NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
EUROPOS CENTRINIO BANKO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1011/2012
2012 m. spalio 17 d.
dėl turimų vertybinių popierių statistikos
(ECB/2012/24)
EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnį,
atsižvelgdama į 1996 m. birželio 25 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2223/96 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Bendrijoje (toliau - ESS 95) (1), ypač į jo A priedą,
atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (2), ypač į jo 5 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 2007 m. liepos 27 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (EB) Nr. 958/2007 dėl investicinių fondų turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2007/8) (3),
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 19 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (EB) Nr. 24/2009 dėl finansinių priemonių korporacijų, sudarančių pakeitimo vertybiniais popieriais sandorius, turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2008/30) (4),
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 19 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (EB) Nr. 25/2009 dėl pinigų finansinių institucijų sektoriaus balanso (ECB/2008/32) (5),
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/39/EB dėl finansinių priemonių rinkų, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 85/611/EEB, 93/6/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/12/EB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 93/22/EEB (6),
atsižvelgdama į 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (7),
kadangi:
(1)
kad galėtų vykdyti Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) uždavinius ir stebėti euro zonos finansų rinkas ir finansinę veiklą, Europos Centrinis Bankas (ECB), padedamas nacionalinių centrinių bankų (NCB), turi rinkti aukštos kokybės statistinę informaciją pagal kiekvieną vertybinį popierių apie euro zonos institucinių sektorių turimus vertybinius popierius bei euro zonos rezidentų išleistus ir turimus ne euro zonos institucinių sektorių vertybinius popierius;
(2)
siekdamas prisidėti prie to, kad kompetentingos institucijos galėtų sklandžiai vykdyti politiką, susijusią su rizikos ribojimu pagrįsta kredito įstaigų priežiūra, finansų sistemos stabilumu ir pinigų politikos perdavimo mechanizmo analize, ECB iš bankų grupių turi rinkti informaciją pagal kiekvieną vertybinį popierių apie tų grupių turimus vertybinius popierius;
(3)
šių duomenų rinkimo tikslas - teikti ECB išsamią statistinę informaciją apie euro zonos valstybių narių ekonominių sektorių ir atskirų bankų grupių turimas konkrečių vertybinių popierių rūšis, apie vertybinių popierių turėtojų ir emitentų ekonominių sektorių ryšius bei apie euro zonos rezidentų išleistų vertybinių popierių rinką. Būtinybė turėti tikslią informaciją apie ekonominių sektorių ir bankų grupių turimas konkrečių vertybinių popierių rūšis neagreguotu lygiu išryškėjo finansų krizės metu, nes iš suvestinių duomenų nebuvo įmanoma tinkamai nustatyti rizikos finansiniam stabilumui ir jos paplitimo, kylančios dėl atskirų finansinių institucijų turimų konkrečių vertybinių popierių rūšių. Laiku gauta informacija apie turimus vertybinius popierius atskirų vertybinių popierių lygiu taip pat leis ECB stebėti rizikos perdavimą iš finansų rinkų į realią ekonomiką;
(4)
be to, ši statistinė informacija padės ECB analizuojant finansų rinkos raidą ir stebint ekonomikos sektorių vertybinių popierių portfelių pokyčius bei ryšius tarp finansinių tarpininkų ir nefinansinių investuotojų;
(5)
