje pastraipoje;
d)
nusidėvėjimo sąnaudoms, jeigu jas faktiškai patyrė naudos gavėjas;
e)
nacionalinių administracijų personalo atlyginimų sąnaudoms, kiek jos susijusios su veiklos, kurios atitinkama valdžios institucija nevykdytų, jeigu nebūtų įsipareigojusi pagal atitinkamą projektą, sąnaudomis.
4. Susijusių su naudos gavėju subjektų patirtas sąnaudas, kaip nurodyta 122 straipsnyje, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali pripažinti tinkamomis finansuoti pagal kvietimą teikti pasiūlymus. Tokiu atveju laikomasi šių abiejų sąlygų:
a)
atitinkami subjektai nustatomi susitarime ar sprendime dėl dotacijos;
b)
atitinkami subjektai laikosi taisyklių, taikomų naudos gavėjams pagal susitarimą ar sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į sąnaudų tinkamumą finansuoti, ir Komisijos, OLAF ir Audito Rūmų teisę vykdyti patikrinimus ir auditus.
5. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, kuriais nustatomos tolesnės tinkamų finansuoti sąnaudų specifikacijos.
127 straipsnis
Bendras finansavimas natūra
1. Apskaičiuojant iš dotacijos gautą pelną neatsižvelgiama į bendro finansavimo įnašus natūra.
2. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali priimti bendrą finansavimą įnašais natūra, jeigu mano tai esant reikalinga ar tinkama. Kai bendras finansavimas natūra siūlomas siekiant paremti mažos vertės dotacijas, o atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas nusprendė to neleisti, jis paaiškina, kodėl tai nebūtina ar netinkama.
Tokių įnašų vertė negali būti didesnė už:
a)
trečiųjų šalių faktiškai patirtas ir apskaitos dokumentais tinkamai įrodytas sąnaudas;
b)
arba, nesant tokių dokumentų, sąnaudas, kurios atitinka atitinkamoje rinkoje paprastai priimtinas sąnaudas.
Įnašai natūra biudžeto sąmatoje pateikiami atskirai, kad būtų galima matyti visus veiksmui paskirtus išteklius. Jų vieneto vertė nustatoma preliminariame biudžete ir vėliau nekeičiama.
Įnašai natūra atitinka nacionalines mokesčių ir socialinės apsaugos taisykles.
128 straipsnis
Skaidrumas
1. Dotacijos skiriamos pagal darbo programą, kuri skelbiama prieš ją įgyvendinant.
Ta darbo programa įgyvendinama skelbiant kvietimą teikti pasiūlymus, išskyrus tinkamai pagrįstus išimtinius skubius atvejus arba kai dėl naudos gavėjo ar veiksmo ypatumų neįmanoma to veiksmo atveju pasirinkti nieko kito, arba kai naudos gavėjas nurodomas pagrindiniame teisės akte.
Pirma pastraipa netaikoma krizių valdymo pagalbai, civilinės saugos operacijoms ar humanitarinės pagalbos operacijoms.
2. Kvietime teikti pasiūlymus nurodoma planuojama data, iki kurios visi pareiškėjai turi būti informuoti apie jų paraiškų vertinimo rezultatus, ir orientacinė susitarimų dėl dotacijos pasirašymo ar pranešimo apie sprendimą dėl dotacijos data.
Tos datos nustatomos remiantis toliau nurodytais laikotarpiais:
a)
daugiausiai šeši mėnesiai nuo galutinės išsamių pasiūlymų pateikimo datos, kai informuojami visi pareiškėjai apie jų pareiškimo vertinimo rezultatus;
b)
daugiausiai trys mėnesiai nuo pareiškėjų, kuriems suteikta dotacija, informavimo datos, kai su jais pasirašomas susitarimas dėl dotacijos ar jiems pranešama apie sprendimą dėl dotacijos.
Tie laikotarpiai gali būti pakoreguoti siekiant atsižvelgti į laiką, reikalingą įvykdyti specialias procedūras, kurių gali būti reikalaujama pagrindiniame teisės akte pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (22), ir išimties tvarka tinkamai pagrįstais atvejais jie gali būti pratęsti, ypač sudėtingų veiksmų, kai pateikta daug pasiūlymų arba vėluojama dėl pareiškėjų, atvejais.
Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas savo metinėje veiklos ataskaitoje pateikia informaciją apie vidutinius pareiškėjų informavimo ir susitarimų dėl dotacijų pasirašymo arba pranešimo apie sprendimus dėl dotacijų laikotarpius. Jei antroje pastraipoje nurodytas laikotarpis viršijamas, įgaliotas leidimus suteikiantis pareigūnas pateikia priežastis ir, jeigu nėra tinkamo pagrindimo pagal trečią pastraipą, pasiūlo taisomuosius veiksmus.
3. Visos finansiniais metais skirtos dotacijos skelbiamos kasmet, kaip nustatyta 35 straipsnio 2 ir 3 dalyse.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl reikalavimų, susijusių su darbo programa, kvietimų teikti pasiūlymus turiniu, kvietimų teikti pasiūlymus išimtimis, pareiškėjams teikiama informacija ir ex post skelbimu.
129 straipsnis
Nekaupiamojo skyrimo principas
1. Vienam veiksmui ir vienam naudos gavėjui iš biudžeto gali būti skiriama tik viena dotacija, išskyrus atvejus, kai atitinkamuose pagrindiniuose teisės aktuose numatyta kitaip.
Naudos gavėjas iš biudžeto per vienus finansinius metus gali gauti tik vieną dotaciją veiklai.
Pareiškėjas nedelsdamas praneša leidimus suteikiantiems pareigūnams, jeigu yra kelios paraiškos ir kelios dotacijos, susijusios su tuo pačiu veiksmu arba ta pačia darbo programa.
Bet kuriuo atveju tos pačios išlaidos du kartus iš biudžeto nefinansuojamos.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su nekaupiamojo dotacijų skyrimo principu.
130 straipsnis
Netaikymo atgaline data principas
1. Dotacija gali būti skirta jau prasidėjusiam veiksmui tik tais atvejais, kai pareiškėjas gali įrodyti, jog veiksmą pradėti būtina prieš pasirašant susitarimą dėl dotacijos arba prieš pranešimą apie sprendimą dėl dotacijos.
Tokiais atvejais finansavimo reikalavimus atitinkančios sąnaudos negali būti patirtos prieš pateikiant paraišką skirti dotaciją, išskyrus tinkamai pagrįstus išimtinius atvejus, numatytus pagrindiniame teisės akte, arba ypatingos skubos atvejais krizių valdymo pagalbai, civilinės saugos operacijoms ir humanitarinės pagalbos operacijoms arba susidarius padėčiai, kuri gali nedelsiant peraugti į ginkluotą konfliktą arba destabilizuoti šalį, kai greitas Sąjungos dalyvavimas būtų labai svarbus skatinant konflikto prevenciją.
Dotacijų negalima skirti atgaline data jau užbaigtiems veiksmams.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias skyrimo atgaline data principo taisykles.
2. Dotacijų veiklai atveju susitarimas dėl dotacijos pasirašomas arba apie sprendimą dėl dotacijos pranešama per šešis mėnesius nuo naudos gavėjo finansinių metų pradžios. Finansavimo reikalavimus atitinkančios sąnaudos negali būti patirtos prieš pateikiant paraišką skirti dotaciją arba prieš prasidedant naudos gavėjo finansiniams metams.
3 SKYRIUS
Dotacijų skyrimo procedūra
131 straipsnis
Paraiškos skirti dotacijas
1. Paraiškos skirti dotacijas pateikiamos raštu, taip pat, tam tikrais atvejais, saugiu elektroniniu formatu.
Jei Komisija laiko šį būdą įmanomu, ji suteikia galimybę pateikti paraiškas skirti dotacijas internetu.
2. Paraiškos skirti dotacijas atitinka reikalavimus, jei jas pateikė:
a)
juridiniai asmenys; arba
b)
fiziniai asmenys, jei to reikalaujama, atsižvelgiant į veiksmo pobūdį arba ypatumus, arba pareiškėjo tikslą.
Laikantis pirmos pastraipos a punkto paraiškos skirti dotacijas gali atitikti reikalavimus, jei jas pateikė subjektai, pagal taikomą nacionalinę teisę neturintys juridinio asmens statuso, su sąlyga, kad jų atstovai gali subjektų vardu prisiimti teisinius įsipareigojimus ir suteikti Sąjungos finansinių interesų apsaugos garantijas, lygiavertes juridinių asmenų suteikiamoms garantijoms.
3. Paraiškoje nurodomas pareiškėjo teisinis statusas ir jo finansiniai bei veiklos pajėgumai vykdyti siūlomą veiksmą ar darbo programą.
Tuo tikslu pareiškėjas pateikia garbės pareiškimą ir, jei dotacija nėra mažos vertės, visus patvirtinamuosius dokumentus, kurių reikalauja atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, remdamasis savo atliktu rizikos vertinimu. Dokumentai, kuriuos būtina pateikti, nurodomi kvietime teikti pasiūlymus.
Finansinio pajėgumo tikrinimas netaikomas stipendijas gaunantiems fiziniams asmenims, fiziniams asmenims, kuriems parama labiausiai reikalinga ir gaunantiems tiesioginę paramą, viešosioms įstaigoms ar tarptautinėms organizacijoms. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, remdamasis rizikos vertinimu, gali netaikyti prievolės tikrinti viešųjų įstaigų ar tarptautinių organizacijų veiklos pajėgumus.
4. 106 straipsnio 1 dalis ir 107, 108 ir 109 straipsniai taip pat taikomi dotacijų pareiškėjams. Pareiškėjai privalo patvirtinti, kad jie nėra patekę nei į vieną iš tuose straipsniuose nurodytų situacijų. Tačiau atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas nereikalauja tokio patvirtinimo:
a)
mažos vertės dotacijų atveju;
b)
kai toks patvirtinimas buvo suteiktas vykdant kitą skyrimo procedūrą.
5. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali skirti pareiškėjams veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias administracines ir finansines nuobaudas pagal 109 straipsnio nuostatas.
Tas nuobaudas taip pat galima skirti naudos gavėjams, kurie paraiškos pateikimo metu arba dotacijos panaudojimo metu klaidingai pateikė informaciją, kurios reikalauja atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, arba iš viso nepateikė tos informacijos.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su paraiškų skirti dotacijas tvarka, įrodymais dėl to, kad nepatenkama į draudimo dalyvauti situaciją, juridinio asmens statuso neturinčiais pareiškėjais, juridiniais asmenimis, kurie sudaro vieną pareiškėją, finansinėmis ir administracinėmis nuobaudomis, atrankos kriterijais ir mažos vertės dotacijomis.
132 straipsnis
Atrankos ir dotacijų skyrimo kriterijai
1. Iš anksto kvietime teikti pasiūlymus paskelbti atrankos kriterijai turi būti tokie, kad būtų galima įvertinti pareiškėjo galimybes užbaigti planuojamą veiksmą ar darbo programą.
2. Dotacijų skyrimo kriterijai, iš anksto paskelbti kvietime teikti pasiūlymus, turi leisti įvertinti pateiktų pasiūlymų kokybę, atsižvelgiant į nustatytus tikslus ir prioritetus.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl atrankos ir dotacijų skyrimo kriterijų.
133 straipsnis
Vertinimo procedūra
1. Pasiūlymai vertinami remiantis iš anksto paskelbtais atrankos ir skyrimo kriterijais, siekiant nustatyti, kuriuos pasiūlymus galima finansuoti.
2. Po to atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, remdamasis 1 dalyje nurodytu įvertinimu, sudaro naudos gavėjų ir patvirtintų sumų sąrašą.
3. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas pareiškėjams raštu praneša apie priimtą sprendimą dėl jų paraiškos. Jei prašomos dotacijos neskiriama, susijusi institucija nurodo paraiškos atmetimo priežastis, remdamasi visų pirma atrankos ir dotacijos skyrimo kriterijais.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su vertinimu ir dotacijų skyrimu bei informacija pareiškėjams.
4 SKYRIUS
Mokėjimas ir kontrolė
134 straipsnis
Išankstinio finansavimo garantija
1. Jeigu nustatoma, kad tai tinkama ir proporcinga, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas kiekvienu konkrečiu atveju ir atlikęs rizikos analizę, siekdamas apriboti su išankstinio finansavimo sumomis susijusią riziką, gali reikalauti, kad gavėjas iš anksto pateiktų garantiją.
2. Nepaisant 1 dalies, mažos vertės dotacijų atvejais garantijų nereikalaujama.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl išankstinio finansavimo garantijos.
135 straipsnis
Dotacijų mokėjimas ir kontrolė
1. Visa dotacijos suma neišmokama tol, kol atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas nepatvirtina galutinių ataskaitų ir sąskaitų, nedarant poveikio institucijos teisei atlikti vėlesnius patikrinimus, kurie atliekami laiku.
2. Jeigu vykdant sutarties sudarymo procedūrą padaryta esminių klaidų, pažeidimų arba sukčiauta, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas sustabdo procedūrą ir gali imtis visų reikalingų priemonių, įskaitant procedūros nutraukimą. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas nedelsdamas informuoja OLAF apie įtariamus sukčiavimo atvejus.
3. Tais atvejais, kai suteikus dotaciją nustatoma, kad vykdant sutarties sudarymo procedūrą arba naudojant dotaciją padaryta esminių klaidų, pažeidimų, sukčiauta, arba nevykdomi įsipareigojimai, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, priklausomai nuo to, kokia procedūros stadija pasiekta, ir po to, kad pareiškėjui ar naudos gavėjui buvo sudaryta galimybė pateikti savo pastabas:
a)
gali nepasirašyti dotacijos susitarimo arba nepaskelbti sprendimo dėl dotacijos;
b)
sustabdyti dotacijos panaudojimą; arba
c)
jei tinkama, nutraukti susitarimą ar sprendimą dėl dotacijos.
4. Kai už tokias klaidas, pažeidimus ar sukčiavimą atsakingas naudos gavėjas, arba kai naudos gavėjas nesilaiko susitarime arba sprendime dėl dotacijos numatytų įsipareigojimų, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali papildomai sumažinti dotaciją arba susigrąžinti neteisėtai pagal susitarimą ar sprendimą dėl dotacijos išmokėtas sumas atsižvelgdamas į klaidų, pažeidimų ar sukčiavimo arba įsipareigojimų nevykdymo sunkumą, su sąlyga, kad naudos gavėjui buvo suteikta galimybė pateikti pastabas.
5. Jeigu kontrolės ir audito rezultatai rodo nuolat arba dažnai pasikartojančias klaidas, pažeidimus ar sukčiavimą, arba tai, kad naudos gavėjas nesilaiko įsipareigojimų, ir tai daro esminį poveikį tam naudos gavėjui panašiomis sąlygomis suteiktų dotacijų skaičiui, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas gali sustabdyti visų susijusių dotacijų panaudojimą arba, jei tinkama, nutraukti susijusius susitarimus dėl dotacijos ar sprendimus dėl dotacijos su tuo naudos gavėju atsižvelgdamas į klaidų, pažeidimų ar sukčiavimo rimtumą ir įsipareigojimų nevykdymo sunkumą, po to, kai naudos gavėjui buvo suteikta galimybė pateikti pastabas.
