ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/456
ze dne 5. září 2014
o režimu podpory č. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) a SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08) poskytnuté Bulharskou republikou v souvislosti se směnou lesních pozemků
(oznámeno pod číslem C(2014) 6207)
(Pouze bulharské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise C(2011) 4444 ze dne 29. června 2011 (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Komisi byla dne 17. července 2008 doručena stížnost od osoby, která si přála zůstat v anonymitě („první stěžovatel“); v této stížnosti se tvrdilo, že Bulharská republika poskytla podporu v souvislosti se směnou lesních pozemků v soukromém vlastnictví za veřejné lesní pozemky ve vlastnictví státu, přičemž na tuto směnu často navazovala změna určeného účelu užívání směněných pozemků z lesních pozemků na pozemky stavební. První stěžovatel předložil další informace dopisy ze dne 28. srpna 2008, 3. září 2008, 1. října 2008, 5. prosince 2008, 18. února 2010, 12. října 2010 a 26. ledna 2011.
(2)
Dne 27. ledna 2009 obdržela Komise další informace o napadených směnách od jisté třetí strany. Dne 14. května 2009 byla podána druhá stížnost ve věci těchto směn, přičemž další informace tento stěžovatel předložil dne 2. června 2009 a 8. června 2009. Dne 23. března 2010 předložila informace o těchto směnách Komisi další třetí strana.
(3)
Bulharské orgány předložily Komisi informace o napadených směnách dopisy ze dne 2. září 2008, 28. října 2008, 4. ledna 2010, 23. března 2010, 27. března 2010, 30. srpna 2010 a 14. února 2011. Během jednání, jež mezi útvary Komise a bulharskými orgány proběhla dne 22. února 2010, 12. října 2010 a 3. února 2011, poskytly bulharské orgány o těchto směnách další informace.
(4)
Dopisem ze dne 29. června 2011 sdělila Komise Bulharsku, že se rozhodla zahájit ve věci napadených směn řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy. Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení („rozhodnutí o zahájení řízení“) bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby k opatření podaly připomínky.
(5)
Bulharské orgány podaly své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení dopisem, jenž byl doručen dne 29. září 2011.
(6)
Komise obdržela připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení od následujících zúčastněných stran: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Živka Blagoeva (7), V-N-G Confort OOD (8), Javor Chajtov (9), Simeon Stoev Mirov (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosta Gerov (20), Marieta Babeva (21), Dimitar Terziev (22), Svetoslav Michailov a Elizabet Michailova (23) a od stěžovatele, který požádal, aby jeho totožnost nebyla zveřejněna (24).
(7)
Dopisy ze dne 1. září 2011, 5. října 2011, 25. listopadu 2011, 14. prosince 2011 a 3. dubna 2012 postoupila Komise tyto připomínky bulharským orgánům, které dostaly příležitost reagovat. Připomínky Bulharské republiky k připomínkám zúčastněných stran byly doručeny v dopisech ze dne 4. listopadu 2011, 15. prosince 2011, 12. ledna 2012 a 25. dubna 2012.
(8)
Bulharské orgány poskytly další informace o napadených směnách dopisem ze dne 2. prosince 2011 a během jednání s útvary Komise dne 9. prosince 2011.
(9)
Dopisem ze dne 9. února 2012 požádala Komise prvního stěžovatele o další upřesnění ohledně jistých důkazů, které předložil.
(10)
Dne 3. dubna 2012 postoupila Komise bulharským orgánům další připomínky řady třetích stran (25). Připomínky Bulharské republiky k těmto připomínkám obdržela Komise ve dnech 25. dubna 2012 a 15. května 2012.
(11)
Dne 26. července 2012 požádala Komise bulharské orgány o další informace. Dne 17. srpna 2012 bulharské orgány požádaly o prodloužení lhůty na poskytnutí těchto informací a Komise jejich žádosti dne 31. srpna 2012 vyhověla. Bulharské orgány požadované informace předložily dne 19. září 2012.
(12)
Dne 3. října 2012 požádala Komise o další upřesnění jednu ze třetích stran, které podaly připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení, společnost Elkabel AD, přičemž tato upřesnění byla poskytnuta dne 31. října 2012.
(13)
Dopisy ze dne 14. ledna 2013, 17. května 2013, 22. července 2013 a 22. října 2013 požádala Komise bulharské orgány o další informace, jež jí byly poskytnuty dne 4. a 5. února 2013, 25. června 2013 a 5. července 2013, 16. a 23. srpna 2013 a 19. listopadu 2013 a 20. prosince 2013. Část informací předložených v rámci posledního podání předložily bulharské orgány opětovně e-mailem dne 21. ledna 2014.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1. SMĚNY POZEMKŮ
(14)
V roce 1947 se po vyvlastnění státem veškeré lesní pozemky v Bulharsku staly veřejným majetkem. Tento stav trval do roku 2000, kdy byl zahájen proces navracení lesních pozemků do rukou předchozích soukromých vlastníků.
(15)
Změnou zákona o lesích (26), která nabyla účinnosti dne 22. února 2002, bylo umožněno směňovat nedávno privatizované lesní pozemky za státní veřejné lesní pozemky ze státního lesního fondu. Tato změna zákona o lesích platila do 27. ledna 2009 a vymezovala řád a podmínky, za kterých se tyto směny prováděly.
(16)
Pro účely těchto směn byly ceny lesních pozemků v rukou soukromých vlastníků i veřejných institucí stanoveny na základě zvláštního předpisu, a to nařízení o výpočtu základních cen, cen za pozemky ve vyloučených oblastech a o vzniku uživatelských práv a břemen týkajících se lesů a lesních porostů (dále jen „nařízení o základních cenách“) (27), které vstoupilo v platnost dne 18. listopadu 2003. Bulharské právo uplatněním nařízení o základních cenách odhadcům neumožňovalo se od cen stanovených pro lesní pozemky odchýlit.
(17)
Na základě tohoto nařízení se základní cena lesní parcely určí jako součet základní hodnoty pozemku a hodnoty porostu (rostlinných druhů na tomto pozemku vysazených).
(18)
Hodnota pozemku se určí na základě průměrné hodnoty pozemku podle kategorií pozemků, jež nabízejí stejné podmínky pro pěstování rostlin (podle přílohy 1 nařízení o základních cenách se přitom rozlišuje 150 typů lokalit). Tato hodnota se pak upraví opravným koeficientem, který zohledňuje umístění pozemku ve vztahu k místní a vnitrostátní infrastruktuře. Tento opravný koeficient (Km), který je stanoven v příloze 2 nařízení o základních cenách, se určí pomocí následujícího vzorce:
,
kde:
p
=
koeficient přímé vzdálenosti od komunikace s pevným povrchem (od 0,00 do 0,20)
s
=
koeficient přímé vzdálenosti od městské oblasti (od 0,00 do 0,25)
m
=
koeficient přímé vzdálenosti od moře (od 0,00 do 0,20)
g
=
koeficient vzdálenosti od některého z měst, který se vyjadřuje číslem zohledňujícím vzdálenost od daného města (nejkratší silniční vzdálenost mezi dotčenou parcelou a městem). Města jsou rozdělena do 6 skupin uvedených v tabulce 1:
Tabulka 1
Skupina 1
Sofie (od 0,00 do 0,70)
Skupina 2
Ruse, Plovdiv, Burgas a Varna (od 0,00 do 0,50)
Skupina 3
Blagoevgrad, Veliko Tarnovo, Vratza, Pleven a Stara Zagora (od 0,00 do 0,40)
Skupina 4
ostatní okresní města (od 0,00 do 0,35)
Skupina 5
ostatní velká města (Botevgrad, Gorna Oriachovica, Dimitrovgrad, Dupnica, Kazanlak, Karlovo, Lom, Petrich, Samokov, Svištov a Červen Brjag (od 0,00 do 0,30)
Skupina 6
ostatní městská centra (od 0,00 do 0,10)
(19)
Hodnota pozemku se dále upraví tak, že se přičte navýšení ceny (přírůstek) na jeden hektar, jež se stanoví na základě průměrné ceny pozemku zjištěné v oblasti, ve které se parcela nachází. Tyto přírůstky stanoví příloha 3 nařízení o základních cenách; uvádí se v tabulce 2:
Tabulka 2
Přírůstek
(BGN/hektar)
Sofie, letoviska celostátního významu a přilehlé rekreační oblasti, pozemky, které se nacházejí do 10 kilometrů od moře
5 000
Sídla 1. a 2. kategorie
2 000
Sídla 3. a 4. kategorie
1 000
Sídla 5. a 6. kategorie
500
Sídla 7. a 8. kategorie
0
(20)
Celková hodnota pozemku stanovená tímto mechanismem se označuje jako základní hodnota pozemku.
(21)
Hodnota porostu (rostlinných druhů, které se nacházejí na pozemku) představuje hodnotu porostu stávajícího stáří a předpokládanou hodnotu porostu ve stáří, kdy dochází ke střídání rostlin. Hodnota dřeva z lesních porostů ve stávajícím stáří (stáří v době ocenění) odpovídá zisku z prodeje dotyčných odrůd za průměrné tržní ceny poníženému o náklady na kácení, prvotní zpracování a dopravu do místa dočasného uskladnění. Pokud by výnos z prodeje nepokryl náklady, má se za to, že dřevo nemá žádnou hodnotu.
(22)
Výnos z prodeje se určí na základě kategorizace porostu a objemu kategorií dřeva. Náklady (v BGN na metr krychlový) související s kácením a prvním opracováním dřeva při průměrné úrovni náročnosti v dotčené oblasti kácení se určí podle druhu stromů a kategorie dřeva na pozemku. Náklady na dopravu dřeva se určí podle druhu stromů, kategorie dřeva a průměrné dopravní vzdálenosti od dotčené parcely. Náklady na dopravu se vynásobí každým kilometrem dopravy pomocí koeficientu, který zohlední úroveň náročnosti trasy.
(23)
Průměrné tržní ceny a náklady související s kácením, prvotním opracováním a dopravou dřeva by měl pravidelně určovat a aktualizovat Výkonný lesní úřad (28), a to na základě vážených průměrů vypočtených ze statistických údajů shromážděných za období tří let (váha posledního roku je přitom dvojnásobná).
(24)
Základní cena lesní parcely se tedy získá přičtením hodnoty porostu, kterou stanoví odhadce, k základní hodnotě pozemků.
(25)
Tato základní cena se v případě pozemků, které se nachází v oblastech tzv. „zvláštní ochrany proti urbanizaci“ zavedených v určitých oblastech Bulharska zákonem, upraví tak, aby se zohlednila ochrana krajinotvorné role a rovněž rekreační funkce lesních pozemků. Podle ustanovení přílohy 19 nařízení o základních cenách se základní hodnota lesních majetků, jež se nacházejí v těchto oblastech, vynásobí koeficientem (К), který je tabulce 3 (29) stanoven takto:
Tabulka 3
První pásmo Černého moře
К = 6
Druhé pásmo Černého moře
К = 5
Rekreační oblasti, letoviska a sídla celostátního významu
К = 4
Lesy a pozemky v oblastech, které se rozkládají od hranice státních a obecních komunikací k hranicím území s omezením možnosti výstavby
К = 3
Rekreační oblasti, letoviska a sídla místního významu
К = 4
(26)
Nakonec se základní cena pozemku podle přílohy 20 nařízení o základních cenách vynásobí „koeficientem tržní regulace“. Tento koeficient se vyjadřuje v BGN/m2 a pohybuje se od 10 BGN/m2 u pozemků sousedících s mořem, velkých horských letovisek a Sofie po 1 BGN/m2 u pozemků s nejméně atraktivní polohou.
(27)
Přes výše uvedené skutečnosti musela soukromá osoba, která získala lesní pozemek směnou za vyšší celkovou administrativní cenu, než kterou měl pozemek jí uvolněný, státu za tento cenový rozdíl zaplatit náhradu. Podle bulharských orgánů obecně platí, že stát přistoupil pouze na směny, jejichž prostřednictvím získal pozemek vyšší správní hodnoty. Toto pravidlo se ovšem týká pouze situace, kdy je celková administrativní cena parcely v soukromém vlastnictví vyšší než administrativní cena parcely ve vlastnictví veřejném, za kterou byla tato parcela směněna, a nikoli ceny za metr čtvereční.
(28)
Dne 27. ledna 2009 vstoupil v platnost zákaz směny lesních pozemků. Posuzují se tak napadené směny za období od 1. ledna 2007, tj. dne přistoupení Bulharské republiky k Evropské unii, do 27. ledna 2009, tj. dne, kdy nabylo účinnosti moratorium na směnu pozemků („posuzované období“).
2.2. ZMĚNA URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKU
(29)
Stěžovatelé dále tvrdí, že na směny často navazovala změna určeného účelu užívání pozemků z lesních na stavební pozemky a že tato změna dále prohloubila rozpor mezi tržní cenou veřejných lesních pozemků ve vlastnictví státu, jež byly směněny za parcely v soukromém vlastnictví.
(30)
Bulharské orgány vysvětlily, že postup změny určeného účelu užívání pozemku se neřídí ustanoveními zákona o lesích (jako směna samotná), ale zvláštním souborem právních předpisů, mj. i zákonem o územním plánování (30). Podle těchto právních předpisů může jakýkoli vlastník lesních pozemků požádat o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku na stavební pozemek tak, že pošle žádost výkonnému řediteli Výkonného lesního úřadu, jenž byl součástí ministerstva zemědělství a potravinářství (31). Komise (interních a případně i externích) odborníků poté danou žádost posoudí a předloží své stanovisko výkonnému řediteli, který přijme ve věci žádosti předběžné rozhodnutí. Pokud je toto rozhodnutí kladné a potvrdí důvodnost a právoplatnost žádosti, bude postoupeno všem útvarům příslušným pro změnu určení účelu užívání lesního pozemku (regionální hejtman, starosta obce a ředitel regionálního ředitelství odpovědného za lesy).
(31)
Na základě kladného předběžného rozhodnutí předloží vlastník dotčené obci žádost o zadání, navržení a schválení podrobného územního plánu. U takovéhoto plánu se vyžaduje konzultace všech (místních) zúčastněných stran. Pokud příslušné orgány tento plán schválí a jakmile vstoupí v platnost, vlastník pozemku předloží ministru zemědělství a potravinářství žádost o vynětí dotčeného lesního pozemku z chráněných lesních porostů. V případě, že je žádost přijata, je zapotřebí zaplatit kolkovné stanovené nezávislým odhadcem v souladu s ustanoveními nařízení o základních cenách.
(32)
Jakmile vlastník lesního pozemku uhradí příslušným orgánům kolkovné, je zahájeno řízení o vydání správního rozhodnutí o změně určeného účelu užívání dotčeného pozemku. V závislosti na velikosti pozemku toto rozhodnutí vydává buď ministr zemědělství a potravinářství (pokud se jedná o nemovitost do 10 hektarů), nebo rada ministrů.
(33)
Dne 3. září 2009 bylo na následnou změnu určeného účelu užívání směněných pozemků uvaleno moratorium.
2.3. PRÁVNÍ ZÁKLAD OPATŘENÍ
(34)
Směny, výpočet cen, jež se mají použít při směnách a řízení o změně určeného účelu užívání směněných lesních pozemků se řídí těmito právními předpisy:
-
bulharský zákon o lesích,
-
nařízení o výpočtu základních cen, cen za pozemky ve vyloučených oblastech a o vzniku uživatelských práv a břemen týkajících se lesů a lesních porostů,
-
zákon o státním majetku (32),
-
zákon o závazcích a smlouvách (33),
-
zákon o územním plánování.
2.4. OSOBY, KTERÉ SMĚNY VYUŽILY
(35)
Potenciálně mohou ze směn těžit fyzické osoby, soukromé společnosti a obce, často činné v oblasti výstavby nemovitostí a/nebo činnosti cestovního ruchu, které svůj lesní pozemek směnily za lesní pozemek ve veřejném vlastnictví.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(36)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila Komise pochybnosti o tom, zda směny a/nebo následné změny určeného účelu užívání pozemku neobsahují prvky státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a zda lze takovou podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
3.1. VZÁJEMNÁ SOUVISLOST MEZI SMĚNAMI A ZMĚNOU URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKŮ
(37)
Komise zaprvé vyjádřila pochybnosti o tvrzení stěžovatelů, že v řadě případů na tyto směny navazovala změna určeného účelu užívání (z lesního porostu na stavební pozemky) pozemků, které byly předmětem směny.
(38)
S přihlédnutím ke kvantitativním důkazům, které předložily bulharské orgány, uvedla Komise v rozhodnutí o zahájení řízení, že ze 147 směn provedených během posuzovaného období (2006-2009) jich na 15 navazovala změna určeného účelu užívání (což představovalo 10 % celku). Komise navíc konstatovala, že směny a případné žádosti o změnu určeného účelu užívání upravují odlišné právní předpisy a že jsou pro oba postupy zavedena odlišná správní řízení. Na první pohled se situace jevila tak, že tyto prvky potvrzují tezi bulharských orgánů, že obecně mezi těmito dvěma kroky neexistuje vzájemná souvislost (34).
(39)
Bulharské orgány však uvedly, že vzorce pro stanovení administrativních cen za lesní pozemky a kolkovného účtovaného za změnu určeného účelu užívání pozemku byly stanoveny na takové úrovni, aby se zajistilo, že plná cena za směnu lesního pozemku, navýšená o poplatek za změnu určeného účelu užívání pozemku, bude do značné míry odpovídat tržní ceně obdobného stavebního pozemku. Z toho by mohlo vyplývat, že bulharské orgány vycházely z předpokladu, že mnozí investoři se budou snažit oba kroky spojit do jedné transakce.
(40)
Komise tedy vyjádřila pochybnosti ohledně toho, zda by při stanovení ceny parcel pro účely směny neměla být zohledněna případná změna určeného účelu užívání dotčeného lesního pozemku, tj. zda by se mělo mít za to, že existuje vzájemná souvislost mezi směnou a změnou určeného účelu užívání směněného pozemku.
3.2. MOŽNÁ STÁTNÍ PODPORA PŘI ZMĚNĚ URČENÉHO ÚČELU UŽÍVÁNÍ POZEMKU
(41)
Komise zadruhé vyjádřila pochybnosti o tom, zda změna určeného účelu užívání směněných pozemků nemohla představovat poskytnutí státní podpory vzhledem k tomu, že se tím hodnota směněných pozemků ještě více zvýšila.
(42)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že ze změny určeného účelu užívání pozemku přímo nevyplývá, že by se jednalo o převod státních prostředků. Kolkovné, jež mělo být u těchto transakcí uhrazeno, bylo vypočteno podle příslušných právních předpisů a - nakolik je Komisi známo - ve všech dotčených případech zaplaceno. Přestože podniky dotčené změnou určeného účelu užívání pozemku mohly mít z této změny prospěch, správní rozhodnutí, jimiž byla tato změna provedena, by nepředstavovala státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise k této otázce nezaujala jednoznačný postoj a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k tomu, zda v dané transakci došlo ke státní podpoře.
3.3. MOŽNÁ STÁTNÍ PODPORA PŘI SMĚNĚ LESNÍCH POZEMKŮ
(43)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že ceny lesních pozemků pro účely směn určili odhadci výhradně na základě vzorců stanovených v nařízení o základních cenách. Komise proto vyjádřila pochybnosti ohledně toho, zda administrativní cena stanovená za použití těchto vzorců byla obdobná jako obvyklé ceny při transakcích mezi dvěma soukromými subjekty. Komise proto vyzvala Bulharskou republiku a třetí strany k tomu, aby předložily informace o tržních cenách dosažených v případech čistě soukromého prodeje (nebo čistě soukromé směny) lesních pozemků, k nimž v Bulharsku během posuzovaného období došlo. Komise dále vyzvala Bulharskou republiku a třetí strany, aby předložily informace o rozdílech mezi těmito cenami a administrativními cenami použitými u napadených směn, a tudíž o možné výši státní podpory při těchto transakcích. Komise nadto Bulharskou republiku a třetí strany vyzvala, aby předložily informace o pravidlech uplatňovaných u náhrad vyplácených při směně v případech, kdy mezi cenami dvou parcel, jež byly předmětem směny, existoval rozdíl. V neposlední řadě pak Komise vyzvala Bulharskou republiku, aby jí poskytla další informace, jimiž by doložila své tvrzení, že napadené směny neovlivňují obchod v rámci Unie.
(44)
Komise také v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla své předběžné stanovisko k tomu, jak by měla být vyčíslena výhoda vyplývající z napadených směn v případě, že se zjistí, že tyto směny představovaly státní podporu:
(i)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou první lesní parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této první parcely určenou podle nařízení o základních cenách,
(ii)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou druhé lesní parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této druhé parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Výše státní podpory při směně by se tedy rovnala hodnotě ii) snížené o hodnotu i).
Při výpočtu možného prvku státní podpory při transakci by měla být zohledněna i případná peněžní náhrada rozdílu mezi administrativními cenami dvou parcel, jež byly předmětem směny, zaplacená jednou stranou druhé straně.
3.4. SLUČITELNOST PŘÍPADNÉ STÁTNÍ PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(45)
Pro případ, že by byla zjištěna přítomnost prvku státní podpory - ať už v důsledku změny určeného účelu užívání pozemku, a/nebo v důsledku směny -, vyjádřila Komise v rozhodnutí o zahájení řízení pochybnosti ohledně toho, zda by bylo možno tuto podporu považovat za slučitelnou s vnitřním trhem, konkrétně s čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy a pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 (35) a/nebo čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy a pokyny Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví na období 2007-2013 („pokyny k odvětví lesnictví“) (36).
(46)
Komise proto požádala Bulharskou republiku a zúčastněné strany, aby se ke slučitelnosti napadených opatření s vnitřním trhem vyjádřily.
4. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
4.1. PŘIPOMÍNKY PRVNÍHO STĚŽOVATELE V SOUVISLOSTI S POCHYBNOSTMI VYJÁDŘENÝMI KOMISÍ V ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(47)
První stěžovatel tvrdí, že napadené směny představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem.
(48)
Pokud jde o pochybnosti Komise týkající se první otázky, domnívá se první stěžovatel, že je třeba mít za to, že změna určeného účelu užívání pozemku a směna vzájemně souvisejí. Tvrdí přitom zaprvé, že mnohé z osob, které směny využily, působí v odvětví stavebnictví a cestovního ruchu, a nikoli v oblasti lesnictví. Zadruhé podle prvního stěžovatele nejsou směněné lesní pozemky od roku 2009, kdy vstoupilo v platnost moratorium, prakticky komerčně využívány. Zatřetí údajně v době provádění směn mnohé z osob, které je využily, oznámily a propagovaly své projekty výstavby lyžařských nebo přímořských letovisek na směněných lesních pozemcích a zahájily dokonce s příslušnými místními orgány jednání, aby zajistily, že ke změně v určeném účelu užívání pozemku skutečně dojde. Začtvrté tvrdí první stěžovatel, že za realizaci směny a za vynětí směněných pozemků z lesního fondu mnohdy odpovídal týž státní orgán (Výkonný lesní úřad a příslušný regulační orgán) (37), který takto připravoval půdu pro jejich komerční využití.
(49)
První stěžovatel má tedy za to, že by se měla při vyčíslení celkové částky státní podpory při těchto směnách zohlednit případná reklasifikace určeného účelu užívání pozemku a příslušné navýšení ceny. Podle názoru stěžovatele by se proto při vyčíslení částky podpory měla provést srovnání s parcelami stavebních pozemků s cílem náležitě zohlednit tržní cenu pozemků, jež byly předmětem směny.
(50)
První stěžovatel se také zmiňuje o tom, že z hlediska atraktivity regionů, ve kterých se lesní parcely ve vlastnictví státu nacházely, by bývalo hospodářsky výhodnější, kdyby bulharské orgány nejprve podnikly kroky ke zvýšení hodnoty parcel (tj. změnily jejich určený účel užívání tak, aby na nich mohla proběhnout výstavba) a teprve poté přikročily k jejich pozbytí. Podle prvního stěžovatele v žádném z případů, kdy byla podána žádost o směnu, Výkonný lesní úřad před provedením změny nepřistoupil ke změně určeného účelu užívání těchto pozemků. Podle stěžovatele to jasně naznačuje, že zde existoval záměr zvýhodnit nabyvatele lesních pozemků ve vlastnictví státu. Tuto praxi kritizovala rovněž Světová banka ve zprávě o bulharském odvětví lesnictví z roku 2009, ve které se konstatovalo, že státu tímto konkrétním způsobem vznikají ztráty (38).
(51)
Pokud jde o pochybnosti Komise o druhé otázce, tedy zda v důsledku změny určeného účelu užívání směněných pozemků nedošlo ke státní podpoře, tvrdí první stěžovatel, že nabyvatel pozemků sice po rozhodnutí provést změnu určeného užívání pozemku následně zaplatil kolkovné, a tato částka by tedy měla být při vyčíslování případné podpory obdržené v důsledku směny odečtena, že však toto kolkovné skutečné zvýšení hodnoty parcely v důsledku této změny neodráželo. První stěžovatel dále tvrdí, že by v případech, kdy ke směně došlo před přistoupením Bulharska k Evropské unii, ale změna určeného účelu užívání pozemku proběhla až po přistoupení, měla být protiprávní státní podpora poskytnutá nabyvateli pozemků dána rozdílem mezi tržní hodnotou příslušné parcely v době směny (před přistoupením) a tržní hodnotou parcely po změně určení účelu užívání pozemku (po přistoupení).
(52)
Co se týče pochybností vyjádřených Komisí ohledně třetí otázky, tedy přítomnosti státní podpory v souvislosti se směnami, tvrdí první stěžovatel, že vzorce předepsané nařízením o základních cenách neodrážejí tržní hodnotu pozemků, jež byly předmětem směny. Stěžovatel také zpochybňuje nezávislost odhadců, neboť podle jeho názoru má nabyvatel pozemků možnost zvolit si odhadce, který mu je příznivě nakloněn, což vede k výraznému podhodnocení cen.
(53)
Stěžovatel rovněž předložil další informace o tržních cenách směněných lesních pozemků nebo velice podobných lesních pozemků, jež se podle něj výrazně lišily od administrativních cen parcel. Vzhledem k časovým omezením zkoumal první stěžovatel pouze ceny devíti směněných parcel. K tomuto zkoumání byla použita ocenění pozemků zpracovaná bankami a rovněž informace z bulharského veřejného katastru nemovitostí obsahujícího ceny, za které byly u podobných parcel realizovány realitní transakce. Zjištěné cenové nesrovnalosti se (při uplatnění administrativní ceny) pohybovaly od podhodnocení o 50-65 % až po případy, kdy byly lesní pozemky údajně získány za 1 až 2 % tržní ceny.
(54)
V neposlední řadě pak první stěžovatel tvrdí, že skutečnost, že bylo zahájeno trestní řízení proti bývalému řediteli Výkonného lesního úřadu na základě obvinění z realizace směn, jež poškozovaly stát, naznačuje, že samy bulharské orgány mají za to, že lesní pozemky byly některým soukromým osobám postoupeny za cenu výrazně pod svou tržní hodnotou.
(55)
Pokud jde o otázku, zda směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy, tvrdí první stěžovatel, že, pokud je mu známo, žádná z osob, které směny využily, neprovozovala lesnictví jako svou hlavní obchodní činnost. Téměř všechny tyto osoby údajně naopak charakterizovaly minulé aktivity či budoucí obchodní záměry v oblasti hospodářských činností či investic v jednom z následujících odvětví: spekulace s nemovitostmi, stavebnictví a/nebo cestovní ruch. Podle stěžovatele se cestovní ruch z definice týká celého vnitřního trhu, a narušuje jej tedy i pouhých několik případů selektivní podpory. První stěžovatel dále uvádí, že vzhledem k počtu a rozsahu směn jsou fakticky od vstupu na bulharský trh odrazováni zahraniční konkurenti. Přestože se někteří významní investoři v Evropské unii (např. Lindner, ECE) na stavebních projektech ve městech v Bulharsku (obchodní centra a velké obchodní domy) podíleli, téměř všechny významné investice do přímořských, lyžařských nebo golfových letovisek údajně uskutečnily podniky ovládané bulharskými osobami.
4.2. PŘIPOMÍNKY OSOB, KTERÉ SMĚNY VYUŽILY, A JINÝCH TŘETÍCH STRAN
(56)
Komise přijala připomínky od velkého počtu třetích stran, z nichž většinu představovaly soukromé subjekty, jež se podílely na směnách („osoby, které směny využily“). Komise konstatuje, že řada těchto osob (39) se omezila na vydání stručného prohlášení, že při směnách, na kterých se podílely, ke státní podpoře nedošlo. Jiné osoby, které směny využily, podaly k pochybnostem vyjádřeným Komisí v rozhodnutí o zahájení řízení podrobnější připomínky, které budou předmětem následujících oddílů.
