NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 886/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o údaje a postupy pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům, pokud možno bezplatně
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (1), a zejména na čl. 3 písm. c) a čl. 6 odst. 1 uvedené směrnice,
po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 písm. c) směrnice 2010/40/EU určuje jako prioritní akci údaje a postupy pro, je-li to možné, poskytování bezplatných minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům.
(2)
Ustanovení čl. 6 odst. 1 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise přijala specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti, pokud jde o zavádění a provozní využití inteligentních dopravních systémů (ITS) v případě prioritních akcí.
(3)
Sdělení „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ (2) uznává, že ITS „mají potenciál hrát významnou roli ve zvýšení bezpečnosti provozu, například pomocí zavedení systémů detekce dopravních nehod a dohledu nad silničním provozem, které jsou schopny poskytovat účastníkům silničního provozu informace v reálném čase“.
(4)
V souvislosti s poskytováním informačních služeb směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (3) stanoví minimální pravidla pro opakované použití informací veřejného sektoru v Unii a vybízí členské státy, aby šly za hranice těchto minimálních pravidel a přijaly politiky umožňující široké využívání informací nebo údajů v držení subjektů veřejného sektoru.
(5)
Zavádění a používání aplikací a služeb ITS zahrnuje zpracování osobních údajů, jež by mělo probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoveno zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (4) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (5). Proto by na aplikace a služby ITS měly být použity zásady omezení účelu a minimalizace údajů.
(6)
Pro dosažení kompatibility, interoperability a návaznosti je nutné definovat minimální požadavky na služby univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Tyto požadavky by se měly vztahovat na určení a používání standardizovaného seznamu událostí nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, které mají být sdělovány koncovým uživatelům, jakož i na obsah informací poskytovaných koncovým uživatelům. Pokud koncoví uživatelé získávají informace z různých komunikačních kanálů pod kontrolou veřejných a/nebo soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, tyto informace by si neměly odporovat, a měly by proto sestávat ze stejných prvků a měly by být založeny na totožném popisu dotyčné události nebo podmínek.
(7)
Údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu jsou nezbytné k poskytování minimálních univerzálních dopravních informací souvisejících s bezpečností silničního provozu. Jsou shromažďovány a ukládány veřejnými a/nebo soukromými subjekty a poskytovateli služeb. Aby tyto údaje byly snadno k dispozici pro výměnu a opětovné použití pro účely poskytování informačních služeb, měli by je veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zpřístupnit prostřednictvím individuálních přístupových míst nebo zajistit, aby byly přístupné prostřednictvím vnitrostátních přístupových míst zřízených a spravovaných členskými státy. Tyto vnitrostátní přístupové body mohou mít podobu depozitáře, registru, internetového portálu, nebo podobnou.
(8)
Tyto údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by měly být přístupné v souladu s požadavky na ochranu údajů (např. anonymizace osobních údajů). Pokud má informační služba využívat shromažďování údajů, včetně zjišťování polohy, od samotných koncových uživatelů nebo v budoucnosti prostřednictvím kooperativních systémů, měli by být koncoví uživatelé jasně informováni o shromažďování těchto údajů, mechanismech sběru údajů a potenciálním sledování a o období, po které jsou tyto údaje uchovávány. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a automobilový průmysl by měli zavést vhodná technická opatření k zajištění anonymity údajů získaných od koncových uživatelů nebo z jejich vozidel.
(9)
Členským státům, které na svém území již poskytují určitou formu informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, by mělo být umožněno v tom pokračovat s využitím jejich stávajících metod, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení. Aby se maximalizoval příznivý dopad poskytování informačních služeb o bezpečnosti silničního provozu a dopravních podmínkách v podobě snižování počtu dopravních nehod a úmrtí v Unii, mělo by být poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu mezi členskými státy kompatibilní, interoperabilní a návazné, se zachováním minimální úrovně kvality a je-li to možné, bezplatné pro všechny koncové uživatele.
(10)
Aby všechny členské státy vypracovaly v celé Unii harmonizovaný a bezproblémový přístup k poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, je důležité definovat pro celou Unii požadavky, jež by se vztahovaly na poskytování veškerých služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu. Členské státy mohou pro zajištění interoperability a návaznosti poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v Unii využívat existující technická řešení a otevřené standardy stanovené evropskými a mezinárodními normalizačními organizacemi.
(11)
Aby se zajistilo, že poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu je spolehlivé a užitečné, mělo by být dosaženo minimální úrovně kvality. Členské státy by měly dále spolupracovat a sdílet své zkušenosti ohledně definice relevantních kritérií kvality, metod měření a sledování kvality a kvalitativních cílů pro každý druh události nebo podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu, silniční sítě a/nebo provozního prostředí. Členské státy by měly sdílet své znalosti a osvědčené postupy tím, že budou Komisi sdělovat výsledky svých analýz a zkušeností týkajících se tohoto tématu.