Be to, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas atlikus prieštaravimų procedūrą gali sumažinti dotacijas arba susigrąžinti netinkamai išmokėtas sumas, susijusias su visomis dotacijomis, kurių atžvilgiu buvo padaryta sisteminių arba pasikartojančių klaidų, pažeidimų, buvo sukčiauta arba nesilaikyta įsipareigojimų, kaip nurodyta pirmoje pastraipoje, ir kurios gali būti audituojamos pagal susitarimus ar sprendimus dėl dotacijos.
6. Kai tik įmanoma ir praktiškai įgyvendinama, priėmus naudos gavėjo pateiktas peržiūrėtas finansines ataskaitas, atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas apibrėžia sumas, kurios turi būti sumažintos arba susigrąžintos, remdamasis neteisėtai kaip tinkamomis finansuoti deklaruotomis sąnaudomis kiekvienai susijusiai dotacijai.
7. Jei neįmanoma ar sudėtinga tiksliai nustatyti netinkamas finansuoti sąnaudas kiekvienos susijusios dotacijos atveju, sumos, kurios turi būti sumažintos ar susigrąžintos, gali būti nustatytos ekstrapoliuojant sumažinimo ar išieškojimo sumą, taikomą dotacijoms, kurių atžvilgiu buvo įrodytos sisteminės ar pasikartojančios klaidos ar pažeidimai, arba, jei netinkamomis finansuoti sąnaudomis negali būti remiamasi nustatant sumas, kurias reikia sumažinti ar susigrąžinti, laikantis proporcingumo principo nustatoma vienodo dydžio suma. Naudos gavėjui suteikiama galimybė pateikti pastabas dėl taikomo ekstrapoliacijos metodo arba vienodo dydžio sumos ir prieš sumažinant arba susigrąžinant lėšas pasiūlyti tinkamai pagrįstą alternatyvų metodą ar sumą.
8. Komisija užtikrina vienodą sąlygų taikymą programos naudos gavėjams, ypač kai jį įgyvendina keletas atsakingų leidimus suteikiančių pareigūnų.
Naudos gavėjai vadovaujantis 97 straipsniu informuojami apie priemones, kuriomis galima užginčyti pagal šio straipsnio 3, 4, 5, 6 ir 7 dalis priimtus sprendimus.
9. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su dotacijų mokėjimu ir kontrole, įskaitant taisykles, susijusias su patvirtinamaisiais dokumentais ir dotacijų sustabdymu ir sumažinimu.
136 straipsnis
Įrašų saugojimo laikotarpiai
1. Naudos gavėjai saugo įrašus, patvirtinamuosius dokumentus, statistinius ir kitus su dotacija susijusius duomenis penkerius metus nuo likučio išmokėjimo dienos ir trejus metus mažos vertės dotacijų atveju.
2. Dokumentai dėl auditų, apeliacijų, ginčų ar reikalavimų atlyginti žalą, susijusių su projekto vykdymu, saugomi tol, kol užbaigiami auditai, apeliacijos, ginčai ar ieškiniai dėl žalos atlyginimo.
5 SKYRIUS
Įgyvendinimas
137 straipsnis
Įgyvendinimo sutartys ir finansinė parama trečiosioms šalims
1. Kai veiksmui arba darbo programai įgyvendinti reikia teikti finansinę paramą trečiosioms šalims, naudos gavėjas gali teikti tokią finansinę paramą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
prieš skiriant dotaciją atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas patikrino, kad naudos gavėjas suteikia tinkamą garantiją, susijusią su Komisijai mokėtinų sumų susigrąžinimu;
b)
tokios paramos teikimo sąlygos yra griežtai apibrėžtos sprendime dėl dotacijos arba naudos gavėjo ir Komisijos sudarytame susitarime dėl dotacijos, kad būtų vengiama galimybės naudos gavėjui veikti savo nuožiūra;
c)
atitinkamos sumos yra mažos, išskyrus atvejus, kai finansinė parama yra svarbiausias veiksmo tikslas.
2. Kiekviename sprendime arba susitarime dėl dotacijos aiškiai numatoma, kad Komisija ir Audito Rūmai turi įgaliojimus tikrinti visų Sąjungos lėšas gavusių trečiųjų šalių dokumentus, patalpas ir informaciją (įskaitant saugomą elektroninėse laikmenose).
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su įgyvendinimo sutartimis ir finansine parama trečiosioms šalims.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
APDOVANOJIMAI
138 straipsnis
Bendrosios taisyklės
1. Apdovanojimams taikomi skaidrumo ir vienodų sąlygų principai ir jais skatinamas Sąjungos politikos tikslų siekimas.
2. Šiuo tikslu apdovanojimai įtraukiami į darbo programą, kuri turi būti skelbiama prieš ją įgyvendinant. Darbo programa įgyvendinama skelbiant konkursus.
Konkursai apdovanojimų, kurių vieneto vertė yra 1 000 000 EUR ar daugiau, atveju gali būti skelbiami tik jei jie numatyti ataskaitose arba kituose atitinkamuose dokumentuose, nurodytuose 38 straipsnio 3 dalies e punkte.
Konkurso taisyklėse nustatomos bent dalyvavimo sąlygos, įskaitant 106 straipsnio 1 dalyje ir 107, 108 ir 109 straipsnyje numatytus draudimo dalyvauti kriterijus, skyrimo kriterijai, apdovanojimo suma ir mokėjimo tvarka.
Apdovanojimai negali būti teikiami tiesiogiai be konkurso ir apie juos skelbiama kiekvienais metais pagal 35 straipsnio 2 ir 3 dalis.
3. Konkurso dalyvius vertina ekspertų grupė remdamasi paskelbtomis konkurso taisyklėmis.
Po to apdovanojimus teikia atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas, remdamasis ekspertų grupės pateiktais vertinimais; ekspertai gali spręsti, ar rekomenduoti teikti apdovanojimus, ar ne, priklausomai nuo jų atlikto konkursui pateiktų darbų kokybės įvertinimo.
4. Apdovanojimo suma nesiejama su nugalėtojo patirtomis išlaidomis.
5. Kai veiksmui arba darbo programai įgyvendinti būtina, kad Sąjungos dotacijos gavėjas apdovanojimus suteiktų trečiosioms šalims, tas naudos gavėjas gali tokius apdovanojimus suteikti, jeigu sprendime dėl dotacijos arba dotacijos gavėjo ir Komisijos susitarime dėl dotacijos tiksliai apibrėžtas 2 dalyje nustatytų konkurso taisyklių minimalus turinys, nenumatant galimybės veikti savo nuožiūra.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su apdovanojimais, įskaitant programavimą, konkurso turinį, ex post skelbimą, vertinimą, informaciją ir pranešimą nugalėtojams.
VIII ANTRAŠTINĖ DALIS
FINANSINĖS PRIEMONĖS
139 straipsnis
Taikymo sritis
1. Finansinėms priemonėms turi būti suteiktas leidimas priimant pagrindinį teisės aktą.
Nepaisant pirmos pastraipos, finansinės priemonės tinkamai pagrįstais atvejais gali būti nustatytos nesuteikus leidimo priimant pagrindinį teisės aktą, jei tokios priemonės yra įtrauktos į biudžetą pagal 49 straipsnio 1 dalies e punktą.
2. Kai Sąjungos parama teikiama panaudojant finansines priemones ir ji teikiama vienos priemonės su elementais, tiesiogiai susijusiais su finansinėmis priemonėmis, kuriomis parama teikiama tiems patiems galutiniams gavėjams, įskaitant techninę pagalbą, palūkanų normos subsidijas ir garantinio mokesčio subsidijas, pavidalu, ši antraštinė dalis taikoma visiems tos priemonės elementams.
3. Kai finansinės priemonės derinamos su dotacijomis, kurios finansuojamos iš biudžeto pagal pirmos dalies VI antraštinę dalį, elementams, tiesiogiai nesusijusiems su finansinėmis priemonėmis, turi būti išsaugoti atskiri įrašai, susiję su kiekvienu finansavimo šaltiniu.
4. Komisija gali įgyvendinti finansines priemones tiesioginiu valdymu arba netiesioginiu valdymu, kaip nustatyta pagrindiniame teisės akte, pavesdama biudžeto vykdymo užduotis subjektams pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ir vi papunkčius.
Subjektai, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ir vi papunkčius, įgyvendindami finansines priemones, gali savo atsakomybe dalį šio įgyvendinimo pavesti finansiniams tarpininkams, jei tie subjektai užtikrina, jog finansiniai tarpininkai tenkina 140 straipsnio 1, 3 ir 5 dalyse nustatytus kriterijus. Finansiniai tarpininkai pasirenkami pagal atvirą, skaidrią, proporcingą ir nediskriminuojančią procedūrą, vengiant interesų konflikto.
Komisija ir toliau yra atsakinga už užtikrinimą, kad finansinių priemonių įgyvendinimo programa atitiktų patikimo finansų valdymo principus ir kad ja būtų padedama siekti apibrėžtų ir su nustatytais terminais politikos tikslų, kurie išmatuojami atsižvelgiant į jų rezultatus. Komisija atsakinga už finansinių priemonių įgyvendinimą nedarant poveikio subjektų, kuriems patikimas valdymas, teisinei ir sutartinei atsakomybei pagal taikytiną teisę.
5. Kai finansinės priemonės įgyvendinamos pasidalijamojo valdymo su valstybėmis narėmis būdu, toms priemonėms taikomos nuostatos, įskaitant taisykles dėl įnašų į finansines priemones, kurios tiesiogiai ar netiesiogiai valdomos pagal šią antraštinę dalį, išdėstytos 175 straipsnyje nurodytuose reglamentuose.
6. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su finansinėmis priemonėmis, įskaitant subjektų, kuriems patikėtas finansinių priemonių įgyvendinimas, pasirinkimu, įgaliojimų perdavimo susitarimų turiniu, valdymo sąnaudomis ir mokesčiais, konkrečiomis taisyklėmis dėl patikos sąskaitų, tiesioginiu finansinių priemonių įgyvendinimu ir administratorių, finansinių tarpininkų ir galutinių gavėjų pasirinkimu.
140 straipsnis
Finansinėms priemonėms taikytini principai ir sąlygos
1. Finansinės priemonės naudojamos laikantis patikimo finansų valdymo, skaidrumo, proporcingumo, nediskriminavimo, vienodų sąlygų ir subsidiarumo principų, vadovaujantis jų tikslais ir, jei taikoma, laikantis termino, nustatyto pagrindiniame teisės akte, kuris taikomas toms finansinėms priemonėms.
2. Finansinės priemonės atitinka šias sąlygas:
a)
jomis siekiama sprendimo nesėkmių rinkoje ar nepakankamai optimalios investavimo aplinkos atvejais, kai pasirodo, kad investicijos yra finansiškai perspektyvios, tačiau negaunama pakankamai finansavimo iš rinkos šaltinių;
b)
papildomumas: finansinėmis priemonėmis nesiekiama pakeisti finansinių priemonių, kurias naudoja valstybės narės, privačiojo sektoriaus finansavimo arba kitokios finansinės Sąjungos intervencijos;
c)
jomis neiškreipiama konkurencija vidaus rinkoje ir jos atitinka valstybės pagalbos taisykles;
d)
sverto poveikis: Sąjungos įnašu į finansinę priemonę siekiama sutelkti visuotines investicijas, didesnes už Sąjungos įnašą, pagal iš anksto apibrėžtus rodiklius;
e)
interesų suderinimas: Komisija, įgyvendindama finansines priemones, užtikrina, kad būtų bendras interesas siekti su finansine priemone susijusių politikos tikslų, kurį būtų galima skatinti numatant, pavyzdžiui, bendrąjį investavimą, rizikos pasidalijimo reikalavimus arba finansines paskatas, tuo pat metu užkertant kelią įgaliotųjų subjektų interesų konfliktui, kai jie vykdo kitą veiklą;
f)
finansinės priemonės nustatomos remiantis ex ante vertinimu, įskaitant galimo 8 dalies f punkte nurodytų papildomų išteklių pakartotinio panaudojimo vertinimą.
3. Su finansine priemone susijusios biudžeto išlaidos ir Sąjungos finansinė atsakomybė jokiu būdu neviršija tai priemonei paskirto atitinkamo biudžetinio įsipareigojimo sumos, taip pašalinant neapibrėžtųjų įsipareigojimų biudžete galimybę.
4. Subjektai, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ir vi papunkčius, ir visi finansų tarpininkai, atrinkti dalyvauti vykdant finansines operacijas pagal finansinę priemonę laikosi atitinkamų pinigų plovimo prevencijos, kovos su terorizmu ir mokestiniu sukčiavimu standartų ir taikomų teisės aktų. Finansinių priemonių pagal šią antraštinę dalį įgyvendinimo tikslais subjektai, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ir vi papunkčius, nėra įsisteigę ir nepalaiko verslo santykių su subjektais, registruotais teritorijose, kurios pagal savo jurisdikciją nebendradarbiauja su Sąjunga tarptautiniu mastu suderintų mokesčių standartų taikymo srityje, ir tokius reikalavimus pateikia savo sutartyse su atrinktais finansiniais tarpininkais.
5. Subjektai, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ir vi papunkčius, Sąjungos finansinių priemonių valdyme dalyvaujantys finansiniai tarpininkai, nurodyti 4 dalyje, ir galutiniai Sąjungos paramos pagal šią antraštinę dalį gavėjai Audito Rūmams pagal 161 straipsnį suteikia visas galimybes ir pateikia visą informaciją, kurią Audito Rūmai mano esant reikalingą savo užduočiai atlikti.
Sąjungos paramai pagal šią antraštinę dalį taikomas Reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (23).
6. Sumos, atitinkančios bent Sąjungos įnašą arba, jei taikoma, jo daugiklius, naudojamos konkrečių politikos tikslų, kurių siekiama finansine priemone, įgyvendinimui, ir dėl jų neturi atsirasti netinkamų pranašumų, ypač netinkamų dividendų ar pelno trečiosioms šalims forma.
Nedarant poveikio konkretiems sektoriams taikomoms taisyklėms dėl pasidalijamojo valdymo, įplaukos, įskaitant dividendus, kapitalo prieaugį, garantinius mokesčius, paskolų palūkanas ir patikos sąskaitų sumų, grąžintų Komisijai, ar patikos sąskaitų, atidarytų finansinėms priemonėms ir priskirtų paramos iš biudžeto pagal finansinę priemonę mokėjimui, palūkanas, įrašomos į biudžetą atėmus valdymo sąnaudas ir mokesčius.