4.2.1. Vzájemná souvislost mezi směnou a změnou určeného účelu užívání pozemku
(57)
Pokud jde o první otázku, u které Komise vyjádřila pochybnosti, tj. vzájemnou souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemku, tvrdí většina osob, které směny využily (40) a které na rozhodnutí o zahájení řízení reagovaly, že žádná takováto souvislost neexistuje. Směna a následná změna určeného účelu užívání směněných pozemků probíhala v rámci dvou odlišných řízení, jež jsou v kompetenci dvou různých na sobě nezávislých státních orgánů. Směny spadají do pravomoci ministra zemědělství a potravinářství nebo Rady ministrů a Výkonného lesního úřadu, a to v závislosti na velikosti parcely, která je předmětem směny, zatímco změna určeného účelu užívání pozemku spadá do pravomoci místních orgánů - starostů obcí nebo městské rady; ministra pro místní rozvoj a veřejné práce; nebo regionálního hejtmana u lokalit, které se nacházejí v jeho regionu - a vyžaduje schválení podrobného nebo obecného plánu územního rozvoje.
(58)
Jedna z osob, které směny využily, (41) dále doplňuje, že nelze automatiky spatřovat vzájemnou souvislost mezi změnou určeného účelu užívání pozemku a zvýšením jeho hodnoty. Rozhodnutí změnit určený účel užívání pozemku vycházelo z posouzení potřebnosti změny, jež má širší rozměr a často má přednost před soukromými zájmy vlastníků, a nevychází proto z obchodních zájmů stran směny. Další z osob, které směny využily, (42) konstatuje, že statistické informace, jež předložily bulharské orgány, potvrzují, že vzájemná souvislost v tomto případě neexistuje. V neposlední řadě považují jiné osoby, které směny využily, (43) otázku, zda v tomto případě existuje vzájemná souvislost, za irelevantní, neboť v jejich konkrétních případech půda, kterou směnou získaly, nebyla vyňata z ochrany lesního fondu pro účely výstavby a nebylo ani zahájeno žádné řízení, které by určený účel užívání pozemku mělo změnit.
(59)
Pokud jde o otázku, zda by se případná změna určeného účelu užívání směněného pozemku měla zohlednit při stanovení ceny tohoto pozemku, tvrdí většina osob, které směny využily, že by tomu tak z různých důvodů být nemělo. Řada z těchto osob (44) má za to, že by u směněného pozemku nebylo důvodné zohledňovat hypotetickou možnost změny jeho určeného účelu užívání, neboť o takovou změnu by se nikdy nemuselo zažádat nebo by mohla být zamítnuta vzhledem k tomu, že by nevyhověla příslušným správním požadavkům. Strategické umístění směněného lesního pozemku, jež údajně zvyšuje jeho hodnotu, je v případě, že se určený účel užívání pozemku nezměnil a nabytou půdu lze užívat pouze pro účel stanovený zákonem, irelevantní. Jedna z osob, které směny využily, (45) proto tvrdí, že by se měl brát zřetel na konkrétní dohodu mezi stranami směny ke dni ocenění. V objektivním a reálném výpočtu tržní hodnoty by měly být v úvahu vzaty také obecné plány územního rozvoje (které povolují, či nepovolují výstavbu) platné k datu ocenění pozemku, jenž byl předmětem směny. Měl by tedy být stanoven soubor jednotných kritérií, který umožní rozlišovat mezi hypotetickou možností a skutečným záměrem stran směny provést následně změnu účelu užívání pozemku.
(60)
Mnohé z osob, které směny využily, nadto konstatují, že za vynětí pozemků z ochrany lesního fondu se účtuje poplatek za změnu určeného účelu užívání, který se rovná ceně za metr čtvereční stavebního pozemku v dotčené oblasti. Tyto osoby proto tvrdí, že z dotčené změny nemají hospodářský prospěch, protože pokud je nabytý pozemek prodán, použit jako zajištění nebo zastavěn, bude jeho hodnota stejná jako v případě pozemku stavebního. Podobný argument použily i společnosti Mirta Engineering a Beta Forest, které poukazují na to, že se změnou určeného účelu užívání pozemku jsou spojeny další náklady, zejména kolkovné a místní daň a rovněž náklady na projektování, které hodnotu nemovitosti dále zvyšují. Pan Michailov a paní Michailova dokonce tvrdí, že v jejich případě byla změna určeného účelu užívání pozemku podmíněna tím, že státu uhradí poplatky stanovené v článku 17 zákona o lesích a v prováděcím nařízení k tomuto zákonu.
(61)
V neposlední řadě považují některé z osoby, které směny využily, (46) tuto otázku za irelevantní, neboť v jejich konkrétních případech půda, kterou směnou získaly, nebyla pro účely výstavby vyňata z ochrany lesního fondu a nebylo ani zahájeno žádné řízení, které by mělo určený účel užívání pozemku změnit. Společnost MIKS ve svém podání uvedla, že v její smlouvě o směně bulharský stát stanovil, že žádná změna určeného účelu užívání pozemku není přípustná.
4.2.2. Státní podpora při směně lesních pozemků
(62)
Pokud jde o pochybnosti, jež Komise vyjádřila ohledně otázky, zda administrativní ceny účtované při směnách odpovídají cenám tržním, předložily osoby, které směny využily, (47) v případě svých vlastních směn několik vzájemně si podobných argumentů, proč by tomu tak být mělo.
(63)
Zaprvé tvrdí jedna z osob, které směny využily, (48) že při stanovení administrativních cen nařízení o základních cenách zohledňuje objektivní kritéria, jako je umístění pozemku, význam dotčených okresů a druh a význam rostlinných odrůd na pozemku, zatímco dvě jiné osoby, které směny využily, (49) uvádějí, že administrativní cena směn vychází z kritérií, jež jsou totožná s těmi, jež se používají při směnách lesních pozemků v soukromém vlastnictví realizovaných soukromými investory, jejichž předmětem jsou pozemky, jež se nacházejí v blízkosti infrastruktury místního či celostátního významu a které jsou, pokud jde o rostlinné druhy, umístění v oblastech podléhajících zvláštní ochraně vůči urbanizaci atd., obdobné jako v případě směn napadených. Podobně jiné osoby, které směny využily, (50) tvrdí, že ocenění vycházející z nařízení o základních cenách vedou k administrativním cenám, které jsou obdobné, nebo v mnohých případech vyšší než tržní ceny za lesní pozemky v Bulharsku, a to v důsledku neexistence tuzemského trhu s tímto typem pozemků a skutečnosti, že za nízké ceny byl realizován jen omezený počet soukromých transakcí. Směny tedy byly provedeny na základě převažujících hospodářských podmínek na trhu.
(64)
Zadruhé řada osob, které směny využily, (51) uvádí, že provedla ocenění parcel, jež byly předmětem směny, přičemž jejich výsledkem byly administrativní ceny, jež jsou obdobné (52), nebo v mnohých případech dokonce vyšší než (53) tržní ceny za lesní pozemek v Bulharsku.
(65)
Zatřetí poukazuje několik osob, které směny využily, (54) na absenci čistě soukromých směn nebo prodejů v oblastech, kde se uskutečnily směny, na nichž se podílely, jako na důvod, proč by se mělo mít za to, že administrativní ceny přibližně odrážejí ceny tržní.
(66)
V neposlední řadě pak několik osob, které směny využily, (55) tvrdí, že vzhledem k tomu, že ministr zemědělství a potravinářství je v rámci výkonu své pravomoci volného uvážení oprávněn realizaci směny odmítnout, pokud stát nemá zájem na pořízení dotčených lesních pozemků v soukromém vlastnictví, a že podmínky směny musí schválit obě strany (veřejný i soukromý subjekt), měly by se směny považovat za obchodní transakce, v jejichž rámci se stát chová jako hospodářský subjekt v tržním hospodářství.
(67)
Pokud jde o částku možné státní podpory při dotčených transakcích (tj. rozdíl mezi administrativní a tržní cenou za lesní pozemek), reagovala většina osob, které směny využily, (56) v tom smyslu, že v případech, kdy půda v soukromém vlastnictví měla vyšší cenu než půda ve vlastnictví veřejném, bulharské orgány náhradu za rozdíl v ceně neposkytly. Jedna z dalších osob, které směny využily, (57) uvedla, že rozdíl v tržních cenách směněných lesů v soukromém a veřejném vlastnictví, které se nacházejí v týchž nebo přilehlých oblastech, vládu zvýhodňuje, neboť administrativní ceny jsou vyšší než tržní ceny svobodně sjednané mezi soukromými vlastníky lesů v dotčených oblastech.
(68)
Pokud jde o další podmínky, na jejichž základě lze konstatovat přítomnost státní podpory, popíraly některé z osob, které směny využily, (58) jejich naplnění. Některé z osob, které směny využily, (59) tak tvrdí, že jsou fyzickými osobami, na které se bulharský zákon o státní podpoře a článek 107 Smlouvy nevztahuje. Pokud jde o státní prostředky, konstatují tyto osoby, které směny využily, že vláda pozemky získala jejich nezákonným vyvlastněním a neposkytla za ně přiměřenou náhradu, a nelze tedy mít za to, že jich stát pozbývá. Co se týče tvrzení o selektivnosti, tvrdí tito příjemci, že zákon o lesích platí erga omnes, a nepředstavuje tedy diskriminaci.
(69)
Další z osob, které směny využily, (60) má rovněž za to, že podmínky článku 107 Smlouvy nebyly, pokud jde o směny, naplněny, ale z poněkud odlišných důvodů. Zaprvé podle této osoby nedocházelo k žádnému převodu státních prostředků, neboť směna představuje „transakci dvojího prodeje“, k níž došlo poté, co nezávislý odhadce nemovitostí provedl ocenění na základě objektivních kritérií pro výpočet ceny, jež stanoví zákon. Nikdo nebyl nijak zvýhodněn a ani protistrany směnou nezískaly výhodnější postavení než jejich konkurenti, neboť o směnu svého soukromého lesního pozemku za pozemek ve veřejném vlastnictví mohl zažádat každý vlastník pozemku. Podobný argument předkládá další z osob, které směny využily, (61) a má přitom za to, že režim směn představuje všeobecné opatření, jehož mohou využít všichni vlastníci lesních pozemků.
(70)
Co se týče hospodářského zvýhodnění, rozporuje většina osob, které směny využily, (62) tvrzení, že by k němu při dotčených transakcích došlo, neboť podle nich administrativní cena za směněnou půdu odpovídala tržní ceně, nebo byla vyšší.
(71)
V neposlední řadě pak na otázku, zda směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy, velká většina osob, které směny využily, (63) odpověděla, že nepůsobí v oblasti výstavby nemovitostí nebo v oblasti cestovního ruchu a/nebo že nepodnikla žádné kroky, aby povolení k činnosti poskytovatele souborných služeb cestovního ruchu získala. Tyto osoby navíc potvrdily, že pozemek, který směnou nabyly, nevyužily k těžbě dřeva a nerealizovaly prodej dřeva v Bulharsku ani v jiných členských státech. Uvádějí tedy, že nelze tvrdit, že byl dán nějaký skutečný či potenciální vliv na obchod v rámci Společenství. Jiná z osob, které směny využily, (64) doplnila, že tyto směny nevedou k posílení tuzemské výroby, a neomezují tak možnosti podniků z jiných členských států v oblasti dovozu výrobků na místní trh.
(72)
Jiné z osoby, které směny využily, (65) uvedly, že vzhledem k tomu, že dotčené směny nezahrnují převod státních prostředků a nepřinášejí jim hospodářské zvýhodnění, nelze mít za to, že by ovlivňovaly rovnováhu trhu a hospodářské podmínky, ve kterých podniky působí; z jejich pohledu v tomto směru platí, že na pořízení hmotných aktiv je zapotřebí počáteční investice. Podniky z jiných členských států tak mohou vstupovat na týž trh a působit na něm za rovných podmínek, a nelze tedy mít za to, že obchod mezi členskými státy byl napadenými směnami ovlivněn.
(73)
V neposlední řadě pak jedna z osob, které směny využily, (66) vysvětlila, že lesní pozemek, který od státu získala, není vhodný pro zalesňování. Dále má za to, že její pozemek má vyšší hodnotu než pozemek, který získala od státu a že při této transakci nedošlo ke státní podpoře. A své vyjádření pak uzavřela konstatováním, že získané pozemky používá pro mobilní včelařství, jako zdroj pro letní snůšku.
4.2.3. Slučitelnost možné státní podpory s vnitřním trhem
(74)
Přestože Komise zúčastněné strany vyzvala, aby předložily veškeré dostupné důkazy, které by jí umožnily přezkoumat slučitelnost napadených směn s vnitřním trhem, žádná z osob, které směny využily, tak neučinila.
5. PŘIPOMÍNKY BULHARSKÉ REPUBLIKY
5.1. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(75)
Bulharské orgány tvrdí, že napadené směny státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nepředstavují.
(76)
Pokud jde o údajnou vzájemnou souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání směněných lesních pozemků, uvedly bulharské orgány, že čl. 15 písm. b) zákona o lesích povoluje možnost zažádat o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku bez ohledu na způsob, jakým byla půda získána, ať již prostřednictvím směny, koupí nebo jinými prostředky. Takováto teoretická možnost by ale neměla být chápána jako nějaká pevně daná dohoda mezi orgány a soukromým subjektem, který se směny účastní, o budoucím postupu v tom smyslu, že dojde k následné změně určeného účelu užívání pozemku.
(77)
Bulharské orgány předložily důkazy o tom, že bylo v souvislosti se 132 směnami, k nimž v období let 2007 až 2009 došlo, podáno 24 žádostí o změnu určeného účelu užívání směněných lesních pozemků, přičemž pouze v 15 případech (tj. v 11,4 % všech směn) bylo vydáno kladné správní rozhodnutí, jímž byla požadovaná změna povolena.
(78)
Bulharské orgány také poukazují na odlišné cíle, jež jsou směnami a změnou určeného účelu užívání pozemku sledovány. Zatímco účelem směn je dosáhnout konsolidace a ochrany bulharských lesů s cílem zajistit jejich udržitelný rozvoj a obnovu ve prospěch společnosti jako celku, smyslem změny určeného účelu užívání pozemku je dosáhnout cílů stanovených v zákoně o územním plánování, který určuje pravidla pro začlenění pozemků do hranic aglomerací, ve kterých je povolena výstavba v souladu s veřejnými potřebami a zájmy týkajícími se udržitelného rozvoje a vytvoření vhodných životních, pracovních a rekreačních podmínek pro občany. Kromě toho je třeba konstatovat, že zatímco směny závisí na rozhodnutích ministra zemědělství a potravinářství, změny určeného účelu užívání pozemku závisí na schválení plánu územního rozvoje, což je věcí jednotlivých příslušných orgánů, tj. ministra pro místní rozvoj a veřejné práce, regionálního hejtmana nebo obecních rad. V neposlední řadě mají bulharské orgány za to, že vzhledem k tomu, že právo zažádat o změnu určeného účelu užívání pozemku ze zákona o lesích přímo nevyplývá, nýbrž vyžaduje splnění podmínek stanovených jinými zákony, nelze hypotetickou možnost změnit určený účel užívání pozemku chápat v tom smyslu, že by tato změna vzájemně souvisela se směnami.
(79)
Pokud jde o otázku, zda by možná změna určeného účelu užívání směněných pozemků měla být při stanovení ceny těchto pozemků brána v potaz, zopakovaly bulharské orgány svůj postoj, že neexistuje přímá souvislost mezi cenou, k níž se ve věci směny dospělo, a následnou změnou účelu užívání směněných pozemků. Bulharské orgány podrobně popsaly postup, jenž měl být při stanovení cen u směn uplatňován (bývalý čl. 20 odst. 5 a bývalý článek 21 nařízení o základních cenách) a poplatky účtované za změnu určeného účelu užívání pozemku. Tyto orgány také konstatují, že soukromí vlastníci mohou o změnu určeného účelu užívání lesního pozemku zažádat bez ohledu na to, jak tento pozemek získali; každý investor tak požíval týchž výhod, a to bez ohledu na to, zda les získal od státu, nebo v rámci transakce za obvyklých podmínek uzavřené se soukromým subjektem; poplatky, jež jsou účtovány za provedení změny určeného účelu užívání pozemku, by se tedy ve vztahu k osobám, které směny využily, měly považovat za neselektivní.
(80)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně toho, zda metodika výpočtu administrativních cen náležitě odráží ceny tržní, konstatují bulharské orgány zaprvé, že administrativní ceny jsou stanoveny podle nařízení o základních cenách a že při koncipování tohoto nařízení jako vzor sloužily postupy pro stanovení cen lesních pozemků v jiných členských státech, zejména v Německu. Ocenění lesů v soukromém i veřejném vlastnictví provedli nezávislí znalci na základě jednotného souboru kritérií.
(81)
Zadruhé předložily bulharské orgány údaje o všech transakcích (67), jejichž předmětem byl prodej a nákup lesů v soukromém vlastnictví v období let 2007-2009 (68). Informace předložené k průměrným cenám nemovitostí v soukromém vlastnictví (tj. „tržním cenám“) obsahují přehled věrohodných tržních dokladů v souladu s požadavkem stanoveným v bodu 34 doplňkových ustanovení nařízení o základních cenách. V případech, kdy informace o transakcích uzavřených pro totožné oblasti k dispozici nejsou, byly předloženy podrobné údaje o transakcích, které se uskutečnily v blízkých oblastech s lesy, které jsou podobné z hlediska umístění a rostlinných druhů. Podle bulharských orgánů lze na základě těchto údajů prokázat, že ve většině případů byla administrativní cena použitá pro napadené transakce obecně vyšší než tržní ceny při transakcích za obvyklých podmínek (69). V tomto ohledu bulharské orgány zpochybňují důkazy, které předložil stěžovatel. Na jedné straně by totiž ceny, které uvádějí stěžovatelé, představovaly ceny, za které byly pozemky nabídnuty k prodeji, a nikoli nutně ceny fakticky dosažené nebo ceny parcel, u kterých již došlo ke změně určeného účelu použití a za něž bylo uhrazeno kolkovné. Na straně druhé tržní cena, již stěžovatel uvedl, není vždy spolehlivá, neboť v mnoha případech představuje výsledek jediné soukromé transakce.
(82)
Zatřetí bulharské orgány zopakovaly, že stát neposkytuje žádnou náhradu za rozdíl mezi vyšší celkovou administrativní hodnotou soukromých lesních pozemků, které získal, a tržní hodnotou směněných pozemků a že se směny prováděly pouze v případech, kdy hodnota získané parcely lesního pozemku v soukromém vlastnictví byla vyšší než hodnota parcely ve vlastnictví státu, za kterou byla směněna, nebo rovna této hodnotě. Soukromý subjekt měl nadto povinnost uhradit režii ve výši 2 % hodnoty dotčeného majetku.
(83)
V neposlední řadě bulharské orgány poukazují na to, že nařízení o základních cenách bylo od svého přijetí třikrát změněno, a to v letech 2004, 2005 a 2007. Změna nařízení v roce 2005 se s ohledem na pokročilou fázi navracení vyvlastněných lesů a lesních pozemků jeví jako obzvláště pozoruhodná; vyplývalo z ní totiž, že lesy v soukromém vlastnictví již na trhu byly k dispozici a byla po nich poptávka. Účelem této změny v zásadě bylo změnit metodiku oceňování pozemků. Koeficienty týkající se oblastí chráněných vůči urbanizaci byly nadto také zvýšeny a bylo zavedeno několik nových kategorií k vymezení navýšení (přírůstků) cen pozemků v závislosti na kategorii sídla.
(84)
Po přistoupení Bulharska k Evropské unii dne 1. ledna 2007 byly navíc koeficienty v nařízení plně aktualizovány, a to včetně koeficientů týkajících se oblastí chráněných před urbanizací a tzv. „tržně regulačních“ koeficientů, které závisejí na kategorii pozemků. Kromě toho došlo i ke změně čl. 20 odst. 5 nařízení o základních cenách, v jejímž rámci se zvýšila cena směněných pozemků ve vlastnictví státu o 50 % hodnoty „tržně regulačního“ koeficientu. Nadto bylo zavedeno navýšení (přírůstek) hodnoty pozemku podle jednotlivých kategorií sídel.
(85)
Podle bulharských orgánů tyto změny nařízení o základních cenách prokazují, že i při absenci vyspělého tuzemského trhu s lesními pozemky se bulharské orgány s ohledem na nadcházející přistoupení Bulharska k Evropské unii snažily o aktualizaci mechanismu oceňování stanoveného v tomto nařízení, tak aby se zajistilo, že bude vycházet z věrohodných tržních údajů. Ke dni přistoupení Bulharska k Evropské unii tedy administrativní ceny vypočtené na základě nařízení o základních cenách nebyly nižší než tržní ceny těchto parcel.
(86)
Pokud jde o pochybnosti Komise ohledně toho, že směny mohly narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, zdůrazňují bulharské orgány zaprvé, že ze soukromých subjektů, které se na napadených směnách podílely, jich podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představuje 81. Zbývajících 51 soukromých subjektů tvoří fyzické osoby, které nepůsobí v oblasti obchodování se zbožím ani se službami. Bulharsko v této souvislosti zdůrazňuje, že ani Státní lesní úřad ani jeho nástupce Výkonný lesní úřad neobdržely od fyzických osob, které v posuzovaném období směny uskutečnily, žádné žádosti o kácení nebo vývoz dřeva
(87)
Zadruhé bulharské orgány tvrdí, že směny nemohou ovlivnit obchod v rámci Unie, neboť firmy, které podporu získaly, nevyvíjejí činnost, která by zahrnovala dovoz nebo vývoz výrobků či služeb. Bulharské orgány doplnily již poskytnuté informace o objemu vytěženého dřeva a dřeva vyvezeného do Evropské unie za posuzované období a předložily dokument, který prokazuje, že žádný ze soukromých subjektů, jež získaly lesní pozemek ve vlastnictví státu v rámci napadených směn, nevytěžil, neprodal na vnitrostátním trhu ani nevyvezl dřevo z Bulharské republiky.
(88)
Zatřetí bulharské orgány tvrdí, že odvětví cestovního ruchu (např. poskytovatelé souborných služeb cestovního ruchu, cestovní kanceláře, vlastníci hotelu a poskytovatelé doplňkových služeb cestovního ruchu) se řídí pravidly, jež stanoví bulharský zákon o cestovním ruchu. Tento zákon vyžaduje správní registraci poskytovatelů služeb ve veřejném rejstříku vedeném ministerstvem hospodářství, energetiky a cestovního ruchu. Povinnost registrace ve zvláštním rejstříku se podle článku 58 tohoto zákona vztahuje také na osoby činné v oblasti řízení hotelů. Z tohoto důvodu lze za podniky působící v odvětví cestovního ruchu považovat pouze společnosti zapsané v příslušných veřejných rejstřících vedených ministerstvem hospodářství, energetiky a cestovního ruchu. Kontrola příslušných rejstříků ukázala, že pouze jedna ze společností, které získaly lesní pozemek ve vlastnictví státu v rámci napadených směn, a sice Kapsi Tours OOD, je zapsána jako poskytovatel souborných služeb cestovního ruchu ve smyslu zákona o cestovním ruchu.
(89)
Začtvrté bulharské orgány vysvětlily, že v Bulharsku společnosti zabývající se výstavbou nemovitostí z hlediska své činnosti rovněž podléhají také povinnosti registrace v ústředním oborovém rejstříku stavebních podniků vedeném Bulharskou stavební komorou, a to v souladu se zvláštním zákonem, totiž zákonem o stavební komoře (70). Bulharské orgány poukazují na to, že pouze tři z podniků, které se státem provedly směnu, jsou zapsány jako stavební podniky a mohly nějakým způsobem vyvíjet stavební činnost podle dotčeného zákona.
(90)
Bulharské orgány tudíž konstatovaly, že většina podniků, které případně mohly mít z napadených směn prospěch, v odvětví stavebnictví a cestovního ruchu nepůsobí. Podle jejich názoru tedy nelze mít za to, že těmito transakcemi byla narušena hospodářská soutěž na příslušných trzích mimo rámec odvětví lesnictví.
5.2. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K PŘIPOMÍNKÁM STĚŽOVATELE
(91)
Bulharské orgány souhlasí se stěžovatelem v tom, že směny lesních pozemků mezi státem a obcemi neobsahují prvek státní podpory. Namítají ovšem, že tvrzení stěžovatele, že většina příjemců aktivně působí v odvětví stavebnictví nebo cestovního ruchu neodpovídá skutečnosti, a to z týchž důvodů, jež byly vysvětleny v předchozím oddílu.
(92)
Bulharské orgány také nesouhlasí se způsobem, jakým stěžovatel určil tržní ceny lesních pozemků na základě porovnání cen lesních pozemků v jednotlivých letech (např. z doby několika let předtím, než došlo ke směně lesů), a rozporují tvrzení stěžovatele, že v určitých případech vlastníci směněných lesních pozemků tuto půdu poskytli jako zajištění k získání úvěrů, neboť takovýto postup by byl v rozporu s ustanoveními bulharského práva a zákona o státním majetku, jež stěžovatel citoval. Údaje, jež stěžovatel předložil, zřejmě obsahují závažné chyby a nejsou v souladu s dostupnými katastry nemovitostí a dokumentací týkající se směn. Údaje, jež předložil stěžovatel, jsou zřejmě také nesprávné, pokud jde o lesní pozemky ve vlastnictví státu, jež byly získány prostřednictvím směn a následně poskytnuty jako zajištění za úvěry. Bulharské orgány v každém případě pro vysvětlení uvádějí, že banky v Bulharsku k zajištění toho, aby byl dluh splacen, vedle nemovitostí vyžadují i jiná likvidní aktiva. Podle bulharských orgánů by tedy bylo nesprávné stanovit cenu na metr čtvereční jako podíl částky poskytnutého úvěru a plochy pozemků, jež slouží jako zajištění za hypotéku. Bulharské orgány také předložily stanovisko První investiční banky k mechanismům poskytování úvěrů a k metodám oceňování lesů a lesních majetků navrhovaných dlužníky jako zajištění.
(93)
Bulharské orgány také nesouhlasí s tvrzením stěžovatele, že obecní orgány neměly v případě pozemků, jejichž určený účel používání byl změněn, jinou možnost než přijmout podrobné plány územního rozvoje. Podle bulharských orgánů vychází případná změna určeného účelu užívání této pozemků z právně vynucovaných podrobných plánů územního rozvoje, které byly veřejně projednány a kterými byly stávající obecné plány územního rozvoje v osídlených oblastech změněny. Tato správní řízení nespadají do rozhodovací pravomoci ministra zemědělství a potravinářství, který jednotlivá správní oznámení týkající se změny územního plánu subjektům, jež o tuto změnu zažádaly, vydává teprve poté, co vstoupí v platnost podrobný plán územního rozvoje.
(94)
Bulharské orgány dále odmítají tvrzení, že mnoho subjektů zapojených do směn mělo v úmyslu provést změnu určeného účelu užívání získané lesní parcely. Podle bulharského zákona o lesích lze takovou změnu provést jen na základě podání žádosti v rámci postupu uvedeného v čl. 14 písm. c) zákona o lesích (jenž byl zrušen). Jakýkoliv jiný záměr vyjádřený prostřednictvím některého z hromadných sdělovacích prostředků nebo jiným způsobem odlišným od příslušného zákonného postupu by představoval irelevantní a svévolný akt.
(95)
Bulharské orgány rovněž nesouhlasí se stanoviskem stěžovatele, že administrativní stanovení cen lesních pozemků nezohledňovalo dynamický vývoj ekonomiky. Bulharské orgány mají za to, že způsob stanovení cen podle nařízení o základních cenách je přiměřený. Rovněž není pravda, že předmětné nařízení nebylo aktualizováno, neboť v roce 2007 byly zavedeny nové koeficienty, a již uskutečněné směny tak hospodářské subjekty v hospodářské soutěži nijak nezvýhodňovaly.
(96)
Bulharské orgány rozporují argument stěžovatele, že by odhadci byli zaujatí. Podle bulharských orgánů jsou tito odhadci soudními znalci, jejichž bezúhonnost nelze zpochybňovat. V případě, že by lesní pozemky ocenili způsobem příznivým pro soukromý subjekt a v rozporu s ustanoveními nařízení o základních cenách, bulharské orgány by takové ocenění pro účely směny nepřijaly.