atsižvelgiant į pinigų politikos ir finansų sistemos stabilumo sąryšį, taip pat reikia rinkti statistinę informaciją pagal kiekvieną vertybinį popierių apie turimų vertybinių popierių likučius ir finansinius sandorius, ir tam, kad pagal likučius būtų galima apskaičiuoti sandorius; tai patenkintų reguliarius ir ad hoc analitinius poreikius siekiant padėti ECB atlikti pinigų ir finansinę analizę bei tam, kad ECBS prisidėtų prie finansų sistemos stabilumo. Ši statistinė informacija leis informaciją apie institucinių sektorių turimus vertybinius popierius susieti su informacija apie atskirus emitentus visame pasaulyje - tai bus svarbus įrankis finansinių netolygumų susidarymui ir raidai stebėti;
(6)
taip pat svarbu, kad ECB galėtų teikti Europos sisteminės rizikos valdybai (ESRV) analitinę ir statistinę paramą, kaip nustatyta 2010 m. lapkričio 17 d. Tarybos reglamente (ES) Nr. 1096/2010, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami konkretūs uždaviniai, susiję su Europos sisteminės rizikos valdybos veikla (8);
(7)
dėl šios priežasties ECB valdančioji taryba turėtų nustatyti atskaitingąsias bankų grupes, iš kurių pagal šį reglamentą būtų renkami duomenys, atsižvelgdama į kiekvienos grupės konsoliduoto balanso dydį palyginus su visų Europos Sąjungos bankų grupių konsoliduoto balanso turtu, grupės veiklos svarbą konkrečiame bankų veiklos segmente bei grupės reikšmę finansų sistemos stabilumui ir veikimui euro zonoje ir (arba) atskirose valstybėse narėse;
(8)
turėtų būti taikomi konfidencialios statistinės informacijos apsaugos ir naudojimo standartai, nustatyti Tarybos reglamento (EB) Nr. 2533/98 8 straipsnyje;
(9)
šiame reglamente nustatyti atskaitomybės reikalavimai, įskaitant leidžiančias nuo jų nukrypti nuostatas, nedaro poveikio kituose ECB teisės aktuose ir priemonėse nustatytiems atskaitomybės reikalavimams, kurie gali, bent iš dalies, taip pat nustatyti reikalavimą teikti statistinę informaciją apie turimus vertybinius popierius pagal kiekvieną vertybinį popierių;
(10)
reikia nustatyti tvarką, pagal kurią būtų veiksmingai atlikti šio reglamento priedų techniniai daliniai pakeitimai, jeigu tokie daliniai pakeitimai nepakeičia esminio konceptualaus pagrindo ir nedaro poveikio valstybių narių atskaitingųjų agentų atskaitomybės naštai. Šioje tvarkoje turi būti leidžiama atsižvelgti į ECBS statistikos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente:
1)
duomenų rinkimas pagal kiekvieną vertybinį popierių - duomenų rinkimas atskirai pagal kiekvieną vertybinį popierių;
2)
likučiai - vertybinių popierių, kurių rūšys išvardintos 15 dalyje, apyvartoje esančių likučių suma, ataskaitinio laikotarpio pabaigoje priklausanti faktiniam atskaitingajam agentui arba jo saugoma, kaip toliau apibrėžta II priedo 4 dalyje;
3)
patronuojančioji kredito įstaiga, patronuojančioji finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, patronuojamoji įmonė ir filialas atitinka reikšmes, apibrėžtas Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnyje;
4)
bankų grupė - a) patronuojančioji kredito įstaiga ir visos jos patronuojamosios finansinės įmonės bei filialai, išskyrus draudimo įmones, kurios gavo oficialų leidimą pagal Direktyvos 73/239/EEB (9) 6 straipsnį arba Direktyvos 2002/83/EB (10) 4 straipsnį, arba b) patronuojančioji finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė ir visos jos patronuojamosios finansinės įmonės bei filialai, išskyrus draudimo įmones, kurios gavo oficialų leidimą pagal Direktyvos 73/239/EEB 6 straipsnį arba Direktyvos 2002/83/EB 4 straipsnį, jei abiem atvejais patronuojančioji įstaiga vadovauja bankų grupei. Patronuojamųjų įmonių neturintis subjektas laikomas grupe, jei jis pats nėra patronuojamoji įmonė;
5)
rezidentas atitinka reikšmę, apibrėžtą Reglamento (EB) Nr. 2533/98 1 straipsnio 4 dalyje;
6)
pinigų finansinė institucija (PFI), kredito įstaiga (KĮ) ir pinigų rinkos fondas (PRF) atitinka reikšmes, apibrėžtas Reglamento (EB) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32) 1 straipsnyje. PFI sektorius apima KĮ ir PRF;
7)
investicinis fondas (IF) atitinka reikšmę, apibrėžtą Reglamento (EB) Nr. 958/2007 (ECB/2007/8) 1 straipsnyje;
8)