Metiniai grąžinimai, įskaitant kapitalo grąžinimus, suteiktos garantijos ir pagrindinės paskolų sumos grąžinimai, sumokėti Komisijai ar į patikos sąskaitas, atidarytas finansinėms priemonėms ir priskirtas paramos iš biudžeto pagal finansinę priemonę mokėjimui, sudaro vidaus asignuotąsias įplaukas pagal 21 straipsnį ir, nedarant poveikio šio straipsnio 9 daliai, naudojamos tai pačiai finansinei priemonei laikotarpiu, kuris neviršija įsipareigojimų asignavimui skiriamo laikotarpio, prie kurio pridedami dveji metai, jei pagrindiniame teisės akte nenurodyta kitaip.
7. Mokėjimus į patikos sąskaitas atlieka Komisija remdamasi mokėjimų prašymais, kurie tinkamai pagrįsti mokėjimo planu, ir atsižvelgdama į patikos sąskaitų likutį ir būtinybę išvengti šių sumų perteklinių likučių. Jei patikos sąskaitų sumų pakanka sutartyse numatytam minimaliam patikos sąskaitų rezervui, kuris padidintas atsižvelgiant į einamųjų finansinių metų mokėjimo planus ir padengia sumas, reikalingas padengti neapibrėžtuosius įsipareigojimus, susijusius su ne euro valiuta vykdomais mokėjimų įsipareigojimais, į patikos sąskaitas nemokamos jokios kitos sumos. Mokėjimų planai pateikiami kasmet arba, prireikus, du kartus per metus.
8. Komisija kiekvienais metais Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia veiklos, susijusios su finansinėmis priemonėmis, ataskaitą. Ataskaitoje pateikiama ši informacija apie kiekvieną finansinę priemonę:
a)
finansinės priemonės ir pagrindinio teisės akto nurodymas;
b)
finansinės priemonės aprašymas, įgyvendinimo tvarka ir Sąjungos įnašo pridėtinė vertė;
c)
finansinės institucijos, kurios dalyvauja jas įgyvendinant, įskaitant bet kokius klausimus, susijusius su 5 dalies taikymu;
d)
bendri biudžetiniai įsipareigojimai ir mokėjimai iš biudžeto kiekvienai finansinei priemonei;
e)
finansinės priemonės veiklos rezultatai, įskaitant atliktas investicijas;
f)
visų sumų, kurios sugrąžintos priemonei kaip vidaus asignuotosios įplaukos pagal 6 dalį, panaudojimo vertinimas;
g)
patikos sąskaitos balansas;
h)
įplaukos ir grąžinamos sumos pagal 6 dalį;
i)
investicijų į nuosavą kapitalą vertė, palyginti su ankstesniais metais;
j)
nuosavo kapitalo arba rizikos pasidalijimo priemonių turto nuvertėjimo ar garantijų priemonių panaudotų garantijų bendros sumos;
k)
siektinas sverto poveikis ir pasiektas sverto poveikis;
l)
jos įnašas siekiant atitinkamos programos tikslų, išmatuotas naudojant nustatytus rodiklius, įskaitant, atitinkamais atvejais, geografinį diversifikavimą.
9. Jei Europos Parlamentas ar Taryba mano, kad taikant finansinę priemonę nebuvo veiksmingai pasiekti jos tikslai, jie gali prašyti, kad Komisija pateiktų pasiūlymą dėl peržiūrėto pagrindinio teisės akto siekiant panaikinti priemonę. Finansinės priemonės panaikinimo atveju visos naujos su ta priemone susijusios grąžinamos sumos pagal 6 dalies trečią pastraipą laikomos bendrosiomis įplaukomis.
10. Komisijos svetainėje skelbiamas finansinės priemonės tikslas ir, jei taikoma, jos specialus teisinis statusas ir juridinė registracijos vieta.
11. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas užtikrina, kad subjektai, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii, iii, v ir vi papunkčius, iki kitų metų vasario 15 d. pateiktų finansinių priemonių finansines ataskaitas, apimančias laikotarpį nuo sausio 1 d. iki gruodžio 31 d., parengtas vadovaujantis 143 straipsnyje nurodytoms apskaitos taisyklėmis ir tarptautiniais viešojo sektoriaus apskaitos standartais, taip pat visą informaciją, kuri reikalinga finansinių ataskaitų parengimui pagal 68 straipsnio 3 dalį. Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas taip pat užtikrina, kad tie subjektai, iki kitų metų gegužės 15 d. pateiktų finansinių priemonių audituotas finansines ataskaitas.
12. Komisija užtikrina suderintą finansinių priemonių valdymą, visų pirma apskaitos, ataskaitų teikimo, stebėsenos ir finansinės rizikos valdymo srityse.
13. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su finansinių priemonių įgyvendinimu, įskaitant jų naudojimo sąlygas, sverto poveikį, ex ante vertinimą, stebėseną ir įnašų iš 175 straipsnyje nurodytų fondų tvarkymą.
IX ANTRAŠTINĖ DALIS
ATASKAITŲ PATEIKIMAS IR APSKAITA
1 SKYRIUS
Ataskaitų pateikimas
141 straipsnis
Ataskaitų struktūra
Ataskaitas sudaro:
a)
konsoliduotosios finansinės ataskaitos, kuriose konsoliduojama finansinė informacija, įtraukta į iš biudžeto finansuojamų institucijų, 208 straipsnyje nurodytų įstaigų ir kitų įstaigų, kurių ataskaitos privalo būti konsoliduojamos pagal 143 straipsnyje nurodytas apskaitos taisykles, finansines ataskaitas;
b)
suvestinės biudžeto ataskaitos, kuriose pateikiama informacija, įtraukta į institucijų biudžeto ataskaitas.
142 straipsnis
Biudžeto ir finansų valdymo ataskaita
1. Kiekviena 141 straipsnyje nurodyta institucija ir įstaiga rengia tų finansinių metų biudžeto ir finansų valdymo ataskaitą.
Iki kitų finansinių metų kovo 31 d. jos siunčia ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Audito Rūmams.
2. 1 dalyje nurodytoje ataskaitoje atsižvelgiama (ir absoliučiais skaičiais, ir procentais)bent į asignavimų vykdymo normą ir į suvestinę informaciją apie asignavimų perkėlimus iš vieno biudžeto punkto į kitą.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl biudžeto ir finansų valdymo ataskaitos.
143 straipsnis
Ataskaitoms taikomos taisyklės
1. Komisijos apskaitos pareigūnas priima taisykles vadovaudamasis tarptautiniu mastu pripažintais apskaitos standartais, taikomais viešajam sektoriui. Apskaitos pareigūnas gali nukrypti nuo tų standartų, jei jis mano, kad tai reikalinga norint pateikti tikrą ir teisingą informaciją apie turtą ir įsipareigojimus, išlaidas, pajamas ir pinigų srautus. Jei apskaitos taisykle iš esmės nukrypstama nuo tų standartų, finansinių ataskaitų aiškinamosiose pastabose tai nurodoma ir pateikiamos nukrypimo priežastys.
2. 141 straipsnyje nurodytos biudžetinės ataskaitos atitinka šiame reglamente nustatytus biudžeto principus. Jose pateikiama tikra ir teisinga informacija apie biudžeto įplaukas ir išlaidų operacijas.
144 straipsnis
Apskaitos principai
1. 141 straipsnyje nurodytose finansinėse ataskaitose informacija, įskaitant informaciją apie apskaitos politiką, pateikiama tokiu būdu, kad yra užtikrinama, jog ji yra susijusi, patikima, palyginama ir suprantama. Jos parengiamos laikantis visuotinai priimtų apskaitos principų, nustatytų 143 straipsnyje nurodytose apskaitos taisyklėse.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus tam, kad nustatytų apskaitos pareigūno užduočių vykdymo pagal šį straipsnį ir 145, 146, 148, 151, 154, 156 ir 157 straipsnius struktūrą.
145 straipsnis
Finansinės ataskaitos
1. Finansinės ataskaitos pateikiamos milijonais eurų, jas sudaro:
a)
balansas ir finansinės veiklos ataskaita, kuriuose parodytas visas turtas ir įsipareigojimai, finansinė padėtis ir ekonominiai rezultatai praėjusių metų gruodžio 31 d.; jie pateikiami pagal 143 straipsnyje nurodytas apskaitos taisykles;
b)
grynųjų pinigų srautų ataskaita, kurioje parodytos gautos ir išmokėtos sumos per metus ir galutinė iždo padėtis;
c)
grynojo turto pokyčių ataskaita, kuri yra rezervų ir sukauptų rezultatų judėjimo per metus apžvalga.
2. Finansinių ataskaitų aiškinamosiose pastabose papildoma ir komentuojama informacija, pateikta 1 dalyje nurodytose finansinėse ataskaitose, ir pateikiama visa papildoma informacija, kurios reikalaujama pagal tarptautiniu mastu pripažintą apskaitos praktiką, kai tokia informacija yra svarbi Sąjungos veiklai.
146 straipsnis
Biudžeto vykdymo ataskaitos
1. Biudžeto vykdymo ataskaitos pateikiamos milijonais eurų. Jas sudaro:
a)
ataskaitos, kuriose sujungiamos visos biudžeto įplaukų ir išlaidų operacijos per metus;
b)
aiškinamosios pastabos, kurios papildo ir komentuoja informaciją, pateiktą tose ataskaitose.
2. Biudžeto vykdymo ataskaitų pateikimo struktūra yra tokia pat kaip ir biudžeto.
147 straipsnis
Preliminarios ataskaitos
1. Kitų 141 straipsnyje nurodytų institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnai iki kitų metų kovo 1 d. siunčia Komisijos apskaitos pareigūnui ir Audito Rūmams savo preliminarias ataskaitas.
2. Kitų 141 straipsnyje nurodytų institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnai iki kitų metų kovo 1 d. taip pat siunčia Komisijos apskaitos pareigūnui ataskaitų rinkinį, parengtą standartine forma, kurią konsolidavimo tikslais nustato Komisijos apskaitos pareigūnas.
3. Komisijos apskaitos pareigūnas konsoliduoja tas preliminarias ataskaitas su Komisijos preliminariomis ataskaitomis ir iki kitų metų kovo 31 d. Audito Rūmams nusiunčia preliminarias Komisijos ataskaitas ir konsoliduotąsias preliminarias Sąjungos ataskaitas.
148 straipsnis
Galutinių konsoliduotųjų ataskaitų patvirtinimas
1. Iki birželio 1 d. Audito Rūmai pateikia savo pastabas dėl 141 straipsnyje nurodytų kitų nei Komisija institucijų ir įstaigų preliminariųjų finansinių ataskaitų, o iki birželio 15 d. pateikia pastabas dėl Komisijos preliminariųjų ataskaitų ir dėl konsoliduotųjų preliminariųjų Sąjungos ataskaitų.
2. Institucijos, išskyrus Komisiją, ir kiekviena 141 straipsnyje nurodyta įstaiga parengia savo galutines ataskaitas ir iki liepos 1 d. jas nusiunčia Komisijos apskaitos pareigūnui, Audito Rūmams, Europos Parlamentui ir Tarybai, kad būtų galima parengti galutines konsoliduotąsias ataskaitas.
Kitų 141 straipsnyje nurodytų institucijų ir įstaigų apskaitos pareigūnai taip pat iki liepos 1 d. siunčia Komisijos apskaitos pareigūnui ataskaitų rinkinį, parengtą standartine forma, kurią konsolidavimo tikslais nustato Komisijos apskaitos pareigūnas.
3. Kiekvienos 141 straipsnyje nurodytos institucijos ir įstaigos apskaitos pareigūnas tą pačią dieną, kurią siunčiamos galutinės ataskaitos, taip pat siunčia Audito Rūmams (ir kopiją Komisijos apskaitos pareigūnui) vadovybės pareiškimo raštą, kuriame apžvelgiamos tos galutinės ataskaitos.
Galutinės ataskaitos pateikiamos kartu su apskaitos pareigūno parengta aiškinamąja pastaba, kurioje jis pareiškia, kad galutinės ataskaitos parengtos pagal šią antraštinę dalį ir taikytinus apskaitos principus, taisykles ir metodus.
4. Komisijos apskaitos pareigūnas rengia galutines konsoliduotąsias ataskaitas, remdamasis pagal 2 dalį institucijų, išskyrus Komisiją, ir įstaigų, nurodytų 141 straipsnyje, pateikta informacija pagal šio straipsnio 2 dalį. Galutinės konsoliduotosios ataskaitos pateikiamos kartu su Komisijos apskaitos pareigūno aiškinamąja pastaba, kurioje jis pareiškia, kad galutines konsoliduotąsias ataskaitas parengė pagal šią antraštinę dalį ir apskaitos principus, taisykles ir metodus, išdėstytus finansinių ataskaitų aiškinamosiose pastabose.
5. Patvirtinusi galutines konsoliduotąsias ataskaitas ir savo galutines ataskaitas, Komisija iki liepos 31 d. jas nusiunčia Europos Parlamentui, Tarybai ir Audito Rūmams.
Iki tos pačios dienos Komisijos apskaitos pareigūnas išsiunčia Audito Rūmams vadovybės pareiškimo raštą, kuriame apžvelgiamos galutinės konsoliduotosios ataskaitos.
6. Galutinės konsoliduotosios finansinės ataskaitos iki lapkričio 15 d. paskelbiamos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje kartu su Audito Rūmų patikinimo pareiškimu pagal SESV 287 straipsnį ir Euratomo sutarties 160a straipsnį.
2 SKYRIUS
Informacija apie biudžeto vykdymą
149 straipsnis
Biudžeto garantijų ir rizikos ataskaita
Be ataskaitų, nurodytų 145 ir 146 straipsniuose, Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai vieną kartą per metus praneša apie biudžeto garantijas, nurodytas 49 straipsnio 1 dalies d punkte, ir atitinkamą riziką.
Tuo pačiu metu ta informacija siunčiama Audito Rūmams.
150 straipsnis
Informacija apie biudžeto vykdymą
1. Be ataskaitų, nurodytų 145 ir 146 straipsniuose, Komisijos apskaitos pareigūnas vieną kartą per mėnesį Europos Parlamentui ir Tarybai siunčia bent skyrių lygmeniu susumuotus biudžeto vykdymo, įplaukų ir išlaidų skaičius, juos lyginant su visais asignavimais.
Tais skaičiais taip pat pateikiama informacija apie tai, kaip yra panaudoti į kitą laikotarpį perkeltieji asignavimai.
Šie skaičiai siunčiami per dešimt darbo dienų nuo kiekvieno mėnesio pabaigos.
2. Tris kartus per metus per 30 darbo dienų po gegužės 31 d., rugpjūčio 31 d. ir gruodžio 31 d. Komisijos apskaitos pareigūnas Europos Parlamentui ir Tarybai atsiunčia biudžeto vykdymo ataskaitą, kurioje įplaukos ir išlaidos parodomos pagal skyrius, straipsnius ir punktus.