(12)
Přestože by minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu měly být, je-li to možné, jako univerzální služba poskytovány koncovým uživatelům bezplatně, mohou tito uživatelé nést ostatní náklady spojené s telekomunikačními nebo rozhlasovými poplatky nebo s nákupem vybavení umožňujícího příjem uvedených informací.
(13)
Minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu by se měly dostat k co největšímu počtu koncových uživatelů, jak je technicky proveditelné s ohledem na různé technické schopnosti vozidel, komunikačních kanálů a přijímacích zařízení dostupných na trhu.
(14)
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb by měli usilovat o harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům nezávisle na jejich jazyce. Pokud ji členské státy podepsaly, měly by vycházet z Vídeňské úmluvy o silničních značkách a signálech z roku 1968, na níž se Hospodářská a sociální rada Organizace spojených národů dohodla dne 8. listopadu 1968, zejména z Konsolidované rezoluce o dopravních značkách a signálech, kterou vypracovala pracovní skupina pro bezpečnost silniční dopravy (6).
(15)
Na základě vnitrostátního hodnocení by měly být členské státy schopny vymezit rozsah minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v rámci transevropské silniční sítě na svém území a zaměřit se na silniční úseky a oblasti, kde dopravní a bezpečnostní podmínky vyžadují poskytování informačních služeb a odůvodňují související investice. Uznává se nicméně, že by se vzhledem k různým situacím a zúčastněným stranám požadavky tohoto nařízení neměly vztahovat na městské uzly. Členské státy by měly Komisi oznámit vnitrostátní vymezení informační služby.
(16)
Ustanovení čl. 17 odst. 4 směrnice 2010/40/EU požaduje, aby Komise každé tři roky předkládala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku dosaženém při provádění uvedené směrnice. Ke zprávě by měla být připojena analýza fungování a provádění článků 5 až 11 a článku 16, a mělo by se vyhodnotit, zda je třeba směrnici upravit. Tento přezkum by měl rovněž posoudit nutnost změnit a/nebo doplnit specifikace přijaté pro prioritní opatření, je-li to na místě, s ohledem na jejich vnitrostátní zavádění, technologický vývoj a pokrok ve standardizaci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a rozsah působnosti
Toto nařízení stanoví specifikace nezbytné k zajištění kompatibility, interoperability a návaznosti pro zavádění a provozní využití údajů a postupů pro poskytování minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu uživatelům na úrovni Unie, pokud možno bezplatně, v souladu se směrnicí 2010/40/EU.
Použije se na poskytování služeb minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu na transevropské silniční síti.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„transevropskou silniční sítí“ se rozumí silniční síť podle definice v části 2 přílohy I rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 661/2010/EU (7), s výjimkou městských uzlů;
b)
„dočasně kluzkou vozovkou“ se rozumí jakékoli nepředvídané podmínky povrchu vozovky, v důsledku čehož je vozovka po určitou dobu kluzká a vozidla na ní mají nízkou přilnavost;
c)
„zvířaty, osobami, překážkami, předměty na vozovce“ se rozumí jakákoli situace, kdy se zvířata, předměty, překážky nebo osoby neočekávaně nacházejí na vozovce, takže může být nutný nouzový manévr k vyhnutí;
d)
„nezajištěným místem nehody“ se rozumí oblast, v níž došlo k nehodě a která dosud nebyla zajištěna příslušným orgánem;
e)
„krátkodobými pracemi na silnici“ se rozumí dočasné práce na silnici prováděné na vozovce nebo na okraji silnice, jež jsou vzhledem ke své krátkodobé povaze jen minimálně označeny;
f)
„sníženou viditelností“ se rozumí viditelnost ovlivněná podmínkami, které omezují dohled řidičů a které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
g)
„vozidlem v protisměru“ se rozumí vozidlo jedoucí na nesprávné straně vozovky s oddělenými jízdními pruhy v každém směru proti správně jedoucím vozidlům;
h)
„nezajištěnou zablokovanou silnicí“ se rozumí částečné nebo úplné zablokování silnice, které není odpovídajícím způsobem zabezpečeno a označeno;
i)
„mimořádnými povětrnostními podmínkami“ se rozumí neobvyklé, drsné nebo pro dané období netypické povětrnostní podmínky, které by mohly ovlivnit bezpečnou jízdu;
j)
„uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakákoli právnická nebo fyzická osoba, která se účastní poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, například veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, pracovníci řízení dopravního provozu, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu;
k)
„koncovým uživatelem“ se rozumí kterýkoli řidič, jenž využívá službu minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu;
l)
„službou minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu“ se rozumí služba informací o dopravním provozu, která v reálném čase poskytuje dohodnutý minimální obsah související s bezpečností silničního provozu a která je s minimálním úsilím dostupná pro maximální možný počet koncových uživatelů;
m)
„údaji o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí údaje nezbytné pro poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, jež jsou shromažďovány prostřednictvím jakéhokoli soukromého či veřejného zdroje;
n)
„minimálními univerzálními informacemi o dopravním provozu souvisejícími s bezpečností silničního provozu“ se rozumí jakékoli extrahované, souhrnné a zpracované údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu nabízené veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb koncovým uživatelům prostřednictvím jakýchkoli komunikačních kanálů;
o)
„přístupovým místem“ se rozumí digitální přístupové místo, v němž se údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, jež jsou nezbytné pro vytvoření minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, shromažďují, formátují a zpřístupňují pro výměnu a opětovné použití;
p)
pojmem „bezplatně“ se rozumí poskytování služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu v místě použití bez jakýchkoli dodatečných nákladů pro koncové uživatele.