finansinių priemonių korporacija (FPK) atitinka reikšmę, apibrėžtą Reglamento (EB) Nr. 24/2009 (ECB/2008/30) 1 straipsnio 1 dalyje;
9)
saugotojas - finansų bendrovių sektoriui (S.12 (11)) priklausantis subjektas, saugantis ir administruojantis finansines priemones klientų sąskaita, įskaitant turto saugojimą ir tokias susijusias paslaugas, kaip grynųjų pinigų ir (arba) įkeisto turto valdymas, kaip nurodyta Direktyvos 2004/39/EB I priedo B skirsnio 1 punkte;
10)
bankų grupei vadovaujanti įmonė - bankų grupės patronuojančioji bendrovė, jei tai ES patronuojančioji kredito įstaiga arba ES patronuojančioji finansų kontroliuojančioji (holdingo) bendrovė, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnyje ir kaip įgyvendinta Sąjungos valstybėse narėse, išskyrus tai, kad „ES“ pakeičiama į „euro zonos“, o „valstybė narė“ - į „euro zonos valstybė narė“;
11)
atskaitingajai grupei vadovaujanti įmonė - bankų grupei, kurią Valdančioji taryba pagal 2 straipsnio 4 dalį nustatė kaip atskaitingąją grupę, vadovaujanti įmonė;
12)
investuotojas - bet koks subjektas arba asmuo, kuriam priklauso finansinės priemonės;
13)
saugomi vertybiniai popieriai - vertybiniai popieriai, kuriuos investuotojų vardu saugo ir administruoja saugotojai;
14)
atitinkamas NCB - euro zonos valstybės narės, kurioje reziduoja atskaitingasis agentas, NCB;
15)
vertybiniai popieriai - šių rūšių vertybiniai popieriai:
a)
skolos vertybiniai popieriai (F.3),
b)
biržinės akcijos (F.511), dar vadinamos akcijomis, įtrauktomis į biržos prekybos sąrašus,
c)
investicinių fondų akcijos arba vienetai (F.52).
16)
turimi vertybiniai popieriai - vertybinių popierių, kurių rūšys išvardytos 15 dalyje, ekonominė nuosavybė;
17)
ISIN kodas - vertybiniams popieriams suteiktas tarptautinis vertybinių popierių identifikavimo numeris, sudarytas iš 12 raidžių ir skaičių derinio ir išskirtinai apibrėžiantis vertybinių popierių emisiją (kaip apibrėžta ISO 6166).
2 straipsnis
Faktinė atskaitingoji visuma
1. Faktinę atskaitingąją visumą sudaro reziduojančios PFI, IF, FPK, saugotojai ir bankų grupėms, kurias Valdančioji taryba pagal 4 dalį nustatė kaip atskaitingąsias grupes ir kurioms pagal 5 dalį pranešta apie jų atskaitomybės prievoles, vadovaujančios įmonės (toliau kartu - faktiniai atskaitingieji agentai, o atskirai - faktinis atskaitingasis agentas).
2. Jeigu pagal jų nacionalinę teisę PRF, IF arba FPK neturi juridinio asmens statuso, už pagal šį reglamentą reikalaujamos informacijos pateikimą atsako asmenys, teisiškai įgalioti jiems atstovauti, o jei atstovavimas neformalizuotas - asmenys, kurie pagal taikomus nacionalinius teisės aktus atsako už jų veiksmus.
3. Faktiniams atskaitingiesiems agentams taikomi visi atskaitomybės reikalavimai, išskyrus atvejus, kai taikoma kuri nors leidžianti nukrypti nuostata, nustatyta vadovaujantis 4 straipsniu.
4. Valdančioji taryba gali nuspręsti, kad bankų grupė yra atskaitingoji grupė, jei, vadovaujantis Direktyvos 2006/48/EB V antraštinės dalies 4 skyriaus 1 skirsniu, bankų grupės konsoliduoto balanso turtas yra:
a)
didesnis nei 0,5 % viso Sąjungos bankų grupių konsoliduoto balanso turto (toliau - 0,5 % riba) pagal naujausius ECB prieinamus duomenis, t. y.:
i)
prieš 5 dalyje nurodytą informavimą buvusių kalendorinių metų gruodžio pabaigos duomenis, arba
ii)
jei i punkte nurodytų duomenų nėra - prieš tai buvusių metų gruodžio pabaigos duomenis, arba
b)
lygus 0,5 % ribai arba mažesnis už ją, jei bankų grupė atitinka tam tikrus kiekybinius arba kokybinius kriterijus, dėl kurių ji yra svarbi euro zonos finansų sistemos stabilumui ir veikimui (pavyzdžiui, dėl: sąsajos su kitomis euro zonos finansinėmis institucijomis, veiklos skirtingų jurisdikcijų teritorijose, unikalumo, organizacinės struktūros sudėtingumo) ir (arba) atskirai euro zonos valstybei narei (pavyzdžiui, dėl: bankų grupės sąlyginės svarbos tam tikrame banko paslaugų rinkos segmente vienoje arba daugiau euro zonos valstybių narių).