Tose ataskaitose taip pat pateikiama informacija apie tai, kaip panaudoti iš praėjusių finansinių metų perkelti asignavimai.
3. Skaičiai ir biudžeto vykdymo ataskaitos tuo pačiu metu siunčiami ir Audito Rūmams, ir paskelbiami Komisijos svetainėje.
4. Iki kiekvienų metų rugsėjo 15 d. apskaitos pareigūnas Europos Parlamentui ir Tarybai siunčia ataskaitą, kurioje pateikiama informacija apie pastebėtą esamą riziką, nustatytas bendras tendencijas, kylančius naujus klausimus dėl apskaitos, pažangą sprendžiant su apskaita susijusius klausimus, įskaitant tuos, kuriuos iškėlė Audito Rūmai, ir informaciją apie susigrąžintąsias lėšas.
3 SKYRIUS
Apskaita
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
151 straipsnis
Apskaitos sistema
1. Institucijos apskaitos sistema - yra skirta padėti organizuoti biudžeto ir finansinę informaciją taip, kad skaičius būtų galima įrašyti, susisteminti ir užregistruoti.
2. Apskaitos sistemą sudaro bendrosios sąskaitos ir biudžetinės sąskaitos. Sąskaitos tvarkomos eurais ir pagal kalendorinius metus.
3. Įgaliotasis leidimus suteikiantis pareigūnas taip pat gali sudaryti ir tvarkyti analitines sąskaitas.
152 straipsnis
Institucijų apskaitos sistemos bendrieji reikalavimai
Komisijos apskaitos pareigūnas, pasikonsultavęs su kitų institucijų ir įstaigų, nurodytų 141 straipsnyje, apskaitos pareigūnais, pagal 143 straipsnį patvirtina apskaitos taisykles ir suderintą sąskaitų planą, kurie turi būti taikomi visose institucijose, antros dalies V antraštinėje dalyje nurodytose įstaigose ir visose 141 straipsnyje nurodytose įstaigose.
2 skirsnis
Bendrosios sąskaitos
153 straipsnis
Bendrosios sąskaitos
Bendrosiose sąskaitose chronologine tvarka dvejybiniu principu registruojami visi įvykiai ir operacijos, kurios turi įtakos 141 straipsnyje nurodytų institucijų ir įstaigų ekonominei ir finansinei padėčiai, turtui ir įsipareigojimams.
154 straipsnis
Įrašai bendrosiose sąskaitose
1. Likučiai ir bendrųjų sąskaitų pokyčiai įrašomi į apskaitos žurnalus.
2. Visi apskaitos įrašai, įskaitant sąskaitų tikslinimą, turi būti paremti patvirtinamaisiais dokumentais, su kuriais įrašai yra susiję.
3. Apskaitos sistemoje turi būti galima vykdant auditą aiškiai atsekti visus apskaitos įrašus.
155 straipsnis
Apskaitos patikslinimai
Laikotarpiu nuo finansinių metų pabaigos iki bendrųjų sąskaitų pateikimo dienos apskaitos pareigūnas atlieka patikslinimus, nesusijusius su tų metų išmokomis ir įplaukomis, kurie yra būtini, kad tose sąskaitose pateikta informacija būtų teisinga ir tikra. Tokie patikslinimai atitinka 143 straipsnyje nurodytas apskaitos taisykles.
3 skirsnis
Biudžetinės sąskaitos
156 straipsnis
Biudžeto apskaita
1. Biudžetinėse sąskaitose pateikiama detali biudžeto vykdymo informacija.
2. 1 dalies tikslais, biudžetinėse sąskaitose registruojamos visos biudžeto įplaukų ir išlaidų operacijos, numatytos pirmos dalies IV antraštinėje dalyje.
4 SKYRIUS
Turto inventorius
157 straipsnis
Inventorius
1. Kiekviena 141 straipsnyje nurodyta institucija ir įstaiga sudaro inventorinius sąrašus, kuriuose nurodomas viso Sąjungos materialaus, nematerialaus ir finansinio turto kiekis ir vertė pagal Komisijos apskaitos pareigūno parengtą modelį.
Kiekviena 141 straipsnyje nurodyta institucija ir įstaiga tikrina, kad inventorinio sąrašo įrašai atitiktų tikrą padėtį.
2. Sąjungos materialaus turto pardavimas turi būti tinkamai reklamuojamas.
X ANTRAŠTINĖ DALIS
IŠORĖS AUDITAS IR BIUDŽETO ĮVYKDYMO PATVIRTINIMAS
1 SKYRIUS
Išorės auditas
158 straipsnis
Audito Rūmų vykdomas išorės auditas
Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija Audito Rūmams kuo greičiau praneša apie visus sprendimus ir taisykles, priimtus pagal 13, 16, 21, 25, 26, 29 ir 40 straipsnius.
159 straipsnis
Audito taisyklės ir procedūros
1. Audito Rūmai, tirdami, ar visos įplaukos yra gautos ir visos išlaidos padarytos teisėtai ir tinkamai, atsižvelgia į Sutartis, biudžetą, šį reglamentą, pagal šį reglamentą priimtus deleguotuosius aktus ir visus kitus teisės aktus, priimtus pagal Sutartis.
2. Vykdydami savo užduotis Audito Rūmai turi teisę susipažinti, kaip numatyta 161 straipsnyje, su visais dokumentais ir informacija, susijusia su departamentų ar įstaigų finansų valdymu, atliekant Sąjungos finansuojamas arba bendrai finansuojamas operacijas. Jie turi teisę užduoti klausimus bet kuriam pareigūnui, atsakingam už įplaukų arba išlaidų operacijas, ir taikyti visas minėtiems departamentams arba įstaigoms tinkamas audito procedūras. Auditas valstybėse narėse atliekamas kartu su nacionalinėmis audito institucijomis arba, kai jos neturi būtinų įgaliojimų, su kompetentingais nacionaliniais departamentais. Audito Rūmai ir valstybių narių nacionalinės audito institucijos bendradarbiauja pasitikėjimo dvasia, išlaikydamos savo nepriklausomumą.
Audito Rūmai, siekdami gauti visą informaciją, būtiną užduotims atlikti, kurios jiems yra pavestos pagal Sutartis arba pagal jas priimtus teisės aktus, savo pageidavimu gali dalyvauti biudžeto vykdymo audito veikloje, kurią atlieka kuri nors institucija arba kuri atliekama jos vardu.
Audito Rūmų prašymu, kiekviena institucija įgalioja finansų institucijas, kuriose laikomos Sąjungos lėšos, suteikti galimybę Audito Rūmams užtikrinti, kad išoriniai duomenys sutaptų su finansinėmis ataskaitomis.
3. Vykdydami savo užduotis, Audito Rūmai institucijoms ir įstaigoms, kurioms taikomas šis reglamentas, praneša savo darbuotojų, kurie yra įgalioti atlikti jų auditą, vardus ir pavardes.
160 straipsnis
Vertybinių popierių ir grynųjų pinigų patikrinimai
Audito Rūmai užtikrina, kad visi vertybiniai popieriai ir grynieji pinigai sąskaitose arba kasoje būtų patikrinti pagal saugotojo pasirašytus orderius arba pagal oficialų memorandumą apie turimus grynuosius pinigus ir vertybinius popierius. Jie gali patys vykdyti tokius patikrinimus.
161 straipsnis
Audito Rūmų prieigos teisė
1. Komisija, kitos institucijos, įstaigos, administruojančios įplaukas ar išlaidas Sąjungos vardu, bei galutiniai gavėjai suteikia Audito Rūmams visas priemones ir visą informaciją, kuri, Audito Rūmų nuomone, jiems reikalinga savo užduotims atlikti. Audito Rūmams jie pateikia visus dokumentus, susijusius su sutarčių, finansuojamų iš biudžeto, sudarymu ir vykdymu, visas grynųjų pinigų ir medžiagų sąskaitas, visus apskaitos įrašus ir patvirtinamuosius dokumentus bei su jais susijusius administracinius dokumentus, visus su įplaukomis ir išlaidomis susijusius dokumentus, visus inventorinius sąrašus, visas organizacines departamentų diagramas, kuriuos Audito Rūmai laiko reikalingais, atliekant biudžetinių ir finansinių rezultatų ataskaitų auditą, remiantis įrašais ar vietoje atliekamu auditu ir tuo pačiu tikslu visais vietoje esančiais dokumentais bei duomenimis, parengtais arba saugomais elektroniniu pavidalu.
Vidaus audito padaliniai ir kitos atitinkamų nacionalinių administracijų tarnybos Audito Rūmams suteikia visas galimybes, kurias mano esant reikalingas jų užduotims atlikti.
2. Pareigūnai, kurių veiklą tikrina Audito Rūmai:
a)
parodo įrašus apie pinigus kasoje, kitus grynuosius pinigus, vertybinius popierius ir visą kitą medžiagą, taip pat patvirtinamuosius dokumentus, susijusius su tuo, kaip jie valdo jiems pavestas lėšas, taip pat su tuo susijusias visas knygas, žurnalus ir kitus dokumentus;
b)
pateikia susirašinėjimo ir visus kitus dokumentus, kurių reikia 159 straipsnio 1 dalyje nurodytam išsamiam auditui atlikti.
Informacijos pagal pirmos pastraipos b punktą gali prašyti tik Audito Rūmai.
3. Audito Rūmai įgaliojami tikrinti dokumentus, susijusius su Sąjungos įplaukomis ir išlaidomis, kuriuos turi institucijų departamentai, ypač departamentai, atsakingi už sprendimus dėl tokių įplaukų ir išlaidų, įstaigos, administruojančios įplaukas arba išlaidas Sąjungos vardu, ir iš biudžeto išmokas gaunantys fiziniai arba juridiniai asmenys.
4. Įstaigų, neįeinančių į institucijų sudėtį, gautų Sąjungos lėšų įnašų pavidalu panaudojimas taip pat tikrinamas, nustatant, ar įplaukos yra gautos ir išlaidos padarytos teisėtai ir tinkamai, ir ar jos yra patikimai valdomos.
5. Sąjungos finansavimo gavėjai, neįeinantys į institucijų sudėtį, raštu paliudija, kad jie sutinka, kad Audito Rūmai atliktų auditą, kaip naudojamos finansavimo lėšos, o jiems nesutinkant, tokį sutikimą raštu pateikia rangovai arba subrangovai.
6. Komisija Audito Rūmų prašymu jiems pateikia bet kurią informaciją apie skolinimosi ir skolinimo veiklą.
7. Naudojant integruotą kompiuterių sistemą nesumažėja Audito Rūmų galimybės susipažinti su patvirtinamaisiais dokumentais.
162 straipsnis
Audito Rūmų metinė ataskaita
1. Iki birželio 30 d. Audito Rūmai Komisijai ir atitinkamoms institucijoms perduoda visas pastabas, kurios, jų nuomone, turėtų atsispindėti metinėje ataskaitoje. Tos pastabos lieka konfidencialios ir joms taikoma prieštaravimų procedūra. Kiekviena institucija savo atsakymą Audito Rūmams atsiunčia iki spalio 15 d. Institucijų, išskyrus Komisijos, atsakymai tuo pačiu metu siunčiami Komisijai.
2. Metinėje ataskaitoje pateikiamas finansų valdymo patikimumo vertinimas.
3. Metinėje ataskaitoje yra skirsnis, skirtas kiekvienai institucijai. Audito Rūmai ataskaitą gali papildyti bet kokiu, jų nuomone, reikalingu apibendrinimu arba bendromis pastabomis.
Audito Rūmai imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad kiekvienos institucijos atsakymas į jų pastabas būtų paskelbtas šalia arba po kiekvienos pastabos, su kuria jis susijęs.
4. Iki lapkričio 15 d. Audito Rūmai institucijoms, atsakingoms už biudžeto įvykdymo patvirtinimą, ir kitoms institucijoms perduoda savo metinę ataskaitą su institucijų atsakymais ir užtikrina jos paskelbimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5. Kai tik Audito Rūmai perduoda metinę ataskaitą, Komisija atitinkamoms valstybėms narėms nedelsdama praneša tos ataskaitos detales, kurios susijusios su lėšų, už kurias pagal galiojančias taisykles jos yra atsakingos, valdymu.
Gavusios tokią informaciją, valstybės narės Komisijai atsako per 60 dienų. Komisija iki vasario 28 d. tos informacijos apibendrinimą perduoda Audito Rūmams, Europos Parlamentui ir Tarybai.
163 straipsnis
Audito Rūmų specialiosios ataskaitos
1. Audito Rūmai atitinkamai institucijai arba įstaigai perduoda pastabas, kurios, jų nuomone, turėtų būti pateiktos specialiojoje ataskaitoje. Tos pastabos lieka konfidencialios ir joms taikoma prieštaravimų procedūra.
Atitinkama institucija arba įstaiga per du su puse mėnesio nuo pastabų perdavimo Audito Rūmams praneša savo atsakymus, kuriuos ji nori pateikti dėl tų pastabų.
Audito Rūmai galutinį specialiosios ataskaitos variantą patvirtina kitą mėnesį, gavę susijusios institucijos arba įstaigos atsakymus.
Specialiosios ataskaitos kartu su atitinkamų institucijų arba įstaigų atsakymais nedelsiant perduodamos Europos Parlamentui ir Tarybai ir kiekviena iš šių institucijų sprendžia, prireikus kartu su Komisija, kokių veiksmų reikia imtis.
Audito Rūmai imasi visų reikiamų priemonių užtikrinti, kad kiekvienos susijusios institucijos arba įstaigos atsakymai į jos pastabas būtų paskelbti kartu su specialia ataskaita.
2. SESV 287 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje nurodytas nuomones, nesusijusias su pasiūlymais arba projektais, kuriems taikoma teisėkūros konsultavimosi procedūra, Audito Rūmai gali skelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Sprendimą dėl skelbimo Audito Rūmai priima pasikonsultavę su institucija, kuri prašė nuomonės arba kuri yra su juo susijusi. Nuomonės skelbiamos kartu su atitinkamų institucijų pastabomis.
2 SKYRIUS
Biudžeto įvykdymo patvirtinimas
164 straipsnis
Biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūros tvarkaraštis
1. Europos Parlamentas, remdamasis Tarybos rekomendacija, priimta kvalifikuota balsų dauguma, iki n+2 metų gegužės 15 d. priima sprendimą, kad Komisija n metų biudžetą įvykdė.
2. Jei 1 dalyje nustatytą dieną sprendimo priimti negalima, Europos Parlamentas arba Taryba Komisijai praneša sprendimo atidėjimo priežastis.
3. Jei Europos Parlamentas atideda sprendimą dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo, Komisija deda visas pastangas kuo skubiau imtis priemonių sprendimo priėmimo kliūtims pašalinti arba padėti jas pašalinti.
165 straipsnis
Biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūra
1. Sprendimas dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo priimamas dėl visų Sąjungos įplaukų ir išlaidų sąskaitų, galutinio likučio ir balanse įrašyto Sąjungos turto ir įsipareigojimų.