(97)
V reakci na tvrzení stěžovatele, že oficiální statistické údaje o hodnotě/cenách transakcí, jež poskytují příslušné orgány, nejsou správné, bulharské orgány uvádějí, že daňové úniky vzniklé v důsledku tajení skutečné ceny určité transakce jsou podle bulharského trestního zákoníku trestným činem.
(98)
V neposlední řadě pak bulharské orgány rozporují tvrzení stěžovatele, že by obvinění bývalého vedoucího Výkonného lesního úřadu bylo důkazem přítomnosti státní podpory při směnách. Podle bulharských orgánů jsou řízení vedená proti úředníkům, kteří se na řízeních ve věci směn lesních pozemků ve vlastnictví státu podíleli, z hlediska posouzení přítomnosti podpory v rámci napadených transakcí irelevantní.
5.3. PŘIPOMÍNKY BULHARSKA K PŘIPOMÍNKÁM, KTERÉ PODALY DALŠÍ TŘETÍ STRANY
5.3.1. Připomínky Bulharska podané ke dni 29. září 2011
(99)
Na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané společností All Seas odpověděly bulharské orgány dopisem ze dne 29. září 2011.
(100)
Společnost All Seas směnila celkem 157,4 ha lesních parcel v soukromém vlastnictví na území obcí Teteven a Gaborovo za lesní parcely ve vlastnictví státu o celkové výměře asi 57,9 ha v katastrálním území obce Balčik (71). V této souvislosti také společnost All Seas zaplatila bulharskému státu částku 138 781 BGN za režijní náklady.
(101)
Administrativní cena lesních parcel ve vlastnictví státu byla stanovena na 11,99 BGN za m2. Podle informací, jež mají bulharské orgány k dispozici, činila průměrná tržní cena v posuzovaném období (jakožto cena dohodnutá mezi soukromými subjekty, které lesní parcely v téže nebo blízké oblasti na území téže obce koupily či prodaly za komerčních podmínek) 4,16 BGN za m2. Směna mezi společností All Seas a Bulharskou republikou tedy proběhla oproti příslušné platbě a neměla za následek hospodářské zvýhodnění ve smyslu článku 107 Smlouvy.
(102)
Bulharské orgány dále poznamenávají, že společnost All Seas požádala o změnu určeného účelu užívání lesní parcely v souladu s článkem 14 zákona o lesích a že Rada ministrů Bulharské republiky tuto žádost v souladu s čl. 14d odst. 2 tohoto zákona schválila (72). Podle informací, které mají bulharské orgány k dispozici, toto rozhodnutí nevstoupilo v platnost. Bulharské orgány souhlasí se společností All Seas v tom, že stát nemá přímý vliv na změny určeného účelu užívání předmětných pozemků (pro něž neexistuje žádná mapa využití pozemků), a že tudíž změna vlastníka v důsledku směny nemůže být projevem společného záměru stran této směny provést u předmětných pozemků změnu určeného účelu užívání. Podle bulharských orgánů musí být při posuzování směny určujícím faktorem to, zda si odpovídá hodnota aktiv, jež jsou předmětem směny, uvedená v rozvaze. Právě to bylo pro bulharskou vládu při provádění uvedených transakcí východiskem. Dalším argumentem ve prospěch tvrzení, že při změně určeného účelu užívání pozemku po provedení směny nedochází ke státní pomoci, je, že administrativní poplatky jsou pro všechny žadatele stejné.
(103)
Bulharské orgány dále poznamenávají, že společnost All Seas dřevo z lesních parcel, jež jí připadly v důsledku směny, netěží ani se neúčastní obchodu se dřevem z těchto lesních parcel v rámci Unie. Společnost All Seas neposkytuje služby v oblasti cestovního ruchu ve smyslu zákona o cestovním ruchu a není ani stavební společností ve smyslu zákona o stavební komoře.
5.3.2. Připomínky Bulharska podané ke dni 4. listopadu 2011
(104)
Dopisem ze dne 4. listopadu 2011 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: společnostmi Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD a panem Simeonem Stoevem Mirovem.
(105)
Pokud jde o směny provedené se společnostmi Elkabel, LM Impex a Foros Development, uvedly bulharské orgány, že nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků a že v dotčených případech přijaly od soukromých subjektů doplatky za režijní náklady. Kromě toho uvedené soukromé subjekty zaplatily veškeré místní daně/poplatky. Žádná z uvedených tří společností navíc o změnu určeného účelu užívání nabytých lesních pozemků nepožádala.
(106)
Bulharské orgány dále konstatují, že v některých obcích, na jejichž území se směněné parcely nacházejí, žádné čistě soukromé transakce neproběhly, a nebylo tedy možné stanovit tržní cenu směňovaných parcel nebo to, zda došlo k nějakému hospodářskému zvýhodnění.
(107)
Bulharské orgány dále uvádějí, že ani společnost Elkabel ani společnost LM Impex nejsou vývozci dřeva a nejsou ve smyslu bulharského práva ani zapsány jako stavební společnosti nebo společnosti podnikající v oblasti cestovního ruchu.
(108)
Pokud jde o případ fyzické osoby pana Simeona Stoeva Mirova, který směnil 0,56 ha soukromého lesního pozemku v oblasti Rakitovo, jehož hodnota byla stanovena na 3 436 BGN, za 0,5 ha lesního pozemku ve veřejném vlastnictví v oblasti Burgasu (obec Krajmorie), jehož hodnota byla stanovena na 1 308 BGN, mají bulharské orgány za to, že by se na tuto směnu mělo vztahovat nařízení de minimis.
(109)
Z těchto důvodů bulharské orgány tvrdí, že z jejich hlediska nepředstavují směny s výše uvedenými soukromými subjekty státní podporu.
5.3.3. Připomínky Bulharska podané ke dni 16. prosince 2011
(110)
Dopisem ze dne 16. prosince 2011 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: společnostmi V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vichren EOOD, Liteks Komers AD a Živkou Blagoevovou.
(111)
Pokud jde o směny provedené se společnostmi V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vichren a Liteks Komers, uvedly bulharské orgány, že nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků a že v dotčených případech přijaly od soukromých subjektů doplatky za režijní náklady. Kromě toho uvedené soukromé subjekty zaplatily veškeré místní daně/poplatky. Společnosti V-G-N Confort, Ecobalkani a Liteks Komers navíc nepožádaly o změnu určeného účelu užívání lesních pozemků ve vlastnictví státu, jichž nabyly.
(112)
Bulharské orgány dále uvádějí, že v některých obcích, na jejichž území se směněné parcely nacházejí, nebyly provedeny žádné čistě soukromé transakce, a nelze proto stanovit tržní cenu dotčených parcel ani prokazatelně zjistit, zda došlo k nějakému hospodářskému zvýhodnění výše uvedených soukromých subjektů. V případě společnosti Izgrev 5 byla administrativní cena lesních pozemků ve veřejném vlastnictví, jež byly předmětem směny, mírně vyšší než tržní cena dosažená v podobných soukromých transakcích, a podle bulharských orgánů tedy k žádnému zvýhodnění nedošlo. Týž argument lze uplatnit i v případě transakce provedené se společností Liteks Komers, kde by podle bulharských orgánů administrativní ceny lesních pozemků ve veřejném vlastnictví čtyřikrát převyšovaly ceny tržní.
(113)
Bulharské orgány v neposlední řadě poznamenávají, že žádný z výše uvedených soukromých subjektů není vývozcem dřeva a není ve smyslu bulharského práva ani zapsán jako stavební společnost nebo společnost podnikající v oblasti cestovního ruchu, a proto směny, k nimž s těmito subjekty došlo, nemají vliv na obchod mezi členskými státy.
(114)
Předmětem transakce s fyzickou osobou, paní Živkou Blagoevou, byla směna 1,9036 ha soukromého lesního pozemku na území obce Tetven, jehož hodnota byla stanovena na 16 091 BGN, za 0,3001 ha lesního pozemku ve veřejném vlastnictví v oblasti Predela (obec Razlog), jehož hodnota byla stanovena na 24 216 BGN. Bulharskému státu nebyla poskytnuta náhrada za rozdíl v ceně směněných pozemků, všechny režijní náklady a místní daně/poplatky zaplatila paní Živka Blagoevová a nová majitelka nepožádala o změnu určeného účelu užívání pozemku, jenž byl předmětem směny. Podle bulharských orgánů by se na tuto směnu mělo vztahovat nařízení de minimis.
(115)
Bulharské orgány tedy mají za to, že v rámci směn dohodnutých s výše uvedenými soukromými subjekty nedošlo k žádné státní podpoře.
5.3.4. Připomínky Bulharska podané ke dni 25. dubna 2012
(116)
Dopisem ze dne 25. dubna 2012 odpověděly bulharské orgány na připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podané těmito třetími stranami: Aqua Estate, Beta Forest, Kosta Gerov, Dimitar Ivanov Terziev, Javor Iliev Chajtov, Valentina Angelova Chajtovová, Georgi Aleksandrov Babev, Marieta Tihomirova Damjanova, Elizabet Petkova Michailova, Svetoslav Petkov Michailov, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD, a BOIL OOD.
(117)
Bulharské orgány souhlasí s připomínkami, jež podaly tyto fyzické osoby a společnosti, které byly stranami ve směnách, k nimž v posuzovaném období došlo, a to v tom smyslu, že při těchto směnách ke státní podpoře nedošlo, a že tyto směny naopak představují transakce provedené za podmínek výhodných pro stát, a to za ceny, jež nejsou nižší než tržní ceny obdobných nemovitostí. Bulharské orgány nadto souhlasí se stanoviskem výše uvedených soukromých subjektů, že směny byly provedeny v souladu s platnými bulharskými vnitrostátními právními předpisy: nařízením o základních cenách a zákonem o lesích. V neposlední řadě by se pak některé z těchto transakcí měly považovat za transakce, na které se vztahuje nařízení de minimis.
5.4. ODPOVĚDI BULHARSKA NA ŽÁDOSTI O INFORMACE, JEŽ V PRŮBĚHU FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ ZASLALA KOMISE
(118)
V následných podáních v reakci na žádosti o informace poskytly bulharské orgány údaje o tržních cenách lesních pozemků v soukromém i veřejném vlastnictví u všech směn provedených v posuzovaném období (73).
(119)
Ve svém podání ze dne 19. listopadu 2013 (74) nicméně bulharské orgány naznačily, že poskytnuté údaje nejsou zcela spolehlivé. Konkrétně bulharské orgány předložily pro účely vzorce uvedeného ve 44. bodu odůvodnění reálné tržní ceny 82 parcel (60 ve veřejném vlastnictví a 22 ve vlastnictví soukromém), jež byly předmětem napadených směn. U ostatních parcel se poskytnuté informace o tržní hodnotě opíraly o nejlepší možný odhad, přičemž bulharské orgány naznačily, že uvedené ceny nemusí nutně představovat reálnou tržní hodnotu. Bulharské orgány vysvětlily, že v případě ostatních dotčených parcel ve veřejném vlastnictví byly ceny, které uváděly jako ceny tržní, ve skutečnosti středními cenami z různých druhů směn lesních pozemků. Tyto ceny tedy nutně nepředstavují reálnou tržní hodnotu: neodpovídají totiž průměrným cenám u zcela analogických transakcí.
(120)
Obdobně se podle bulharských orgánů i u ostatních parcel v soukromém vlastnictví, jež dosud nebyly oceněny nezávislým odhadcem, v některých případech ceny uvedené v potvrzení o prodeji, jež bulharské orgány použily jako zástupný ukazatel tržní hodnoty předmětných parcel, blížily nebo rovnaly tzv. daňové hodnotě. Daňová hodnota parcely nevyjadřuje její tržní hodnotu, ale minimální cenu, již je nutné při realitní transakci zaplatit, což znamená, že tržní hodnota dotčené parcely by v zásadě byla vyšší.
(121)
Bulharské orgány navzdory výše uvedeným skutečnostem zdůraznily, že údaje, jež o tržních cenách poskytly, představují nejlepší odhady, které mohou získat, a to vzhledem k tomu, že: i) v Bulharsku neexistují žádná zvláštní pravidla pro stanovení tržních cen lesních parcel na základě ocenění; ii) stanovení tržních cen dotčených parcel aktuálních v době uskutečnění směny nezávislým odhadcem by trvalo velmi dlouho a iii) zpracování tohoto ocenění by bylo velmi nákladné. Nadto se bulharské orgány vyjádřily v tom smyslu, že uvedené mají v každém případě blíže k reálným tržním cenám než k cenám administrativním.
(122)
Bulharské orgány dále na základě vzorku 25 směn poskytly informace o skutečně použitých administrativních cenách a hypotetických administrativních cenách vyplývajících z použití koeficientů uvedených v aktualizaci nařízení o základních cenách z roku 2010. Uvedený vzorek se týkal 25 transakcí uskutečněných převážně v roce 2009 a 2008 (jen 6 transakcí proběhlo v roce 2007). Tyto informace si vyžádala Komise s cílem ověřit, zda je systém administrativních cen - jsou-li náležitě aktualizovány - s to přiměřeně odrážet tržní ceny lesních pozemků a zda ve všech případech povede k určení ceny co možná nejbližší tržní hodnotě, což vyžaduje judikatura.
6. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
6.1. PŘÍTOMNOST PODPORY
(123)
Podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy jsou podpory poskytované v jakékoli formě členským státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(124)
Ke kvalifikaci opatření jako podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 tedy musí být naplněny všechny tyto podmínky: i) opatření musí být možné přisoudit státu a musí být financováno ze státních prostředků; ii) musí přinášet výhodu příjemci; iii) tato výhoda musí být selektivní; iv) opatření musí narušovat hospodářskou soutěž nebo představovat hrozbu takového narušení a musí mít potenciál ovlivnit obchod mezi členskými státy.
(125)
V tomto případě je ovšem nejprve také třeba posoudit, zda osoby, které směny využily a staly se možnými příjemci státní podpory, představují podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Důvodem je to, že podle znění uvedeného ustanovení platí pravidla o státní podpoře jen tehdy, je-li příjemcem podnik.
(126)
Soudní dvůr Evropské unie definuje pro účely čl. 107 odst. 1 Smlouvy pojem „podnik“ jako subjekt zapojený do hospodářské činnosti bez ohledu na jeho právní postavení či na způsob jeho financování (75). Podle Soudního dvora Evropské unie představuje hospodářskou činnost jakákoliv činnost spočívající v nabízení zboží a služeb na trhu (76). Klasifikace určitého subjektu jako podniku se tedy vždy vztahuje ke konkrétní činnosti. Na subjekt, který vykonává hospodářskou i nehospodářskou činnost, je třeba jako na podnik pohlížet, jen co se týče činnosti hospodářské. Podnik nemusí být právnickou osobou; i fyzické osoby lze považovat za podniky využívající státní podporu, pakliže vykonávají hospodářskou činnost.
(127)
Se zřetelem k tomu je třeba konstatovat, že některé osoby, které napadených směn využily, nevykonávaly v posuzovaném období na lesním pozemku, jenž byl předmětem směny, žádnou hospodářskou činnost a nevykonávají ji ani v současnosti. Tyto osoby, které směny využily, tedy nelze považovat za podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a proto se má za to, že v rámci směn, jež tyto osoby s bulharským státem uskutečnily, nedošlo k poskytnutí státní podpory.
(128)
Zbývající část tohoto rozhodnutí se tedy týká jen těch osob, které napadené směny využily a které jsou podniky ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.1. Vzájemná souvislost mezi směnou pozemků a změnou jejich určeného účelu užívání
(129)
První otázka, o níž Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyjádřila pochybnosti, se týkala toho, zda existuje vzájemná souvislost mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemků, jichž osoby, které směny využily, nabyly. Jedná se o důležitou otázku: závěr, že taková souvislost existuje, bude totiž mít vliv na to, jak Komise posoudí otázky, zda směnami došlo k hospodářskému zvýhodnění a jak takovéto zvýhodnění vyčíslit. Vzájemná souvislost by existovala, pokud by strany směny měly ještě před provedením této směny v úmyslu změnit následně po provedení směny určený účel užívání pozemku ve veřejném vlastnictví z lesního pozemku na pozemek stavební. Pokud by tedy administrativní ceny vypočtené pro účely směny podle nařízení o základních cenách byly stanoveny pro směnu dvou lesních pozemkových parcel, mohla by mít následná změna určeného účelu užívání parcely ve veřejném vlastnictví vzhledem k jejímu zamýšlenému budoucímu využití jako stavebního pozemku za následek podhodnocení nabyté parcely, bylo-li již od počátku úmyslem takovouto změnu provést.
(130)
Podle Komise by skutečnost, že na napadené směny vždy - nebo přinejmenším ve velké většině případů - navazovaly (následně schválené) žádosti o změnu určeného účelu užívání lesních pozemků nabytých osobou, která směny využila, na stavební pozemek, objektivně naznačovala, že strany takovýchto směn již od počátku zamýšlely po provedení směny určený účel užívání pozemku ve veřejném vlastnictví změnit.
(131)
Statistické údaje poskytnuté bulharskými orgány v reakci na rozhodnutí o zahájení řízení, které potvrzují údaje zohledněné ve 38. bodu odůvodnění, ukazují, že na 132 směn provedených v posuzovaném období bylo podáno 24 žádostí o změnu určeného účelu užívání předmětného pozemku na stavební pozemek (tyto žádosti byly tedy podány v 18,2 % všech směn), přičemž takováto změna byla schválena v 15 případech (tedy v 11,4 % všech směn). Na základě těchto údajů dochází Komise k závěru, že ve většině případů žádosti o změnu určeného účelu užívání pozemku na směny nenavazovaly.
(132)
Komise konstatuje, že podle bulharských právních předpisů tak jako tak existují pro provádění směn a změn určeného účelu užívání dvě oddělená řízení a pro každý z těchto úkonů je příslušný jiný ze dvou samostatných státních orgánů, jež jsou jeden na druhém nezávislé. Toto představuje další argument pro popření existence vzájemné souvislosti mezi směnami pozemků a změnou jejich určeného účelu užívání v tomto případě.
(133)
Vzhledem k tomu, že nebyla prokázána existence vzájemné souvislosti mezi směnami a změnou určeného účelu užívání pozemků nabytých osobami, které směny využily, prověří Komise přítomnost státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v každém z dotčených úkonů zvlášť.
6.1.2. Přítomnost státní podpory při změnách určeného účelu užívání pozemků
(134)
Určený účel užívání pozemku je kontrolním nástrojem orgánů veřejné moci v oblasti využívání a míry zastavění určité pozemkové parcely. Při schvalování změny určeného účelu užívání pozemkové parcely vykonává orgán veřejné moci regulační činnost a nejedná jako hospodářský subjekt.
(135)
Za podporu ve smyslu článku 107 Smlouvy se považují jen zvýhodnění poskytnutá přímo či nepřímo ze státních prostředků. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (77) z rozlišení mezi „podporou poskytovanou státy“ a podporou poskytnutou „ze státních prostředků“ nevyplývá, že všechna zvýhodnění poskytnutá státem, ať už jsou financována ze státních prostředků, či nikoliv, představují podporu. Účelem tohoto rozlišení je spíše do definice státní podpory zahrnout jak zvýhodnění poskytnutá přímo státem, tak ta, jež poskytují veřejné či soukromé instituce státem pověřené nebo zřízené.
(136)
Schválení změny určeného účelu užívání konkrétní pozemkové parcely z lesního pozemku na pozemek stavební orgánem veřejné moci sice může mít za následek nárůst tržní hodnoty předmětného pozemku, ale nedochází při něm k převodu státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy: výsledkem výkonu takovéto regulační činnosti není převod finančních prostředků v pozitivním smyslu osobě, která tohoto schválení využije, a stát se při tomto výkonu ani nevzdává svých prostředků, neboť v rámci takového výkonu nemá povinnost účtovat úspěšným žadatelům poplatek, jenž by plně odpovídal hospodářské hodnotě, již tito žadatelé schválením získají (78).
(137)
V tomto směru tedy ani rozhodnutí orgánu veřejné moci o změně určeného účelu užívání konkrétní pozemkové parcely nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
6.1.3. Přítomnost podpory při směnách
(138)
Prodej pozemků nebo budov orgány veřejné moci podniku nebo jednotlivci, který vykonává hospodářskou činnost, může podle ustálené judikatury (79) zakládat hospodářské zvýhodnění, a může tedy představovat státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, zejména pokud se neuskuteční za tržní hodnotu, tj. za cenu, kterou by pravděpodobně stanovil soukromý investor v podmínkách běžné hospodářské soutěže. Totéž platí o směně, při níž je hodnota pozemku ve veřejném vlastnictví nabytého od státu vyšší než hodnota pozemku v soukromém vlastnictví, který se státu přenechává.
(139)
Před prověřením toho, zda dané směny přinášejí nějaké hospodářské zvýhodnění, nicméně Komise prověří, zda jsou naplněny ostatní podmínky uvedené ve 124. bodu odůvodnění, na jejichž základě lze konstatovat přítomnost státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(140)
Zaprvé se, pokud jde o otázku, komu lze toto opatření přičíst, konstatuje, že směny spadají do kompetence ministra zemědělství a potravinářství nebo Rady ministrů (v závislosti na velikosti parcely, jež je předmětem směny) a Výkonného lesního úřadu, což jsou všechno státní orgány. Pokud je výsledkem směny převod lesních pozemků ve veřejném vlastnictví, jež mají vyšší hodnotu než přenechané lesní pozemky ve vlastnictví soukromém, představuje tato směna převod státních prostředků, kterým se bulharský stát vzdává určitých výnosů, jichž by býval mohl dosáhnout, pokud by při provádění této transakce postupoval v rámci tržních podmínek.
(141)
Zadruhé jsou směny, pokud z nich těží pouze ti vlastníci pozemků, kteří směnili své lesní pozemky v soukromém vlastnictví za lesní pozemky ve vlastnictví veřejném, selektivní.
(142)
Zatřetí směny narušují hospodářskou soutěž a ovlivňují obchod mezi členskými státy. Jsou-li osoby, které směny využily, podniky, jež nabízejí zboží a služby na některém konkrétním trhu, posílí jakýkoli finanční prospěch, jež jim z uskutečnění směny plyne, jejich postavení oproti ostatním podnikům, s nimž si v rámci Unie v oblasti téhož druhu zboží a služeb konkurují (80). Řada osob, které směny využily, (81) má v bulharském obchodním rejstříku mezi hospodářskými odvětvími, v nichž působí, mimo jiné uvedeny i reality, cestovní ruch, pohostinství či zalesňování. Uvedená odvětví jsou přitom otevřená hospodářské soutěži na úrovni Unie. Prokazují to i údaje z tohoto rejstříku, v nichž se u několika osob, které směny využily, (82) jako hospodářské odvětví, v němž působí, uvádí obchod či (mezinárodní) obchodní činnost. Pokud jde o argument předložený bulharskými orgány, že pro výkon činnosti v odvětví cestovního ruchu nebo stavebnictví je nezbytné, aby byla společnost zapsána ve zvláštních rejstřících, a že tomu tak u většiny společností podílejících se na směnách nebylo, konstatuje Komise, že pojem „podnik“ v čl. 107 odst. 1 Smlouvy je pojmem objektivním, a otázku, zda podniky nabízejí zboží a služby na daném trhu, a tudíž konkurují ostatním podnikům a zapojují se do trhu v rámci Unie, je tedy třeba zodpovědět s ohledem na činnosti, jež tyto podniky skutečně vykonávají, a nikoli podle toho, zda splňují určité vnitrostátní právní formální náležitosti.
(143)
Konečně, pokud jde o přítomnost hospodářského zvýhodnění, týkají se směny vzájemné výměny (nejméně) dvou lesních pozemkových parcel mezi bulharským státem a soukromými subjekty. K zodpovězení otázky, zda soukromé subjekty těžily z hospodářského zvýhodnění plynoucího z provedené směny, je třeba provést odhad tržních hodnot parcel, jež byly předmětem dané směny, a tyto hodnoty vzájemně porovnat. Je-li výsledkem směny převod lesního pozemku ve veřejném vlastnictví, jehož hodnota je vyšší než hodnota lesního pozemku, který státu přenechává soukromý subjekt, pak je tento soukromý subjekt hospodářsky zvýhodněn.
(144)
Pro účely dotčených směn byly, jak se uvádí v 16. bodu odůvodnění, příslušné administrativní ceny vypočteny podle nařízení o základních cenách. Soudní dvůr Evropské unie shledal, že v případech, kdy vnitrostátní právní úprava stanoví správní pravidla výpočtu tržní hodnoty pozemku určeného na prodej orgány veřejné moci, musí použití uvedených pravidel za účelem jejich souladu s článkem 107 Smlouvy vést ve všech případech ke administrativní ceně, která se co nejvíce blíží tržní hodnotě daného pozemku (83). Jelikož tato tržní hodnota je teoretická, bude povoleno rozpětí, v jehož rámci se dosažená cena od teoretické ceny odchyluje (84).
(145)
Bulharské orgány byly požádány o poskytnutí informací o administrativních cenách uplatněných při 132 směnách, jež v posuzovaném období proběhly, jakož i o příslušných tržních cenách pro tytéž transakce. Komise rovněž požádala bulharské orgány, aby vzaly při stanovení tržní hodnoty předmětných lesních parcel v úvahu případné předcházející či následné transakce, jejichž byly tyto parcely předmětem. Ačkoli má Komise za to, že pro účely posouzení možných prvků státní podpory v rámci směn je místo, kde se směňované lesních parcely nacházejí, irelevantní, byly údaje o cenách - byly-li k dispozici - vzaty v úvahu.
(146)
Bulharské orgány upozornily na to, že údaje, jež mohly o tržních cenách poskytnout, nejsou zcela spolehlivé (85). Zároveň ale sdělily, že tyto informace představují nejlepší možné odhady tržních cen (86). Komise tyto údaje považuje za dostatečně spolehlivé odhady skutečné (tj. „reálné“) tržní hodnoty dotčených parcel.
(147)
Z analýzy těchto údajů vyplývá, že důsledkem uplatnění administrativních cen na parcely v soukromém vlastnictví bylo systematické nadhodnocení dotčených lesních pozemků oproti cenám tržním (87), zatímco u lesních pozemků ve veřejném vlastnictví byla situace poněkud složitější, neboť byly zaznamenány jak případy nadhodnocení, tak podhodnocení. Při hledání odpovědi na otázku, zda osoby, které směny využily, získaly na jejich základě nějakou výhodu, by tedy prosté porovnání tržní ceny parcely ve veřejném vlastnictví v době uskutečnění směny s tržní cenou směněné parcely v soukromém vlastnictví dostatečně nezohlednilo systematické nadhodnocení dotčené soukromé parcely. Komise proto sestavila vzorec zohledňující administrativní ceny uplatněné v prvotní transakci, který umožňuje náležitě posoudit zvýhodnění plynoucí z dané směny. Tento vzorec, který byl uveden již v rozhodnutí o zahájení řízení, vyžaduje vypočtení těchto částek:
(i)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách a
ii)
rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Ke zvýhodnění by došlo v případě, že po odečtení hodnoty získané podle bodu i) od hodnoty získané podle bodu ii) vyjde kladný výsledek.
Při určování toho, zda danou směnou dochází ke zvýhodnění, je nicméně třeba vzít v úvahu i případnou peněžní náhradu vyplacenou jednou stranou druhé za účelem dorovnání rozdílu v administrativních cenách dvou parcel, jež jsou předmětem směny.
(148)
Při uplatnění uvedeného vzorce na údaje o reálných tržních hodnotách a administrativních cenách směňovaných lesních pozemků, jež poskytly bulharské orgány, dospěla Komise k závěru, že téměř v 80 % směn provedených v posuzovaném období bylo osobám, které směny využily, v jejich rámci poskytnuto zvýhodnění, což ukazuje tabulka 4.
Tabulka 4
Porovnání administrativních cen uplatněných při směnách a tržních cen uvedených bulharskými orgány
Směny
2007
2008
2009
Celkem
Poskytnutí výhody (počet případů)
18
48
38
104
Procentuální podíl na všech směnách
78 %
77 %
81 %
79 %
Počet uskutečněných směn
23
62
47
132
(149)
Výše uvedené údaje ukazují, že administrativní ceny stanovené pro účely směn podle nařízení o základních cenách dostatečně neodrážely skutečnou tržní hodnotu předmětných lesních parcel.