5. Atitinkamas NCB informuoja atskaitingosioms grupėms vadovaujančias įmones apie Valdančiosios tarybos sprendimą, priimtą vadovaujantis 4 dalimi, bei apie jų prievoles pagal šį reglamentą.
6. Nedarant poveikio 10 straipsniui, atskaitingosioms grupėms vadovaujančios įmonės, kurios pagal 5 dalį informuotos jau prasidėjus pirmam duomenų teikimui pagal šį reglamentą, pradeda teikti duomenis ne vėliau nei praėjus šešiems mėnesiams nuo informavimo dienos.
7. Pagal 5 dalį informuota atskaitingajai grupei vadovaujanti įmonė praneša atitinkamam NCB apie savo pavadinimo arba juridinio statuso pokyčius, susijungimus arba restruktūrizaciją ir apie visus kitus jo atskaitomybės prievolėms turinčius įtakos įvykius bei aplinkybes per 14 dienų nuo tokių įvykių bei aplinkybių atsiradimo dienos.
8. Pagal 5 dalį informuotai atskaitingajai grupei vadovaujančiai įmonei šiame reglamente nustatyti reikalavimai taikomi tol, kol atitinkamas NCB nepateikia tai paneigiančio pranešimo.
3 straipsnis
Statistinės atskaitomybės reikalavimai
1. PFI, IF, FPK ir saugotojai atitinkamiems NCB teikia duomenis apie ketvirčio pabaigos arba mėnesio pabaigos likučius pagal kiekvieną vertybinį popierių ir, vadovaudamiesi 5 dalimi, - apie finansinius sandorius per ataskaitinį mėnesį ar ketvirtį arba tokiems sandoriams suskaičiuoti reikalingą statistinę informaciją apie savo turimus vertybinius popierius su ISIN kodu, vadovaudamiesi I priedo 2 dalimi. Tokie duomenys teikiami kas ketvirtį arba kas mėnesį pagal atitinkamų NCB nustatytas duomenų teikimo instrukcijas.
2. Saugotojas apie saugojimo veiklos vykdymą turi pranešti atitinkamam NCB per vieną savaitę nuo tos dienos, kai jis pradėjo saugojimo veiklą, neatsižvelgiant į tai, ar jam pagal šį reglamentą bus taikomi įprasti atskaitomybės reikalavimai, nebent saugotojas apie tai pranešė kitoms kompetentingoms institucijoms.
Pagal atitinkamo NCB nustatytus duomenų teikimo reikalavimus saugotojai kas ketvirtį arba kas mėnesį atitinkamam NCB teikia ketvirčio pabaigos arba mėnesio pabaigos likučius pagal kiekvieną vertybinį popierių ir, vadovaudamiesi 5 dalimi, - finansinius sandorius per ataskaitinį ketvirtį ar mėnesį apie šiuos vertybinius popierius su ISIN kodu:
a)
vertybinius popierius, kuriuos jie saugo investuotojų rezidentų vardu, kurie neteikia duomenų apie savo turimus vertybinius popierius pagal 1 dalį, kaip nustatyta I priedo 3 dalyje;
b)
vertybinius popierius, kuriuos jie saugo nefinansinių investuotojų, kurie yra kitų euro zonos valstybių narių rezidentai, vardu, kaip nustatyta I priedo 4 dalyje;
c)
euro zonos subjektų išleistus vertybinius popierius, kuriuos jie saugo investuotojų, kurie yra ne euro zonos valstybių narių rezidentai, ir investuotojų, kurie yra ne Sąjungos rezidentai, vardu, kaip nustatyta I priedo 5 dalyje.
3. Atskaitingosioms grupėms vadovaujančios įmonės atitinkamiems NCB kas ketvirtį teikia duomenis pagal kiekvieną vertybinį popierių apie jų grupės, įskaitant subjektus, kurie nėra rezidentai, turimų vertybinių popierių su ISIN kodu ketvirčio pabaigos likučius. Tokie duomenys teikiami atsižvelgiant į grupės portfelį bendrąja verte, neeliminavus grupės išleistų ir tos pačios grupės turimų vertybinių popierių.
Vadovaudamiesi atitinkamo NCB nurodymais, atskaitingosioms grupėms vadovaujančios įmonės teikia duomenis apie turimus vertybinius popierius vienu iš trijų I priedo 6 dalyje nurodytų būdų.