Článek 3
Seznam událostí a podmínek týkajících se bezpečnosti silničního provozu
Události nebo podmínky zahrnuté ve službě minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu sestávají alespoň z jedné z těchto kategorií:
a)
dočasně kluzká vozovka;
b)
zvířata, osoby, překážky, předměty na vozovce;
c)
nezajištěné místo nehody;
d)
krátkodobé práce na silnici;
e)
snížená viditelnost;
f)
vozidlo v protisměru;
g)
nezajištěná zablokovaná silnice;
h)
mimořádné povětrnostní podmínky.
Článek 4
Obsah informací
1. Informace poskytované o událostech nebo podmínkách týkajících se bezpečnosti silničního provozu musí obsahovat tyto údaje:
a)
umístění události nebo podmínek;
b)
kategorie události nebo podmínek podle článku 3 a případně jejich stručný popis;
c)
je-li to na místě, doporučení pro řidiče.
2. Pokud událost nebo podmínky skončí, musí být informace staženy; dojde-li ke změně událostí nebo podmínek, musí být informace změněny.
Článek 5
Poskytování informační služby
1. Členské státy určí úseky transevropské silniční sítě, na nichž provozní a bezpečnostní podmínky vyžadují zavedení služby minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu.
O uvedených úsecích silnic informují Komisi.
2. Poskytování informační služby musí splňovat požadavky stanovené v článcích 6 až 8.
Článek 6
Zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďování údajů
Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb vytvoří či užívají prostředky pro zjišťování událostí nebo podmínek a shromažďují relevantní údaje o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu, a to výlučně pro účely poskytování informační služby.
Zavedení těchto prostředků musí být v souladu s podmínkami a požadavky vnitrostátních právních předpisů.
Článek 7
Dostupnost, výměna a opakované použití údajů
1. Veřejní a/nebo soukromí provozovatelé komunikací a/nebo poskytovatelé služeb musí sdílet a vyměňovat si údaje, které shromažďují podle článku 6. Za tímto účelem tyto údaje zpřístupní prostřednictvím přístupového místa ve formátu DATEX II (CEN/TS 16157) nebo v jakémkoli strojově čitelném formátu, jenž je plně kompatibilní a interoperabilní s normou DATEX II.
2. Členské státy spravují vnitrostátní přístupové místo pro údaje uvedené v odstavci 1, v němž jsou seskupena přístupová místa zřízená veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb působícími na jejich území.
3. Tyto údaje jsou přístupné pro výměnu a opakované použití jakýmkoli uživatelem minimálních univerzálních informací o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu:
a)
na nediskriminačním základě;
b)
v rámci Unie bez ohledu na členský stát usazení;
c)
v souladu s přístupovými právy a postupy definovanými ve směrnici 2003/98/ES;
d)
v časovém rámci, který zajišťuje včasné poskytování informační služby;
e)
prostřednictvím vnitrostátního přístupového místa.
4. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací a poskytovatelé služeb zajistí včasnou obnovu a kvalitu údajů zpřístupněných prostřednictvím jejich přístupového místa.
Článek 8
Šíření informací
1. Veřejní provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu poskytují koncovým uživatelům minimální univerzální informace o dopravním provozu související s bezpečností silničního provozu před poskytnutím jakýchkoli jiných informací o dopravním provozu nesouvisejících s bezpečností silničního provozu.
2. Informační služba musí splňovat tyto podmínky:
a)
poskytuje se takovým způsobem, aby se zajistilo co největší zasažení koncových uživatelů, jichž se týká daná událost nebo podmínky uvedené v článku 3;
b)
je koncovým uživatelům poskytována veřejnými a/nebo soukromými provozovateli komunikací a/nebo poskytovateli služeb a/nebo provozovateli vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu, pokud možno bezplatně.
3. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci a poskytovatelé služeb spolupracují na harmonizaci obsahu informací poskytovaných koncovým uživatelům.
Informují koncové uživatele o existenci informační služby a jejím pokrytí.
Článek 9
Posouzení souladu s požadavky
1. Členské státy určí nestranný a nezávislý vnitrostátní subjekt příslušný k posuzování toho, zda veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu splňují požadavky stanovené v článcích 3 až 8. Dva nebo více členských států mohou určit společný subjekt příslušný k posuzování souladu s těmito požadavky na jejich územích.