(150)
Rozdíl mezi administrativními cenami použitými pro účely napadených směn a tržními cenami předmětných parcel vyplývá jednak ze skutečnosti, že výchozí metodika uvedená v nařízení o základních cenách dostatečně nezohledňuje kritéria, jež by z hlediska ocenění směňovaných lesních pozemkových parcel za důležitá považoval účastník trhu, a ani jim nepřiznává náležitou váhu. Zaprvé se předpokládalo, že průměrné hodnoty pozemků uvedených v příloze 1 nařízení o základních cenách podle kategorií pozemků skýtajících totožné podmínky k pěstování rostlin, které se používají jako východisko pro stanovení základní hodnoty pozemku (viz 18. bod odůvodnění) budou stanoveny na základě tržních cen nebo účetních záznamů vedených u lesů ve vlastnictví státu, avšak ve skutečnosti je stanovili znalci na základě malého počtu tržních zdrojů.
(151)
Zadruhé jsou koeficienty a navýšení (přírůstky) cen uplatněné pro účely vyčíslení některých vlastností lesního pozemku při výpočtu jeho základní hodnoty, jež jsou uvedeny v 18. až 26. bodu odůvodnění, spíše výsledkem administrativního zjednodušení, než pokusem o přesné určení hospodářské hodnoty, kterou by hypotetický účastník trhu v podobné situaci takovýmto vlastnostem pozemku přisoudil. Bulharské orgány ve skutečnosti žádné hospodářské údaje odůvodňující hodnotu těchto koeficientů a míru navýšení (přírůstky) cen uvedených v předmětném nařízení nepředložily.
(152)
I kdyby se připustilo, že výsledkem uplatnění metodiky uvedené v nařízení o základních cenách u směňovaných lesních pozemků zpočátku byly tržní ceny, což nebyly, průměrné ceny, nebyly příslušné koeficienty a navýšení (přírůstky) cen během posuzovaného období nikdy aktualizovány tak, aby se zohlednilo následné kolísání tržních cen. V souladu s judikaturou (88) musí v případě výrazného nárůstu cen pozemků administrativní metody pro výpočet cen pozemků prodávaných orgány veřejné moci umožňovat průběžnou aktualizaci těchto cen tak, aby se cena skutečně zaplacená kupujícím co nejvíce blížila tržní hodnotě těchto pozemků. V průběhu fáze předběžného přezkoumávání bulharské orgány vysvětlily, že podle čl. 7 odst. 1 a článku 32 nařízení o základních cenách měly být koeficienty pro výpočet administrativních cen uvedené v tomto nařízení každoročně aktualizovány. Kromě toho podle informací poskytnutých bulharskými orgány rostly tržní ceny lesních pozemků během posuzovaného období velmi výrazně. K aktualizaci, kterou uvedené nařízení předpokládá, nicméně během předmětného období vůbec nedošlo. Bulharské orgány průměrné ceny, příslušné koeficienty a navýšení (přírůstky) cen pro účely stanovení administrativních cen na základě posledního vývoje trhu aktualizovaly až v roce 2010.
(153)
Komise proto dospěla k závěru, že osobám, které směny využily, tyto pozemkové směny v těch případech, kdy použité administrativní ceny dostatečně neodrážely tržní cenu směňovaného pozemku, přinesly hospodářské zvýhodnění.
6.1.4. Podpora de minimis
(154)
Závěrem je třeba poznamenat, že se v případech, kdy byly osoby, které směny využily, zvýhodněny v rozsahu, jenž nepřesahuje limit uvedený v nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 (89), toto zvýhodnění nepovažuje za státní podporu, a na tyto případy se tudíž nevztahuje zákaz daný ustanovením čl. 107 odst. 1 Smlouvy, pokud jsou ovšem splněny všechny ostatní podmínky stanovené uvedeným nařízením.
(155)
Na základě kvantitativních údajů předložených bulharskými orgány se zdá, že v mnoha případech (90) je částka podpory, kterou osoby, které směny využily, obdržely pod úrovní limitu de minimis, který činí 200 000 EUR.
6.1.5. Závěr ohledně přítomnosti podpory
(156)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že směny, které v posuzovaném období provedla Bulharská republika, představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy v těch případech, kdy protistrana příslušné transakce je podnikem ve smyslu uvedeného ustanovení, kdy administrativní ceny použité pro účely dané transakce neodrážely tržní ceny a kdy nebyly naplněny podmínky podpory de minimis stanovené v nařízení (ES) č. 1407/2013.
6.2. ZÁKONNOST OPATŘENÍ
(157)
Bulharská republika uvedené směny před jejich provedením neoznámila, a nesplnila tak svou povinnost ve smyslu čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Uvedené směny tak představují protiprávně poskytnutou státní podporu.
6.3. SLUČITELNOST PODPORY S VNITŘNÍM TRHEM
(158)
Ačkoli byly bulharské orgány požádány o poskytnutí informací o případné slučitelnosti uvedených směn s vnitřním trhem, trvaly na své argumentaci, že předmětné transakce neměly na obchod v rámci Unie žádný vliv, a že tedy státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy nepředstavují.
(159)
V tomto ohledu Komise poznamenává, že důkazní břemeno slučitelnosti podpory s vnitřním trhem, jako výjimky z ustanovení čl. 107 odst. 1 Smlouvy, náleží v zásadě dotyčnému členskému státu, který musí prokázat, že podmínky pro tuto výjimku jsou splněny (91).
(160)
Komise v každém případě konstatuje, že se nezdá, že by existovaly nějaké zřejmé důvody, na jejichž základě by bylo možné považovat předmětné směny za slučitelné s vnitřním trhem, a to ani přímo na základě čl. 107 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy ani na základě pokynů z těchto ustanovení vycházejících.
(161)
Slučitelnost režimu směn tedy nelze odvozovat od pokynů Společenství ke státní podpoře v odvětvích zemědělství a lesnictví („pokyny k odvětví lesnictví“), protože ty se vztahují pouze na živé stromy a na jejich přirozené prostředí v lesích a na ostatní zalesněné půdě, včetně opatření k udržování a zlepšování ekologické a ochranné funkce lesů a opatření na podporu rekreačního využívání a sociální a kulturní dimenze lesů. Navíc náklady hrazené z podpory poskytnuté v souvislosti se směnami neodpovídají definici způsobilých nákladů uvedené v pokynech k odvětví lesnictví (92), neboť soukromým subjektům nebyly uloženy žádné zákonné nebo smluvní závazky využívat pozemky nabyté směnou jako oblasti s ochranou přírody. Všechny soukromé subjekty měly naopak právo požádat o změnu účelu užívání z lesního pozemku na pozemek stavební, což také některé z nich učinily.
(162)
Slučitelnost nelze odvozovat ani od pokynů k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013. Komise v této souvislosti poznamenává, že bulharské orgány směny neprovedly s konkrétním cílem přispět k regionálnímu rozvoji. Nadto nebyly vymezeny způsobilé náklady a nebylo ani stanoveno, jakým způsobem se bude kontrolovat pobídkový účinek předmětné podpory a jak bude zajištěno dodržování příslušných limitů regionální podpory.
(163)
V neposlední řadě pak bulharské orgány v diskusích předcházejících přijetí rozhodnutí o zahájení řízení prohlašovaly, že dotčené směny sledovaly cíl veřejné politiky spočívající v konsolidaci vlastnictví lesních pozemků. I kdyby bylo možné považovat konsolidaci lesních pozemků za cíl společného zájmu, což ovšem nelze, neprokázaly bulharské orgány, že poskytnutá podpora byla k dosažení uvedeného cíle nezbytná a ani že zvolené prostředky byly ty nejvhodnější.
(164)
Bulharské orgány rovněž neprokázaly, že zvolené prostředky zajistily, aby se poskytnutá podpora omezila na minimum nezbytné k přesvědčení soukromých subjektů k tomu, aby směnu uskutečnily. Je to mimo jiné patrné ze silného kolísání administrativních cen, k nimž se uplatněním předepsané metodiky dospělo. Při porovnání s tržními cenami, jež bulharské orgány poskytly, se nezdá, že by tyto administrativní ceny byly systematicky o určitý obdobný procentuální podíl vyšší či nižší než tržní ceny. Na příkladu transakcí uskutečněných v roce 2007 lze sledovat rozdíly mezi tržními a administrativními cenami parcel v soukromém vlastnictví v rozmezí od -503,97 % do +89,91 % (93).
(165)
Bulharské orgány konečně ani neprokázaly, že předmětné směny nenarušily hospodářskou soutěž v míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Směny proto nelze přímo považovat za slučitelné s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy.
(166)
Komise proto dospěla k závěru, že podporu poskytnutou v souvislosti se směnami nelze považovat za slučitelnou s vnitřním trhem.
7. NAVRÁCENÍ PODPORY
(167)
Podle čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 659/1999 by měla být státní podpora příjemcem navrácena, pokud byla předmětná protiprávně poskytnutá státní podpora shledána neslučitelnou s vnitřním trhem a není-li to v rozporu s obecnými zásadami práva Společenství. V čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení se stanoví, že podpora, která má být navrácena, zahrnuje úroky splatné od data, kdy byla protiprávní podpora k dispozici příjemci, do data jejího faktického navrácení. V čl. 14 odst. 3 se dále stanoví, že navrácení se provede bezodkladně a v souladu s postupy vnitrostátního práva dotyčného členského státu za předpokladu, že umožňují okamžitý a účinný výkon rozhodnutí Komise.
(168)
Ke splnění účelu navrácení podpory dojde v okamžiku, kdy podniky, jež z předmětné protiprávní podpory těžily, tuto podporu spolu s příslušnými úroky z prodlení navrátí. Navrácením příjemce pozbude zvýhodnění, ze kterého měl na trhu oproti svým konkurentům prospěch, a obnoví se stav, který poskytnutí podpory předcházel (94). Členský stát si sice může zvolit prostředky, kterými svou povinnost dosáhnout navrácení nelegální podpory splní, ale zvolená opatření nesmí mít nepříznivý vliv na působnost a účinnost práva Unie. Členský stát může povinnost dosáhnout navrácení podpory splnit, pouze pokud jsou prostředky zvolené k navrácení podpory vhodné k opětovnému nastolení běžných podmínek hospodářské soutěže, které byly poskytnutím nezákonné podpory narušeny, a pokud jsou v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie (95).
(169)
Vzhledem k tomu, že bylo shledáno, že Bulharská republika protiprávně uplatňovala státní podporu prostřednictvím směn, měla by se jí stanovit povinnost zajistit, aby osoby, které tyto směny využily, tuto podporu navrátily.
7.1. URČENÍ PŘÍJEMCŮ, KTEŘÍ MUSÍ PODPORU NAVRÁTIT
(170)
Protiprávní a neslučitelnou podporu musí navrátit podniky, které z ní skutečně měly prospěch (96). Nicméně v případech, kdy všechny podniky, které protiprávní a neslučitelnou podporu obdržely, není schopna určit v rozhodnutí samotném Komise, bude tak muset na počátku procesu jeho provádění učinit dotčený členský stát, který musí přihlédnout k individuální situaci jednotlivých dotčených podniků (97).
(171)
V tomto případě jsou potenciálními příjemci neslučitelné státní podpory ty fyzické a právnické osoby, které se podílely na 132 směnách s bulharskými orgány, k nimž v posuzovaném období došlo. Z této skupiny subjektů by měly bulharské orgány vyjmout ty fyzické a právnické osoby, jež nejsou „podniky“ ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a ty, jež na při směnách, jichž se zúčastnily, získaly podporu v celkové výši nepřesahující limit stanovený v nařízení de minimis, pokud ovšem dotčené transakce splňují i ostatní podmínky stanovené uvedeným nařízením. Zbývající fyzické a právnické osoby, jež se směn účastnily, by se měly považovat za příjemce protiprávně poskytnuté státní podpory, a bulharským orgánům se ukládá povinnost zajistit, aby tyto subjekty zvýhodnění, jehož se jim na základě předmětných směn dostalo, navrátily.
7.2. VYČÍSLENÍ PODPORY
(172)
Komise není z právního hlediska povinna vyčíslit přesnou částku, jež má být navrácena, zejména pokud k tomu, aby tak učinila, nemá k dispozici dostatečné údaje. Postačí, pokud rozhodnutí Komise obsahuje informace, jež dotčenému členskému státu bez přílišných obtíží umožní stanovit částku, jež má být navrácena (98).
(173)
Jak bylo vysvětleno ve 147. bodu odůvodnění, má Komise za to, že členské státy by při stanovení výše neslučitelné podpory, již musí každý z příjemců navrátit, měly vyjít z této metodiky:
(i)
stanovit rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely v soukromém vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách;
(ii)
stanovit rozdíl mezi skutečnou tržní cenou lesní pozemkové parcely ve veřejném vlastnictví a administrativní cenou této parcely určenou podle nařízení o základních cenách.
Prvotní výše státní podpory získané na základě směny je rovna hodnotě ii) snížené o hodnotu i).
V případech, kdy byla směněna pozemková parcela ve veřejném vlastnictví s vyšší administrativní hodnotou za pozemkovou parcelu v soukromém vlastnictví s nižší administrativní hodnotou, by měla být tato prvotní částka upravena. Podle bulharských orgánů musela v takovémto případě osoba, která směny využila, zaplatit státu náhradu za rozdíl v hodnotě dotčených pozemků. Původní výše podpory by tedy měla být ponížena o částku náhrady zaplacenou příjemcem bulharským orgánům. Bulharské orgány by pak měly dosáhnout toho, aby příslušní příjemci výslednou částku navrátili, tak aby se vyrovnalo zvýhodnění, které tito příjemci v důsledku provedení směny získali.
(174)
Při stanovení tržních cen dotčených parcel by měla být plně zohledněna hospodářská hodnota předmětného pozemku v okamžiku provedení směny. Z informací uvedených v podání bulharských orgánů ze dne 29. srpna 2008 se zdá, že v některých případech byly na státních lesních parcelách budovy a infrastruktura postaveny ještě dříve, než došlo k uskutečnění směny, a to i přesto, že daná parcela předtím nebyla překlasifikována na stavební pozemek. Komise zastává názor, že v takových případech by se měla do tržní hodnoty parcely plně promítnout i hodnota těchto budov a/nebo infrastruktury.
(175)
Komise poznamenává, že bulharské orgány již údaji o administrativních cenách použitých při směnách, jakož i o tržních cenách všech předmětných parcel v době uskutečnění směny disponují (99), a nemělo by pro ně tedy být příliš obtížné stanovit na základě metodiky popsané ve 173. bodu odůvodnění (100) částky, jež musí být navráceny.
(176)
V případech, kdy mohou mít bulharské orgány oprávněné obavy, že uvedenou metodiku nelze uplatnit nebo že vede k výsledným částkám, jež zjevně dostatečně neodrážejí výši státní podpory, již příjemce obdržel, nicméně mohou rozhodnout, že nechají provést odhad tržních cen směňovaných pozemků nezávislým znalcem, který má k oceňování kvalifikaci a který se vybere na základě otevřeného veřejného nabídkového řízení. Při stanovení postupu výběru takového znalce by se měly dodržovat zásady transparentnosti a rovného zacházení, a to i v případech, kdy výše smluvního plnění nepřekračuje prahové hodnoty stanovené směrnicemi Unie týkajícími se zadávání veřejných zakázek. Nabídkové řízení by zejména mělo: i) být dostatečně inzerované; ii) opírat se o objektivní, předem oznámená kritéria výběru; iii) obsahovat informace o tom, že po provedení předběžného výběru bude konečné rozhodnutí přijato za účasti zástupců útvarů Komise. V těchto výjimečných případech musí bulharské orgány: i) uvést dotčenou parcelu (dotčené parcely); ii) uvést odůvodnění, proč je třeba v tom kterém konkrétním případě využít odhadu nezávislého znalce; iii) navrhnout Komisi nezávislého znalce (vybraného ve veřejném nabídkovém řízení), jehož pověření odsouhlasí Komise i Bulharská republika.
(177)
Vzhledem k tomu, že účelem navrácení podpory je obnova stavu před uskutečněním směny, má Komise v neposlední řadě za to, že by s ohledem na výjimečnou povahu dohod o směně ve vztahu k lesním pozemkům, které nebyly do rozhodné doby komerčně využívány, Bulharská republika splnila svou povinnost dosáhnout navrácení protiprávně poskytnuté podpory tím, že sporné směny zruší a u dotčených parcel provede zpětnou směnu. Takový postup by nicméně k navrácení podpory v náležité míře vedl jen v případech, kdy ode dne uskutečnění směny nedošlo k významným změnám dotčených lesních pozemků ve veřejném i soukromém vlastnictví. V takovýchto případech je třeba o dotčených parcelách informovat Komisi do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice; předmětné směny by měly být zrušeny a doklad o provedení tohoto úkonu by měl být předložen do čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
(178)
Ve všech případech, kdy se vyžaduje navrácení podpory, se toto navrácení musí vztahovat k okamžiku, kdy příjemcům předmětné zvýhodnění vzniklo, tj. ke dni právního aktu, kterým se příjemcům uděluje právo směnit své lesní pozemky v soukromém vlastnictví za lesní pozemky ve vlastnictví veřejném.
(179)
Do částek, jež mají být navráceny, by měly být započteny úroky za dobu počínaje dnem, k němuž byly příjemcům tyto částky dány k dispozici, až do doby jejich faktického navrácení. Výše úroku by se měla vypočítávat jako složený úrok podle kapitoly V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (101) a podle nařízení Komise (ES) č. 271/2008 (102), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
(180)
Harmonogram navrácení státní podpory jednotlivými příjemci by měl co možná nejvíce souhlasit s harmonogramem uvedeným v oznámení o navrácení podpory (103). V žádném případě by ale nemělo dojít k překročení lhůt uvedených v tabulce 5.
Tabulka 5
Harmonogram navrácení podpory
Lhůta
Úkon
1.
do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika musí Komisi informovat o opatřeních plánovaných nebo přijatých k provedení tohoto rozhodnutí, a to zejména:
i)
předložit Komisi seznam všech směn, kterých se týká navrácení podpory, a uvést tyto informace:
-
administrativní a tržní ceny lesních parcel v soukromém a veřejném vlastnictví, jež jsou předmětem směny (na základě informací uvedených Bulharskou republikou v podání 2014/032997), informace o doplatcích náhrad v každé z transakcí a o výsledné výši státní podpory, jež musí být navrácena,
-
název zapojeného soukromého subjektu u každé z transakcí a uvedení důvodů, na základě kterých tato osoba, která směny využila, je, či není považována za podnik;
ii)
určit případy, v nichž navrácení podpory proběhne na základě znaleckého odhadu tržních cen lesních parcel v okamžiku uskutečnění směny (176. bod odůvodnění);
iii)
určit případy, kdy k navrácení podpory dojde prostřednictvím zrušení směny (177. bod odůvodnění).
2.
do čtyř měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
V případě parcel uvedených v bodu 1 podbodu ii) výše by měla Bulharská republika pověřit nezávislého znalce, který by zpracoval ocenění dotčených parcel. Tento znalec by měl být vybrán na základě otevřeného veřejného nabídkového řízení a pověřen se souhlasem Komise na základě předchozího návrhu Bulharské republiky.
3.
do sedmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika by měla předložit Komisi zprávu o ocenění parcel uvedených v bodu 1 podbodu ii) výše vypracovanou nezávislým znalcem.
4.
do osmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika by měla zaslat příkazy k navrácení všem dotčeným příjemcům, a to s přesným uvedením částek, jež mají být navráceny.
5.
do dvanácti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí Bulharské republice:
Bulharská republika musí realizovat navrácení podpory u všech dotčených směn.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora podnikům v souvislosti se směnami lesních pozemků ve veřejném vlastnictví za lesní pozemky v soukromém vlastnictví, protiprávně poskytnutá Bulharskou republikou v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy v období od 1. ledna 2007 do 27. ledna 2009, je neslučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci směn uvedených v článku 1 nepředstavuje podporu, pokud v době, kdy je poskytnuta, splňuje podmínky stanovené nařízením přijatým podle článku 2 nařízení (ES) č. 994/98, které je použitelné v době, kdy je podpora poskytnuta.
Článek 3
Jednotlivá podpora poskytnutá v rámci směn uvedených v článku 1, která v době, kdy je poskytnuta, splňuje podmínky stanovené nařízením přijatým podle článku 1 nařízení (ES) č. 994/98 nebo v rámci jakéhokoliv jiného schváleného režimu podpor, je slučitelná s vnitřním trhem až do maximální výše podpory použitelné pro tento druh podpor.
Článek 4
1. Bulharská republika zajistí navrácení neslučitelné podpory poskytnuté v rámci směn uvedených v článku 1 od příjemců.
2. Odchylně od odstavce 1 lze v případech, kdy ode dne uskutečnění směny nedošlo k významným změnám lesních pozemků ve veřejném i v soukromém vlastnictví, kterých se transakce dotýkala, zajistit navrácení neslučitelné podpory od příjemců zrušením předmětných směn.
3. Do částek, jež mají být navráceny, se započítají úroky za dobu počínaje dnem, k němuž byly příslušné prostředky dány k dispozici příjemcům, až do doby jejich faktického navrácení.
4. Výše úroku se vypočte jako složený úrok podle kapitoly V nařízení (ES) č. 794/2004 a podle nařízení (ES) č. 271/2008.
5. Bulharská republika zruší veškeré doposud neuhrazené platby podpory v rámci režimu uvedeného v článku 1 s účinkem ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Navrácení podpory poskytnuté v rámci režimu uvedeného v článku 1 se zajistí neprodleně a účinně.
2. Bulharská republika zajistí úplné provedení tohoto rozhodnutí ve lhůtě dvanácti měsíců ode dne oznámení.
Článek 6
1. Do čtyř měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika Komisi tyto informace:
a)
seznam všech směn obsahující tyto informace:
-
administrativní a tržní ceny lesních parcel v soukromém a veřejném vlastnictví, které jsou předmětem směny, informace o doplatcích v jednotlivých transakcích a výslednou výši státní podpory,
-
název zúčastněného soukromého subjektu, tj. osoby, která směny využila, u každé z transakcí a důvody, na základě kterých tento subjekt je, či není považován za podnik;
b)
určení případů, v nichž se uplatní navrácení podpory na základě tržních cen v okamžiku uskutečnění směn, jež jsou uvedeny v podání Bulharské republiky 2014/032997;
c)
určení případů, kdy k navrácení podpory dojde prostřednictvím zrušení směny;
d)
určení případů, kdy k navrácení podpory dojde na základě částek stanovených nezávislým znalcem-odhadcem, a doklady o pověření tohoto nezávislého znalce, který se vybere ve veřejném nabídkovém řízení a jehož odsouhlasí Komise.
2. Do osmi měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika Komisi tyto informace:
a)
seznam příjemců, kteří obdrželi podporu v rámci směn uvedených v článku 1, a celkovou výši podpory, kterou každý z těchto příjemců v důsledku předmětných transakcí obdržel;
b)
celkovou částku (jistinu a úrok při navrácení), jejíhož navrácení se má od každého jednotlivého příjemce dosáhnout;
c)
podrobný popis opatření již přijatých či plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím;
d)
doklady prokazující, že příjemcům bylo přikázáno podporu navrátit.
3. Do dvanácti měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí předloží Bulharská republika doklady prokazující, že dotčení příjemci navrátili podporu v plné výši.
4. Bulharská republika bude prostřednictvím zpráv předkládaných jednou za dva měsíce informovat Komisi o průběhu vnitrostátních opatření k provedení tohoto rozhodnutí až do doby, než bude navrácení podpory poskytnuté v rámci směn uvedených v článku 1 dokončeno. Na žádost Komise poskytne Bulharská republika neprodleně informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích z podpor, které již byly příjemci navráceny.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Bulharské republice.
V Bruselu dne 5. září 2014.
KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/456
2014 m. rugsėjo 5 d.
dėl valstybės pagalbos Nr. SA.26212 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/A/08) ir SA.26217 (11/C) (ex 11/NN - ex CP 176/B/08), kurią suteikė Bulgarijos Respublika vykdydama miško žemės mainus
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 6207)
(Tekstas autentiškas tik bulgarų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į 2011 m. birželio 29 d. Komisijos sprendimą C(2011) 4444 (1),
paprašiusi suinteresuotųjų šalių pagal pirmiau nurodytą (-as) nuostatą (-as) pateikti savo pastabas ir atsižvelgusi į jų pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2008 m. liepos 17 d. Komisija iš skundo pateikėjo, pageidavusio, kad jo tapatybė būtų neatskleista (toliau - pirmasis skundo pateikėjas), gavo raštą, kuriame teigiama, kad Bulgarijos Respublika suteikė pagalbą vykdydama privačios miško žemės nuosavybės mainus į valstybinės miško žemės nuosavybę, po kurių dažnai būdavo keičiama ir išmainytos žemės naudojimo paskirtis, t. y. iš miško žemės ji tapdavo žeme, kurioje leidžiamos statybos. Pirmasis skundo pateikėjas papildomą informaciją pateikė 2008 m. rugpjūčio 28 d., 2008 m. rugsėjo 3 d., 2008 m. spalio 1 d., 2008 m. gruodžio 5 d., 2010 m. vasario 18 d., 2010 m. spalio 12 d. ir 2011 m. sausio 26 d. raštuose.
(2)
2009 m. sausio 27 d. Komisija iš trečiosios šalies gavo papildomos informacijos apie ginčijamus mainų sandorius. 2009 m. gegužės 14 d. pateiktas antras skundas dėl tų mainų, o 2009 m. birželio 2 ir 8 d. skundo pateikėjas pateikė papildomą informaciją. 2010 m. kovo 23 d. Komisijai informacijos apie tuos mainų sandorius pateikė dar viena trečioji šalis.
(3)
Bulgarijos valdžios institucijos Komisijai informaciją apie ginčijamus mainų sandorius pateikė 2008 m. rugsėjo 2 d., 2008 m. spalio 28 d., 2010 m. sausio 4 d., 2010 m. kovo 23 d., 2010 m. kovo 27 d., 2010 m. rugpjūčio 30 d., 2011 m. vasario 14 d. raštuose. 2010 m. vasario 22 d., 2010 m. spalio 12 d. ir 2011 m. vasario 3 d. Komisijos tarnybų ir Bulgarijos valdžios institucijų susitikimuose pastarosios pateikė papildomą informaciją apie šiuos mainų sandorius.
(4)
2011 m. birželio 29 d. raštu Komisija Bulgarijos Respubliką informavo, kad nusprendė dėl ginčijamų mainų sandorių pradėti Sutarties 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą. Komisijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą (toliau - sprendimas pradėti tyrimo procedūrą) buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas dėl priemonės.
(5)
2011 m. rugsėjo 29 d. gautame rašte Bulgarijos valdžios institucijos pateikė pastabų dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą.
(6)
Komisija pastabų dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą gavo iš šių suinteresuotųjų šalių: Ecobalkani-Bulgaria EOOD (3), Vihren OOD (4), Aqua Estate OOD (5), Elkabel AD (6), Jivkos Blagoevos (7), V-N-G Confort OOD (8), Yavoro Haytovo (9), Simeono Stoevo Mirovo (10), LM Impex EOOD (11), All Seas Property 2 OOD (12), Litex Commerce AD (13), Foros Development EAD (14), Izgrev 5 EOOD (15), BOIL OOD (16), BG Land Co OOD (17), Mirta Engineering EOOD (18), Beta Forest EOOD (19), Kosto Gerovo (20), Marietos Babevos (21), Dimitaro Terzievo (22), Svetoslavo Mihailovo ir Elizabetos Mihailovos (23), taip pat iš skundo pateikėjo, kuris pageidavo, kad jo tapatybė būtų neatskleista (24).
(7)
2011 m. rugsėjo 1 d., 2011 m. spalio 5 d., 2011 m. lapkričio 25 d., 2011 m. gruodžio 14 d. ir 2012 m. balandžio 3 d. raštais Komisija šias pastabas nusiuntė Bulgarijos valdžios institucijoms ir suteikė joms galimybę atsakyti. Bulgarijos Respublikos pastabos dėl suinteresuotųjų šalių pastabų gautos atitinkamai 2011 m. lapkričio 4 d., gruodžio 15 d., 2012 m. sausio 12 d. ir balandžio 25 d. raštais.
(8)
Bulgarijos valdžios institucijos papildomą informaciją apie ginčijamus mainų sandorius pateikė 2011 d. gruodžio 2 d. raštu ir 2011 m. gruodžio 9 d. vykusiame susitikime su Komisijos tarnybomis.