2. Prieš priimdamas sprendimą dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo, Europos Parlamentas, Tarybai tą jau padarius, išanalizuoja ataskaitų rinkinį, finansines ataskaitas ir įvertinimo pranešimą, nurodytą SESV 318 straipsnyje. Jis taip pat išnagrinėja Audito Rūmų metines ataskaitas kartu su audituotų institucijų atsakymais, visomis atitinkamų finansinių metų specialiosiomis Audito Rūmų ataskaitomis ir Audito Rūmų patikinimo pareiškimą dėl sąskaitų patikimumo ir operacijų, kuriomis jos paremtos, teisėtumo ir tvarkingumo.
3. Komisija Europos Parlamento prašymu pateikia visą informaciją, kurios reikia sprendimo dėl susijusių finansinių metų biudžeto įvykdymo patvirtinimo priėmimo sklandžiai procedūrai pagal SESV 319 straipsnį.
166 straipsnis
Tolesnės priemonės
1. Vadovaudamosi SESV 319 straipsniu ir Euratomo sutarties 106a straipsniu, Komisija ir kitos institucijos imasi deramų priemonių dėl pastabų, pateiktų kartu su Europos Parlamento sprendimu dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo, ir dėl pastabų, pateiktų kartu su Tarybos rekomendacija priimti sprendimą dėl biudžeto įvykdymo patvirtinimo.
2. Europos Parlamento arba Tarybos prašymu institucijos praneša apie priemones, kurių buvo imtasi, atsižvelgiant į tas pastabas ir komentarus, ir, visų pirma, apie nurodymus, kuriuos jos davė visiems savo departamentams, kurie yra atsakingi už biudžeto vykdymą. Valstybės narės bendradarbiauja su Komisija, pranešdamos jai apie priemones, kurių jos ėmėsi dėl tų pastabų, kad Komisija galėtų į jas atsižvelgti, rengdama savo pačios ataskaitą. Audito Rūmams taip pat perduodamos institucijų ataskaitos.
167 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl EIVT
EIVT taikomos procedūros, nustatytos SESV 319 straipsnyje ir šio reglamento 164, 165 ir 166 straipsniuose. EIVT visapusiškai bendradarbiauja su institucijomis, dalyvaujančiomis biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūroje, ir atitinkamais atvejais pateikia visą reikalingą papildomą informaciją, be kita ko, dalyvaudama atitinkamų įstaigų posėdžiuose.
ANTRA DALIS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
EUROPOS ŽEMĖS ŪKIO GARANTIJŲ FONDAS
168 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl Europos žemės ūkio garantijų fondo
1. Pirma ir trečia dalys taikomos institucijų ir įstaigų, nurodytų Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) taisyklėse, išlaidoms ir įplaukoms, išskyrus atvejus, kai šioje antraštinėje dalyje yra numatyta kitaip.
2. Veikla, kurią tiesiogiai valdo Komisija, įgyvendinama vadovaujantis pirmos ir trečios dalies taisyklėmis.
169 straipsnis
EŽŪGF asignavimų įsipareigojimai
1. Kiekvienais finansiniais metais EŽŪGF asignavimai apima nediferencijuotuosius asignavimus, išskyrus išlaidas, susijusias su priemonėmis, nurodytomis Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 3 straipsnio 2 dalyje, kurios padengiamos diferencijuotaisiais asignavimais.
2. Perkeltieji mokėjimų asignavimai, kurie per finansinius metus buvo neišnaudoti, panaikinami.
3. Nepaskirtus asignavimus, susijusius su veiksmais, nurodytais Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 3 straipsnio 1 dalyje, galima perkelti tiktai į kitus finansinius metus.
Taip perkeliamų į kitą ataskaitinį laikotarpį asignavimų suma, kuri negali viršyti 2 % pradinių asignavimų, negali būti didesnė už 2009 m. sausio 19 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009, nustatančio bendrąsias tiesioginės paramos schemų ūkininkams pagal bendrą žemės ūkio politiką taisykles ir nustatančio tam tikras paramos schemas ūkininkams (24), 11 straipsnyje nurodyto tiesioginių išmokų patikslinimo sumą, taikytą praėjusiais finansiniais metais.
Į kitą laikotarpį perkelti asignavimai grąžinami tik į tas biudžeto eilutes, kurios apima veiksmus, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 3 straipsnio 1 dalies c punkte.
Taip perkėlus asignavimus į kitą laikotarpį, papildoma išmoka gali būti sumokėta tik tiems galutiniams gavėjams, kuriems praėjusiais finansiniais metais buvo taikomas tiesioginių išmokų patikslinimas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 73/2009 11 straipsnyje.
Sprendimą dėl asignavimų perkėlimo į kitą laikotarpį Komisija priima tų metų, į kuriuos perkeliami asignavimai, vasario 15 d. ir apie tai praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
170 straipsnis
EŽŪGF asignavimų bendrieji laikinieji įsipareigojimai
1. Komisija valstybėms narėms kompensuoja jų patirtas EŽŪGF išlaidas.
2. Komisijos sprendimai, kuriuose nustatomos tokių išlaidų išmokėjimo sumos, sudaro bendruosius laikinuosius įsipareigojimus, kurie negali viršyti visų asignavimų, įtrauktų į EŽŪGF.
3. Nuo finansinių metų lapkričio 15 d. įprastas valdymo išlaidas EŽŪGF galima paskirstyti iš anksto pagal kitiems finansiniams metams numatytus asignavimus. Tačiau tokie įsipareigojimai neviršija trijų ketvirčių visų finansinių metų atitinkamų asignavimų. Jie taikomi tik išlaidoms, kurioms šis principas yra nustatytas galiojančiame pagrindiniame teisės akte.
171 straipsnis
EŽŪGF biudžetinių įsipareigojimų tvarkaraštis ir terminas
1. Per du mėnesius nuo tos dienos, kai buvo gautos valstybių narių atsiųstos finansinės ataskaitos, išlaidos, kurias yra padariusios EŽŪGF taisyklėse nurodytos institucijos ir įstaigos, priskiriamos įsipareigojimams pagal skyrius, straipsnius ir punktus. Toks priskyrimas įsipareigojimams gali būti atliktas praėjus šiam dviejų mėnesių laikotarpiui, kai reikia taikyti procedūrą dėl asignavimų perkėlimo, susijusią su konkrečiomis biudžeto eilutėmis. Išskyrus atvejus, kai valstybės narės dar nėra atlikusios mokėjimų arba kai abejojama jų atitikimu reikalavimams, sumos įrašomos kaip mokėjimai per tą patį dviejų mėnesių laikotarpį.
Pirmoje pastraipoje nurodyti įsipareigojimai atimami iš bendrųjų laikinųjų įsipareigojimų, nurodytų 170 straipsnyje.
2. Bendrieji laikinieji įsipareigojimai, kurie yra numatyti finansiniams metams ir kurie dar nepaskirstyti pagal biudžeto nomenklatūros konkrečias eilutes iki kitų finansinių metų vasario 1 d., panaikinami, kiek tai susiję su atitinkamais finansiniais metais.
3. 1 ir 2 dalys taikomos, atsižvelgiant į sąskaitų išnagrinėjimą ir patvirtinimą.
172 straipsnis
EŽŪGF išlaidų apskaita
Biudžeto apskaitoje išlaidos įrašomos į finansinių metų ataskaitas, remiantis Komisijos iki tų finansinių metų gruodžio 31 d. valstybėms narėms grąžintomis sumomis, jei mokėjimo pavedimą apskaitos pareigūnas gauna iki kitų finansinių metų sausio 31 d.
173 straipsnis
EŽŪGF asignavimų perkėlimas
1. Kai Komisija perkelia asignavimus pagal 26 straipsnio 1 dalį, ji priima sprendimą iki kitų finansinių metų sausio 31 d. ir apie tai praneša Europos Parlamentui ir Komisijai, kaip numatyta 26 straipsnio 1 dalyje.
2. Kitais, 1 dalyje nenurodytais atvejais, Komisija pasiūlymus dėl perkėlimo Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia iki kitų finansinių metų sausio 10 d.
Europos Parlamentas ir Taryba sprendimus dėl tokių perkėlimų priima 27 straipsnyje numatyta tvarka, bet šio straipsnio tikslais taikytinas terminas yra trys savaitės.
174 straipsnis
EŽŪGF asignuotosios įplaukos
1. Asignuotosios įplaukos pagal šią antraštinę dalį priskiriamos atsižvelgiant į įplaukų kilmę pagal 21 straipsnio 3 dalį.
2 Sprendimų rezultatai, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1290/2005 30 straipsnyje, įrašomi į vieną straipsnį.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
STRUKTŪRINIAI FONDAI, SANGLAUDOS FONDAS, EUROPOS ŽUVININKYSTĖS FONDAS, EUROPOS ŽEMĖS ŪKIO FONDAS KAIMO PLĖTRAI IR PASIDALIJAMOJO VALDYMO PRINCIPU VALDOMI FONDAI, SUSIJĘ SU LAISVĖS, SAUGUMO IR TEISINGUMO ERDVE
175 straipsnis
Specialiosios nuostatos
1. Pirma ir trečia dalys taikomos išlaidoms, kurias patyrė institucijos ir įstaigos, nurodytos 2005 m. rugsėjo 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1698/2005 dėl Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) paramos kaimo plėtrai (25), 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1080/2006 dėl Europos regioninės plėtros fondo (26), 2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1081/2006 dėl Europos socialinio fondo (27), 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1083/2006, nustatančiame bendrąsias nuostatas dėl Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo ir Sanglaudos fondo (28), 2006 m. liepos 11 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1084/2006, įsteigiančiame Sanglaudos fondą (29), 2006 m. liepos 27 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo (30), ir pasidalijamojo valdymo principu pagal 59 straipsnį valdomi fondai, susiję su laisvės, saugumo ir teisingumo erdve, įskaitant Solidarumo ir migracijos srautų valdymo programai numatytus fondus (toliau - fondai), ir jų įplaukoms, išskyrus atvejus, kai šioje antraštinėje dalyje yra numatyta kitaip.
2. Operacijos, kurias tiesiogiai valdo Komisija, taip pat įgyvendinamos pagal pirmoje ir trečioje dalyse nustatytas taisykles.
176 straipsnis
Atsižvelgimas į paskirtus įsipareigojimų asignavimus
Europos Parlamentas ir Taryba atsižvelgia į paskirtus įsipareigojimų asignavimus, numatytus atitinkamuose pagrindiniuose teisės aktuose, reglamentuojančiuose struktūrinius veiksmus, kaimo plėtrą ir Europos žuvininkystės fondą.
177 straipsnis
Įnašų mokėjimai, tarpinės išmokos ir grąžinamos sumos
1. Finansinius įnašus iš fondų Komisija išmoka pagal 175 straipsnyje nurodytus reglamentus.
2. Komisijos atliekamų tarpinių išmokų terminai nustatomi pagal 175 straipsnyje nurodytus reglamentus.
3. Vadovaujantis 175 straipsnyje nurodytais reglamentais, dėl išankstinio finansavimo mokėjimų, susijusių su tam tikra veikla, visiško ar dalinio sugrąžinimo neturi būti mažinamas atitinkamai veiklai skirtas įnašas iš fondų.
Laikantis 21 straipsnio 3 dalies c punkto grąžinamos sumos sudaro vidaus asignuotąsias įplaukas.
Valstybių narių grąžinamoms sumoms ir įnašams iš fondų taikomi 175 straipsnyje nurodyti reglamentai.
4. Nukrypstant nuo 14 straipsnio nuostatų, gruodžio 31 d. turimus įsipareigojimų asignavimus, atsiradusius iš išankstinio finansavimo mokėjimų susigrąžinimo, galima perkelti į kitą laikotarpį iki programos užbaigimo ir prireikus juos panaudoti, kai nebėra kitų įsipareigojimų asignavimų.
5. Biudžeto apskaitoje išlaidos įrašomos į finansinių metų sąskaitas, remiantis Komisijos iki tų finansinių metų gruodžio 31 d. valstybėms narėms grąžintomis sumomis, įskaitant išlaidas, iki kitų finansinių metų sausio 31 d. padengiamas iš tą mėnesį turimų mokėjimų asignavimų atlikus 179 straipsnyje nurodytus perkėlimus.
178 straipsnis
Asignavimų panaikinimas
1. Komisija automatiškai panaikina asignavimus, paskirtus įsipareigojimams 175 straipsnyje nurodytuose reglamentuose nustatytomis sąlygomis.
2. Panaikinti asignavimai gali būti vėl naudojami, jei įvyko akivaizdi klaida išimtinai dėl Komisijos kaltės.
Šiuo tikslu Komisija persvarsto praėjusiais finansiniais metais panaikintus asignavimus ir iki einamųjų finansinių metų vasario 15 d. priima sprendimą, remdamasi poreikiu, ar reikia atitinkamus asignavimus vėl leisti naudoti.
179 straipsnis
Asignavimų perkėlimas
1. Išskyrus Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai atvejį, šioje antraštinėje dalyje nurodytas veiklos išlaidas Komisija gali perkelti iš vienos antraštinės dalies į kitą, jei atitinkami asignavimai yra skirti tam pačiam tikslui, kaip numatyta 175 straipsnyje nurodytuose reglamentuose, arba priklauso techninės pagalbos išlaidoms. Komisija savo sprendimus priima iki kitų finansinių metų sausio 31 d.
2. Kitais, 1 dalyje nenurodytais atvejais, Komisija pasiūlymus dėl perkėlimo į mokėjimų asignavimų fondus Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia iki kitų finansinių metų sausio 10 d. Mokėjimų asignavimai gali būti perkeliami iš bet kurio biudžeto punkto. Europos Parlamentas ir Taryba sprendimus dėl tokių perkėlimų priima 27 straipsnyje numatyta tvarka, bet šiame straipsnyje taikytinas terminas yra trys savaitės.
3. Jei Europos Parlamentas ir Taryba perkėlimo nepatvirtina arba patvirtina tik iš dalies, atitinkama išlaidų dalis, nurodyta 177 straipsnio 5 dalyje, priskiriama kitų finansinių metų mokėjimų asignavimams.
180 straipsnis
Valdymas, atranka ir auditas
Valdymą ir projektų atranką bei jų auditą reglamentuoja 175 straipsnyje nurodyti reglamentai.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
MOKSLINIAI TYRIMAI
181 straipsnis
Mokslinių tyrimų fondai
1. Moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai skirtiems asignavimams taikomos pirma ir trečia dalys, išskyrus atvejus, kai šioje antraštinėje dalyje yra numatyta kitaip.
Tokie asignavimai įrašomi arba vienoje iš biudžeto antraštinių dalių, susijusių su „Netiesioginiai moksliniai tyrimai“ arba „Tiesioginiai moksliniai tyrimai'“ politikos srities veikla, arba skyriuje, susijusiame su mokslinių tyrimų veikla kitoje antraštinėje dalyje.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su mokslinių tyrimų operacijų rūšimis.