Členské státy oznámí uvedené vnitrostátní subjekty Komisi.
2. Veřejní a soukromí provozovatelé komunikací, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu předají určeným vnitrostátním subjektům své identifikační údaje a popis informační služby, kterou poskytují, a předloží prohlášení o shodě s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8.
Prohlášení obsahuje tyto prvky, je-li to na místě:
a)
kategorie týkající se bezpečnosti silničního provozu a pokrytí silniční sítě informační službou;
b)
informace o jejich přístupovém místě k údajům o dopravním provozu souvisejícím s bezpečností silničního provozu a podmínky jeho použití;
c)
formát údajů o dopravním provozu souvisejících s bezpečností silničního provozu, které jsou přístupné prostřednictvím jejich přístupového místa;
d)
způsob šíření informační služby koncovým uživatelům.
Po provedení jakékoli změny v poskytování jejich služby veřejní a soukromí provozovatelé komunikaci, poskytovatelé služeb a provozovatelé vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu neprodleně aktualizují svá prohlášení o shodě.
3. Určené vnitrostátní subjekty u určitého počtu veřejných a soukromých provozovatelů komunikací, poskytovatelů služeb a provozovatelů vysílání věnovaného informacím o dopravním provozu namátkově kontrolují správnost prohlášení a vyžádají si důkaz o splnění požadavků stanovených v článcích 3 až 8.
Určené vnitrostátní subjekty každoročně podávají zprávu o předložených prohlášeních a o výsledcích svých namátkových kontrol vnitrostátním orgánům.
Článek 10
Návazná opatření
1. Členské státy sdělí Komisi do dvanácti měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost tyto informace:
a)
vnitrostátní subjekt určený k posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
b)
popis existujícího nebo plánovaného vnitrostátního přístupového místa.
2. Do dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a poté každý následující kalendářní rok sdělí členské státy Komisi tyto informace:
a)
pokrok, kterého dosáhly při zavádění informační služby, včetně kritérií užitých pro definování úrovně její kvality a prostředků používaných ke sledování její kvality;
b)
výsledky posuzování souladu s požadavky stanovenými v článcích 3 až 8;
c)
je-li to na místě, popis změn vnitrostátního přístupového místa.
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. října 2013. Pokud však jde o informační službu, která je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost již zavedena, použije se ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 886/2013
2013 m. gegužės 15 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/40/ES papildoma nuostatomis dėl duomenų, kurių reikia, kad vartotojams, kai įmanoma, nemokamai galima būtų teikti su eismo sauga susijusią būtinąją universalią eismo informaciją, ir tos informacijos teikimo procedūrų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2010 m. liepos 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/40/ES dėl kelių transporto ir jo sąsajų su kitų rūšių transportu srities intelektinių transporto sistemų diegimo sistemos (1), ypač į jos 3 straipsnio c punktą ir 6 straipsnio 1 dalį,
pasikonsultavusi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu,
kadangi:
(1)
Direktyvos 2010/40/ES 3 straipsnio c punkte nustatytas prioritetas - duomenys ir procedūros, skirtos naudotojams nemokamai teikti, kai įmanoma, su kelių sauga susijusiai minimaliai universaliai eismo informacijai;
(2)
Direktyvos 2010/40/ES 6 straipsnio 1 dalyje reikalaujama, kad Komisija priimtų specifikacijas, būtinas suderinamumui, sąveikai ir tęstinumui užtikrinti vykdant prioritetinius veiksmus, susijusius su intelektinių transporto sistemų (toliau - ITS) diegimu ir naudojimu;
(3)
Komunikate „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011-2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“ (2) pripažįstama, kad „Pritaikius pažangiąsias transporto sistemas (pavyzdžiui, įdiegus avarijų nustatymo ir eismo priežiūros sistemas, kuriomis kelių eismo dalyviams realiuoju laiku būtų teikiama informacija), būtų galima labai pagerinti eismo saugą.“;
(4)
siekiant užtikrinti informacijos paslaugų teikimą 2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/98/EB dėl viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo (3) nustatytos minimalios viešojo sektoriaus informacijos pakartotinio naudojimo visoje Sąjungoje taisyklės, o valstybės narės raginamos siekti daugiau, nei reikalaujama pagal tas minimalias taisykles, ir patvirtinti strategijas, kuriomis būtų leidžiama plačiai naudoti viešojo sektoriaus institucijų turimą informaciją ar duomenis;
(5)
ITS prietaikų ir paslaugų diegimas ir naudojimas susijęs su asmens duomenų tvarkymu, ir toks tvarkymas turėtų būti atliekamas laikantis Sąjungos teisės aktų, kaip nustatyta, visų pirma, 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (4) ir 2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių sektoriuje (Direkyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (5). Todėl ITS prietaikoms ir paslaugoms turėtų būti taikomi tikslų apribojimo ir duomenų minimizavimo principai;