(9)
2012 m. vasario 9 d. raštu Komisija pirmojo skundo pateikėjo paprašė išsamiau paaiškinti tam tikrus jo pateiktus įrodymus.
(10)
2012 m. balandžio 3 d. Komisija papildomas kelių trečiųjų šalių (25) pastabas nusiuntė Bulgarijos valdžios institucijoms. Komisija Bulgarijos Respublikos atsakymą dėl tų pastabų gavo 2012 m. balandžio 25 d. ir gegužės 15 d.
(11)
2012 m. liepos 26 d. Komisija Bulgarijos valdžios institucijų paprašė pateikti papildomos informacijos. 2012 m. rugpjūčio 17 d. Bulgarijos valdžios institucijos paprašė pratęsti galutinį tos informacijos pateikimo terminą, kurį Komisija buvo nustačiusi iki 2012 m. rugpjūčio 31 d.2012 m. rugsėjo 19 d. Bulgarijos valdžios institucijos pateikė prašytą informaciją.
(12)
2012 m. spalio 3 d. Komisija vienos iš pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą pateikusių trečiųjų šalių - Elkabel AD - paprašė pastabas išsamiau paaiškinti, išsamesnis paaiškinimas buvo pateiktas 2012 m. spalio 31 d.
(13)
2013 m. sausio 14 d., gegužės 17 d., liepos 22 d. ir spalio 22 d. raštais Komisija Bulgarijos valdžios institucijų paprašė papildomos informacijos, ta informacija buvo pateikta atitinkamai 2013 m. vasario 4 ir 5 d., birželio 25 d., liepos 5 d., rugpjūčio 16 ir 23 d., lapkričio 19 d. ir gruodžio 20 d. Dalį informacijos, pateiktos informaciją teikiant paskutinį kartą, Bulgarijos valdžios institucijos dar kartą pateikė 2014 m. sausio 21 d. e. laišku.
2. PRIEMONĖS APIBŪDINIMAS
2.1. ŽEMĖS MAINŲ SANDORIAI
(14)
1947 m. Bulgarijoje visa miško žemė buvo valstybės eksproprijuota ir tapo valstybės nuosavybe. Tokia padėtis buvo iki 2000 m., kai buvo pradėta miško žemę grąžinti buvusiems privatiems savininkams.
(15)
Miškų įstatymo (26) pakeitimu, įsigaliojusiu 2002 m. vasario 22 d., suteikta galimybė neseniai privatizuotą miško žemę išmainyti į valstybinę miško žemę, įtrauktą į valstybės miškų fondą. Šiuo iki 2009 m. sausio 27 d. galiojusiu Miškų įstatymo pakeitimu buvo nustatyta tokių mainų sandorių vykdymo tvarka ir sąlygos.
(16)
Mainų tikslais privačios ir valstybinės miško žemės kainos buvo nustatytos remiantis specialiu potvarkiu - 2003 m. lapkričio 18 d. įsigaliojusiu Potvarkiu dėl bazinių kainų bei neįtrauktoje teritorijoje esančios žemės kainų apskaičiavimo ir dėl teisių naudotis miškais bei miškinga žeme ir servituto taisyklių sukūrimo (toliau - Potvarkis dėl bazinių kainų) (27). Bulgarijos teisėje ekspertams vertintojams neleista nukrypti nuo taikant Potvarkį dėl bazinių kainų nustatytų miško žemės kainų.
(17)
Remiantis tuo potvarkiu, bazinė miško žemės sklypo kaina nustatoma kaip tos žemės bazinės vertės ir miško želdinių (toje žemėje augančių augalų rūšių) vertės suma.
(18)
Žemės vertė nustatoma remiantis vidutine žemės verte pagal žemės, kurioje yra identiškos sąlygos augalams augti, kategorijas (pagal Potvarkio dėl bazinių kainų 1 priedą yra 150 augimo vietų rūšių). Ta vertė tada koreguojama taikant korekcijos koeficientą, kurį nustatant atsižvelgiama į žemės vietą vietos ir šalies infrastruktūros atžvilgiu. Potvarkio dėl bazinių kainų 2 priede nustatytas korekcijos koeficientas (Km) nustatomas taikant šią formulę:
,
čia:
p
=
tiesia linija matuojamo atstumo iki kelio su danga koeficientas (0,00-0,20),
s
=
tiesia linija matuojamo atstumo iki miesto vietovės koeficientas (0,00-0,25),
m
=
tiesia linija matuojamo atstumo iki jūros koeficientas (0,00-0,20),
g
=
atstumo iki miesto koeficientas, išreikštas atstumą iki tam tikro miesto rodančiais skaičiais (trumpiausias atstumas keliu nuo konkretaus sklypo iki miesto). Miestai suskirstyti į 6 grupes, kaip nustatyta 1 lentelėje:
1 lentelė
1 grupė
Sofija (0,00-0,70)
2 grupė
Rusė, Plovdivas, Burgasas ir Varna (0,00-0,50)
3 grupė
Blagojevgradas, Veliko Tirnovas, Vraca, Plevenas ir Stara Zagora (0,00-0,40)
4 grupė
Kiti rajoniniai miestai (0,00-0,35)
5 grupė
Kiti didmiesčiai (Botevgradas, Gorna Oriachovica, Dimitrovgradas, Dupnica, Kazanlekas, Karlovas, Lomas, Petričius, Samokovas, Svištovas ir Červen Briagas (0,00-0,30)
6 grupė
Kiti savivaldybių centrai (0,00-0,10)
(19)
Žemės vertė dar koreguojama ją didinant už kiekvieną hektarą (vertės padidėjimas), ir tai daroma remiantis vidutine žemės kaina sklypo teritorijoje. Tai, kaip vertė padidėja, nustatyta Potvarkio dėl bazinių kainų 3 priede ir nurodyta 2 lentelėje.
2 lentelė
Vertės padidėjimas
(Bulgarijos levų (BGN) už hektarą)
Sofija, nacionaliniai kurortai ir gretimi vilų kvartalai, žemė, esanti nuo jūros ne daugiau kaip 10 km.
5 000
1 ir 2 kategorijos gyvenvietės
2 000
3 ir 4 kategorijos gyvenvietės
1 000
5 ir 6 kategorijos gyvenvietės
500
7 ir 8 kategorijos gyvenvietės
0
(20)
Taikant šį būdą nustatyta bendra žemės vertė yra vadinama bazine žemės verte.
(21)
Miško želdinių (toje žemėje augančių augalų rūšių) vertė - tai miško želdinių vertė jiems esant tokio amžiaus, kokio tuo metu jie yra, ir numatoma vertė jiems esant rotacijos amžiaus. Miško želdinių medienos vertė medžiams esant tokio amžiaus, kokio jie yra vertinimo metu, yra lygi pelnui pardavus konkrečių rūšių medžių medieną vidutinėmis rinkos kainomis, atėmus su kirtimu, pirminiu apdirbimu ir vežimu į laikiną laikymo vietą susijusias išlaidas. Jeigu pajamos nepadengia išlaidų, laikoma, kad mediena yra bevertė.
(22)
Pajamos iš pardavimo nustatomos suklasifikavus atsargas ir tam tikrų kategorijų medienos tūrį. Su kirtimu ir pirminiu medienos apdirbimu susijusios išlaidos (BGN/m3), kai medžių kirtimo vieta yra vidutinio sudėtingumo, nustatoma pagal žemėje augančių medžių rūšį ir medienos kategoriją. Medienos vežimo išlaidos nustatomos pagal medžių rūšį, medienos kategoriją ir vidutinį vežimo iš konkretaus sklypo atstumą. Nustatant vežimo išlaidas kiekvienas vežimo kilometras dauginamas iš koeficiento, kurį nustatant atsižvelgiama į maršruto sudėtingumą.
(23)
Vidutines rinkos kainas ir su medienos kirtimu, pirminiu apdirbimu ir vežimu susijusias išlaidas reguliariai nustato ir atnaujina Vykdomoji miškų agentūra (toliau - VMA) (28), remdamasi vidutine svertine verte, apskaičiuota naudojant statistinius duomenis, surinktus per trejus metus (praėjusiems metams taikomas dvigubas svorinis koeficientas).
(24)
Taigi, vertintojo nustatytą miško želdinių vertę pridėjus prie bazinės žemės vertės gaunama bazinė miško žemės sklypo kaina.
(25)
Kai žemė yra tam tikrų Bulgarijos regionų, nustatytų įstatymais, teritorijose, kurioms taikoma vadinamoji speciali apsauga nuo urbanizacijos, prie šios bazinės kainos pridedamas korekcijos koeficientas, susijęs su miško žemės aplinkos formavimo ir poilsio funkcijų išsaugojimu. Remiantis Potvarkio dėl bazinių kainų 19 priedu, tokiose teritorijose esančio miško nuosavybės bazinė vertė dauginama iš koeficiento (К), nurodyto 3 lentelėje (29), būtent:
3 lentelė
Juodosios jūros pakrantės pirmoji teritorija
К = 6;
Juodosios jūros pakrantės antroji teritorija
К = 5;
Kurortų teritorijos, kurortai ir nacionalinės svarbos gyvenvietės
К = 4;
Miškas ir žemė, esantys teritorijose, kurios driekiasi nuo nacionalinių ir savivaldybės kelių iki ribų, už kurių draudžiama statyba
К = 3;
Kurortų teritorijos, kurortai ir vietos svarbos gyvenvietės
К = 4;
(26)
Galiausiai, remiantis Potvarkio dėl bazinių kainų 20 priedu bazinei žemės kainai taikomas „rinkos reguliuotojo koeficientas“. Koeficientas yra išreikštas BGN/m2 ir svyruoja nuo 10, kai žemė yra prie jūros, didelių kalnų kurortų ir Sofijos, iki 1, kai žemė yra nepatraukliausioje vietoje.
(27)
Nepaisant paminėtų dalykų, jeigu, įvykdžius mainų sandorį, privati šalis gavo miško žemę, kurios bendra administracinė kaina didesnė už perleistos žemės kainą, ta šalis valstybei turėjo sumokėti tą kainų skirtumą. Remiantis Bulgarijos valdžios institucijomis, paprastai valstybė sutiko vykdyti tik tuos mainų sandorius, dėl kurių valstybė gavo didesnės administracinės vertės žemę. Tačiau ši taisyklė taikoma tik bendrai privataus sklypo administracinei kainai, kuri yra didesnė už valstybei priklausančio sklypo, kuris mainais gaunamas, administracinę kainą, bet ne kvadratinio metro kainai.
(28)
2009 m. sausio 27 d. įsigaliojo draudimas mainyti miško žemę. Taigi, nagrinėjamas ginčijamų sandorių laikotarpis nuo 2007 m. sausio 1 d., t. y. dienos, kurią Bulgarijos Respublika įstojo į Sąjungą, iki 2009 m. sausio 27 d., t. y. dienos, kurią sustabdyta galimybė mainyti žemę (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2.2. ŽEMĖS NAUDOJIMO PASKIRTIES KEITIMAS
(29)
Skundo pateikėjai dar teigia, kad po mainų sandorių dažnai būdavo keičiama ir žemės naudojimo paskirtis - iš miško žemės į žemę, kurioje leidžiamos statybos, ir kad dėl to pakeitimo atsirasdavo dar didesnis valstybinės miško žemės, vietoj kurios gautas privatus sklypas, rinkos kainos skirtumas.
(30)
Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad žemės naudojimo paskirties keitimui taikomos ne Miškų įstatymo nuostatos (kaip žemės mainų sandoriams), bet atskiras teisės aktų, tarp kurių, be visa kita, yra ir Teritorijų planavimo įstatymas (TPĮ), rinkinys (30). Remiantis tais teisės aktais, bet kuris miško žemės savininkas gali prašyti pakeisti jo miško žemės naudojimo paskirtį, kad žemėje būtų leidžiamos statybos, tik reikia nusiųsti prašymą VMA, kuri yra Žemės ūkio ir maisto ministerijos dalis, vykdančiajam direktoriui (31). Tada ekspertų (vidaus, bet gali būti ir išorės) komisija išnagrinėja tą prašymą ir pateikia nuomonę vykdomajam direktoriui, o šis priima preliminarų sprendimą dėl prašymo. Jeigu tas sprendimas yra teigiamas ir patvirtinamos prašymo priežastys ir teisėtumas, jis išsiunčiamas visoms tarnyboms, atsakingoms už naudojimo paskirties keitimą (provincijos valdytojui, savivaldybės merui ir už miškus atsakingo regioninio direktorato direktoriui).
(31)
Remdamasis teigiamu preliminariu sprendimu savininkas susijusiai savivaldybei teikia paraišką dėl detalaus bendrojo plano užsakymo, parengimo ir patvirtinimo. Reikalaujama, kad rengiant tokį planą būtų konsultuojamasi su visomis (vietos) suinteresuotosiomis šalimis. Kai atsakingos valdžios institucijos planą patvirtina ir jis įsigalioja, žemės savininkas Žemės ūkio ir maisto ministerijai teikia paraišką dėl miško žemės išbraukimo iš saugomos miškingos žemės sąrašo. Jeigu paraiška patenkinama, reikia sumokėti žyminį mokestį, kurį pagal Potvarkio dėl bazinių kainų nuostatas nustato nepriklausomas vertintojas.
(32)
Kai miško žemės savininkas atsakingoms valdžios institucijoms sumoka žyminį mokestį, pradedama administracinio sprendimo dėl žemės naudojimo paskirties keitimo išdavimo procedūra. Atsižvelgiant į nuosavybės dydį, šį sprendimą išduoda Žemės ūkio ir maisto ministerija (jeigu nuosavybė mažesnė negu 10 hektarų) arba Ministrų taryba.
(33)
2009 m. rugsėjo 3 d. sustabdyta galimybė keisti išmainytos žemės naudojimo paskirtį.
2.3. PRIEMONIŲ TEISINIS PAGRINDAS
(34)
Mainai, mainų sandoriuose taikomų kainų apskaičiavimas ir išmainytos miško žemės naudojimo paskirties pakeitimo procedūra reglamentuojama šiais teisės aktais:
-
Bulgarijos miškų įstatymu,
-
Potvarkiu dėl bazinių kainų bei neįtrauktoje teritorijoje esančios žemės kainų apskaičiavimo ir dėl teisių naudotis miškais bei miškinga žeme ir servituto taisyklių sukūrimo,
-
Valstybės nuosavybės įstatymu, (32)
-
Prievolių ir sutarčių įstatymu, (33)
-
Teritorijų planavimo įstatymu.
2.4. PAGALBOS GAVĖJAI
(35)
Galimi su mainų sandoriais susijusios pagalbos gavėjai yra fiziniai asmenys, privačios bendrovės ir savivaldybės, dažnai besiverčiantys nekilnojamojo turto plėtojimo ir (arba) turizmo veikla ir išmainę savo miško žemę į valstybinę miško žemę.
3. PROCEDŪROS PRADĖJIMO PAGRINDAS
(36)
Sprendime pradėti tyrimo procedūrą Komisija abejojo, ar mainų sandoriai ir (arba) vėlesnis žemės naudojimo paskirties pakeitimas yra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį ir ar būtų galima nustatyti, kad tokia pagalba yra suderinama su vidaus rinka.
3.1. ESMINIS ŽEMĖS MAINŲ IR NAUDOJIMO PASKIRTIES KEITIMO RYŠYS
(37)
Pirma Komisijai kilusi abejonė yra susijusi su skundo pateikėjų teiginiu, kad keliais atvejais išmainius žemę buvo pakeista ir jos naudojimo paskirtis, t. y. iš miško žemės ji tapo žeme, kurioje leidžiamos statybos.
(38)
Remdamasi Bulgarijos valdžios institucijų pateiktais skaičiais Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą pažymėjo, kad iš 147 mainų sandorių, įvykdytų per nagrinėjamąjį laikotarpį (2006-2009 m.), 15 buvo susiję su vėlesniu naudojimo paskirties pakeitimu (10 %). Be to, Komisija pažymėjo, kad mainų sandoriams ir galimiems prašymams dėl naudojimo paskirties pakeitimo taikomos skirtingos teisės nuostatos ir kad abiem atvejams taikomos skirtingos administracinės procedūros. Iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad tai patvirtina Bulgarijos valdžios institucijų teiginį, kad iš esmės tarp šių dviejų veiksmų nėra esminio ryšio (34).
(39)
Tačiau Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad rengiant miško žemės administracinių kainų ir žyminio mokesčio, mokėtino už žemės naudojimo paskirties keitimą, nustatymo formules buvo užtikrinta, kad visa miško žemės mainų ir žemės naudojimo paskirties pakeitimo kaina iš esmės atitiktų panašios žemės, kurioje leidžiamos statybos, rinkos kainą. Tai galėtų reikšti, kad valdžios institucijos manė, jog daug investuotojų bandys abu veiksmus įtraukti į vieną sandorį.
(40)
Taigi, Komisijai kilo abejonių, ar į galimą miško žemės naudojimo paskirties keitimą reikėtų atsižvelgti sklypo kainą nustatant mainų tikslais, t. y. ar turėtų būti laikoma, kad tarp mainų ir vėlesnio išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimo yra esminis ryšys.
3.2. GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA KEIČIANT ŽEMĖS NAUDOJIMO PASKIRTĮ
(41)
Antra Komisijai kilusi abejonė buvo susijusi su tuo, ar išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimu galėjo būti suteikta valstybės pagalba, nes dėl jo dar padidėjo išmainytos žemės vertė.
(42)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą pažymėjo, kad prima facie neatrodo, jog keičiant žemės naudojimo paskirtį būtų buvę perduoti kokie nors valstybės ištekliai. Už tokius sandorius mokėtinas žyminis mokestis buvo apskaičiuotas laikantis teisės nuostatų ir - Komisijos žiniomis - sumokėtas visais nagrinėjamais atvejais. Todėl, nors įmonėms, kurių žemės naudojimo paskirtis buvo pakeista, tas pakeitimas galėjo būti naudingas, administraciniais sprendimais, kuriais įvykdytas pakeitimas, nebūtų suteikta valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Komisija nepatvirtino galutinės pozicijos šiuo klausimu ir paprašė suinteresuotųjų šalių teikti pastabas dėl to, ar vykdant šiuos veiksmus buvo teikta valstybės pagalba.
3.3. GALIMA VALSTYBĖS PAGALBA VYKDANT ŽEMĖS MAINUS
(43)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą nurodė, kad žemės mainams naudojamos miško žemės kainas nustatė ekspertai, taikydami tik Potvarkyje dėl bazinių kainų nustatytas formules. Todėl Komisijai kilo abejonių, ar taikant tas formules buvo gauta administracinė kaina, panaši į dviejų privačių šalių įprastomis rinkos sąlygomis vykdomų sandorių kainas. Todėl Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių paprašė pateikti informacijos apie nagrinėjamuoju laikotarpiu Bulgarijoje vykdyto visiškai privataus miško žemės pardavimo (arba mainų) rinkos kainas. Be to, Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių paprašė pateikti informacijos apie tų kainų ir ginčijamų mainų sandorių administracinių kainų skirtumus, vadinasi, ir potencialią su tais sandoriais susijusios valstybės pagalbos sumą. Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių taip pat paprašė pateikti informacijos apie taisykles, taikytas dėl mainų sandorių mokant kompensaciją tais atvejais, kai dviejų mainomų žemės sklypų kainos skyrėsi. Galiausiai, Komisija Bulgarijos Respublikos paprašė pateikti daugiau informacijos, kuria būtų galima pagrįsti jos teiginį, kad ginčijami mainai nepaveikė Sąjungos vidaus prekybos.
(44)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą taip pat išdėstė savo preliminarų požiūrį į tai, kaip dėl ginčijamų mainų sandorių įgytą pranašumą įvertinti skaičiais, jeigu būtų nustatyta, kad tai buvo valstybės pagalba:
i)
privataus miško sklypo Nr. 1 tikrosios rinkos kainos ir sklypo Nr. 1 administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumas,
ii)
valstybinio miško sklypo Nr. 2 tikrosios rinkos kainos ir sklypo Nr. 2 administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumas.
Su mainų sandoriais susijusios valstybės pagalbos suma būtų lygi pagal ii punktą gaunamai vertei, iš kurios atimama pagal i punktą gaunama vertė.
Skaičiuojant su sandoriu susijusią galimą valstybės pagalbą taip pat atsižvelgiama į vienos šalies kitai šaliai mokamą bet kokią piniginę kompensaciją dėl dviejų į mainų sandorį įtrauktų sklypų administracinių kainų skirtumo.
3.4. GALIMOS VALSTYBĖS PAGALBOS SUDERINAMUMAS
(45)
Komisija sprendime pradėti tyrimo procedūrą išdėstė abejonę, ar, jeigu būtų nustatyta, kad valstybės pagalba buvo suteikta pakeitus žemės naudojimo paskirtį ir (arba) įvykdžius žemės mainų sandorius, tokią pagalbą būtų galima laikyti suderinamą su vidaus rinka ir, konkrečiau, Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a punktu, 2007-2013 m. nacionalinių regioninės pagalbos teikimo gairių (35) nuostatomis ir (arba) Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktu ir Bendrijos 2007-2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairių nuostatomis (toliau - Miškų sektoriaus gairės) (36).
(46)
Todėl Komisija Bulgarijos Respublikos ir trečiųjų šalių paprašė teikti pastabas dėl ginčijamos priemonės suderinamumo.
4. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
4.1. PIRMOJO SKUNDO PATEIKĖJO PASTABOS DĖL KOMISIJOS SPRENDIME PRADĖTI TYRIMO PROCEDŪRĄ IŠDĖSTYTŲ ABEJONIŲ
(47)
Pirmasis skundo pateikėjas teigia, kad ginčijami mainai yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(48)
Dėl Komisijos pareikštos pirmos abejonės pirmasis skundo pateikėjas teigia, kad žemės naudojimo paskirties pakeitimas ir mainų sandoriai turėtų būti vertinami kaip iš esmės susiję. Pirmiausia, skundo pateikėjas teigia, kad daugelio mainuose dalyvavusių pagalbos gavėjų veikla yra susijusi su statybų ir turizmo sektoriais, o ne miškininkystės veikla. Antra, remiantis pirmuoju skundo pateikėju, kadangi galimybės keisti išmainytos žemės naudojimo paskirtį sustabdymas įsigaliojo 2009 m., išmainyta miško žemė iš esmės komerciniu požiūriu nenaudojama. Trečia, tuo metu, kai vykdyti mainų sandoriai, daug pagalbos gavėjų tariamai skelbė apie savo plėtros projektus, susijusius su išmainyta miško žeme, reklamavo juos kaip slidinėjimo arba pajūrio kurortus ir net pradėjo diskusijas su atitinkamomis vietos valdžios institucijomis siekdami užtikrinti, kad žemės naudojimo paskirtis būtų tikrai pakeista. Ketvirta, skundo pateikėjas tvirtina, kad dažnai ta pati valstybės institucija (VMA) būdavo atsakinga už mainų įvykdymą ir išmainytos žemės išbraukimą iš miškų fondo (VMA ir kompetentinga reguliavimo institucija) (37), taip atveriant galimybes komercinei plėtrai.
(49)
Atitinkamai pirmasis skundo pateikėjas mano, kad skaičiais įvertinant bendrą su mainų sandoriais susijusios valstybės pagalbos sumą reikėtų atsižvelgti ir į galimą žemės naudojimo paskirties perklasifikavimą ir atitinkamą kainos padidėjimą. Todėl, skundo pateikėjo nuomone, nustatant pagalbos išraišką skaičiais reikėtų palyginti žemės statyboms sklypus, kad būtų tinkamai atspindėta išmainytos žemės rinkos kaina.
(50)
Skundo pateikėjas taip pat pamini, kad, atsižvelgiant į regionų, kuriuose buvo valstybinė žemė, patrauklumą, būtų buvę apdairiau valdžios institucijoms pirmiausia imtis veiksmų ir padidinti sklypų vertę (t. y. pakeisti jų naudojimo paskirtį ir leisti juose statybas), o tada išmainyti tuos sklypus. Remiantis skundo pateikėju, nė vienu iš atvejų, kai pateiktas mainų prašymas, VMA nesiėmė veiksmų tos žemės naudojimo paskirtį pakeisti iki mainų. Tai, pasak skundo pateikėjo, aiškiai rodo, kad buvo ketinta valstybinę miško žemę gaunančiam subjektui suteikti naudos. Šią praktiką 2009 m. ataskaitoje dėl Bulgarijos miškų taip pat kritikavo Pasaulio bankas, teigęs, kad valstybė dėl to patiria nuostolių (38).
(51)
Kalbant apie antrą Komisijos pareikštą abejonę dėl to, ar keičiant išmainytos žemės naudojimo paskirtį buvo suteikta valstybės pagalba, pirmasis skundo pateikėjas tvirtina, kad, nors žemę gavęs subjektas vėliau sumokėjo žyminį mokestį priėmus sprendimą pakeisti žemės naudojimo paskirtį ir ši suma turėtų būti atimta nustatant bet kokios dėl mainų gautos pagalbos išraišką skaičiais, tas mokestis neatspindi sklypo vertės faktinio padidėjimo dėl mainų. Skundo pateikėjas toliau teigia, kad tais atvejais, kai mainai įvykdyti prieš Bulgarijai įstojant į Sąjungą, bet žemės naudojimo paskirtis pakeista jau įstojus, žemę gavusiam subjektui suteikta neteisėta valstybės pagalba turėtų būti atitinkamo sklypo rinkos vertės mainų metu (iki stojimo) ir sklypo rinkos vertės pakeitus žemės naudojimo paskirtį (po stojimo) skirtumas.
(52)
Kalbant apie Komisijos pareikštą trečią abejonę, ar mainais buvo suteikta valstybės pagalba, skundo pateikėjas tvirtina, kad Potvarkyje dėl bazinių kainų nustatytos formulės neatspindi išmainytos žemės rinkos vertės. Skundo pateikėjas taip pat nesutinka, kad vertintojai buvo nepriklausomi, nes, jo nuomone, žemę gaunantis subjektas gali laisvai pasirinkti draugišką vertintoją, ir kainos gali būti gerokai sumažintos.
(53)
Skundo pateikėjas taip pat pateikė papildomos informacijos apie išmainytos miško žemės arba labai panašios miško žemės rinkos kainas, tariamai parodydamas didelį neatitikimą, palyginti su sklypų administracinėmis kainomis. Dėl riboto laiko skundo pateikėjas išnagrinėjo tik devynių išmainytų sklypų kainas. Tam buvo naudota banko atlikti žemės vertinimai, taip pat Bulgarijos valstybinio nekilnojamojo turto registro informacija, iš kurios matyti faktinės kainos, kuriomis buvo sudaryti sandoriai dėl panašių sklypų. Nustatytas kainų neatitikimas svyravo nuo vertinant vertės sumažintos 50-65 % (naudojant administracinę kainą) iki atvejų, kai miško žemė tariamai įsigyta už 1-2 % jos rinkos vertės.
(54)
Galiausiai, skundo pateikėjas teigia, jog tai, kad buvusio VMA vadovo atžvilgiu dėl valstybei nuostolingų žemės mainų pradėtas baudžiamasis procesas, rodo, kad pačios Bulgarijos valdžios institucijos mano, jog miško žemė tam tikroms privačioms šalims buvo suteikta už mažesnę negu rinkos kainą.
(55)
Dėl klausimo, ar mainais buvo iškraipyta konkurencija ir paveikta prekyba tarp valstybių narių, skundo pateikėjas tvirtina, kad, kiek jam žinoma, miškininkystė nebuvo nė vieno žemę išmainiusio pagalbos gavėjo pagrindinė komercinė veikla. Atvirkščiai, beveik visi pagalbos gavėjai tariamai jau seniai veikia arba turi verslo planų ateityje veikti arba investuoti viename iš šių sektorių: spekuliacijų nekilnojamuoju turtu, statybos ir (arba) turizmo. Pasak skundo pateikėjo, turizmas iš esmės yra susijęs su visa vidaus rinka, taigi net dėl kelių atrankiosios pagalbos atvejų vidaus rinka bus iškraipyta. Skundo pateikėjas toliau priduria, kad, atsižvelgiant į mainų skaičių ir mastą, užsienio konkurentams buvo veiksmingai užkirstas kelias patekti į Bulgarijos rinką. Nors keli stambūs Sąjungos investuotojai (pavyzdžiui, Lindner, ECE) Bulgarijoje vykdė miestų statybos (verslo centrų ir didelių prekybos centrų) projektus, iš esmės visos stambaus masto investicijos pajūrio, slidinėjimo ar golfo kurortuose tariamai yra bulgarų kontroliuojamų bendrovių.