4. Šiame reglamente nustatyti atskaitomybės reikalavimai, įskaitant leidžiančias nuo jų nukrypti nuostatas, nedaro poveikio atskaitomybės reikalavimams, nustatytiems: a) Reglamente (EB) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32), b) Reglamente (EB) Nr. 958/2007 (ECB/2007/8) ir c) Reglamente (EB) Nr. 24/2009 (ECB/2008/30)
5. Faktiniai atskaitingieji agentai, vadovaudamiesi atitinkamo NCB instrukcijomis, teikia: a) duomenis pagal kiekvieną vertybinį popierių apie mėnesio arba ketvirčio finansinius sandorius ir, jei atitinkamas NCB paprašo - apie kitus pokyčius arba b) finansiniams sandoriams suskaičiuoti reikalingą statistinę informaciją vienu iš I priedo 1 dalyje nurodytų būdų. Kiti duomenų apie sandorius rengimo reikalavimai ir gairės nustatyti II priedo 3 dalyje.
6. Faktiniai atskaitingieji agentai, jei taip jiems nurodo atitinkamas NCB, kas ketvirtį arba kas mėnesį teikia duomenis apie ketvirčio pabaigos arba mėnesio pabaigos likučius ir, vadovaudamiesi 5 dalimi, - ataskaitinio ketvirčio ar mėnesio statistinę informaciją apie turimus vertybinius popierius be ISIN kodo pagal I priedo 7 dalį. Ši dalis netaikoma atskaitingiesiems agentams, kuriems pagal 4 straipsnį taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
7. Duomenys pagal kiekvieną vertybinį popierių apie ketvirčio pabaigos arba mėnesio pabaigos likučius ir, vadovaujantis 5 dalimi, - ataskaitinio ketvirčio ar mėnesio statistinė informacija teikiami pagal II priedo 1, 2 ir 4 dalis ir laikantis 5 straipsnyje nurodytų apskaitos taisyklių.
4 straipsnis
Leidžiančios nukrypti nuostatos
1. Kiekvienas atitinkamas NCB savo nuožiūra gali taikyti faktiniams atskaitingiesiems agentams šias leidžiančias nukrypti nuostatas:
a)
euro zonos valstybėse narėse, kurių investuotojai rezidentai vertybinių popierių su ISIN kodu rinkos verte turi mažiau nei arba lygiai 40 mlrd. EUR:
i)
NCB gali taikyti nuo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas PFI, IF, FPK ir saugotojams, jei PFI, IF, FPK ir saugotojų, kuriems taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos, turimų vertybinių popierių likučiai neviršija visų nacionalinių PFI, IF, FPK ir saugotojų turimų vertybinių popierių daugiau nei 40 %. FPK, kurios neteikia duomenų pagal kiekvieną vertybinį popierių vadovaudamosi Reglamentu (EB) Nr. 24/2009 (ECB/2008/30), gali, laikydamosi savo atitinkamo NCB nurodymų, viršyti šią ribą pirmaisiais dvejais metais po duomenų teikimo pradžios pagal šį reglamentą;
ii)
NCB gali taikyti saugotojams nuo 3 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas, jei saugotojų, kuriems taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos, saugomų vertybinių popierių likučiai neviršija visų šalies saugotojų saugomų vertybinių popierių likučių daugiau nei 40 %;
b)
euro zonos valstybėse narėse, kurių investuotojai rezidentai vertybinių popierių su ISIN kodu rinkos verte turi už daugiau nei 40 mlrd. EUR:
i)
NCB gali taikyti nuo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas PFI, IF, FPK ir saugotojams, jei PFI, IF, FPK ir saugotojų, kuriems taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos, turimų vertybinių popierių likučiai neviršija 5% visų nacionalinių PFI, IF, FPK ir saugotojų turimų vertybinių popierių likučių;
ii)
NCB gali taikyti saugotojams nuo 3 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas, jei saugotojų, kuriems taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos, saugomų vertybinių popierių likučiai neviršija visų nacionalinių saugotojų saugomų vertybinių popierių likučių daugiau nei 5%;
c)
NCB konsultuojasi su ECB dėl to, kokia informacija buvo naudojama įvertinant visus turimus vertybinius popierius rinkos verte, kuriems pagal šią dalį būtų taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos.