(6)
siekiant užtikrinti suderinamumą, sąveikumą ir tęstinumą, reikia nustatyti su eismo sauga susijusios universalios eismo informacijos minimalius reikalavimus. Remiantis šiais reikalavimais turėtų būti parengtas ir naudojamas standartinis su sauga susijusių eismo įvykių arba sąlygų, apie kuriuos turi būti pranešama galutiniams vartotojams, sąrašas ir nustatytas galutiniams vartotojams teiktinos informacijos turinys. Jei galutiniai vartotojai informaciją gauna įvairiais eismo informacijos perdavimo kanalais, kuriuos kontroliuoja viešieji ir (arba) privatūs kelių valdytojai, paslaugų teikėjai ir transliuotojai, tokia informacija neturėtų būti prieštaringa, todėl ją turėtų sudaryti tie patys elementai ir ji turėtų būti grindžiama tuo pačiu atitinkamo įvykio arba sąlygos aprašu;
(7)
su eismo sauga susiję eismo duomenys yra būtini norint teikti su eismo sauga susijusią būtinąją universalią eismo informaciją. Juos renka ir saugo viešieji ir (arba) privatūs veiklos vykdytojai ir paslaugų teikėjai. Kad šiuos duomenis būtų galima lengvai gauti, jais keistis ir juos pakartotinai panaudoti informacijos paslaugoms teikti, viešieji ir (arba) privatūs kelių valdytojai ir paslaugų teikėjai turėtų suteikti galimybę juos gauti per atskirus prieigos punktus arba užtikrinti, kad juos būtų galima gauti per nacionalinius valstybių narių sukurtus ir administruojamus prieigos punktus. Toks nacionalinis prieigos punktas gali būti duomenų saugykla, registras, interneto portalas ar pan.;
(8)
galimybė gauti šiuos su eismo sauga susijusius eismo duomenis turėtų būti užtikrinama laikantis duomenų apsaugos (pvz., asmens duomenų anonimizavimo) reikalavimų. Jei informacijos paslauga turi būti grindžiama duomenų, įskaitant buvimo vietos duomenis, rinkimu iš pačių galutinių vartotojų arba per būsimas bendradarbiavimo sistemas, galutiniai vartotojai turėtų būti aiškiai informuojami apie tokių duomenų rinkimą, duomenų rinkimo tvarką ir galimą stebėjimą, taip pat apie tokių duomenų saugojimo laikotarpį. Viešieji ir (arba) privatūs kelių valdytojai, paslaugų teikėjai ir automobilių pramonė turėtų įdiegti tinkamas technines priemones, kad užtikrintų iš galutinių vartotojų ar jų transporto priemonės gautų duomenų anonimiškumą;
(9)
toms valstybėms narėms, kuriose su eismo sauga susijusi eismo informacija tam tikra forma jau teikiama, turėtų būti suteikta galimybė toliau taikyti esamus savo metodus, jei jie atitinka šio reglamento reikalavimus. Siekiant, kad informacijos teikimo teigiamas poveikis eismo saugai ir eismo sąlygoms būtų kuo didesnis, t. y. kad Sąjungoje kuo labiau sumažėtų eismo įvykių ir žūčių, teikiant su eismo sauga susijusią būtinąją universalią eismo informaciją turėtų būti užtikrinamas suderinamumas, sąveikumas ir tęstinumas kertant valstybių narių sienas, būtinasis kokybės lygis ir, kai įmanoma, visiems galutiniams vartotojams ji turėtų būti teikiama nemokamai;
(10)
kad visos valstybės narės parengtų suderintą ir nuoseklią su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos teikimo visoje Sąjungoje strategiją, svarbu visoje Sąjungoje nustatyti reikalavimus, kurie būtų taikomi bet kokios su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugos teikimui. Valstybės narės gali remtis esamais techniniais sprendimais ir Europos bei tarptautinių standartizavimo organizacijų parengtais atviraisiais standartais, kad visoje Sąjungoje būtų užtikrintas su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos teikimo sąveikumas ir tęstinumas;
(11)
siekiant užtikrinti, kad su eismo sauga susijusi būtinoji universali eismo informacija būtų teikiama patikimai ir būtų vertinga, turėtų būti pasiektas būtinasis kokybės lygis. Valstybės narės turėtų tęsti darbą ir dalytis patirtimi, kaip nustato atitinkamus kokybės kriterijus, kokybės vertinimo ir stebėjimo metodus ir siektinus kokybės rodiklius, taikomus kiekvienam su eismo sauga susijusių įvykių arba sąlygų tipui, kelių tinklui ir (arba) veiklos vykdymo aplinkai. Valstybės narės turėtų dalytis žiniomis ir gerąja patirtimi, pranešdamos Komisijai savo analizės rezultatus ir su šia tema susijusią patirtį;
(12)
nors su eismo sauga susijusi būtinoji universali eismo informacija galutiniams vartotojams turėtų būti teikiama kaip visuotinai prieinama, kai įmanoma, nemokama paslauga, pastarieji gali turėti tam tikrų išlaidų, susijusių su telefono mokesčiais, radijo licencija ar įrangos, kuria galima priimti informaciją, įsigijimu;
(13)
su eismo sauga susijusi būtinoji universali eismo informacija pagal technines galimybes turėtų pasiekti kuo daugiau galutinių vartotojų, atsižvelgiant į skirtingas transporto priemonių, informavimo kanalų ir rinkoje esančių priėmimo įtaisų technines galimybes;
(14)