2. Asignavimai, susiję su Anglių ir plieno mokslinių tyrimų fondo, įsteigto p Protokolu (Nr. 37) dėl EAPB sutarties galiojimo pabaigos finansinių padarinių ir dėl Anglies ir plieno mokslinių tyrimų fondo, pridėtu prie ES sutarties ir SESV, gautomis įplaukomis, laikomi asignuotosiomis įplaukomis pagal 21 straipsnį. Iš tokių įplaukų sudaryti įsipareigojimų asignavimai gali būti naudojami, kai tik apskaičiuojamos gautinos sumos, o mokėjimų asignavimai - kai tik gaunamos įplaukos.
3. Veiklos išlaidas, nurodytas šioje antraštinėje dalyje, Komisija gali perkelti iš vienos antraštinės dalies į kitą, jei asignavimai yra naudojami tuo pačiu tikslu.
4. Ekspertai, apmokami iš moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai skirtų asignavimų, samdomi tokia tvarka, kurią nustato Europos Parlamentas ir Taryba, priimdami kiekvieną bendrąją mokslinių tyrimų programą arba atitinkamas įmonių, mokslo centrų ir universitetų dalyvavimo taisykles.
182 straipsnis
Mokslinių tyrimų fondo įsipareigojimai
1. Įsipareigojimų asignavimus, atitinkančius įsipareigojimų sumą, kuri buvo panaikinta, visiškai arba iš dalies neįvykdžius su moksliniais tyrimais susijusių projektų, kuriems šie asignavimai buvo skirti, išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais galima vėl panaudoti, kai labai svarbu įgyvendinti iš pradžių numatytą programą, nebent atitinkamų finansinių metų (n metų) biudžete šiam tikslui lėšos yra numatytos.
2. Taikydama 1 dalį, kiekvienų finansinių metų pradžioje Komisija patikrina praėjusiais finansiniais metais (n-1 metais) panaikintus įsipareigojimus ir, atsižvelgdama į reikalavimus, įvertina, ar reikia atitinkamus asignavimus vėl leisti naudoti.
Remdamasi šiuo įvertinimu, iki kiekvienų finansinių metų vasario 15 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai gali pateikti atitinkamus pasiūlymus, pagal kiekvieną biudžeto punktą nurodydama priežastis, dėl kurių tuos asignavimus reikia vėl leisti naudoti.
3. Europos Parlamentas ir Taryba per šešias savaites priima sprendimą dėl Komisijos pasiūlymų. Jei per šį laikotarpį sprendimas nepriimamas, pasiūlymai laikomi patvirtintais.
Įsipareigojimų asignavimų suma, kurią vėl leidžiama naudoti n metais jokiu būdu neviršija 25 % visos toje pačioje biudžeto eilutėje įrašytos n - 1 metais panaikintų įsipareigojimų sumos.
4. Įsipareigojimų asignavimai, kuriuos vėl leidžiama naudoti, nėra perkeliami į kitą laikotarpį.
Teisiniai įsipareigojimai, susiję su įsipareigojimų asignavimais, kuriuos vėl galima naudoti, baigia galioti iki n metų gruodžio 31 d.
Atsakingas leidimus suteikiantis pareigūnas n metų pabaigoje galutinai panaikina nepanaudotą įsipareigojimų asignavimų, kuriuos vėl buvo leidžiama naudoti, likutį.
183 straipsnis
Jungtinis tyrimų centras
1. Jungtinis tyrimų centras (JRC) gali gauti finansavimą savo dalyvavimui viešųjų pirkimų ir dotacijų skyrimo procedūrose pagal pirmos dalies V ir VI antraštines dalis, kurios visos arba tam tikra jų dalis yra finansuojamos iš biudžeto, iš asignavimų, įrašytų kitose nei 181 straipsnio 1 dalyje nurodytose antraštinėse dalyse arba skyriuose.
Dalyvavimo viešųjų pirkimų ir dotacijų skyrimo procedūrose tikslais JRC laikomas valstybėje narėje įsteigtu juridiniu asmeniu.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su JTC.
2. Asignavimai, susiję su toliau nurodoma veikla, laikomi asignuotosiomis įplaukomis, kaip nurodyta 21 straipsnio 2 dalyje:
a)
dotacijų ir viešųjų pirkimų procedūromis, kuriose dalyvauja JRC;
b)
trečiųjų šalių vardu JRC vykdoma veikla arba
c)
veikla, kuri vykdoma pagal administracinį susitarimą su kitomis institucijomis arba kitais Komisijos departamentais, siekiant teikti technines mokslines paslaugas.
Iš pirmos pastraipos a ir c punktuose nurodytų įplaukų sudarytus įsipareigojimų asignavimus leidžiama naudoti, kai tik apskaičiuojamos gautinos sumos.
Asignavimai, per penkerius metus nepanaudoti pirmos pastraipos c punkte nurodytai veiklai, panaikinami.
3. Tokių asignavimų panaudojimas parodomas biudžeto rezultatų ataskaitos analitinėse sąskaitose pagal kiekvieną veiksmo kategoriją, su kuria jie yra susiję; tokie įrašai turi būti atskirti nuo įplaukų, gautų iš trečiųjų šalių (viešųjų arba privačių) finansavimo, ir nuo įplaukų iš kitų paslaugų, kurias Komisija teikia trečiosioms šalims.
4. Kai JRC dalyvauja dotacijų skyrimo arba pirkimų procedūrose pagal šio straipsnio 1 dalį, jam netaikomos 106 straipsnyje, 107 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose, 108, 109 straipsniuose, 131 straipsnio 4 ir 5 dalyse išdėstytos sąlygos dėl draudimo dalyvauti viešųjų pirkimų ir dotacijų skyrimo procedūrose ir su šiomis procedūromis susijusių nuobaudų.
Taip pat laikoma, kad JRC atitinka ekonominio ir finansinio pajėgumo reikalavimus.
JRC atleidžiamas nuo garantijų pateikimo, kaip nurodyta 115 ir 134 straipsniuose.
5. Pirmos dalies V antraštinės dalies taisyklės dėl viešųjų pirkimų netaikomos veiklai, kurią JCR atlieka trečiųjų šalių vardu.
6. Nukrypstant nuo 26 straipsnio Komisija biudžeto antraštinėje dalyje, susijusioje su politikos sritimi „Tiesioginiai moksliniai tyrimai“, iš vieno skyriaus į kitą gali perkelti iki 15 % asignavimų eilutėje, iš kurios yra perkeliama.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
IŠORĖS VEIKSMAI
1 SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
184 straipsnis
Išorės veiksmai
1. Pirma ir trečia dalys taikomos išorės veiksmams, finansuojamiems iš biudžeto, išskyrus atvejus, kai šioje antraštinėje dalyje numatyta kitaip.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su veiksmais, kurie gali būti finansuojami kaip išorės veiksmai.
2. Asignavimus veiksmams, nurodytiems 1 dalyje, Komisija naudoja:
a)
arba kaip pagalbą, suteikiamą autonominiu pagrindu; arba
b)
kartu kaip partnerės su trečiąja šalimi, kaip nurodyta 58 straipsnio 1 dalies c punkto i papunktyje, pasirašydamos finansavimo susitarimą.
3. Kai išorės veiksmai bendrai finansuojami tiek iš į biudžetą įrašytų asignavimų, tiek iš išorės asignuotųjų įplaukų, nurodytų 21 straipsnio 2 dalies b punkte, lėšos, kurios nepaskirtos pasibaigus su atitinkamu veiksmu susijusiam 189 straipsnio 2 dalyje nurodytam sutartiniam laikotarpiui, grąžinamos pro rata pagrindu, atėmus vienkartines išmokas, atitinkančias audito, vertinimo ir nenumatytas išlaidas, kurios gali būti paskirtos vėliau.
4. Šioje antraštinėje dalyje nurodytiems veiksmams netaikoma 90 straipsnio 4 dalies antra pastraipa.
Dotacijų pagal tiesioginį valdymą, kurių vertė daugiau negu 5 000 000 EUR ir kuriomis finansuojami išorės veiksmai, atveju veiksmo laikotarpiu lieka nepatvirtinti daugiausiai du išankstinio finansavimo mokėjimai.
2 SKYRIUS
Veiksmų vykdymas
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
185 straipsnis
Išorės veiksmų vykdymas
Šioje antraštinėje dalyje nurodytus veiksmus Komisija gali vykdyti tiesiogiai pagal 58 straipsnio 1 dalies a punktą, taikydama pasidalijamojo valdymo principą pagal 58 straipsnio 1 dalies b punktą, arba juos gali vykdyti netiesiogiai bet kuris subjektas arba asmuo, kuriems pavedamos biudžeto vykdymo užduotys pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, vadovaujantis 58-63 straipsnių atitinkamomis nuostatomis. Asignavimai išorės veiksmams gali būti naudojami kartu su lėšomis iš kitų šaltinių bendrai užduočiai pasiekti.
2 skirsnis
Parama biudžetui ir kelių paramos teikėjų patikos fondai
186 straipsnis
Paramos biudžetui naudojimas
1. Kai numatyta atitinkamuose pagrindiniuose teisės aktuose, Komisija gali suteikti paramą biudžetui trečiajai šaliai gavėjai, jei tos šalies vykdomas viešųjų finansų valdymas yra pakankamai skaidrus, patikimas ir veiksmingas.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su paramos biudžetui naudojimu ir gavėjų įsipareigojimais.
2. 84 straipsnyje nurodytame finansavimo sprendime pateikiami paramos biudžetui trečiojoje šalyje gavėjoje teikimo tikslai ir tikėtini rezultatai. Sąjungos įnašo mokėjimas turi būti paremtas 1 dalyje nurodytų sąlygų, įskaitant viešųjų finansų valdymo gerinimą, įgyvendinimu ir aiškiais ir objektyviais veiklos rodikliais, kurie yra pažangos per tam tikrą laiką atitinkamame sektoriuje nustatymo pagrindas.
3. Komisija į atitinkamą finansavimo susitarimą, sudarytą pagal 184 straipsnio 2 dalies b punktą, įtraukia tam tikras nuostatas, pagal kurias trečioji šalis gavėja įsipareigoja nedelsdama kompensuoti visas ar dalį tam tikrai veiklai skirtų lėšų, jei nustatoma, kad dėl rimtų pažeidimų, už kuriuos ta šalis gavėja, netinkamai buvo išmokėtos susijusios Sąjungos lėšos.
Siekiant susigrąžinti pirmoje pastraipoje nurodytas lėšas, gali būti taikoma 80 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa.
4. Komisija remia trečiosios šalies gavėjos parlamentinės kontrolės ir audito pajėgumų kūrimą ir skaidrumo didinimą bei viešos prieigos prie informacijos užtikrinimą.
187 straipsnis
Sąjungos išorės veiksmų patikos fondai
1. Remdamasi su kitais pagalbos teikėjais sudarytu susitarimu, Komisija gali įkurti patikos fondus veiksmams ekstremaliųjų situacijų atveju, veiksmams po ekstremaliųjų situacijų arba teminiams veiksmams. Kiekvieno patikos fondo steigiamajame teisės akte apibrėžiami patikos fondo tikslai.
2. Sąjungos patikos fondų veikla vykdoma laikantis patikimo finansų valdymo, skaidrumo, proporcingumo, nediskriminavimo ir vienodų sąlygų principų ir vadovaujantis konkrečiais tikslais, apibrėžtais kiekviename steigiamajame teisės akte.
Sąjungos patikos fondų veiklą Komisija vykdo tiesiogiai pagal 58 straipsnio 1 dalies a punktą, išskyrus Sąjungos patikos fondus veiksmams ekstremaliųjų situacijų atveju ar veiksmams po ekstremaliųjų situacijų, kurie taip pat gali būti vykdoma netiesiogiai, pavedant biudžeto vykdymo užduotis subjektams pagal 58 straipsnio 1 dalies c punkto i, ii, v ir vi papunkčius.
3. Sąjungos patikos fondai tenkina šias sąlygas:
a)
Sąjungos veiksmai turi turėti pridėtinę vertę: patikos fondai įkuriami ir jų veikla vykdoma Sąjungos lygmeniu tik tais atvejais, kai jų tikslų, visų pirma dėl jų masto ir poveikio, geriau siekti Sąjungos lygmeniu, o ne nacionaliniu lygmeniu;
b)
Sąjungos patikos fondų veikla skatinamas aiškus Sąjungos politikos matomumas ir valdymo privalumai, taip pat užtikrinama geresnė Sąjungos rizikos kontrolė bei geresnis Sąjungos ir kitų paramos teikėjų įnašų išmokėjimas. Jie neturėtų būti įkuriami, jei jų veikla be papildomos naudos sutampa su kitų egzistuojančių finansavimo kanalų ar panašių instrumentų taikymu.
4. Siekiant užtikrinti pagalbos teikėjų ir nemokančių valstybių narių, turinčių stebėtojų teises, veikiančių įnašų atstovavimą ir priimti sprendimus dėl lėšų panaudojimo, įsteigiama kiekvieno Sąjungos patikos fondo valdyba, kuriai pirmininkauja Komisija.
5. Sąjungos patikos fondai įkuriami ribotam laikotarpiui, kuris nustatomas šių fondų steigiamajame teisės akte. Patikos fondo valdybos prašymu šio laikotarpio trukmė gali būti pratęsta Komisijos sprendimu.
Europos Parlamentas ir (arba) Taryba gali paprašyti Komisijos nebeskirti asignavimų patikos fondui arba persvarstyti steigiamąjį teisės aktą siekiant prireikus panaikinti patikos fondą. Tokiu atveju visos likusios lėšos pro rata pagrindu kaip bendrosios įplaukos grąžinamos į biudžetą ir įnašus mokančioms valstybėms narėms bei kitiems pagalbos teikėjams.
6. Sąjungos ir pagalbos teikėjų įnašai įrašomi į specialią banko sąskaitą. Sąjungos įnašai perkeliami į šią sąskaitą remiantis mokėjimų prašymais, kurie tinkamai pagrįsti mokėjimo planais, atsižvelgiant į sąskaitos likutį ir atsiradusį papildomų mokėjimų poreikį. Mokėjimų planai pateikiami kasmet arba, prireikus, du kartus per metus.
Įnašai neįtraukiami į biudžetą ir juos valdo Komisija per įgaliotą leidimus suteikiantį pareigūną.
Sąjungos patikos fondo apskaitos pareigūnas yra Komisijos apskaitos pareigūnas. Jis yra atsakingas už visiems Sąjungos patikos fondams bendrų apskaitos procedūrų ir sąskaitų plano nustatymą.
Komisijos vidaus auditorius ir Audito Rūmų auditoriai turi tokius pačius įgaliojimus patikos fondo atžvilgiu, kaip ir kitų veiksmų, kuriuos vykdo Komisija, atžvilgiu.