2. NCB gali KĮ taikyti nuo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas:
a)
NCB gali visiškai arba iš dalies atleisti KĮ nuo atskaitomybės reikalavimų vykdymo, jei jos turimų vertybinių popierių likučiai neviršija 5 % atitinkamoje euro zonos valstybėje narėje KĮ turimų vertybinių popierių likučių;
b)
ši riba gali būti padidinta iki 15 % pirmaisiais dvejais metais nuo duomenų teikimo pradžios pagal šį reglamentą;
c)
a ir b punktuose nurodytos ribos apskaičiuojamos atsižvelgiant į visus atitinkamoje valstybėje narėje turimus vertybinius popierius ir po to kai pritaikoma kuri nors iš 1 dalyje nurodytų leidžiančių nukrypti nuostatų.
3. NCB gali visiems PRF taikyti nuo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas, jei visi jų turimi vertybiniai popieriai su ISIN kodu sudaro mažiau nei 2 % euro zonos PRF turimų vertybinių popierių. Ši 2 % riba apskaičiuojama atsižvelgiant į visus atitinkamoje valstybėje narėje PRF turimus vertybinius popierius, po to kai pritaikoma kuri nors iš 1 dalyje nurodytų leidžiančių nukrypti nuostatų.
4. NCB gali visoms FPK taikyti nuo 3 straipsnio 1 dalyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas, jei visi jų turimi vertybiniai popieriai su ISIN kodu sudaro mažiau nei 2 % euro zonos FPK turimų vertybinių popierių. Ši 2 % riba apskaičiuojama atsižvelgiant į visus atitinkamoje valstybėje narėje FPK turimus vertybinius popierius, po to kai pritaikoma kuri nors iš 1 dalyje nurodytų leidžiančių nukrypti nuostatų.
5. NCB gali saugotojams taikyti šias nukrypti leidžiančias nuostatas:
a)
NCB gali visiškai arba iš dalies atleisti saugotojus nuo 3 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų atskaitomybės reikalavimų vykdymo, jei 3 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytus duomenis galima suskaičiuoti iš kitų statistinių arba priežiūros institucijų duomenų šaltinių vadovaujantis III priede nustatytais būtinaisiais statistikos standartais. Be to, taikomi šie reikalavimai:
i)
valstybėse narėse, kurioms taikomos 1 dalies a punkte nustatytos leidžiančios nukrypti nuostatos ir kuriose 3 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytus duomenis tiesiogiai teikia investuotojai, tokie duomenys pagal kiekvieną vertybinį popierių turi sudaryti mažiausiai 60 % visų apyvartoje esančių vertybinių popierių, kaip nurodyta 3 straipsnio 2 dalies a punkte;
ii)
valstybėse narėse, kurioms taikomos 1 dalies b punkte nustatytos leidžiančios nukrypti nuostatos ir kuriose 3 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytus duomenis tiesiogiai teikia investuotojai, tokie duomenys pagal kiekvieną vertybinį popierių turi sudaryti mažiausiai 75 % visų apyvartoje esančių vertybinių popierių, kaip nurodyta 3 straipsnio 2 dalies a punkte;
b)
NCB gali visiškai arba iš dalies atleisti saugotojus nuo 3 straipsnio 2 dalies b ir c punktuose nustatytų atskaitomybės reikalavimų vykdymo, jei visų vertybinių popierių, kuriuos saugotojai turi visų investuotojų nerezidentų vardu, suma yra mažesnė nei 10 mlrd. EUR.
6. NCB gali taikyti atskaitingosioms grupėms vadovaujančioms įmonėms šias nuo 3 straipsnio 3 dalyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas:
a)
vadovaujantis šio reglamento reikalavimais NCB gali leisti atskaitingosioms grupėms vadovaujančioms įmonėms teikti statistinę informaciją, apimančią 95 % jų grupės turimų vertybinių popierių su ISIN kodu sumos, pagal kiekvieną vertybinį popierių, jei likę 5 % grupės turimų vertybinių popierių nėra išleisti vienintelio emitento;
b)
NCB gali reikalauti, kad atskaitingosioms grupėms vadovaujančios įmonės teiktų išsamesnę informaciją apie vertybinių popierių, apie kuriuos informacijos teikti nereikia pagal a punktą, rūšį.