viešieji ir privatūs kelių valdytojai ir paslaugų teikėjai turėtų siekti suderinti galutiniams vartotojams teikiamos informacijos turinio pateikimą nepriklausomai nuo jų kalbos. Jeigu valstybės narės yra pasirašiusios 1968 m. Vienos konvenciją dėl kelio ženklų ir signalų, dėl kurios susitarta 1968 m. lapkričio 8 d. Jungtinių Tautų ekonomikos ir socialinių reikalų taryboje, jos turėtų vadovautis ta konvencija, visų pirma Kelių eismo saugos darbo grupės parengta konsoliduota rezoliucija dėl kelio ženklų ir signalų (6);
(15)
remdamosi nacionaliniu vertinimu, valstybės narės turėtų galėti savo teritorijoje apibrėžti su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugos aprėptį transeuropiniame kelių tinkle, kad galėtų skirti daugiausia dėmesio tiems kelių ruožams ir sritims, kuriuose, atsižvelgiant į eismo ir saugos sąlygas, būtina teikti informacijos paslaugas ir kuriuose pateisinamos su tuo susijusios investicijos. Vis dėlto pripažįstama, kad dėl situacijų ir suinteresuotųjų šalių įvairovės šio reglamento reikalavimai neturėtų būti taikomi miestų transporto mazgams. Valstybės narės turėtų pranešti Komisijai apibrėžtas nacionalines informacijos paslaugos ribas;
(16)
Direktyvos 2010/40/ES 17 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad Komisija kas trejus metus Europos Parlamentui ir Tarybai teiktų ataskaitą apie pažangą, padarytą įgyvendinant šią direktyvą. Su ataskaita turėtų būti pateikiama 5-11 ir 16 straipsnių taikymo ir įgyvendinimo analizė ir prireikus turėtų būti įvertinamas poreikis šią direktyvą iš dalies pakeisti. Peržiūrint turėtų būti vertinamas poreikis iš dalies pakeisti ir (arba) papildyti priimtas prioritetinių veiksmų specifikacijas, prireikus atsižvelgiant į savo nacionalinę diegimo patirtį, technologijų pokyčius ir standartizavimo pažangą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos specifikacijos, būtinos suderinamumui, sąveikumui ir tęstinumui užtikrinti diegiant ir naudojant duomenis ir procedūras, kurių reikia, kad pagal Direktyvą 2010/40/ES Sąjungos lygiu vartotojams, kai įmanoma, nemokamai galima būtų teikti su eismo sauga susijusią būtinąją universalią eismo informaciją.
Jis taikomas teikiant su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugas transeuropiniame kelių tinkle.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a) transeuropinis kelių tinklas- Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 661/2010/ES (7) I priedo 2 skirsnyje apibrėžtas kelių tinklas, išskyrus miestų transporto mazgus;
b) laikinai slidus kelias- bet kokia nenumatyta kelio paviršiaus būklė, dėl kurios kelias kurį laiką būna slidus ir transporto priemonė prastai sukimba su kelio danga;
c) gyvūnai, žmonės, kliūtys, nuolaužos kelyje- bet kokia situacija, kai gyvūnai, nuolaužos, kliūtys ar žmonės yra kelyje ten, kur jų nesitikima, ir todėl gali reikėti atlikti skubų išvengiamąjį manevrą;
d) neapsaugota eismo įvykio vieta- vieta, kurioje įvyko eismo įvykis ir kuri dar neapsaugota kompetentingos institucijos;
e) trumpalaikiai kelio darbai- bet kokie kelyje ar pakelėje atliekami laikini kelio darbai, kurie dėl savo laikinumo yra tik minimaliai paženklinti;
f) sumažėjęs matomumas- bet kokios sąlygos, dėl kurių sumažėja vairuotojų matomumo nuotolis ir dėl to gali būti nesaugu vairuoti;
g) prieš eismą važiuojanti transporto priemonė- transporto priemonė, važiuojanti priešinga įprastam eismui kryptimi kelyje su skiriamąja juosta;
h) nevaldomas kelio blokavimas- dalinis arba visiškas kelio blokavimas, kuris nėra tinkamai apsaugotas ir paženklintas;
i) ypatingos oro sąlygos- neįprastos, labai prastos arba sezonui nebūdingos oro sąlygos, kuriomis gali būti nesaugu vairuoti;
j) su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos naudotojas- bet kuris juridinis arba fizinis asmuo, dalyvaujantis teikiant su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugas, pvz., viešieji ir privatūs kelių valdytojai, eismo valdytojai, paslaugų teikėjai ir eismo informacijos transliuotojai;
k) galutinis naudotojas- bet kuris vairuotojas, besinaudojantis su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugomis;
l) su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslauga- tikralaikės eismo informacijos paslauga, kurią teikiant pateikiamas sutartas būtinasis su eismo sauga susijęs turinys ir kuria mažiausiomis pastangomis gali naudotis daugiausia galutinių naudotojų;
m) su eismo sauga susiję eismo duomenys- iš privataus arba viešojo šaltinio renkami duomenys, reikalingi su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugoms teikti;
n) su eismo sauga susijusi būtinoji universali eismo informacija- bet kokie išgaunami, kaupiami ir apdorojami su eismo sauga susiję eismo duomenys, kuriuos viešieji ir (arba) privatūs kelių valdytojai ir (arba) paslaugų teikėjai bet kokiais kanalais teikia galutiniams naudotojams;
o) prieigos punktas- skaitmeninės prieigos punktas, kuriame renkami, formuojami ir pateikiami būtinajai universaliai eismo informacijai generuoti reikalingi su eismo sauga susiję duomenys, kad būtų galima keistis tais duomenimis ir juos pakartotinai naudoti;
p) nemokamai- su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugos teikimas, kai paslaugos naudojimo vietoje iš galutinio naudotojo neimamas mokestis.