4.2. MAINŲ SANDORIŲ DALYVIŲ IR KITŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(56)
Komisija gavo pastabas iš daugelio trečiųjų šalių, beveik visos iš jų buvo privačios mainų sandorių šalys (toliau - pagalbos gavėjai). Komisija pažymi, kad keli pagalbos gavėjai (39) tik trumpai parašė, kad mainų sandoriai, kuriuose jie dalyvavo, yra nesusiję su valstybės pagalba. Kiti pagalbos gavėjai pateikė išsamesnes pastabas dėl Komisijos sprendime pradėti tyrimo procedūrą pareikštų abejonių, ir tos pastabos bus nagrinėjamos tolesniuose skirsniuose.
4.2.1. Esminis žemės mainų ir naudojimo paskirties keitimo ryšys
(57)
Kalbant apie Komisijos pareikštą pirmą abejonę dėl žemės mainų ir naudojimo paskirties keitimo esminio ryšio, dauguma į sprendimą pradėti tyrimo procedūrą atsakiusių pagalbos gavėjų (40) tvirtina, kad tokio ryšio nėra. Žemės mainams ir vėlesniam išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimui būtų taikomos dvi atskiros procedūros, ir kiekviena iš jų yra susijusi su dviejų skirtingų valstybės įstaigų, veikiančių nepriklausomai viena nuo kitos, kompetencija. Mainai yra Žemės ūkio ir maisto ministerijos arba Ministrų tarybos, atsižvelgiant į mainomo sklypo dydį, ir VMA kompetencija, o žemės naudojimo paskirties keitimas - vietos valdžios institucijų (savivaldybės mero arba tarybos, Regioninės plėtros ir viešųjų darbų ministerijos arba regione esančių sklypų regioninio valdytojo) kompetencija ir turi būti tvirtinamas detalusis arba bendrasis teritorijos plėtros planas.
(58)
Vienas pagalbos gavėjas (41) dar papildo, kad tarp žemės paskirties keitimo ir jos vertės padidėjimo nėra savaiminio ryšio. Sprendimas pakeisti žemės naudojimo paskirtį būtų grindžiamas tos žemės būtinumo įvertinimu, ir to vertinimo mastas būna platesnis, dažnai nepaisoma savininkų privačių interesų, todėl dažniausiai nebūna pagrįstas mainų sandorio šalių komerciniais interesais. Dar vienas pagalbos gavėjas (42) pažymi, kad Bulgarijos valdžios institucijų pateikta statistinė informacija patvirtina tai, kad nėra esminio ryšio. Galiausiai kiti pagalbos gavėjai (43) mano, kad klausimas, ar yra ryšys, nereikšmingas, nes jų konkrečiais atvejais jų gautai išmainytai žemei nenustota taikyti miško apsauga plėtros tikslais, taip pat nebuvo pradėta jokia procedūra dėl žemės paskirties keitimo.
(59)
Kalbant apie klausimą, ar nustatant išmainytos žemės kainą reikėtų atsižvelgti į galimą tos žemės naudojimo paskirties pakeitimą, dauguma pagalbos gavėjų tvirtino, kad dėl įvairių priežasčių to daryti nereikėtų. Keli pagalbos gavėjai (44) teigia, kad būtų nepagrįsta atsižvelgti į hipotetinę galimybę pakeisti išmainytos žemės naudojimo paskirtį, nes prašymas tai padaryti gali būti niekada nepateiktas arba gali būti atmestas dėl neatitikties atitinkamiems administraciniams reikalavimams. Išmainytos miško žemės strateginė vieta, dėl kurios tariamai padidėjo žemės vertė, turėtų būti nesvarbi, jeigu žemės naudojimo paskirtis nekeičiama, o gauta žemė gali būti naudojama tik pagal įstatymais nustatytą paskirtį. Taigi, vienas pagalbos gavėjas (45) tvirtina, kad reikėtų atsižvelgti į konkretų mainų šalių susitarimą, pasiektą vertinimo metu. Objektyviai ir sąžiningai skaičiuojant rinkos vertę taip pat reikėtų atsižvelgti į tuo metu, kai buvo vertinama mainoma miško žemė, galiojusius teritorijos plėtros bendruosius planus (ar leidžiama statyba). Taigi, turėtų būti nustatytas vienodų kriterijų, kuriais remiantis būtų galima atskirti hipotetinę galimybę ir faktinį mainų šalių ketinimą vėliau pakeisti žemės naudojimo paskirtį, rinkinys.
(60)
Be to, daug pagalbos gavėjų pažymi, kad norint panaikinti miško žemei taikomą miško apsaugą reikia sumokėti mokestį už tos žemės naudojimo paskirties keitimą, o tai nagrinėjamoje teritorijoje lygu statybų žemės vieno kvadratinio metro kainai. Taigi, tie pagalbos gavėjai teigia, kad iš pakeitimo jie negavo ekonominės naudos, nes, jeigu gauta žemė būtų parduota, naudojama kaip užstatas arba plėtojama, jos vertė būtų tokia pat kaip ir žemės, kurioje leidžiamos statybos, vertė. Panašų argumentą pateikė ir Mirta Engineering bei Beta Forest, pažymėję, kad keičiant žemės naudojimo paskirtį patiriama papildomų išlaidų, būtent, reikia sumokėti žyminį mokestį, taip pat projekto išlaidas, dėl to dar padidėja nuosavybės vertė. Iš tikrųjų S. Mihailovas ir E. Mihailova teigia, kad jų atveju žemės naudojimo paskirtis galėjo būti pakeista tik sumokėjus Miškų įstatymo 17 straipsnyje ir Miškų įstatymo įgyvendinimo potvarkyje nustatytus valstybės mokesčius.
(61)
Galiausiai, tam tikri pagalbos gavėjai (46) mano, kad klausimas yra nereikšmingas, nes jų konkrečiais atvejais jų gautai išmainytai žemei nenustota taikyti miško apsaugą plėtros tikslais, taip pat nebuvo pradėta jokia procedūra dėl žemės paskirties keitimo. MIKS savo pateiktoje medžiagoje nurodė, kad jos mainų sutartyje Bulgarijos valstybė nustatė, kad keisti žemės naudojimo paskirtį neleidžiama.
4.2.2. Valstybės pagalba vykdant žemės mainus
(62)
Kalbant apie Komisijos abejones, ar administracinės mainų sandorių kainos atitiko rinkos kainą, pagalbos gavėjai (47) dėl savo mainų sandorių pateikė kelis panašius argumentus, kodėl taip turėtų būti manoma.
(63)
Pirma, vienas pagalbos gavėjas (48) teigia, kad nustatant administracines kainas Potvarkyje dėl bazinių kainų atsižvelgta į objektyvumo kriterijus, pavyzdžiui, žemės vietą, rajonų svarbą, žemėje augančios augmenijos rūšis ir svarbą, o kiti du pagalbos gavėjai (49) tvirtina, kad administracinė mainų kaina yra pagrįsta kriterijais, tapačiais taikomiems privačių investuotojų vykdomiems privačios žemės mainams, susijusiems su žeme, esančia arti vietos arba nacionalinės infrastruktūros ir panašia į ginčijamų mainų sandorių žemę augalų rūšimis, vieta teritorijoje, saugomoje nuo urbanizacijos, ir kitais dalykais. Panašiai kiti pagalbos gavėjai (50) teigia, kad pagal Potvarkį dėl bazinių kainų atliekant vertinimą gaunamos administracinės kainos, panašios į Bulgarijos miško žemės rinkos kainas, o daugeliu atveju ir didesnės, nes tokios rūšies žemės šalies rinkos nėra ir tie keli privatūs sandoriai buvo įvykdyti mažomis kainomis. Taigi, mainai įvykdyti rinkoje vyraujančiomis ekonominėmis sąlygomis.
(64)
Antra, keli pagalbos gavėjai (51) tvirtina, kad atliko išmainytų sklypų vertinimą ir buvo gautos administracinės kainos, panašios (52) į Bulgarijos miško žemės rinkos kainas, o daugeliu atveju net didesnės (53).
(65)
Trečia, keli pagalbos gavėjai (54) nurodo, kad administracinės kainos turėtų būti laikomos artimos apytikrėms rinkos kainoms, nes nebuvo įvykdyta visiškai privačių mainų arba pardavimo sandorių tose vietovėse, kuriose buvo vykdyti tų pagalbos gavėjų žemės mainai.
(66)
Galiausiai, keli pagalbos gavėjai (55) tvirtina, kad, kadangi Žemės ūkio ir maisto ministras, savo nuožiūra vykdydamas savo įgaliojimus, turi teisę atsisakyti vykdyti mainus, jeigu valstybė nesuinteresuota gauti privačią miško žemę, o mainų susitarimo sąlygas turi patvirtinti abi šalys (viešoji ir privačioji), mainų sandoriai turėtų būti laikomi komerciniais sandoriais, kuriuos vykdydama valstybė veikia kaip rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis veiklos vykdytojas (RESVVV).
(67)
Kalbant apie galimą su sandoriais susijusios valstybės pagalbos sumą (t. y. miško žemės administracinių ir rinkos kainų skirtumą), dauguma pagalbos gavėjų (56) atsakė, kad tais atvejais, kai privati žemė buvo vertingesnė už valstybinę žemę, Bulgarijos valdžios institucijos kainų skirtumo nepadengė. Dar vienas pagalbos gavėjas (57) teigė, kad išmainytų privačių ir valstybinių miškų, esančių tose pat arba gretimose teritorijose, rinkos kainos skirtumas yra palankus valdžiai, nes administracinės kainos yra didesnės negu rinkos kainos, dėl kurių laisvai susiderėtų tose teritorijose esančių privačių miškų savininkai.
(68)
Kalbant apie kitas sąlygas, pagal kurias nustatoma, kad valstybės pagalba buvo suteikta, keli pagalbos gavėjai (58) ginčijo, kad jos buvo įvykdytos. Taigi, tam tikri pagalbos gavėjai (59) tvirtina, kad jie yra fiziniai asmenys, kuriems netaikomas Bulgarijos valstybės pagalbos įstatymas ir Sutarties 107 straipsnis. Kalbant apie valstybės išteklius, tie pagalbos gavėjai pažymi, kad valdžia gavo žemę per neteisėtą nusavinimą, nesumokėjusi tinkamos kompensacijos, taigi negali būti laikoma, kad valstybė disponuoja tais ištekliais. Kalbant apie atrankumą, tie pagalbos gavėjai tvirtina, kad Miškų įstatymas taikomas erga omnes ir, taigi, nėra jokios diskriminacijos.
(69)
Dar vienas pagalbos gavėjas (60) taip pat mano, kad Sutarties 107 straipsnio sąlygos mainų sandorių atžvilgiu buvo neįvykdytos, bet šiek tiek dėl kitokių priežasčių. Pirma, valstybės ištekliai nebūtų perduodami, nes mainai yra dvigubo pardavimo sandoris, kurio imtasi nepriklausomiems nuosavybės vertintojams atlikus vertinimą pagal įstatymu nustatytus objektyvius kainos apskaičiavimo kriterijus. Joks pranašumas nesuteiktas ir nė vienai mainų šaliai neužtikrinta palankesnė pozicija negu jos konkurentams, nes privačią miško žemę išmainyti į valstybinę galėjo kiekvienas miško žemės savininkas. Panašų argumentą pateikia ir dar vienas pagalbos gavėjas (61), manantis, kad mainų schema yra bendra priemonė, kuria naudotis gali visi miško žemės savininkai.
(70)
Kalbant apie ekonominio pranašumo buvimą, dauguma pagalbos gavėjų (62) ginčijo, kad gavo tokį pranašumą iš sandorių, nes, pasak jų, administracinė išmainytos žemės kaina buvo lygiavertė jos rinkos kainai arba didesnė.
(71)
Galiausiai, į klausimą, ar mainų sandoriais iškraipyta konkurencija ir padarytas poveikis prekybai tarp valstybių narių, didžioji dauguma pagalbos gavėjų (63) atsakė, kad jų veikla yra nesusijusi su nekilnojamojo turto plėtojimo ar turizmo sektoriais ir (arba) jie nesiėmė jokių veiksmų, kad gautų kelionių operatoriaus licenciją. Be to, jie patvirtino, kad nei per mainus gautą žemę naudojo medienos gamybai po žemės gavimo, nei pardavė bent kiek medienos Bulgarijoje ar kitose valstybėse narėse. Todėl jie teigia, kad negali būti manoma, jog buvo faktinis arba galimas poveikis Bendrijos vidaus prekybai. Dar vienas pagalbos gavėjas (64) pridūrė, kad dėl mainų nepadidėjo šalies produkcija ir nebuvo apribotos kitų valstybių narių įmonių galimybės importuoti produktus į vietos rinką.
(72)
Kiti pagalbos gavėjai (65) teigė, kad, kadangi dėl mainų neperduoti valstybės ištekliai ir nesuteiktas ekonominis pranašumas, negali būti laikoma, kad mainais padarytas poveikis rinkos pusiausvyrai ir ekonominėms sąlygoms, kuriomis veikia įmonės, t. y. materialiajam turtui įsigyti reikia pradinių investicijų. Taigi, kitų valstybių narių įmonės gali lygiateisėmis sąlygomis patekti į tą pačią rinką ir joje veikti, todėl negalima sakyti, kad ginčijamais mainais padarytas poveikis prekybai tarp valstybių narių.
(73)
Galiausiai, vienas pagalbos gavėjas (66) paaiškino, kad iš valstybės gauta miško žemė netinka apželdinimui mišku. Jis toliau teigia, kad jo nuosavybė buvo geresnė už gautąją iš valstybės ir kad sandoris nesusijęs su valstybės pagalba. Galiausiai, jis paminėjo, kad gauta žemė naudojama mobiliajai bitininkystei ir vasarą žeme naudojamasi kaip ganykla.
4.2.3. Galimos pagalbos suderinamumas
(74)
Nors Komisija prašė suinteresuotųjų šalių pateikti visus turimus įrodymus, kuriais remdamasi ji galėtų išnagrinėti ginčijamų mainų sandorių suderinamumą su vidaus rinka, nė vienas pagalbos gavėjas to nepadarė.
5. BULGARIJOS RESPUBLIKOS PASTABOS
5.1. BULGARIJOS PASTABOS DĖL SPRENDIMO PRADĖTI TYRIMO PROCEDŪRĄ
(75)
Bulgarijos valdžios institucijos teigia, kad ginčijami mainų sandoriai nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(76)
Dėl tariamo esminio mainų sandorių ir išmainytos miško žemės naudojimo paskirties keitimo ryšio Bulgarijos valdžios institucijos paminėjo, kad Miškų įstatymo 15 straipsnio b punkte numatyta galimybė kreiptis dėl miško žemės naudojimo paskirties pakeitimo, neatsižvelgiant į tai, kokiu būdu (mainais, pardavimo sandoriu ar kitais būdais) žemė buvo įgyta. Tačiau tokia teorinė galimybė neturėtų būti suprasta, kaip tvirtas išankstinis mainuose dalyvaujančių valdžios institucijų ir privačios šalies susitarimas vėliau pakeisti žemės naudojimo paskirtį.
(77)
Bulgarijos valdžios institucijos pateikė įrodymų, kad 2007-2009 m. buvo įvykdyti 132 mainai ir pateikti 24 su tais mainais susiję prašymai pakeisti išmainytos miško žemės naudojimo paskirtį, ir tik 15 atvejų (t. y. 11,4 % visų mainų) buvo priimtas teigiamas administracinis sprendimas, kuriuo leistas prašomas pakeitimas.
(78)
Bulgarijos valdžios institucijos taip pat pažymi, kad mainų sandoriais ir žemės naudojimo paskirties keitimu siekta skirtingų tikslų. Nors mainais siekiama sutvirtinti ir apsaugoti Bulgarijos miškus, kad būtų užtikrintas visai visuomenei naudingas jų tvarus naudojimas ir atželdinimas, žemės naudojimo paskirties keitimu norima pasiekti tikslus, nustatytus Teritorijų planavimo įstatyme, kuriame išdėstytos žemės įtraukimo į aglomeracijas, kuriose leidžiama statyba atsižvelgiant į visuomenės poreikius ir interesus, susijusius su tvariu žemės naudojimu ir tinkamų gyvenimo, darbo ir poilsio sąlygų sukūrimu piliečiams, taisyklės. Be to, nors mainų sandoriai priklauso nuo Žemės ūkio ir maisto ministro priimtų sprendimų, žemės naudojimo paskirties keitimas priklauso nuo teritorijų plėtros plano patvirtinimo, kurį teikia įvairios kompetentingos institucijos, būtent Regioninės plėtros ir viešųjų darbų ministras, regiono valdytojas arba savivaldybės tarybos. Galiausiai, atsižvelgdamos į tai, kad teisė prašyti pakeisti žemės naudojimo paskirtį neatsiranda tiesiogiai dėl Miškų įstatymo, bet reikia atitikti kituose įstatymuose nustatytas sąlygas, Bulgarijos valdžios institucijos mano, kad hipotetinė galimybė pakeisti žemės naudojimo paskirtį nereiškia, kad toks pakeitimas yra iš esmės susijęs su mainų sandoriais.
(79)
Dėl klausimo, ar nustatant išmainytos žemės kainą reikėtų atsižvelgti į galimą tos žemės naudojimo paskirties pakeitimą, Bulgarijos valdžios institucijos dar kartą pakartojo savo poziciją, kad tarp kainos, kuria įvertinti mainai, ir vėlesnio žemės naudojimo paskirties keitimo nėra tiesioginio ryšio. Valdžios institucijos pateikė išsamų procedūros, kurios turi būti laikomasi atitinkamai nustatant mainų kainas (Potvarkio dėl bazinių kainų buvusio 20 straipsnio 5 dalis ir buvęs 21 straipsnis) ir mokesčius, mokėtinus keičiant žemės naudojimo paskirtį, aprašymą. Valdžios institucijos taip pat pažymi, kad privatūs savininkai gali prašyti pakeisti miško žemės naudojimo paskirtį neatsižvelgiant į tai, kaip ta žemė gauta, taigi bet kuriam investuotojui būtų suteikti tokie pat pranašumai, nesvarbu, ar miškas būtų įsigytas iš valdžios ar su privačia šalimi įprastomis rinkos sąlygomis sudarytu sandoriu, ir mokesčiai, mokėtini norint pakeisti žemės naudojimo paskirtį, visų pagalbos gavėjų atžvilgiu turėtų būti laikomi neatrankiniai.
(80)
Kalbant apie Komisijos abejones, ar administracinių kainų apskaičiavimo metodika tinkamai atspindi rinkos kainas, Bulgarijos valdžios institucijos pažymi, kad, pirma, administracinės kainos yra nustatomos laikantis Potvarkio dėl bazinių kainų nuostatų ir kad tas potvarkis buvo parengtas pagal kitų valstybių narių, labiausiai Vokietijos, miško žemės administracinės kainos nustatymo praktikos pavyzdžius. Be to, privačių ir valstybinių miškų vertinimą atliko nepriklausomi ekspertai pagal bendrą kriterijų rinkinį.
(81)
Antra, Bulgarijos valdžios institucijos pateikė duomenų apie visus su privačių miškų pardavimu ir pirkimu susijusius sandorius (67), įvykdytus 2007-2009 m. (68) Informacija, pateikta apie vidutines privačios nuosavybės kainas (t. y. rinkos kainas), apima patikimų rinkos įrodymų apibendrinimą pagal Potvarkio dėl bazinių kainų Papildomų nuostatų 34 punkte pateiktus reikalavimus. Kai apie sandorius, sudarytus dėl žemės tose pat teritorijose, informacijos nėra, pateikta informacija apie sandorius, susijusius su vietovės ir augalų rūšių požiūriu panašiomis teritorijomis, esančiomis arti ir apaugusiomis miškais. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, remiantis šiais duomenimis galima įrodyti, kad daugeliu atvejų administracinė kaina, naudota ginčijamiems mainų sandoriams, apskritai buvo didesnė negu rinkos kainos, gautos vykdant sandorius įprastomis rinkos sąlygomis (69). Šiuo atžvilgiu Bulgarijos valdžios institucijos abejoja skundo pateikėjo pateiktais įrodymais. Viena vertus, skundo pateikėjų nurodytos kainos būtų būtent kainos, kuriomis žemę buvo siūloma parduoti, bet nebūtinai faktiškai gautos kainos arba kainos už žemės sklypus, kurių naudojimo paskirtis jau buvo pakeista ir žyminis mokestis sumokėtas. Kita vertus, skundo pateikėjo nurodyta rinkos kaina ne visada patikima, nes daugeliu atvejų buvo gauta tik įvykdžius pavienį privatų sandorį.
(82)
Trečia, Bulgarijos valdžios institucijos pakartojo, kad valdžia nekompensavo didesnės bendros administracinės privataus miško žemės, kurią gavo, vertės skirtumo ir kad mainų sandoriai buvo vykdyti, tik jeigu privataus miško žemės sklypo vertė buvo didesnė už išmainomo valstybinio sklypo vertę arba lygi jai. Papildomai privati šalis turėjo sumokėti pridėtines išlaidas, sudariusias 2 % nuosavybės vertės.
(83)
Galiausiai, Bulgarijos valdžios institucijos pabrėžia, kad nuo pirminio priėmimo Potvarkis dėl bazinių kainų iš dalies keistas tris kartus, atitinkamai 2004, 2005 ir 2007 m. Ypač vertėtų paminėti potvarkio pakeitimą 2005 m., nes nusavintų miškų ir miško žemės grąžinimo etapas jau buvo įsibėgėjęs, taigi reiškė, kad rinkoje jau buvo privačių miškų ir pasiūla, ir paklausa. Šiuo pakeitimu iš esmės siekta pakeisti žemės vertinimo metodiką. Be to, taip pat buvo padidinti koeficientai, susiję su nuo urbanizacijos saugomomis teritorijomis, įtrauktos kelios naujos kategorijos, nustatant žemės kainų padidėjimą atsižvelgiant į vietovės kategoriją.
(84)
Dar daugiau, Bulgarijai 2007 m. sausio 1 d. įstojus į Sąjungą, potvarkyje nustatyti koeficientai buvo visiškai atnaujinti, įskaitant susijusius su nuo urbanizacijos saugomomis teritorijomis ir vadinamuosius rinkos reguliavimo koeficientus, kurie priklausė nuo žemės kategorijos. Papildomai buvo iš dalies pakeista Potvarkio dėl bazinių kainų 20 straipsnio 5 dalis - pakeitimu valstybinės žemės mainų kaina buvo padidinta 50 % rinkos reguliavimo koeficiento vertės. Be to, buvo nustatytas žemės vertės prieaugis, priklausantis nuo įvairių vietovių kategorijų.
(85)
Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, iš šių Potvarkio dėl bazinių kainų pakeitimų matyti, kad nepaisant to, jog nebuvo gerai išplėtotos miško žemės šalies rinkos ir atsižvelgiant į artėjantį Bulgarijos stojimą į Sąjungą, valdžios institucijos bandė atnaujinti potvarkyje nustatytą vertinimo mechanizmą ir užtikrinti, kad jis būtų pagrįstas patikimais rinkos įrodymais. Taigi, Bulgarijos stojimo į Sąjungą dieną pagal Potvarkį dėl bazinių kainų apskaičiuotos administracinės tų sklypų kainos nebūtų buvusios mažesnės už rinkos kainas.
(86)
Dėl Komisijos abejonės, ar mainų sandoriai galėtų iškraipyti konkurenciją ir daryti poveikį prekybai tarp valstybių narių, Bulgarijos valdžios institucijos nurodo, kad, pirma, iš ginčijamuose mainų sandoriuose dalyvavusių privačių šalių 81 šalis buvo įmonės pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. Likusi 51 privati šalis buvo fiziniai asmenys, nesiverčiantys prekių ar paslaugų prekyba. Bulgarija šiuo atveju pabrėžia, kad nei Nacionalinė miškų agentūra, nei jos tęsėja Vykdomoji miškų agentūra nagrinėjamuoju laikotarpiu negavo mainus vykdžiusių fizinių asmenų prašymų dėl medžių kirtimo ar eksporto.
(87)
Antra, Bulgarijos valdžios institucijos teigia, kad mainų sandoriai negali daryti poveikio Sąjungos vidaus prekybai, nes su jais susijusios įmonės verčiasi veikla, nesusijusia su produktų arba paslaugų importu arba eksportu. Bulgarijos valdžios institucijos jau pateiktą informaciją apie per nagrinėjamąjį laikotarpį pagamintos ir į Sąjungą eksportuotos medienos kiekį papildė ir pateikė dokumentą, iš kurio matyti, kad nė viena pagal ginčijamus mainų sandorius valstybinę miško žemę gavusi privati šalis medienos šalies rinkoje nepardavė ir iš Bulgarijos Respublikos neeksportavo.
(88)
Trečia, Bulgarijos valdžios institucijos tvirtina, kad turizmo sektoriui (pavyzdžiui, veikiančiam kelionių operatoriui, kelionių agentūrai, viešbučio savininkui ir papildomų turizmo paslaugų teikėjui) taikomos Bulgarijos turizmo įstatyme nustatytos taisyklės. Tuo įstatymu reikalaujama administracinė veiklos vykdytojų registracija viešajame registre, kurį tvarko Ekonomikos, energetikos ir turizmo ministerija. Su viešbučių valdymu susijusiems asmenims pagal Turizmo įstatymo 58 straipsnį taip pat taikomas registracijos specialiame registre reikalavimas. Dėl šios priežasties tik bendrovės, įtrauktos į atitinkamus viešuosius registrus, tvarkomus Ekonomikos, energetikos ir turizmo ministerijos, gali būti laikomos turizmo sektoriuje veikiančiomis įmonėmis. Patikrinus atitinkamus registrus nustatyta, kad tik viena iš valstybinę žemę dėl ginčijamų mainų sandorių gavusių bendrovių (Kapsi Tours OOD) yra įregistruota kaip kelionių operatorius pagal Turizmo įstatymą.
(89)
Ketvirta, Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad norint Bulgarijoje verstis nekilnojamojo turto plėtros verslu, reikia laikytis registracijos centriniame profesiniame statybininkų registre, kurį pagal specialų įstatymą, t. y. Statybos rūmų įstatymą, tvarko Bulgarijos statybos rūmai (70), reikalavimo. Bulgarijos valdžios institucijos nurodo, kad tik trys mainus su valstybe vykdžiusios įmonės buvo įregistruotos kaip statybos bendrovės ir galėjo būti kaip nors susijusios su statybomis pagal įstatymą.
(90)
Taigi, Bulgarijos valdžios institucijos tvirtina, kad dauguma įmonių, kurios galimai gavo naudos iš ginčijamų mainų sandorių, neveikė statybos ir turizmo sektoriuose. Vadinasi, jų nuomone, negalima sakyti, kad tais sandoriais buvo iškraipyta konkurencija atitinkamose rinkose, išskyrus miškų sektorių.
5.2. BULGARIJOS PASTABOS DĖL SKUNDO PATEIKĖJO PASTABŲ
(91)
Bulgarijos valdžios institucijos sutinka su skundo pateikėju, kad vykdant valstybės ir savivaldybių miško žemės mainus valstybės pagalba nebuvo suteikta. Atvirkščiai, jos teigia, jog skundo pateikėjo tvirtinimas, kad dauguma pagalbos gavėjų veikia statybos arba turizmo sektoriuje, yra neteisingas dėl tų pačių ankstesniame skirsnyje paaiškintų priežasčių.
(92)
Bulgarijos valdžios institucijos taip pat nesutinka su tuo, kaip skundo pateikėjas nustatė miško žemės rinkos kainas lygindamas įvairių metų miško žemės kainas (pavyzdžiui, kainas, buvusias prieš kelerius metus iki miškų mainų), ir ginčija skundo pateikėjo skundą, kad tam tikrais atvejais išmainytos miško žemės savininkai tą žemę pateikė kaip užstatą, kad gautų paskolas, nes tai neatitiktų skundo pateikėjo cituojamų Bulgarijos teisės nuostatų ir Valstybės nuosavybės įstatymo. Skundo pateikėjo pateiktuose duomenyse yra didelių klaidų ir jie neatitinka esamų nuosavybės registrų ir mainų dokumentų. Skundo pateikėjo pateikti duomenys būtų neteisingi ir valstybinės miško žemės, gautos per mainus ir vėliau panaudotos kaip paskolų užstatas, atžvilgiu. Bet kuriuo atveju Bulgarijos valdžios institucijos aiškina, kad Bulgarijos bankai užstatui be nekilnojamojo turto reikalauja ir kito likvidžiojo turto, kad būtų užtikrintas skolos grąžinimas. Todėl, pasak tų institucijų, būtų neteisinga kvadratinio metro kainai apskaičiuoti suteiktos paskolos sumą dalyti iš žemės, kuri naudojama kaip hipotekos užstatas, ploto kvadratinių metrų. Valdžios institucijos taip pat pateikia Pirmojo investicinio banko nuomonę dėl paskolų teikimo būdų ir miškų bei miškų nuosavybės, kurią skolininkai siūlo kaip užstatą, vertinimo metodų.