7. NCB gali taikyti nuo šiame reglamente nustatytų atskaitomybės reikalavimų leidžiančias nukrypti nuostatas, jei faktiniai atskaitingieji agentai teikia tuos pačius duomenis pagal Reglamentą (EB) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32), Reglamentą (EB) Nr. 958/2007 (ECB/2007/8), arba Reglamentą (EB) Nr. 24/2009 (ECB/2008/30) arba jei NCB gali suskaičiuoti tuos pačius duomenis vadovaudamiesi III priede nustatytais būtinaisiais statistikos standartais.
8. Faktinių atskaitingųjų agentų, kuriems taikoma 1, 2, 3 arba 4 dalyje nurodyta leidžianti nukrypti nuostata, atžvilgiu, NCB, vadovaudamiesi 3 straipsnio 1 dalyje nustatytais reikalavimais, ir toliau kasmet renka suvestinius duomenis apie vertybinių popierių kiekį arba duomenis pagal kiekvieną vertybinį popierių, kuriuos faktiniai atskaitingieji agentai turi arba saugo.
9. NCB patikrina, ar tenkinamos 1-7 dalyse nustatytos taikytinos sąlygos, kad būtų galima prireikus taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas, jas atnaujinti arba nutraukti jų taikymą nuo kiekvienų kalendorinių metų pradžios.
10. Atitinkamas NCB nutraukia leidžiančių nukrypti nuostatų, taikytų pagal 5 dalies a punktą, taikymą, jei duomenys iš kitų statistinių arba priežiūros institucijų duomenų šaltinių, atitinkantys III priede nustatytus būtinuosius statistikos standartus, nebuvo pateikti laiku tris ataskaitinius laikotarpius iš eilės, neatsižvelgiant į tai, jei tai įvyko dėl saugotojų kaltės. Saugotojai pradeda teikti duomenis kaip nustatyta 3 straipsnio 2 dalyje ne vėliau kaip per tris mėnesius nuo tos dienos, kurią atitinkamas NCB jiems praneša, kad leidžianti nukrypti nuostata panaikinta.
11. NCB gali nuspręsti taikyti ad hoc atskaitomybės reikalavimus taip išsamiai, kaip jie mano esant reikalinga, faktiniams atskaitingiesiems agentams, kuriems pagal šį straipsnį taikoma leidžianti nukrypti nuostata. Faktiniai atskaitingieji agentai, gavę atitinkamo NCB prašymą, pateikia ad hoc pagrindu reikalaujamą informaciją per 15 darbo dienų.
12. Faktiniai atskaitingieji agentai gali nuspręsti nesinaudoti leidžiančiomis nukrypti nuostatomis ir vykdyti visus atskaitomybės reikalavimus. Faktinis atskaitingasis agentas, nesinaudojantis atitinkamo NCB leidimu taikyti leidžiančias nukrypti nuostatas, prieš pradėdamas jomis naudotis turi gauti to NCB sutikimą.
5 straipsnis
Apskaitos taisyklės
1. Jei šiame reglamente nenumatyta kitaip, apskaitos taisyklės, kurių faktiniai atskaitingieji agentai laikosi atskaitomybės pagal šį reglamentą tikslais, yra nustatytos aktuose, į nacionalinę teisę perkeliančiuose 1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvą 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (12), arba, jei tai netaikytina, bet kuriuose nacionaliniuose arba tarptautiniuose standartuose, kurie taikomi faktiniams atskaitingiesiems agentams.
2. Nedarant poveikio šalių apskaitos praktikoms, duomenys teikiami apie turimus vertybinius popierius jų nominalia verte arba vienetais. Taip pat galima teikti duomenis rinkos vertėmis, kaip nurodyta II priedo 4 dalyje.
3. Nedarant poveikio šalių apskaitos praktikai ir užskaitos priemonėms, statistikos tikslais turimi vertybiniai popieriai pateikiami bendrąja verte.
4. Pagal vertybinių popierių skolinimo sandorius paskolinti turimi vertybiniai popieriai arba pagal atpirkimo sandorį parduoti turimi vertybiniai popieriai lieka pradinio savininko balanse (ir neturi būti apskaitomi laikinojo turėtojo balanse), jeigu yra tvirtas įsipareigojimas atlikti atvirkštinę operaciją (o ne vien tik galimybė tai padaryti). Jeigu laikinasis turėtojas parduoda gautus vertybinius popierius, šis pardavimas turi būti apskaitytas kaip tiesioginis vertybinių popierių sandoris ir laikinasis turėtojas turi atsiskaityti apie jį kaip apie vertybinių popierių portfelio neigiamą poziciją.