3 straipsnis
Su eismo sauga susijusių įvykių ir sąlygų sąrašas
Įvykiai ar sąlygos, apie kuriuos informuojama teikiant su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugą, priskiriami bent prie vienos iš šių kategorijų:
a)
laikinai slidus kelias;
b)
gyvūnai, žmonės, kliūtys, nuolaužos kelyje;
c)
neapsaugota eismo įvykio vieta;
d)
trumpalaikiai kelio darbai;
e)
sumažėjęs matomumas;
f)
prieš eismą važiuojanti transporto priemonė;
g)
nevaldomas kelio blokavimas;
h)
ypatingos oro sąlygos.
4 straipsnis
Informacijos turinys
1. Apie su eismo sauga susijusius įvykius ar sąlygas teikiamą informaciją sudaro šie elementai:
a)
įvykio arba sąlygos buvimo vieta;
b)
3 straipsnyje nurodyta įvykio arba sąlygos kategorija ir prireikus trumpas jo (jos) apibūdinimas;
c)
jei tinkama - vairavimo rekomendacijos.
2. Jei įvykio arba sąlygos nebelieka, informacija panaikinama, o įvykiui ar sąlygai pasikeitus - atitinkamai pakoreguojama.
5 straipsnis
Informacijos paslaugos teikimas
1. Valstybės narės nustato transeuropinio kelių tinklo ruožus, kuriuose, atsižvelgiant į eismo ir saugos sąlygas, reikia diegti su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos paslaugą.
Apie šiuos kelių ruožus jos informuoja Komisiją.
2. Informacijos paslauga teikiama laikantis 6-8 straipsniuose nustatytų reikalavimų.
6 straipsnis
Įvykių arba sąlygų aptikimas ir duomenų rinkimas
Vien informacijos paslaugos teikimo tikslu viešieji ir privatūs kelių valdytojai ir (arba) paslaugų teikėjai parengia ir (arba) naudoja priemones įvykiams ir sąlygoms aptikti ir renka svarbius su eismo sauga susijusius eismo duomenis.
Diegiant šias priemones laikomasi nacionalinės teisės aktais nustatytų sąlygų ir reikalavimų.
7 straipsnis
Duomenų prieinamumas, mainai ir pakartotinis naudojimas
1. Viešieji ir (arba) privatūs kelių valdytojai ir (arba) paslaugų teikėjai bendrai naudoja pagal 6 straipsnį renkamus duomenis ir jais keičiasi. Tuo tikslu jie pateikia šiuos duomenis per prieigos punktą DATEX II (CEN/TS 16157) formatu arba bet kuriuo kitu mašininio nuskaitymo formatu, kuris yra visiškai suderinamas su DATEX II ir užtikrina sąveikumą.
2. Valstybės narės valdo nacionalinį prieigos prie 1 dalyje nurodytų duomenų punktą, kuriame pergrupuojami jų teritorijoje veiklą vykdančių viešųjų ir (arba) privačių kelių valdytojų ir (arba) paslaugų teikėjų sukurti prieigos punktai.
3. Šie duomenys keitimosi jais ir jų pakartotinio naudojimo tikslais prieinami bet kuriam su eismo sauga susijusios būtinosios universalios eismo informacijos naudotojui:
a)
nediskriminuojamai;
b)
visoje Sąjungoje, nepriklausomai nuo įsisteigimo valstybės narės;
c)
taikant Direktyva 2003/98/EB apibrėžtas prieigos teises ir laikantis joje nustatytų procedūrų;
d)
per tiek laiko, kad būtų galima laiku suteikti informacijos paslaugą;
e)
per nacionalinį prieigos punktą.