(93)
Bulgarijos valdžios institucijos taip pat nesutinka su skundo pateikėjo teiginiu, kad savivaldybės institucijos neturėjo pasirinkimo ir turėjo patvirtinti detaliuosius žemės, kurios naudojimo paskirtis buvo pakeista, teritorijų plėtros planus. Pasak tų valdžios institucijų, bet koks žemės naudojimo paskirties keitimas yra grindžiamas viešai aptartais teisiškai privalomais detaliaisiais teritorijų plėtros planais, kuriais iš dalies keičiami galiojantys bendrieji apgyvendintų vietovių teritorijų plėtros planai. Šios administracinės procedūros nepatenka į Žemės ūkio ir maisto ministro, pavienius administracinius pranešimus apie žemės planavimo pakeitimus tokio pakeitimo prašančioms šalims skelbiančio tik atitinkamam detaliajam teritorijų plėtros planui įsigaliojus, veiksmų laisvės sritį.
(94)
Valdžios institucijos toliau neigia, kad daug mainuose dalyvavusių šalių ketino keisti gauto miško žemės sklypo naudojimo paskirtį. Remiantis Bulgarijos miškų įstatymu, toks faktinis pakeitimas gali būti atliktas tik užpildžius paraišką Miškų įstatymo (panaikinto) 14c) straipsnyje nustatyta tvarka. Bet koks kitas ketinimas, apie kurį skelbiama žiniasklaidoje arba kitokiu būdu, išskyrus įstatymu nustatytą procedūrą, būtų nieko nereiškiantis ir savavališkas.
(95)
Valdžios institucijos taip pat nesutinka su skundo pateikėjo teiginiu, kad administracinis miško žemės kainų nustatymo būdas neatspindėtų ekonomikos dinamiškos raidos. Valdžios institucijos mano, kad taikomas būdas, kai kainos nustatomos remiantis Potvarkiu dėl bazinių kainų, yra adekvatus. Taip pat netiesa, kad potvarkis buvo neatnaujintas, nes 2007 m. nustatyti nauji koeficientai, kad ekonominės veiklos vykdytojams dėl jau įvykdytų mainų nebūtų suteiktas joks ekonominis pranašumas.
(96)
Valdžios institucijos atmeta skundo pateikėjo argumentą, kad vertintojai buvo šališki. Pasak tų valdžios institucijų, tie vertintojai yra teismo ekspertai, kurių sąžiningumu negalima abejoti. Dar daugiau, jeigu jie vertintų privačių šalių miško žemę palankiau ir ne pagal Potvarkio dėl bazinių kainų nuostatas, valdžios institucijos mainų tikslais nepriimtų tokio vertinimo.
(97)
Dėl skundo pateikėjo teiginio, kad valdžios institucijų pateikti oficialūs statistiniai sandorių vertės arba kainų duomenys yra neteisingi, valdžios institucijos teigia, kad mokesčių slėpimas slepiant faktinę sandorio kainą yra nusikaltimas pagal Bulgarijos baudžiamąjį kodeksą.
(98)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos atmeta skundo pateikėjo teiginį, kad buvusiam VMA vadovui pateikti kaltinimai būtų su mainais susijusios valstybės pagalbos įrodymas. Pasak tų valdžios institucijų, bylos, iškeltos vykdant valstybinės žemės mainų procedūras dalyvavusiems pareigūnams, yra nesusijusios su vertinimu, ar vykdant ginčijamus sandorius buvo suteikta pagalba.
5.3. BULGARIJOS PASTABOS DĖL KITŲ TREČIŲJŲ ŠALIŲ PATEIKTŲ PASTABŲ
5.3.1. Bulgarijos 2011 m. rugsėjo 29 d. pastabos.
(99)
Bulgarijos valdžios institucijos į All Seas pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą atsakė 2011 m. rugsėjo 29 d. raštu.
(100)
All Seas išmainė iš viso 157,4 ha privačios miško žemės sklypų, esančių Teteveno ir Gabrovo savivaldybėse, į maždaug 57,9 ha bendro ploto valstybinės miško žemės sklypus, esančius Balčiko savivaldybėje (71). Šiomis aplinkybėmis All Seas Bulgarijos valstybei taip pat sumokėjo 138 781 BGN pridėtinių išlaidų.
(101)
Valstybinės miško žemės sklypai buvo įvertinti administracine 11,99 BGN/m2 kaina. Remiantis Bulgarijos valdžios institucijų turima informacija, nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinė rinkos kaina (kaina, dėl kurios komerciniu pagrindu susitaria privačios šalys pirkdamos ir parduodamos miško žemės sklypus, esančius tame pat arba kaimyniniame rajone toje pat savivaldybėje) buvo 4,16 BGN/m2. Taigi, All Seas ir Bulgarijos Respublikos mainai buvo įvykdyti gavus apmokėjimą ir nebuvo suteiktas joks ekonominis pranašumas pagal Sutarties 107 straipsnį.
(102)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pažymi, kad All Seas kreipėsi dėl miško žemės sklypo naudojimo paskirties keitimo pagal Miškų įstatymo 14 straipsnį ir kad Bulgarijos ministrų taryba prašymą patenkino pagal Miškų įstatymo 14d straipsnio 2 dalį (72). Kiek Bulgarijos valdžios institucijoms žinoma, šis sprendimas neįsigaliojo. Bulgarijos valdžios institucijos sutinka su All Seas, kad valstybė neturėjo tiesioginės įtakos tos žemės naudojimo paskirties keitimui (tos žemės naudojimo paskirties žemėlapio nebuvo), todėl tas nuosavybės keitimas dėl mainų negali reikšti kokio nors bendro mainų šalių ketinimo pakeisti naudojimo paskirtį. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, vertinant mainus lemiamas veiksnys turi būti tai, ar lygiavertė mainomo turto buhalterinė vertė. Būtent tai yra pagrindas, kuriuo Bulgarijos valdžia rėmėsi vykdydama tuos sandorius. Dar viena priežastis, dėl kurios po mainų keičiant žemės naudojimo paskirtį valstybės pagalba nesuteikta, - administraciniai mokesčiai visiems paraiškų pateikėjams yra vienodi.
(103)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pažymi, kad All Seas nei per mainus gautuose sklypuose kirto medžius, nei vertėsi medienos iš tų sklypų Sąjungos vidaus prekyba. Dar daugiau, All Seas neteikia turizmo paslaugų, kaip nurodyta Turizmo įstatyme, ji taip pat nėra statybų bendrovė pagal Statybos rūmų įstatymą.
5.3.2. Bulgarijos 2011 m. lapkričio 4 d. pastabos.
(104)
Bulgarijos valdžios institucijos 2011 m. lapkričio 4 d. raštu atsakė į šių trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą: Elkabel AD, LM Impex EOOD, Foros Development EAD ir Simeono Stoevo Mirovo.
(105)
Dėl mainų sandorių, kuriuose dalyvavo Elkabel, LM Impex ir Foros Development, Bulgarijos valdžios institucijos teigė, kad jos nekompensavo kainų skirtumo ir šiais konkrečiais atvejais privačios šalys joms papildomai sumokėjo pridėtines išlaidas. Papildomai tos šalys sumokėjo visus vietos mokesčius. Galiausiai nė viena iš šių trijų bendrovių neprašė pakeisti gautos miško žemės paskirties.
(106)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pabrėžia, kad kai kuriose savivaldybėse, kuriose buvo išmainyti sklypai, nebuvo visiškai privačių sandorių, taigi buvo neįmanoma nustatyti išmainytų sklypų rinkos kainos arba to, ar suteiktas ekonominis pranašumas.
(107)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pabrėžia, kad nei Elkabel, nei LM Implex nėra medienos eksportuotojos, jos taip pat neįregistruotos pagal Bulgarijos įstatymus kaip statybos ar turizmo bendrovės.
(108)
Kalbant apie fizinį asmenį Simeoną Stoevą Mirovą, išmainiusį Rakitove esančią 5,6 dekarų privačią miško žemę, kurios vertė buvo 3 436 BGN, į Burgase (Kraimorės kaime) esančią 5 dekarų valstybinę miško žemę, kurios vertė buvo 1 308 BGN, Bulgarijos valdžios institucijos mano, kad šiems mainams turėtų būti taikomas de minimis reglamentas.
(109)
Dėl šių priežasčių Bulgarijos valdžios institucijos tvirtina, kad, jų nuomone, mainai su minėtomis privačiomis šalimis nėra valstybės pagalba.
5.3.3. Bulgarijos 2011 m. gruodžio 16 d. pastabos.
(110)
Bulgarijos valdžios institucijos 2011 m. gruodžio 16 d. raštu atsakė į šių trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą: V-G-N Confort OOD, Izgrev 5 EOOD, Ecobalkani-Bulgaria EOOD, Vihren EEOD, Liteks Komers AD ir Jivkos Blagoevos.
(111)
Dėl mainų sandorių, kuriuose dalyvavo V-G-N Confort, Izgrev 5, Ecobalkani, Vihren ir Liteks Komers, Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad jos nekompensavo kainų skirtumo ir šiais konkrečiais atvejais privačios šalys joms papildomai sumokėjo pridėtines išlaidas. Be to, tos šalys sumokėjo visus vietos mokesčius. Galiausiai V-G-N Confort, Ecobalkani ir Liteks Komers neprašė pakeisti jų gautos valstybinės miško žemės naudojimo paskirties.
(112)
Bulgarijos valdžios institucijos dar pabrėžia, kad kai kuriose savivaldybėse, kuriose buvo išmainyti sklypai, nebuvo visiškai privačių sandorių, taigi buvo neįmanoma nustatyti išmainytų sklypų rinkos kainos ir galutinai nustatyti, ar minėtoms privačioms šalims suteiktas ekonominis pranašumas. Izgrev 5 atveju administracinė išmainytos valstybinės miško žemės kaina buvo šiek tiek didesnė už rinkos kainą, nustatytą vykdant panašius privačius sandorius, taigi, pasak Bulgarijos valdžios institucijų, pranašumas nebuvo suteiktas. Toks pat samprotavimas tiktų ir sandoriui su Liteks Komers, kai, pasak Bulgarijos valdžios institucijų, valstybinės miško žemės administracinės kainos būtų buvusios keturis kartus didesnės už rinkos kainas.
(113)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos pažymi, kad nė viena iš minėtų privačių šalių nėra medienos eksportuotoja arba pagal Bulgarijos įstatymus įregistruota kaip statybos ar turizmo bendrovė, taigi su jais sudarytais mainų sandoriais nedaromas poveikis prekybai tarp valstybių narių.
(114)
Kalbant apie sandorį su fiziniu asmeniu Jivka Blagoeva, Teteveno savivaldybėje esanti privati 1,9036 ha miško žemė, kurios vertė 16 091 BGN, išmainyta į Predelos vietovėje Razlogo savivaldybėje esančią 0,3001 ha valstybinę miško žemę, kurios vertė 24 216 BGN. Bulgarijos valstybė nekompensavo kainų skirtumo, Jivka Blagoeva sumokėjo visas pridėtines išlaidas ir vietos mokesčius, ir naujoji savininkė neprašė pakeisti išmainytos žemės naudojimo paskirties. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, šiems mainams turėtų būti taikomas de minimis reglamentas.
(115)
Atitinkamai Bulgarijos valdžios institucijos mano, kad su minėtomis privačiomis šalimis vykdant mainų sandorius valstybės pagalba buvo nesuteikta.
5.3.4. Bulgarijos 2012 m. balandžio 25 d. pastabos.
(116)
Bulgarijos valdžios institucijos 2012 m. balandžio 25 d. raštu atsakė į šių trečiųjų šalių pastabas dėl sprendimo pradėti tyrimo procedūrą: Aqua Estate, Beta Forest, Kosto Gerovo, Dimitaro Ivanovo Terzievo, Yavoro Ilievo Haytovo, Valentinos Angelovos Haytovos, Georgio Aleksandrovo Babevo, Marietos Tihomirovos Damyanovos, Elizabetos Petkovos Mihaylovos, Svetoslavo Petkovo Mihaylovo, BG Land Co, Mirta Engineering, Miks PS-OOD ir BOIL OOD.
(117)
Bulgarijos valdžios institucijos pritaria šių per nagrinėjamąjį laikotarpį vykdant mainų sandorius dalyvavusių fizinių asmenų ir bendrovių pateiktoms pastaboms, būtent tai, kad mainais valstybės pagalba nebuvo suteikta, o sandoriai vykdyti valstybei palankiomis sąlygomis ir nustatant kainas, kurios buvo nemažesnės už panašaus nekilnojamojo turto rinkos kainas. Be to, Bulgarijos valdžios institucijos palaiko minėtų privačių šalių požiūrį, kad mainų sandoriai buvo vykdyti laikantis galiojančios Bulgarijos nacionalinės teisės, t. y. Potvarkio dėl bazinių kainų ir Miškų įstatymo. Galiausiai reikėtų manyti, kad kai kuriems šiems sandoriams taikomas de minimis reglamentas.
5.4. BULGARIJOS ATSAKYMAI Į KOMISIJOS PRAŠYMUS PATEIKTI INFORMACIJOS, IŠSIŲSTUS VYKDANT OFICIALIĄ TYRIMO PROCEDŪRĄ
(118)
Vėliau Bulgarijos valdžios institucijos atsakant į prašymus pateikti informacijos pateiktoje medžiagoje nurodė visų per nagrinėjamąjį laikotarpį įvykdytų mainų sandorių rinkos kainas - ir privačios, ir valstybinės miško žemės (73).
(119)
Tačiau 2013 m. lapkričio 19 d. pateiktoje medžiagoje (74) Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad yra problemų dėl jų pateiktų duomenų patikimumo. Visų pirma, 44 konstatuojamojoje dalyje pateiktos formulės tikslais Bulgarijos valdžios institucijos nurodė sąžiningą 82 (60 valstybinių ir 22 privačių) sklypų, susijusių su ginčijamais mainų sandoriais, rinkos kainą. Likusių sklypų rinkos kainą nurodė tiksliausią, kokią galėjo nurodyti, ir paminėjo, kad tai gali būti nebūtinai sąžininga rinkos vertė. Dėl likusių valstybinių sklypų, Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad kainos, kurias jos nurodė kaip rinkos kainas, faktiškai yra įvairių rūšių miško žemės sandorių kainų vidurkis. Taigi tai nebūtinai sąžininga rinkos vertė, nes nėra lygi visiškai panašių sandorių vidutinėms kainoms.
(120)
Panašiai ir dėl likusių privačių sklypų, kurių vertinimo nepriklausomas ekspertas dar nebuvo atlikęs, Bulgarijos valdžios institucijos nurodė, kad tam tikrais atvejais pardavimo pažymėjimuose, kuriuos valdžios institucijos naudojo kaip nurodytos tų sklypų rinkos vertės įrodymą, nurodytos kainos buvo artimos mokesčių tikslais naudojamoms vertėms arba lygios joms. Mokesčių tikslais naudojama sklypo vertė yra ne jo rinkos vertė, bet mažiausia kaina, kurią reikia sumokėti vykdant nekilnojamojo turto sandorius, t. y. atitinkamo sklypo rinkos vertė iš esmės būtų didesnė.
(121)
Nepaisydamos paminėtų dalykų Bulgarijos valdžios institucijos pabrėžė, kad jų pateikti duomenys apie rinkos kainas yra geriausias įvertis, kokį jos gali nustatyti, nes: i) Bulgarijoje nėra konkrečių taisyklių, taikytinų vertinimu nustatant miško sklypų rinkos kainas, ii) nepriklausomam ekspertui vertintojui atlikti vertinimą, kokios tų sklypų rinkos kainos būtų buvusios mainų metu, prireiktų daug laiko, iii) toks vertinimas labai brangiai kainuotų. Papildomai Bulgarijos valdžios institucijos teigė, kad nurodytos kainos bet kuriuo atveju yra artimesnės sąžiningoms rinkos kainoms negu administracinėms kainoms.
(122)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos pateikė informaciją apie faktiškai naudotas 25 mainų sandorių administracines kainas ir hipotetines administracines kainas, kurios būtų buvusios gautos taikant koeficientą, nustatytą 2010 m. atnaujintame Potvarkyje dėl bazinių kainų. Pateiktas pavyzdys apėmė 25 sandorius, vykdytus 2009 ir 2008 m. (2007 m. vykdyti tik 6 sandoriai). Šios informacijos Komisija paprašė norėdama įsitikinti, kad administracinių kainų - jeigu jos būtų buvusios tinkamai atnaujintos - sistema būtų tinkama miško žemės rinkos kainoms atspindėti ir ar visais atvejais būtų gauta kaina, kuo artimesnė rinkos vertei, kaip reikalaujama vadovaujantis teismų praktika.
6. PRIEMONĖS VERTINIMAS
6.1. PAGALBOS BUVIMAS
(123)
Pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su bendrąja rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.
(124)
Taigi, priemonė laikoma valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, jeigu ji atitinka visas šias sąlygas: i) priemonė turi būti priskiriama valstybei ir finansuojama iš valstybinių išteklių; ii) ja turi būti suteikiamas pranašumas jos gavėjui; iii) tas pranašumas turi būti atrankus; ir iv) ta priemone turi būti iškraipoma arba gali būti iškraipyta konkurencija ir ji gali paveikti valstybių narių tarpusavio prekybą.
(125)
Tačiau pirmiausia taip pat būtina šiuo atveju pagalvoti, ar galimi su mainų sandoriais susiję pagalbos gavėjai yra įmonės, atitinkančios Sutarties 107 straipsnio 1 dalį. To reikia dėl to, kad, remiantis tos nuostatos formuluote, valstybės pagalbos taisyklės taikomos tik tada, kai pagalbos gavėjas yra įmonė.
(126)
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas (ETT) įmonę Sutarties 107 straipsnio 1 dalies taikymo tikslais apibrėžia kaip ekonomine veikla besiverčiantį subjektą neatsižvelgiant į jo juridinį statusą ar finansavimo būdą (75). Remiantis ETT, bet kokia veikla, susijusi su prekių ir paslaugų siūlymu rinkoje, yra ekonominė veikla (76). Subjekto priskyrimas prie įmonių kategorijos visada susijęs su tam tikra veikla. Subjektas, vykdantis tiek ekonominę, tiek neekonominę veiklą, turi būti laikomas įmone tik dėl to, kad vykdo ekonominę veiklą. Įmonė nebūtinai turi būti juridinis asmuo; pagal valstybės pagalbos taisykles fiziniai asmenys taip pat gali būti laikomi įmone, jeigu verčiasi ekonomine veikla.
(127)
Turint tai omenyje reikėtų pažymėti, kad tam tikri ginčijamų mainų sandorių pagalbos gavėjai nagrinėjamuoju laikotarpiu nevykdė ekonominės veiklos, susijusios su išmainyta miško žeme, tokios veiklos jie nevykdo ir dabar. Taigi, tie pagalbos gavėjai negali būti laikomi įmonėmis pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, todėl laikoma, kad valstybės pagalba buvo nesuteikta jiems vykdant mainų sandorius su Bulgarijos valstybe.
(128)
Vadinasi, likusi šio sprendimo dalis yra susijusi tik su tais ginčijamų mainų sandorių pagalbos gavėjais, kurie yra įmonės pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
6.1.1. Esminis žemės mainų ir naudojimo paskirties keitimo ryšys
(129)
Pirmoji Komisijos sprendime pradėti tyrimo procedūrą pareikšta abejonė buvo dėl to, ar tarp mainų sandorių ir pagalbos gavėjų gautos išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimo yra esminis ryšys. Tai svarbu, nes, jeigu toks ryšys yra, tai turės poveikio Komisijos vertinimui, ar mainų sandoriais suteiktas ekonominis pranašumas ir kaip tą pranašumą būtų galima įvertinti skaičiais. Esminis ryšys reiškia, kad mainų sandorio šalys dar prieš įvykdant sandorį ketino po sandorio valstybinės žemės naudojimo paskirtį pakeisti iš miško žemės į žemę, kurioje leidžiamos statybos. Taigi, nors mainų sandoriams pagal Potvarkį dėl bazinių kainų apskaičiuotos administracinės kainos būtų pagrįstos dviejų miško žemės sklypų mainais, dėl vėlesnio valstybinio sklypo naudojimo paskirties pakeitimo, jeigu jis būtų planuotas nuo pat pradžių, gauto sklypo vertė galėtų būti nustatyta per maža atsižvelgiant į tai, kad ateityje tai turėtų būti žemė statyboms.
(130)
Pasak Komisijos, tai, kad po ginčijamų sandorių visada - arba daugeliu atvejų - buvo pateiktas (patvirtintas) prašymas pakeisti pagalbos gavėjų gautos išmainytos miško žemės naudojimo paskirtį, kad žemė taptų žeme, kurioje leidžiamos statybos, būtų objektyvus požymis, kad tų mainų sandorių šalys nuo pat pradžių ketino po mainų pakeisti valstybinės žemės naudojimo paskirtį.
(131)
Iš atsakant į sprendimą pradėti tyrimo procedūrą Bulgarijos valdžios institucijų pateiktų statistinių duomenų, patvirtinančių 38 konstatuojamojoje dalyje minimus duomenis, matyti, kad buvo pateikti 24 prašymai, susiję su nagrinėjamuoju laikotarpiu vykdytais 132 mainų sandoriais, pakeisti žemės naudojimo paskirtį, kad žemė taptų žeme, kurioje leidžiamos statybos (tai sudaro 18,2 % visų mainų), iš jų patvirtinta 15 prašymų dėl pakeitimo (tai sudaro 11,4 % visų mainų). Remdamasi tais duomenimis Komisija konstatuoja, kad daugeliu atvejų po mainų nebuvo pateiktas prašymas pakeisti žemės naudojimo paskirtį.
(132)
Bet kuriuo atveju Komisija mato, kad Bulgarijos teisės aktais nustatytos dvi atskiros procedūros - atitinkamai mainų ir žemės naudojimo paskirties keitimo, ir už kiekvieną iš šių veiksmų yra atsakingos dvi atskiros ir savarankiškai viena nuo kitos veikiančios valstybinės įstaigos. Tai dar vienas požymis, kad šiuo atveju nėra esminio ryšio tarp mainų sandorių ir žemės naudojimo paskirties keitimo.
(133)
Kadangi neįrodyta, kad tarp mainų sandorių ir pagalbos gavėjų gautos išmainytos žemės naudojimo paskirties keitimo būtų esminis ryšys, Komisija, vertindama, ar suteikta valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, kiekvieną šį veiksmą nagrinės atskirai.
6.1.2. Valstybės pagalba, susijusi su žemės naudojimo paskirties keitimu
(134)
Žemės naudojimo paskirtis - tai teisinis būdas valdžios institucijoms kontroliuoti žemės sklypo naudojimą ir plėtros jame intensyvumą. Valdžios institucijai patvirtinus žemės sklypo naudojimo paskirties keitimą, ji imasi reguliavimo veiklos ir veikia ne kaip ekonominės veiklos vykdytojas.
(135)
Tik iš valstybinių išteklių tiesiogiai ar netiesiogiai suteiktas pranašumas gali būti laikomas valstybės pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 107 straipsnyje. Remiantis ETT praktika (77), skirtumas tarp „valstybės narės suteiktos pagalbos“ ir „iš valstybinių išteklių“ suteiktos pagalbos nereiškia, kad bet koks valstybės suteiktas pranašumas, nepaisant to, ar jis finansuojamas iš valstybinių išteklių, yra laikomas pagalba. Tikriau, skirtumu tik siekiama į šią sąvoką įtraukti tiek tiesiogiai valstybės, tiek per tos valstybės paskirtą ar įsteigtą viešąją ar privačią įstaigą suteikiamą pranašumą.
(136)
Nors valdžios institucijai patvirtinus konkretaus žemės sklypo žemės naudojimo paskirties keitimą iš miško žemės į žemę, kurioje leidžiamos statybos, gali padidėti tos žemės rinkos vertė, nereiškia, kad tuo patvirtinimu perduodami valstybiniai ištekliai pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį: įvykdžius tą reguliavimo užduotį, subjektui, kurio prašymas patvirtinamas, faktiškai nepervedamos lėšos, taip pat tai nereiškia, kad atsisakoma valstybinių išteklių, nes valstybė neprivalo vykdydama tą reguliavimo užduotį imti iš paraiškų teikėjų, kurių paraiškos patenkinamos, mokesčio, apimančio visą ekonominę vertę, jų gaunamą patvirtinus jų prašymą (78).
(137)
Atitinkamai valdžios institucijos sprendimas pakeisti konkretaus žemės sklypo žemės naudojimo paskirtį nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
6.1.3. Pagalba vykdant mainų sandorius
(138)
Remiantis nusistovėjusia teismo praktika (79), valdžios institucijoms įmonei arba ekonomine veikla besiverčiančiam asmeniui parduodant žemę arba pastatus gali būti suteiktas ekonominis pranašumas, taigi ir valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, visų pirma tais atvejais, kai parduodama ne rinkos verte, t. y. kai parduodama ne ta kaina, kurią būtų nustatęs privatus investuotojas, veikiantis įprastomis konkurencinėmis sąlygomis. Tą patį galima pasakyti apie mainų sandorį, kai iš valstybės gautos valstybinės žemės vertė yra didesnė už valstybei atiduotos privačios žemės vertę.
(139)
Tačiau prieš nagrinėdama, ar mainų sandoriais suteiktas ekonominis pranašumas, Komisija išnagrinės, ar likusios 126 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos sąlygos įvykdytos, kad būtų galima nustatyti valstybės pagalbą pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(140)
Pirma, kalbant apie priemonės siejimą su valstybės pagalba, už mainų sandorius atsakinga Žemės ūkio ir maisto ministerija arba Ministrų taryba (priklausomai nuo mainomo sklypo dydžio) ir VMA, ir visi šie subjektai yra valstybinės įstaigos. Kadangi dėl mainų sandorio perduodama valstybinė miško žemė, kurios vertė yra didesnė negu atiduodamos privačios miško žemės, vadinasi, valstybės ištekliai yra perduodami, nes Bulgarijos valstybė atsisako tam tikrų pajamų, kurias ji galėtų gauti, jeigu vykdydama tą sandorį veiktų rinkos sąlygomis.
(141)
Antra, mainų sandoriai yra atrankūs, nes jie naudingi tik žemės savininkams, kurie savo privačią miško žemę iškeitė į valstybinę miško žemę.
(142)
Trečia, mainų sandoriais iškraipoma konkurencija ir daromas poveikis prekybai tarp valstybių narių. Jeigu pagalbos gavėjai yra įmonės, konkrečioje rinkoje siūlančios prekes ir paslaugas, bet kokia finansinė iš mainų gaunama nauda stiprina jų padėtį, palyginti su kitomis tas pačias prekes ir paslaugas siūlančiomis ir Sąjungos vidaus prekyboje konkuruojančiomis įmonėmis (80). Iš tikrųjų keli mainų sandorių pagalbos gavėjai (81), be visa kita, Bulgarijos komercijos registre yra nurodę, kad ekonomikos sektoriai, kuriuose jie veikia, yra susiję su nekilnojamuoju turtu, turizmu, restoranų veikla ir apželdinimu mišku. Tie sektoriai yra atviri konkurencijai Sąjungos lygmeniu. Tai matyti ir iš informacijos, pateiktos tame pat registre, kuriame keli mainų sandorių pagalbos gavėjai (82) yra nurodę, kad ekonomikos sektoriai, kuriuose jie veikia, yra susiję su prekybos ir (tarptautine) komercine veikla. Dėl Bulgarijos valdžios institucijų pateikto argumento, kad bendrovės, norėdamos veikti turizmo arba statybos sektoriuose, turi būti įsiregistravusios specialiuose registruose ir kad daugelis mainų sandoriuose dalyvavusių bendrovių nebuvo įsiregistravusios tuose registruose, Komisija mano, kad Sutarties 107 straipsnio 1 dalyje apibrėžta „įmonės“ sąvoka yra objektyvi, taigi klausimas, ar įmonės siūlo prekes ir paslaugas konkrečioje rinkoje, taigi ir konkuruoja su kitomis įmonėmis bei dalyvauja Sąjungos vidaus prekyboje, turi būti sprendžiamas atsižvelgiant į tų įmonių faktiškai vykdomą veiklą, o ne į tai, ar jos atitinka tam tikrus nacionalinės teisės formalumus.