Apskaitos pareigūnas atidaro ir uždaro patikos fondo specialią banko sąskaitą.
Komisija užtikrina, kad apskaitos pareigūno ir leidimus suteikiančio pareigūno pareigos būtų griežtai atskirtos.
Komisijos finansų pareigūnai prisiima įsipareigojimus dėl lėšų ir jas išmoka, kaip apibrėžta pirmos dalies IV antraštinės dalies 3 skyriuje.
7. Komisijai leidžiama paimti ne daugiau kaip 5 % patikos fonde sutelktos sumos savo valdymo išlaidoms padengti tais metais, kuriais 6 dalyje nurodyti įnašai buvo pradėti naudoti. Patikos fondo veikimo laikotarpiu tokie valdymo mokesčiai prilyginami asignuotosioms įplaukoms, kaip nustatyta 21 straipsnio 2 dalies b punkte.
Apskaitos pareigūnas imasi veiksmų dėl vykdomųjų raštų sumoms išieškoti, susijusių su iš patikos fondo finansuojamais veiksmais. Įplaukos iš sumų, susigrąžinamų pagal šiuos vykdomuosius raštus sumoms išieškoti, grąžinamos į specialią patikos fondo banko sąskaitą. Vykdomieji raštai sumoms išieškoti atšaukiami ir jų atsisakoma pagal 80 straipsnyje nurodytas taisykles.
8. Komisija savo sprendimų dėl Sąjungos patikos fondo įkūrimo, veiklos pratęsimo ir panaikinimo projektus pateikia pagrindiniame teisės akte, pagal kurį mokami Sąjungos įnašai į Sąjungos patikos fondą, numatytam kompetentingam komitetui.
9. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl išorės veiksmų patikos fondų valdymo, atskaitomybės ir vadovavimo šiems fondams.
10. Komisija kasmet Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia visapusišką ir išsamią ataskaitą dėl Sąjungos patikos fondų remiamos veiklos, dėl jų įgyvendinimo ir veiklos rezultatų ir dėl jų sąskaitų. Savo ataskaitą Komisija prideda prie metinių ataskaitų, nurodytos 66 straipsnio 9 dalies trečioje pastraipoje, santraukos.
3 skirsnis
Kiti valdymo būdai
188 straipsnis
Išorės veiksmų vykdymas taikant netiesioginio valdymo principą
1. Veiksmams, kurie vykdomi netiesiogiai pagal 58 straipsnio 1 dalies c punktą, taikoma analitinė Komisijos ir Sąjungos delegacijų veiklos priežiūra pagal 56 straipsnio 2 dalį. Tokia analitinė priežiūra vykdoma arba išankstiniais patvirtinimais, arba ex post patikrinimais, arba taikant abu metodus.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su išorės veiksmų vykdymu taikant netiesioginį valdymą.
189 straipsnis
Išorės veiksmų vykdymo finansavimo susitarimai
1. Vykdant išorės veiksmus, sudaromas vienas arba daugiau toliau nurodytų dokumentų:
a)
Komisijos finansinis susitarimas su 185 straipsnyje nurodytu subjektu ar asmeniu;
b)
Komisijos ir fizinių arba juridinių asmenų, atsakingų už veiksmų vykdymą, sutartis arba susitarimas dėl dotacijos.
Išorės pagalbos suteikimo sąlygos nurodytos priemonėje, kuria valdomi šios dalies pirmos pastraipos a ir b punktuose numatyti finansiniai susitarimai arba sutartys ar susitarimai dėl dotacijų.
2. Finansavimo susitarimai su subjektais, nurodytais 1 dalies pirmos pastraipos a punkte, sudaromi iki n+1 metų gruodžio 31 d.; n metai - tai metai, kuriais prisiimamas biudžetinis įsipareigojimas.
Finansavimo susitarimuose nustatomas laikotarpis, per kurį 1 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodyti subjektai sudaro visas atskiras sutartis ir susitarimus dėl dotacijų, pagal kuriuos vykdomi veiksmai. Toks laikotarpis neturi būti ilgesnis kaip treji metai nuo finansinio susitarimo sudarymo dienos, išskyrus:
a)
veiksmus, kuriuose dalyvauja daug pagalbos teikėjų,
b)
atskiras sutartis, susijusias su auditu ir vertinimu;
c)
šiais atvejais išimtinėmis aplinkybėmis:
i)
kai jau sudarytomis sutartimis pasinaudoja tam tikri subjektai;
ii)
kai atskiros sutartys sudarytinos anksčiau nutraukus esamą sutartį;
iii)
subjekto, kuriam pavestos užduotys, pokyčiai.
3. 2 dalis netaikoma daugiametėms programoms, kurios įgyvendinamos išskaidžius įsipareigojimus, tokiais atvejais:
a)
Pasirengimo narystei pagalbos priemonei;
b)
Europos kaimynystės ir partnerystės priemonei.
Tais atvejais Komisija automatiškai panaikina asignavimus pagal konkretiems sektoriams taikomas taisykles.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su finansavimo susitarimais dėl išorės veiksmų vykdymo.
3 SKYRIUS
Viešieji pirkimai
190 straipsnis
Su išorės veiksmais susiję viešieji pirkimai
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl su išorės veiksmais susijusių viešųjų pirkimų.
2. Sutartims, kurioms taikoma ši antraštinė dalis, taikomos pirmos dalies V antraštinės dalies 1 skyriaus nuostatos, susijusios su bendrosiomis viešųjų pirkimų nuostatomis, atsižvelgiant į specialiąsias nuostatas dėl ribų ir tvarkos, taikytinos renkant, su kuo bus sudaromos išorės sutartys, nustatytos pagal šį reglamentą priimtuose deleguotuose aktuose. Taikant šį skyrių, perkančiosios institucijos yra šios:
a)
Komisija, veikianti vieno arba daugiau trečiųjų šalių vardu ir jų sąskaita;
b)
185 straipsnyje nurodyti subjektai ir asmenys, kuriems pavestos atitinkamos biudžeto vykdymo užduotys.
3. Viešųjų pirkimų procedūros nustatomos 189 straipsnyje nurodytuose finansavimo susitarimuose.
4. Šio skyriaus nuostatos netaikomos veiksmams, kuriems taikomi konkretiems sektoriams taikomi pagrindiniai teisės aktai, susiję su krizių valdymo pagalba, civilinės saugos operacijomis ir humanitarinės pagalbos operacijomis.
191 straipsnis
Taisyklės dėl dalyvavimo konkursų procedūrose
1. Dalyvavimas konkursų procedūrose turi būti atviras vienodomis sąlygomis visiems asmenims, kurie patenka į Sutarčių taikymo sritį, ir bet kuriems kitiems fiziniams arba juridiniams asmenims, vadovaujantis pagrindinių dokumentų, reglamentuojančių atitinkamo sektoriaus bendradarbiavimą, specifinėmis nuostatomis.
2. 54 straipsnio 2 dalyje nurodytais atvejais, atsakingo leidimus suteikiančio pareigūno tinkamai pagrįstomis išimtinėmis aplinkybėmis gali būti nuspręsta leisti kitiems nei nurodyta 1 dalyje trečiųjų šalių nacionaliniams subjektams dalyvauti konkursuose dėl sutarčių.
3. Kai taikomas susitarimas dėl rinkos prekių ir paslaugų viešiesiems pirkimams išplėtimo, kurio viena iš šalių yra Sąjunga, viešųjų pirkimų, finansuojamų iš biudžeto, sutartis galima sudaryti su kitais nei nurodyta 1 ir 2 dalyse trečiųjų šalių nacionaliniais subjektais tame susitarime nustatytomis sąlygomis.
4. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias dalyvavimo konkursų procedūrose taisykles.
4 SKYRIUS
Dotacijos
192 straipsnis
Visiškas išorės veiksmų finansavimas
Veiksmai gali būti visiškai finansuojami iš biudžeto tik tuo atveju, jei įrodoma, kad kitaip jų įvykdyti neįmanoma.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl visiško išorės veiksmų finansavimo.
193 straipsnis
Išorės veiksmų dotacijoms taikomos taisyklės
Dotacijų skyrimo procedūros, kurias netiesioginio valdymo atveju turi taikyti 185 straipsnyje nurodyti subjektai, nustatomos Komisijos ir tų subjektų sudarytuose susitarimuose.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su dotacijų skyrimo procedūromis, kurios taikomos netiesioginio valdymo atveju.
5 SKYRIUS
Sąskaitų auditas
194 straipsnis
Išorės veiksmų Sąjungos auditas
Kiekviename Komisijos ir 185 straipsnyje nurodyto subjekto susitarime, susitarime arba sprendime dėl dotacijos aiškiai numatoma, kad Komisija ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų rangovų ir subrangovų, kurie yra gavę Sąjungos lėšų, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
EUROPOS ĮSTAIGOS
195 straipsnis
Europos įstaigos
1. Pagal šią antraštinę dalį Europos įstaigos - tai administracinės struktūros, kurias įsteigia viena arba kelios institucijos konkretiems bendriems uždaviniams atlikti.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su Europos įstaigų ir institucijų delegacijų į Europos įstaigas aprėptimi.
2. Ši antraštinė dalis taikoma OLAF veiklai, išskyrus 198, 199 ir 200 straipsnius.
3. Pirma ir trečia dalys taikomos Europos įstaigų veiklai, jei šioje antraštinėje dalyje nenumatyta kitaip.
196 straipsnis
Europos įstaigoms paskirti asignavimai
1. Asignavimai kiekvienai Europos įstaigai, kurių visa suma įrašoma į specialią biudžeto eilutę Komisijai skirtame skirsnyje, išsamiai nurodomi to skirsnio priede.
Priedas parengiamas įplaukų ir išlaidų ataskaitos forma, suskirstyta taip pat kaip biudžeto skirsniai.
Į tą priedą įrašyti asignavimai padengia visus kiekvienos Europos įstaigos finansų poreikius, atliekant pareigas institucijų vardu.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl Europos įstaigoms numatytų asignavimų, taip pat tam tikrų apskaitos pareigūno perduodamų užduočių, iždo ir banko sąskaitų.
2. Kiekvienos Europos įstaigos etatų planas pridedamas prie Komisijos etatų plano.
3. Dėl perkėlimų 1 dalyje nurodytame priede sprendžia kiekvienos Europos įstaigos direktorius. Komisija apie tokius perkėlimus informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą.
4. Kiekvienos Europos įstaigos ataskaitos yra Sąjungos ataskaitų, nurodytų 141 straipsnyje, sudedamoji dalis.
197 straipsnis
Europos įstaigų leidimus suteikiantis pareigūnas
Leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimus, susijusius su asignavimais, įrašytais į kiekvienai Europos įstaigai skirtą priedą, Komisija perduoda atitinkamos Europos įstaigos direktoriui pagal 65 straipsnį.
198 straipsnis
Tarpinstitucinių Europos įstaigų sąskaitos
1. Kiekviena tarpinstitucinė Europos įstaiga parengia savo išlaidų analitines sąskaitas, kurios leidžia nustatyti jų paslaugų dalį, teikiamą kiekvienai institucijai. Atitinkamos Europos įstaigos direktorius, šios įstaigos valdymo komitetui patvirtinus, priima kriterijus, kuriais grindžiama apskaitos sistema.
2. Pastabose dėl specialios biudžeto eilutės, kurioje įrašytas visas asignavimas kiekvienai tarpinstitucinei Europos įstaigai, nurodoma tos įstaigos teikiamų kiekvienai institucijai paslaugų sąnaudų sąmata. Ji turi būti paremta 1 dalyje nurodytomis analitinėmis sąskaitomis.
3. Kiekviena tarpinstitucinė Europos įstaiga atitinkamoms institucijoms praneša analitinių sąskaitų rezultatus.
199 straipsnis
Įgaliojimų valdyti perdavimas Europos tarpinstitucinėms įstaigoms
1. Kiekviena institucija gali perduoti leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimus valdyti tai institucijai skirtame skirsnyje įrašytus asignavimus tarpinstitucinės Europos įstaigos direktoriui ir nustato šio įgaliojimų perdavimo apribojimus ir sąlygas.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su leidimus suteikiančio pareigūno įgaliojimų perdavimu Europos tarpinstitucinės įstaigos direktoriui.
2. Komisijos vidaus auditoriui tenka visa atsakomybė, nustatyta pirmos dalies IV antraštinės dalies 9 skyriuje.
200 straipsnis
Paslaugos trečiosioms šalims
Jei į kurios nors Europos įstaigos kompetenciją įeina atlygintinas tiekimas trečiosioms šalims, jos direktorius, valdymo komitetui patvirtinus, nustato konkrečias nuostatas, reglamentuojančias, kaip toks tiekimas turi būti vykdomas ir kaip turi būti tvarkomos atitinkamos sąskaitos.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
ADMINISTRACINIAI ASIGNAVIMAI
201 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Pirma ir trečia dalys taikomos administraciniams asignavimams, išskyrus atvejus, kai šioje antraštinėje dalyje numatyta kitaip.
2. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su administracinių asignavimų ir nuomos garantijų taikymo sritimi.
202 straipsnis
Įsipareigojimai
1. Nuo kiekvienų metų spalio 15 d. įprastos administracinės išlaidos gali būti paskirstytos iš anksto pagal kitiems finansiniams metams numatytus asignavimus. Tačiau tokie įsipareigojimai nėra didesni už vieną ketvirtąją dalį asignavimų, Europos Parlamento ir Tarybos nustatytų pagal atitinkamą biudžeto eilutę einamiesiems finansiniams metams. Jie netaikomi tokioms naujoms išlaidų rūšims, kurios dar nėra iš esmės patvirtintos paskutiniame tinkamai priimtame biudžete.
2. Išlaidas, kurios pagal teisines arba sutartines nuostatas apmokamos iš anksto, pavyzdžiui, už nuomą, galima pradėti mokėti nuo gruodžio 1 d., mokėjimus priskiriant kitų finansinių metų asignavimams. Tokiu atveju 1 dalyje nurodytas apribojimas netaikomas.
203 straipsnis
Specialiosios nuostatos dėl administracinių asignavimų
1. Administraciniai asignavimai yra nediferencijuotieji asignavimai.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias konkrečių administracinių asignavimų taisykles, įskaitant su pastatais ir institucijų darbuotojams skiriamu avansu susijusias taisykles.
2. Administracinės išlaidos pagal sutartis, kurios dėl susiklosčiusios vietinės praktikos arba dėl to, kad yra susijusios su įrangos tiekimu, turi būti apmokėtos pasibaigus finansiniams metams, įskaitomos į tų finansinių metų, kuriais jos yra padarytos, biudžetą.