4. Viešieji ir privatūs kelių valdytojai ir paslaugų teikėjai užtikrina per savo prieigos punktą teikiamų duomenų atnaujinimą laiku ir tų duomenų kokybę.
8 straipsnis
Informacijos sklaida
1. Viešieji kelių valdytojai, paslaugų teikėjai ir eismo informacijos transliuotojai su eismo sauga susijusią būtinąją universalią eismo informaciją galutiniams naudotojams pateikia prieš pateikdami bet kokią kitą su sauga nesusijusią eismo informaciją.
2. Informacijos paslauga atitinka šias sąlygas:
a)
ji teikiama siekiant užtikrinti, kad būtų informuota kuo daugiau su 3 straipsnyje nurodytais konkrečiu įvykiu ar sąlyga susijusių galutinių naudotojų;
b)
viešieji ir (arba) privatūs kelių valdytojai ir (arba) paslaugų teikėjai ir (arba) eismo informacijos transliuotojai galutiniams naudotojams ją teikia, kai įmanoma, nemokamai.
3. Viešieji ir privatūs kelių valdytojai ir paslaugų teikėjai bendradarbiauja siekdami suderinti galutiniams naudotojams teikiamos informacijos turinio pateikimą.
Jie informuoja galutinius naudotojus apie informacijos paslaugos buvimą ir jos teikimo aprėptį.
9 straipsnis
Reikalavimų laikymosi vertinimas
1. Valstybės narės paskiria nešališką ir nepriklausomą nacionalinę įstaigą, kuri vertina, ar viešieji ir privatūs kelių valdytojai, paslaugų teikėjai ir eismo informacijos transliuotojai laikosi 3-8 straipsniuose nustatytų reikalavimų. Dvi arba daugiau valstybių narių gali paskirti bendrą šių reikalavimų laikymosi vertinimo jų teritorijose kompetentingą įstaigą.
Paskirtas nacionalines įstaigas valstybės narės praneša Komisijai.
2. Viešieji ir privatūs kelių valdytojai, paslaugų teikėjai ir eismo informacijos transliuotojai paskirtoms nacionalinėms įstaigoms pateikia savo identifikavimo duomenis, savo teikiamos informacijos paslaugos aprašą ir deklaraciją, kad laikomasi 3-8 straipsniuose nustatytų reikalavimų.
Deklaracijoje, kai taikoma, turi būti šie elementai:
a)
su eismo sauga susijusios kategorijos, kurias apima informacijos paslauga, ir informacijos paslaugos teikimo aprėptis kelių tinkle;
b)
informacija apie savo su eismo sauga susijusių eismo duomenų prieigos punktą ir naudojimosi juo sąlygas;
c)
per savo prieigos punktą prieinamų su eismo sauga susijusių eismo duomenų formatas;
d)
teikiant paslaugą naudojamos informacijos sklaidos galutiniams naudotojams priemonės.
Viešieji ir privatūs kelių valdytojai, paslaugų teikėjai ir eismo informacijos transliuotojai po bet kokio savo paslaugų teikimo pakeitimo nedelsdami atnaujina savo atitikties deklaraciją.
3. Paskirtosios nacionalinės įstaigos atsitiktine tvarka patikrina tam tikro viešųjų ir privačių kelių valdytojų, paslaugų teikėjų ir eismo informacijos transliuotojų skaičiaus deklaracijų tikslumą ir paprašo pateikti atitikties 3-8 straipsniuose nustatytiems reikalavimams įrodymą.
Paskirtosios nacionalinės įstaigos nacionalinėms institucijoms kasmet pateikia pateiktų deklaracijų ir atsitiktine tvarka atliktų patikrinimų rezultatų ataskaitą.
10 straipsnis
Tolesni veiksmai
1. Per 12 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo valstybės narės Komisijai praneša šią informaciją:
a)
nacionalinę įstaigą, paskirtą vertinti atitiktį 3-8 straipsniuose nustatytiems reikalavimams;
b)
esamo ar numatomo sukurti nacionalinio prieigos punkto aprašą.
2. Per 12 mėnesių nuo šio reglamento įsigaliojimo ir vėliau kiekvienais kalendoriniais metais valstybės narės Komisijai praneša šią informaciją:
a)
įgyvendinant informacijos paslaugą padarytą pažangą, įskaitant kriterijus, naudojamus paslaugos kokybės lygiui nustatyti, ir jos kokybės stebėjimo priemones;
b)
atitikties 3-8 straipsniuose nustatytiems reikalavimams vertinimo rezultatus;
c)
kai taikoma, nacionalinio prieigos punkto pakeitimų aprašą.
11 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. spalio 1 d. Tačiau informacijos paslaugoms, kurios įsigaliojant šiam reglamentui jau buvo įdiegtos, jis taikomas nuo 2015 m. spalio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gegužės 15 d.