6 straipsnis
Savalaikiškumas
1. NCB nusprendžia, kada jiems reikia gauti duomenis iš faktinių atskaitingųjų agentų, kad būtų įmanoma atlikti būtinas kokybės kontrolės procedūras ir laiku pateikti duomenis iki 2 dalyje nustatytų galutinių terminų.
2. NCB perduoda ECB iš faktinių atskaitingųjų agentų gautus:
a)
ketvirtinius duomenis pagal kiekvieną vertybinį popierių, vadovaujantis 3 straipsnio 1 dalimi, 2 ir 5 straipsniu iki 70-os kalendorinės dienos darbo dienos pabaigos, ataskaitiniam ketvirčiui pasibaigus, arba
b)
mėnesinius duomenis pagal kiekvieną vertybinį popierių, vadovaujantis I priedo 1 dalies 3 straipsnio 5 dalimi, vienu iš šių būdų:
i)
kas ketvirtį už tris ataskaitinio laikotarpio mėnesius iki 63-ios kalendorinės dienos darbo dienos pabaigos, ataskaitiniam ketvirčiui pasibaigus, arba
ii)
kas mėnesį už kiekvieną ataskaitinio laikotarpio mėnesį iki 63-ios kalendorinės dienos darbo dienos pabaigos, ataskaitiniam mėnesiui pasibaigus, arba
c)
ketvirčio likučius pagal kiekvieną vertybinį popierių, vadovaujantis 3 straipsnio 3 dalimi, iki darbo dienos pabaigos:
i)
nuo 2013 m. iki 2015 m.: iki 70-os kalendorinės dienos, ataskaitiniam ketvirčiui pasibaigus, ir
ii)
nuo 2016 m.: iki 55-os kalendorinės dienos, ataskaitiniam ketvirčiui pasibaigus.
3. Jeigu 2 dalyje nurodytas terminas sutampa su TARGET2 uždarymo diena, jis pratęsiamas iki kitos TARGET2 veikimo dienos, apie kurią pranešama ECB svetainėje.
7 straipsnis
Būtinieji standartai ir nacionalinės atskaitomybės taisyklės
1. Faktiniai atskaitingieji agentai vykdo jiems taikomus atskaitomybės reikalavimus laikydamiesi III priede nustatytų būtinųjų standartų.
2. Atsižvelgdami į nacionalinius ypatumus, NCB nustato ir įgyvendina atskaitomybės taisykles, kurių turi laikytis faktiniai atskaitingieji agentai. NCB nusprendžia, ar reikalauti, kad saugotojai teiktų duomenis pagal kiekvieną vertybinį popierių ir pagal kiekvieną investuotoją. NCB užtikrina, kad pagal tokias atskaitomybės taisykles būtų teikiama reikalinga statistinė informacija ir būtų galima patikrinti, kaip laikomasi III priede nustatytų būtinųjų perdavimo, tikslumo ir patikslinimų standartų.
8 straipsnis
Tikrinimas ir privalomas rinkimas
Teisę tikrinti arba rinkti informaciją, kurią faktiniai atskaitingieji agentai privalo pateikti pagal šį reglamentą, taip išsamiai, kaip NCB mano esant reikalinga, NCB įgyvendina nepažeisdami ECB teisės pačiam įgyvendinti šias teises. NCB įgyvendina šias teises ypač tada, kai faktiniai atskaitingieji agentai nevykdo III priede nustatytų būtinųjų standartų.
9 straipsnis
Supaprastinta dalinių pakeitimų tvarka
Atsižvelgdama į ECBS statistikos komiteto nuomonę, ECB vykdomoji valdyba turi teisę padaryti šio reglamento priedų techninius dalinius pakeitimus, jeigu tokie daliniai pakeitimai nepakeičia esminio konceptualaus pagrindo ir nedaro poveikio valstybių narių atskaitingųjų agentų atskaitomybės naštai. Vykdomoji valdyba nedelsdama praneša Valdančiajai tarybai apie visus tokius dalinius pakeitimus.
10 straipsnis
Pirmasis duomenų teikimas
Pagal šį reglamentą pirmą kartą pradedami teikti duomenys, kurių ataskaitinis laikotarpis - 2013 m. gruodžio mėn. Pirmą kartą NCB teikiant duomenis ECB, reikia teikti tik duomenis apie likučius.
11 straipsnis
Baigiamoji nuostata
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Frankfurte prie Maino 2012 m. spalio 17 d.