3. Kiekviena institucija Europos Parlamentui ir Tarybai iki kiekvienų metų birželio 1 d. pateikia pastatų politikos darbinį dokumentą, kuriame nurodoma ši informacija:
a)
kiekvienam pastatui - išlaidos ir plotas, kuriam skiriami asignavimai pagal atitinkamas biudžeto eilutes;
b)
tikėtina ploto ir vietovių visuotinio programavimo raida per artimiausius metus, kartu pridedant pastatų, kuriuos planuojama statyti, projektų aprašymus, jei jie jau numatyti;
c)
galutinės sąlygos ir sąnaudos, taip pat atitinkama informacija, susijusi su naujų pastatų projektų, kurie anksčiau buvo pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai laikantis 4 ir 5 dalyse nurodytos procedūros ir neįtraukti į praėjusių metų darbinius dokumentus, įgyvendinimu.
4. Visų pastatų projektų, kurie gali turėti reikšmingos įtakos biudžetui, atveju institucija kuo anksčiau, prieš vykdant vietos rinkos tyrimą sutarčių dėl pastatų atveju ar prieš paskelbiant konkursą arba jį vykdant statybos darbų atveju, informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą apie pastatams statyti reikalingą plotą ir preliminarų planavimą.
5. Visų pastatų projektų, kurie gali turėti reikšmingos įtakos biudžetui, atveju institucija pateikia pastatų projektą, įskaitant jo išsamią sąnaudų sąmatą ir finansavimo planą, taip pat sutarčių projektų, kuriuos planuojama naudoti, sąrašą ir prieš sudarant sutartis prašo Europos Parlamento ir Tarybos patvirtinimo. Institucijos prašymu su pastatų projektu susiję pateikti dokumentai naudojami konfidencialiai.
Išskyrus nenugalimos jėgos atvejus, Europos Parlamentas ir Taryba sprendimą dėl pastatų projekto priima per keturias savaites nuo tada, kai abi institucijos projektą gavo.
Laikoma, kad pasibaigus šiam keturių savaičių laikotarpiui pastatų projektas patvirtintas, jei Europos Parlamentas arba Taryba per tą laikotarpį nepriima sprendimo, kuriuo prieštaraujama pasiūlymui.
Jei Europos Parlamentas ir (arba) Taryba per keturių savaičių laikotarpį išreiškia tinkamai pagrįstą susirūpinimą, tas laikotarpis vieną kartą pratęsiamas dviem savaitėmis.
Jei Europos Parlamentas arba Taryba priima sprendimą, kuriuo prieštaraujama pastatų projektui, atitinkama institucija atsiima savo pasiūlymą ir gali pateikti naują pasiūlymą.
6. Nenugalimos jėgos atvejais 4 dalyje numatyta informacija gali būti pateikta kartu su pastatų projektu. Europos Parlamentas ir Taryba sprendimą dėl pastatų projekto priima per dvi savaites nuo tada, kai abi institucijos projektą gavo. Laikoma, kad pasibaigus šiam dviejų savaičių laikotarpiui pastatų projektas patvirtintas, jei Europos Parlamentas ir (arba) Taryba per tą laikotarpį nepriima sprendimo, kuriuo prieštaraujama pasiūlymui.
7. Pastatų projektais, kurie gali turėti didelį finansinį poveikį biudžetui, laikoma:
i)
bet koks žemės įsigijimas;
ii)
daugiau negu 3 000 000 EUR kainuojantis pastatų įsigijimas, pardavimas, struktūrinė renovacija ar statyba arba bet koks projektas, kuriuo derinami šie elementai, įgyvendinami tuo pačiu laikotarpiu;
iii)
visos naujos sutartys dėl pastatų (įskaitant uzufruktą, ilgalaikę nuomą ir esamų sutarčių dėl pastatų mažiau palankiomis sąlygomis atnaujinimą), nenurodytos ii punkte, kai metiniai mokesčiai ne mažesni negu 750 000 EUR;
iv)
esamų sutarčių dėl pastatų pratęsimas arba atnaujinimas (įskaitant uzufruktą ir ilgalaikę nuomą) tomis pačiomis arba mažiau palankiomis sąlygomis, kai metiniai mokesčiai ne mažesni negu 3 000 000 EUR.
Ši dalis taip pat taikomi tarpinstitucinio pobūdžio pastatų projektams ir Sąjungos delegacijoms.
8. Nedarant poveikio 17 straipsniui, pastatų įsigijimo projektas gali būti finansuojamas paskola, jei prieš tai gaunamas Europos Parlamento ir Tarybos patvirtinimas.
Paskola paimama ir grąžinama atsižvelgiant į patikimo finansų valdymo principą ir atitinkamai siekiant geriausių Sąjungos finansinių interesų.
Jei institucija siūlo įsigijimą finansuoti paskola, finansiniame plane, kurį atitinkama institucija turi pateikti su prašymu dėl išankstinio patvirtinimo, visų pirma nurodomas didžiausias finansavimo mastas, finansavimo laikotarpis, finansavimo rūšis, finansavimo sąlygos ir, palyginus su kitomis sutartinių priemonių rūšimis, sutaupomos lėšos.
Europos Parlamentas ir Taryba sprendimą dėl prašymo dėl išankstinio patvirtinimo priima per keturias savaites nuo tada, kai abi institucijos prašymą gavo. Šis laikotarpis gali būti vieną kartą pratęstas dviem savaitėmis. Jei Europos Parlamentas ir Taryba per tą laikotarpį aiškiai nepatvirtino įsigijimo finansavimo paskola, laikoma, kad prašymas atmestas.
VII ANTRAŠTINĖ DALIS
EKSPERTAI
204 straipsnis
Išorės ekspertų apmokėjimas
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles dėl išorės ekspertų apmokėjimo, įskaitant konkrečią procedūrą, kaip atrinkti fizinius asmenis kaip apmokamus išorės ekspertus, kurie teiks pagalbą institucijoms, vertindami paraiškas skirti dotacijas, projektus ir konkursinius pasiūlymus, bei teiks konkrečiais atvejais nuomonę ir konsultacijas.
Tokiems ekspertams sumokama iš anksto paskelbta fiksuota suma ir jie pasirenkami remiantis profesiniais gebėjimais. Atranka atliekama remiantis atrankos kriterijais, laikantis nediskriminavimo, vienodų sąlygų ir interesų konflikto nebuvimo principų.
TREČIA DALIS
BAIGIAMOSIOS IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
205 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Asignavimai, kurių įsipareigojimai buvo panaikinti taikant 178 straipsnį, gali būti vėl naudojami 175 straipsnio 1 dalyje minimiems fondams, kurių pagrindiniai teisės aktai panaikinti iki 2013 m. sausio 1 d., jei įvyko akivaizdi klaida išimtinai dėl Komisijos kaltės arba įvykus nenugalimos jėgos situacijai, kuri turi sunkių pasekmių iš šių fondų remiamos veiklos įgyvendinimui.
2. Komisija gali iš vienos antraštinės dalies į kitą perkelti asignavimus, susijusius su reglamentuose (EB) Nr. 1260/1999, (EB) Nr. 1290/2005, (EB) Nr. 1080/2006, (EB) Nr. 1081/2006, (EB) Nr. 1083/2006, (EB) Nr. 1084/2006 ir (EB) Nr. 1198/2006 minimomis veiklos išlaidomis - pagal kurias Sąjunga dar turi atlikti mokėjimus, kad apmokėtų neįvykdytus Sąjungos įsipareigojimus iki pagalbos teikimo pabaigos, jei tie asignavimai skirti tam pačiam tikslui arba yra susiję su Sąjungos iniciatyvomis arba technine pagalba bei inovacinėmis priemonėmis ir yra perkeliami to paties pobūdžio priemonėms.
3. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, nustatančius išsamias taisykles, susijusias su pereinamojo laikotarpio nuostatomis.
206 straipsnis
Europos Parlamento ir Tarybos informacijos prašymai
Europos Parlamentui ir Tarybai suteikiama teisė gauti informaciją ir paaiškinimus apie biudžeto reikalus savo kompetencijos ribose.
207 straipsnis
Ribinės vertės ir sumos
Nedarant poveikio 118 straipsniui, Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, susijusius su visomis šiame reglamente nustatytomis ribinėmis vertėmis ir sumomis.
208 straipsnis
Finansinis pagrindų reglamentas, taikomas įstaigoms, įsteigtoms pagal SESV ir Euratomo sutartį
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti finansinį pagrindų reglamentą, priimant deleguotąjį aktą pagal 210 straipsnį, taikomą SESV ir Euratomo sutartimi įsteigtoms įstaigoms, kurios turi juridinio asmens statusą ir gauna iš biudžeto mokamas išmokas.
Finansinis pagrindų reglamentas grindžiamas šiame reglamente išdėstytais principais ir taisyklėmis.
Tų įstaigų finansinės taisyklės nenukrypsta nuo finansinio pagrindų reglamento, išskyrus atvejus, kai to reikia dėl jų specifinių reikalavimų, ir gavus Komisijos išankstinį sutikimą.
2. Sprendimą dėl 1 dalyje nurodytų įstaigų biudžetų įvykdymo priima Europos Parlamentas, Tarybai rekomendavus. 1 dalyje nurodytos įstaigos visapusiškai bendradarbiauja su institucijomis, dalyvaujančiomis biudžeto įvykdymo patvirtinimo procedūroje, ir atitinkamais atvejais pateikia bet kurią reikalingą papildomą informaciją, be kita ko, dalyvaudamos atitinkamų organų posėdžiuose.
3. Komisijos vidaus auditorius 1 dalyje nurodytoms įstaigoms turi tuos pačius įgaliojimus kaip ir Komisijai.
4. Nepriklausomas išorės auditorius patikrina, ar metinėse kiekvienos įstaigos, nurodytos 1 dalyje, ataskaitose tinkamai nurodytos jos pajamos, išlaidos ir susijusios įstaigos finansinė būklė, iki tol, kol jos ataskaitos konsoliduojamos su Komisijos ataskaitomis. Jeigu 1 dalyje nurodytame pagrindiniame teisės akte nenumatyta kitaip, Audito Rūmai pagal SESV 287 straipsnio 1 dalies reikalavimus parengia specialiąją metinę ataskaitą dėl kiekvienos įstaigos. Rengdami šią ataskaitą Audito Rūmai atsižvelgia į nepriklausomo išorės auditoriaus audito rezultatus ir veiksmus, kurių imtasi dėl auditoriaus išvadų.
209 straipsnis
Pavyzdinis finansinis reglamentas viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės įstaigoms
Juridinio asmens statusą turinčios įstaigos, įsteigtos pagrindiniu teisės aktu, kurioms pavesta įgyvendinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerystę, priima savo finansines taisykles.
Į šias taisykles įtraukti principai, kurie būtini, siekiant užtikrinti patikimą Sąjungos lėšų finansinį valdymą.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pavyzdinį finansinį reglamentą, priimant deleguotuosius aktus pagal 210 straipsnį, kuris nustatytų principus, būtinus užtikrinti Sąjungos fondų patikimą finansų valdymą, ir kuris būtų paremtas 60 straipsniu.
Tų įstaigų finansinės taisyklės nenukrypsta nuo pavyzdinio finansinio reglamento, išskyrus atvejus, kai to reikia dėl jų specifinių reikalavimų, ir gavus Komisijos išankstinį sutikimą.
210 straipsnis
Įgaliojimų vykdymas
1. Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus laikantis šiame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58,59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 ir 209 straipsniuose nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami iki pirmos daugiametės finansinės programos (laikotarpiu po 2013 m.), nurodytos SESV 312 straipsnyje, pabaigos. Komisija ne vėliau kaip likus dvejiems metams iki pirmos daugiametės finansinės programos (laikotarpiu po 2013 m.) pabaigos parengia ataskaitą dėl įgaliojimų suteikimo. Įgaliojimų suteikimas automatiškai pratęsiamas tokios pačios trukmės laikotarpiams, kurie atitinkamai atitiktų daugiametes finansines programas, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas ar Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno tokio atitinkamos daugiametės finansinės programos laikotarpio pabaigos.
3. 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 ir 209 straipsniuose nurodytą įgaliojimų suteikimą bet kuriuo metu gali atšaukti Europos Parlamentas arba Taryba. Sprendimu dėl atšaukimo nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų suteikimas. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Kai Komisija priima deleguotąjį aktą, ji nedelsdama apie jį tuo pačiu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 ir 209 straipsnius priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik jei Europos Parlamentas ar Taryba per du mėnesius nuo pranešimo apie šį aktą Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nepareiškė prieštaravimo arba, jei prieš baigiantis šiam laikotarpiui tiek Europos Parlamentas, tiek Taryba pranešė Komisijai, kad prieštarauti neketina. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
211 straipsnis
Persvarstymas
Šis reglamentas persvarstomas bet kuriuo metu, kai tai pasirodo esant reikalinga, bet kokiu atveju vėliausiai dveji metai iki pirmos daugiametės finansinės programos (laikotarpiu po 2013 m.) pabaigos.
Toks persvarstymas apima, inter alia, pirmos dalies VIII antraštinės dalies nuostatų įgyvendinimą.
212 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 panaikinamas nuo 2013 m. sausio 1 d., išskyrus:
a)
53-57 straipsnius, kurie toliau taikomi visiems iki 2013 m. gruodžio 31 d. prisiimtiems įsipareigojimams;
b)
166 straipsnio 3 dalies a punktą, kuris toliau taikomas visiems iki 2012 m. gruodžio 31 d. prisiimtiems įsipareigojimams; ir
c)
166 straipsnio 3 dalies b punktą, kuris toliau taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. prisiimtiems įsipareigojimams.
Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 pirmos dalies VI antraštinė dalis toliau taikoma susitarimams dėl dotacijų, kurie pasirašyti, ir sprendimams dėl dotacijų, apie kuriuos pranešta iki 2013 m. gruodžio 31 d., prisiimant bendruosius įsipareigojimus pagal 2012 m. biudžetą arba ankstesniais metais, jeigu leidimus suteikiantis pareigūnas taip nuspręstų, tinkamai atsižvelgiant į vienodo požiūrio ir skaidrumo principus.
Nuorodos į panaikintą reglamentą aiškinamos kaip nuorodos į šį reglamentą ir skaitomos pagal atitikmenų lentelę, pateiktą priede.
213 straipsnis
Persvarstymas, susijęs su EIVT
68 straipsnio 1 dalies trečia pastraipa ir 98 straipsnio 2 dalies antra pastraipa bus persvarstytos 2013 m., tinkamai atsižvelgiant į EIVT specifiką ir ypač į Sąjungos delegacijų specifiką ir prireikus į EIVT finansinio valdymo pajėgumų pakankamumą.
214 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. sausio 1 d., išskyrus:
a)
58-63 straipsnius, kurie taikomi tik iki 2014 m. sausio 1 d. prisiimtiems įsipareigojimams;
b)
50 straipsnio 1 dalies antros pastraipos c punktą ir 82, 139 ir 140 straipsnius, kurie taikomi nuo 2014 m. sausio 1 d.;
c)
177, 179 ir 210 straipsnius, kurie taikomi nuo 2012 m. spalio 27 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. spalio 25 d.