(143)
Galiausiai, kalbant apie tai, ar suteiktas ekonominis pranašumas, mainų sandoriai yra susiję su (bent) dviejų miško žemės sklypų mainais tarp Bulgarijos valstybės ir privačių šalių. Norint nustatyti, ar privačios šalys dėl mainų sandorių įgijo ekonominį pranašumą, reikia įvertinti ir tarpusavyje palyginti išmainytų sklypų rinkos vertę. Jeigu dėl mainų sandorio perduodama valstybinė miško žemė, kurios vertė yra didesnė negu atiduodamos privačios miško žemės, tai privačiai šaliai bus suteiktas ekonominis pranašumas.
(144)
Kaip paaiškinta 16 konstatuojamojoje dalyje, vykdant tuos mainus administracinės kainos buvo apskaičiuotos remiantis Potvarkiu dėl bazinių kainų. ETT pripažino, kad kai nacionalinėje teisėje įtvirtinamos valdžios institucijų parduodamos žemės rinkos vertės apskaičiavimo taisyklės, tam, kad šios taisyklės atitiktų Sutarties 107 straipsnį, jas taikant visais atvejais turi būti gaunama kiek įmanoma rinkos vertę atitinkanti administracinė kaina (83). Kadangi ši rinkos vertė yra teorinė, kainos kitimo marža, gauta palyginus su teorine kaina, bus toleruojama (84).
(145)
Bulgarijos valdžios institucijų paprašyta pateikti informacijos apie administracines kainas, naudotas nagrinėjamuoju laikotarpiu vykdant 132 mainų sandorius, taip pat apie tų pačių sandorių rinkos kainas. Komisija Bulgarijos valdžios institucijų paprašė nustatant sklypų rinkos vertę taip pat atsižvelgti į bet kokius ankstesnius ar vėlesnius sandorius, susijusius su tais pat miško sklypais. Taigi, nors Komisija mano, kad vertinant, ar vykdant sandorius galimai buvo suteikta valstybės pagalba, išmainytų miško sklypų kilmės vieta nėra svarbi, į informaciją apie kainas, kai tik ji turėta, buvo atsižvelgta.
(146)
Bulgarijos valdžios institucijos nurodė tas pačias problemas dėl duomenų, kuriuos jos galėjo pateikti apie rinkos kainas, patikimumo (85). Tačiau kartu jos nurodė, kad pateikta informacija yra tiksliausi rinkos kainų įverčiai (86). Komisija mano, kad tie duomenys yra pakankamai patikimas konkrečių sklypų realios (t. y. sąžiningos) rinkos vertės įvertis.
(147)
Analizuojant duomenis paaiškėjo, kad nustatant privačių sklypų administracines kainas sistemingai buvo nustatoma per didelė konkrečios miško žemės vertė, palyginti su rinkos verte (87), o su valstybine miško žeme susijusi padėtis buvo kiek kitokia, nes abiem atvejais vertė buvo nustatyta per didelė ir per maža. Atitinkamai nustatant, ar pagalbos gavėjams mainų sandoriais suteiktas pranašumas, paprasčiausiai lyginant valstybinio sklypo ir privataus sklypo, į kurį ji mainoma, rinkos kainas mainų metu būtų nepakankamai atsižvelgta į tai, kad pastaroji buvo sistemingai per brangiai įvertinama. Todėl Komisija nustatė formulę, kurią taikant mainais suteiktam pranašumui tinkamai įvertinti atsižvelgiama į administracines kainas, naudotas per pirmą sandorį. Taikant tą formulę, kuri nustatyta jau sprendime pradėti tyrimo procedūrą, reikia apskaičiuoti šias sumas:
i)
privataus miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą;
ii)
valstybinio miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą.
Būtų laikoma, kad suteiktas pranašumas, jeigu iš pagal ii punktą gautos vertės atėmus pagal i punktą gautą vertę būtų gautas teigiamas dydis.
Tačiau, nustatant, ar mainų sandoriu suteiktas pranašumas, reikėtų atsižvelgti į bet kokią piniginę kompensaciją, vienos šalies sumokėtą kitai šaliai padengiant dviejų mainų sandorio sklypų administracinių kainų skirtumą.
(148)
Taikydama šią formulę Bulgarijos valdžios institucijų pateiktiems duomenims apie išmainytų miško žemės sklypų sąžiningas rinkos vertes ir administracines kainas, Komisija konstatuoja, kad beveik 80 % mainų sandorių, vykdytų nagrinėjamuoju laikotarpiu, jų dalyviams buvo suteiktas pranašumas, kaip parodyta 4 lentelėje.
4 lentelė
Mainams naudotų administracinių kainų ir Bulgarijos valdžios institucijų pateiktų rinkos kainų palyginimas
Mainų sandoriai
2007 m.
2008 m.
2009 m.
Iš viso
Suteiktas pranašumas (atvejų skaičius)
18
48
38
104
Procentinė visų mainų dalis
78 %
77 %
81 %
79 %
Įvykdytų mainų skaičius
23
62
47
132
(149)
Iš pirmiau pateiktų duomenų matyti, kad administracinės kainos, nustatytos mainų sandorių tikslais pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, nepakankamai atspindi tikrąją tų miško sklypų rinkos vertę.
(150)
Toks ginčijamiems mainų sandoriams naudojamų administracinių kainų ir sklypų rinkos kainų neatitikimas atsiranda, viena vertus, dėl to, kad pagrindinė pagal Potvarkį dėl bazinių kainų taikoma metodika nepakankamai atspindi kriterijus, kurie rinkos dalyviui būtų svarbūs vertinant mainomus miško žemės sklypus, be to, jiems netaikomas tinkamas svorinis koeficientas. Pirma, vidutinė Potvarkio dėl bazinių kainų 1 priede nurodyta žemės vertė pagal žemės, kurioje tapačios sąlygos augalams augti, kategorijas, naudojama nustatant bazinę žemės vertę (žr. 18 konstatuojamąją dalį), turėjo būti nustatyta remiantis bazinėmis rinkos kainomis arba valstybinių miškų apskaita, bet iš tikrųjų ją nustatė ekspertai, remdamiesi nedideliu skaičiumi rinkos šaltinių.
(151)
Antra, koeficientai ir vertės padidėjimo sumos, naudotos siekiant atsižvelgti į tam tikrus miško žemės požymius, kai skaičiuojama bazinė tos žemės vertė, aprašyti 18 ir 26 konstatuojamosiose dalyse, labiau yra administracinis supaprastinimas negu siekis tiksliai išmatuoti ekonominę vertę, kurią panašioje vietoje esantis hipotetinis rinkos dalyvis nustatytų tokiems požymiams. Iš tikrųjų Bulgarijos valdžios institucijos pateikė ekonominių duomenų tų potvarkyje nustatytų koeficientų ir vertės padidėjimo sumų dydžiui pagrįsti.
(152)
Kita vertus, net jeigu taikant Potvarkyje dėl bazinių kainų nustatytą metodiką pradžioje buvo gautos mainomos miško žemės rinkos kainos, quod non, vidutinės kainos, koeficientai ir vertės padidėjimo sumos per nagrinėjamąjį laikotarpį nebuvo nė karto atnaujintos, kad tinkamai atspindėtų vėlesnį rinkos kainų svyravimą. Remiantis teismo praktika (88), kai žemės kainos labai kyla, taikant administracinius valdžios institucijų parduodamos žemės kainos skaičiavimo metodus tos kainos turi būti nuolat atnaujinamos, kad pirkėjo faktiškai mokama žemės kaina kiek įmanoma atitiktų tos žemės rinkos kainą. Per preliminaraus tyrimo etapą Bulgarijos valdžios institucijos paaiškino, kad, pagal Potvarkio dėl bazinių kainų 7 straipsnio 1 dalį ir 32 straipsnį, tame potvarkyje nustatyti koeficientai, taikomi skaičiuojant administracines kainas, turėjo būti atnaujinami kasmet. Be to, remiantis Bulgarijos valdžios institucijų pateikta medžiaga, per nagrinėjamąjį laikotarpį miško žemės kainos labai kilo. Nepaisant to, per tą laikotarpį kainos nebuvo atnaujintos, kaip numatyta tame potvarkyje. Bulgarijos valdžios institucijos 2010 m. atsižvelgdamos į naujausius rinkos pokyčius atnaujino tik vidutines kainas, koeficientus ir vertės padidėjimo sumas, naudotas nustatant administracines kainas.
(153)
Atitinkamai Komisija konstatuoja, kad mainų sandoriais ekonominis pranašumas žemės mainų pagalbos gavėjams suteiktas tais atvejais, kai naudotos administracinės kainos neatitiko mainomos žemės rinkos kainos.
6.1.4. De minimis pagalba
(154)
Galiausiai paminėtina, kad tais atvejais, kai individualiems mainų sandorių pagalbos gavėjams suteiktas pranašumas neviršijo Komisijos reglamente (ES) Nr. 1407/2013 (89) nurodytų ribų, tas pranašumas nelaikomas valstybės pagalba, taigi nedraudžiamas pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, jeigu įvykdomos visos tame reglamente nustatytos sąlygos.
(155)
Remiantis Bulgarijos valdžios institucijų pateiktais kiekybiniais duomenimis, atrodytų, kad daugeliu atvejų (90) mainų sandorių dalyvių gauta pagalbos suma yra mažesnė negu 200 000 EUR de minimis riba.
6.1.5. Išvada dėl pagalbos buvimo
(156)
Atsižvelgdama į tai, kas pasakyta, Komisija konstatuoja, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu Bulgarijos valdžios institucijų vykdyti mainai valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį yra tais atvejais, kai to sandorio šalis yra įmonė pagal tas nuostatas, sandoriams naudotos administracinės kainos neatitinka rinkos kainų ir neįvykdytos Reglamente (EB) Nr. 1407/2013 išdėstytos de minimis sąlygos.
6.2. PRIEMONĖS TEISĖTUMAS
(157)
Bulgarijos Respublika, nepranešusi apie tuos mainų sandorius prieš juos įvykdydama, nevykdė Sutarties 108 straipsnio 3 dalyje nustatytos prievolės. Taigi tie mainų sandoriai yra neteisėtai suteikta valstybės pagalba.
6.3. PAGALBOS SUDERINAMUMAS
(158)
Nors Bulgarijos valdžios institucijų buvo prašyta pateikti informacijos apie galimą tų mainų sandorių suderinamumą su vidaus rinka, jos laikėsi savo argumentų, kad tie mainai nedaro poveikio Sąjungos vidaus prekybai ir, vadinasi, nėra valstybės pagalba pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį.
(159)
Šiuo atžvilgiu Komisija pažymi, kad pagalbos suderinamumo su vidaus rinka, nukrypstant nuo Sutarties 107 straipsnio 1 dalies, našta iš esmės tenka atitinkamai valstybei narei, ir ji turi įrodyti, kad nukrypti leidžiančios nuostatos sąlygos įvykdytos (91).
(160)
Bet kuriuo atveju Komisija pažymi, jog nepanašu, kad būtų kokių nors prima facie priežasčių manyti, kad mainų sandoriai yra suderinami su vidaus rinka - nei remiantis tiesiogiai Sutarties 107 straipsnio 3 dalies a ir c punktais, nei tomis nuostatomis pagrįstomis gairėmis.
(161)
Taigi, Bendrijos valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairės (Miškų sektoriaus gairės) negali būti naudojamos kaip mainų sistemos suderinamumo pagrindas, nes jos taikomos tik gyviems medžiams ir jų natūraliai aplinkai miškuose ir kitoje miškingoje žemėje, įskaitant priemones, kuriomis palaikomos ir gerinamos ekologinės ir apsauginės miškų funkcijos, ir priemones, kuriomis skatinama miškų poilsinė paskirtis ir socialiniai bei kultūrinai aspektai. Be to, išlaidos, padengtos vykdant mainus suteikta pagalba, nedera su pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančių išlaidų apibrėžtimi Miškų sektoriaus gairėse (92), nes privačioms šalims nei įstatymais nei sutartimis nenustatytos prievolės per mainus gautą žemę naudoti kaip draustinį. Priešingai, visos šalys turi teisę prašyti pakeisti miško žemės naudojimo paskirtį ir paversti ją žeme statyboms, o kelios šalys taip ir padarė.
(162)
Suderinamumo pagrindu negali būti ir 2007-2013 m. nacionalinės regioninės pagalbos teikimo gairės. Komisija pažymi, kad šiuo atžvilgiu Bulgarijos valdžios institucijos ėmėsi mainų ne tam, kad konkrečiai prisidėtų prie regioninės plėtros. Be to, pagalbos skyrimo kriterijus atitinkančios išlaidos buvo neapibrėžtos, taip pat buvo nenustatyta, kaip būtų kontroliuojamas skatinamasis pagalbos poveikis ir kaip būtų užtikrinta, kad būtų taikomos viršutinės regioninės pagalbos ribos.
(163)
Galiausiai per diskusijas iki sprendimo pradėti tyrimo procedūrą priėmimo Bulgarijos valdžios institucijos teigė, kad mainais siekta viešosios politikos tikslo sutelkti miško žemės nuosavybę. Bet jeigu būtų galima nustatyti, kad miško žemės sutelkimas yra bendro intereso tikslas, quod non, Bulgarijos valdžios institucijos neįrodė, kad suteikta pagalba buvo būtina šiam tikslui pasiekti, taip pat neįrodė, kad buvo pasirinktos tinkamiausios priemonės.
(164)
Jos taip pat neįrodė, jog pasirinktomis priemonėmis buvo užtikrinta, kad pagalbos būtų suteikta tik tiek, kiek yra būtina privačias šalis paskatinti dalyvauti mainų sandoriuose. Tai, be visa kita, akivaizdu iš to, kad administracinės kainos, nustatytos taikant nurodytą metodiką, labai svyravo. Lyginant su rinkos kainomis, kurias pateikė Bulgarijos valdžios institucijos, šios administracinės kainos nėra sistemingai panašia procentine dalimi didesnės arba mažesnės už rinkos kainas. Jeigu pavyzdžiu imami 2007 m. sandoriai, privačių sklypų rinkos kainų ir administracinių kainų skirtumas svyravo nuo -503,97 iki +89,91 % (93)
(165)
Galiausiai Bulgarijos valdžios institucijos neįrodė, kad mainų sandoriais konkurencija nebuvo iškraipyta tiek, kad prieštarautų bendram interesui. Atitinkamai mainų sandorių negalima laikyti suderinamais su vidaus rinka tiesiogiai pagal Sutarties 107 straipsnio 3 dalies c punktą.
(166)
Taigi, Komisija konstatuoja, kad vykdant mainų sandorius suteikta pagalba negali būti laikoma suderinama su vidaus rinka.
7. SUSIGRĄŽINIMAS
(167)
Reglamento (EB) Nr. 659/1999 14 straipsnio 1 dalyje nurodyta, kad, jeigu neteisėtai suteikta valstybės pagalba pripažįstama nesuderinama su bendrąja rinka, pagalbą reikia susigrąžinti iš jos gavėjų, nebent tai prieštarautų bendrajam teisės principui. To reglamento 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad pagalba turi būti susigrąžinta, įskaitant palūkanas nuo neteisėtos pagalbos patekimo pas pagalbos gavėją dienos iki veiksmingo jos susigrąžinimo dienos. Galiausiai to reglamento 14 straipsnio 3 dalyje teigiama, kad pagalba išieškoma nedelsiant ir pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę nustatytas procedūras, jeigu jos leidžia nedelsiant ir veiksmingai įvykdyti Komisijos sprendimą.
(168)
Susigrąžinimo tikslas būna pasiektas, kai konkrečią neteisėtą pagalbą gavusios įmonės ją grąžina kartu su atitinkamomis palūkanomis. Sugrąžindamas pagalbą gavėjas netenka turėto pranašumo prieš savo konkurentus rinkoje ir atkuriama prieš pagalbos išmokėjimą buvusi padėtis (94). Nors valstybės narės gali pasirinkti, kokiais būdais vykdys savo prievolę susigrąžinti neteisėtą pagalbą, pasirinktos priemonės negali daryti neigiamo poveikio Sąjungos teisės taikymo sričiai ir veiksmingumui. Valstybė narė susigrąžinimo prievolę gali įvykdyti tik tuo atveju, jeigu pasirinkti būdai tinka atkurti įprastas konkurencijos sąlygas, kurios buvo iškraipytos suteikus neteisėtą pagalbą, ir dera su atitinkamomis Sąjungos teisės nuostatomis (95).
(169)
Taigi, atsižvelgiant į tai, kad buvo nustatyta, jog Bulgarijos Respublika mainų sandoriais neteisėtai suteikė valstybės pagalbą, tą pagalbą turi būti reikalaujama susigrąžinti iš tų sandorių dalyvių.
7.1. PAGALBOS GAVĖJŲ, IŠ KURIŲ TURI BŪTI SUSIGRĄŽINTA PAGALBA, NUSTATYMAS
(170)
Neteisėta ir nesuderinama pagalba turi būti susigrąžinta iš įmonių, kurios faktiškai turėjo iš to naudos (96). Tačiau, kai Komisija negali pačiame sprendime nustatyti visų įmonių, kurios gavo neteisėtą ir nesuderinamą pagalbą, tai pradėdama įgyvendinimo procesą turi padaryti susijusi valstybė narė, kuri turi nagrinėti kiekvienos susijusios įmonės padėtį atskirai (97).
(171)
Šiuo atveju galimi nesuderinamos valstybės pagalbos gavėjai yra tie fiziniai ir juridiniai asmenys, kurie dalyvavo 132 mainų sandoriuose, per nagrinėjamąjį laikotarpį vykdytuose su Bulgarijos valstybės institucijomis. Bulgarijos valdžios institucijos iš šios grupės turėtų atimti tuos fizinius ir juridinius asmenis, kurie nėra „įmonės“ pagal Sutarties 107 straipsnio 1 dalį, taip pat tuos asmenis, kurių dėl mainų sandorių įgytas visas pranašumas nebuvo didesnis už De minimis reglamente nustatytas ribas, jeigu tik tie sandoriai taip pat atitinka kitas tame reglamente nustatytas sąlygas. Likę mainų sandoriuose dalyvavę fiziniai ir juridiniai asmenys turėtų būti laikomi neteisėtai suteiktos valstybės pagalbos gavėjais ir iš jų Bulgarijos valdžios institucijos turi susigrąžinti dėl tų sandorių įgytą pranašumą.
7.2. KIEKYBINIS PAGALBOS VERTINIMAS
(172)
Iš Komisijos teisės aktais nereikalaujama nustatyti tikslią susigrąžintiną sumą, ypač, kai jai trūksta duomenų tam padaryti. Užtenka į Komisijos sprendimą įtraukti informaciją, kuria remdamasi valstybė narė galės be per didelio sunkumo nustatyti susigrąžintiną sumą (98).
(173)
Kaip paaiškinta 147 konstatuojamojoje dalyje, Komisija mano, kad nustatydama nesuderinamos pagalbos, susigrąžintinos iš kiekvieno pagalbos gavėjo, sumą valstybė narė išeities tašku turėtų naudoti šią metodiką:
i)
nustatyti privataus miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą;
ii)
nustatyti valstybinio miško žemės sklypo tikrosios rinkos kainos ir to sklypo administracinės kainos, nustatytos pagal Potvarkį dėl bazinių kainų, skirtumą.
Pradinė dėl mainų sandorių gauta valstybės pagalbos suma yra lygi pagal ii punktą gaunamai vertei, iš kurios atimama pagal i punktą gaunama vertė.
Ši pradinė suma turėtų būti koreguojama tais atvejais, kai didesnės administracinės vertės valstybinės žemės sklypai buvo išmainyti į mažesnės administracinės vertės privačios žemės sklypus. Pasak Bulgarijos valdžios institucijų, tais atvejais pagalbos gavėjas valstybei turėjo sumokėti kompensaciją, padengiančią tų sklypų vertės skirtumą. Taigi, pradinė pagalbos suma turėtų būti sumažinta kompensacijos, kurią pagalbos gavėjas sumokėjo Bulgarijos valdžios institucijoms, suma. Bulgarijos valdžios institucijos iš to pagalbos gavėjo turėtų susigrąžinti gautą sumą, kad panaikintų mainų sandoriais suteiktą pranašumą.
(174)
Nustatant susijusių sklypų rinkos kainas, reikėtų visiškai atspindėti ekonominę tos žemės vertę mainų metu. Iš Bulgarijos valdžios institucijų 2008 m. rugpjūčio 29 d. pateiktos informacijos matyti, kad tam tikrais atvejais valstybei priklausančiuose miško žemės sklypuose iki mainų jau buvo pastatyti pastatai ir infrastruktūra, nors sklypas anksčiau nebuvo perklasifikuotas į žemę, kurioje leidžiamos statybos. Tokiais atvejais Komisija dažnai laikosi nuomonės, kad tokių pastatų ir (arba) infrastruktūros vertė taip pat turėtų būti visiškai atspindėta nustatant sklypo rinkos vertę.
(175)
Komisija pažymi, kad mainų metu Bulgarijos valdžios institucijos (99) jau turėjo informaciją apie administracines kainas, naudotas sudarant mainų sandorius, taip pat visas su tais sandoriais susijusių sklypų rinkos kainas, taigi Bulgarijos valdžios institucijoms neturėtų būti per daug sunku nustatyti susigrąžintinas sumas taikant 173 konstatuojamojoje dalyje aprašytą metodiką (100).
(176)
Tačiau tais atvejais, kai Bulgarijos valdžios institucijoms gali kilti teisėtas susirūpinimas, kad metodika negali būti įgyvendinama arba ją taikant gaunama suma, kuri akivaizdžiai neatitinka pagalbos gavėjų gautos pagalbos sumos, jos gali nuspręsti pasitelkdamos nepriklausomą ekspertą, turintį kvalifikaciją atlikti tokius vertinimus ir pasirinktą skelbiant viešą konkursą, atlikti išmainytų sklypų rinkos kainų, buvusių sudarant sandorius, vertinimą. Nustatant to eksperto parinkimo procedūrą, net tais atvejais, kai sutarties vertė nėra didesnė už Sąjungos viešųjų pirkimų direktyvose nustatytas ribas, reikėtų laikytis skaidrumo ir vienodo požiūrio principų. Visų pirma, konkursas turi būti: i) tinkamai reklamuojamas; ii) pagrįstas objektyviais iš anksto žinomais atrankos kriterijais; ir iii) apimti informaciją, kad, po išankstinės atrankos etapo, galutinis sprendimas bus priimtas dalyvaujant Komisijos tarnybų atstovams. Tais išskirtiniais atvejais Bulgarijos valdžios institucijos privalo: i) nurodyti atitinkamą (-us) plotą (-us), ii) pateikti pagrindimą, kodėl tuo konkrečiu atveju reikia nepriklausomo eksperto vertinimo; ir iii) Komisijai pateikti pasiūlymą dėl nepriklausomo eksperto (atrinkto viešo konkurso tvarka), kurio kandidatūrai turi pritarti ir Komisija, ir Bulgarijos Respublika.
(177)
Galiausiai, kadangi susigrąžinimo tikslas yra atkurti iki mainų sandorių įvykdymo dienos buvusią padėtį, Komisija mano, kad, atsižvelgiant į išskirtinį mainų susitarimų, susijusių su komercinėms reikmėms nenaudota miško žeme, pobūdį, Bulgarijos Respublika įvykdytų savo prievolę susigrąžinti neteisėtai suteiktą pagalbą panaikindama mainų sandorius ir atmainydama atitinkamus sklypus. Tačiau tuo būtų užtikrintas tik tinkamas susigrąžinimas, kai ir dėl valstybinės, ir dėl privačios miško žemės nuo mainų sandorio dienos nepadaryta jokių materialių pakeitimų. Tokiais atvejais Komisija apie atitinkamus sklypus turi būti informuota per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai dienos, atitinkami mainai turi būti panaikinti ir įrodymai apie panaikinimo veiksmus turėtų būti pateikti per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos.
(178)
Visais atvejais, kai reikia atlikti susigrąžinimą, tas susigrąžinimas turi įsigalioti nuo to laiko, kai pagalbos gavėjams ėmė kauptis pranašumas, t. y. nuo teisės akto, kuriuo pagalbos gavėjams suteikta teisė savo privačios miško žemės sklypus išmainyti į valstybinės miško žemės sklypus, datos.
(179)
Į grąžintinas sumas įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjai pradėjo naudotis pagalba, iki tos pagalbos faktinio susigrąžinimo dienos. Palūkanos turėtų būti skaičiuojamos nuo pagrindinės sumos ir susikaupusių palūkanų pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (101) V skyrių ir Komisijos reglamentą (EB) Nr. 271/2008 (102), kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 794/2004.
(180)
Valstybės pagalbos sumų susigrąžinimo iš pavienių pagalbos gavėjų tvarkaraštis turėtų kuo labiau atitikti nurodytąjį pranešime apie susigrąžinimą (103). Nė vienu atveju galutiniai terminai neturėtų būti ilgesni, negu nustatyta 5 lentelėje.
5 lentelė
Susigrąžinimo tvarkaraštis
Laikas
Veiksmas
1.
Per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika privalo Komisiją informuoti apie priemones, planuojamas arba vykdomas šiam sprendimui įgyvendinti, visų pirma:
i)
pateikti Komisijai visų su grąžinimu susijusių mainų sąrašą, nurodant šią informaciją;
-
mainomų privataus ir valstybinio miško sklypų administracines ir rinkos kainas (remiantis informacija, Bulgarijos valdžios institucijų pateikta medžiagoje Nr. 2014/032997), informaciją apie papildomai sumokėtas kompensacijas, susijusias su kiekvienu sandoriu, ir gautą valstybės pagalbos sumą, kurią reikia susigrąžinti;
-
kiekvieną sandorį sudariusios privačios šalies vardą, pavardę arba pavadinimą ir priežastis, dėl kurių šis pagalbos gavėjas laikomas arba nelaikomas įmone;
ii)
nurodyti atvejus, kuriais susigrąžinimas bus vykdomas remiantis eksperto įvertintomis miško sklypų rinkos kainomis, buvusiomis vykdant mainus 176 konstatuojamoji dalis);
iii)
nurodyti atvejus, kuriais susigrąžinimas bus vykdomas panaikinant mainų sandorius 177 konstatuojamoji dalis).
2.
Per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
dėl 1 punkto ii papunktyje nurodytų sklypų, Bulgarijos Respublika turėtų būti paskyrusi nepriklausomą ekspertą šių sklypų vertinimui atlikti. Tas ekspertas turėtų būti išrinktas atviro konkurso tvarka ir paskirtas susitarus su Komisija, kuriai Bulgarijos Respublika prieš tai pateikia pasiūlymą.
3.
Per septynis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika Komisijai turėtų pateikti nepriklausomo eksperto atlikto 1 punkto ii papunktyje nurodytų sklypų vertinimo ataskaitą.
4.
Per aštuonis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika visiems pagalbos gavėjams turėtų būti nusiuntusi vykdomuosius raštus sumoms išieškoti, kuriuose nurodomos tikslios susigrąžintinos pagalbos sumos.
5.
Per dvylika mėnesių nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublikai:
Bulgarijos Respublika turi būti įvykdžiusi susigrąžinimą visų atitinkamų mainų sandorių atžvilgiu.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Valstybės pagalba, suteikta įmonėms 2007 m. sausio 1 d.-2009 m. sausio 27 d. valstybinės miško žemės ir privačios miško žemės mainų sandoriais, Bulgarijos Respublikos neteisėtai vykdytais pažeidžiant Sutarties 108 straipsnio 3 dalį, yra nesuderinama su vidaus rinka.
2 straipsnis
Individuali pagalba, suteikta šio sprendimo 1 straipsnyje nurodytais sandoriais, nėra pagalba, jeigu teikimo metu ji atitiko Reglamento (EB) Nr. 994/98 2 straipsniu remiantis priimto ir tuo metu taikomo reglamento sąlygas.
3 straipsnis
1 straipsnyje nurodytais mainų sandoriais suteikta individuali pagalba, kuri jos suteikimo metu atitiko sąlygas, nustatytas reglamente, priimtame pagal Reglamento (EB) Nr. 994/98 1 straipsnį, arba pagal bet kurią kitą patvirtintą pagalbos schemą, yra suderinama su vidaus rinka, iki didžiausio pagalbos intensyvumo, taikomo tai pagalbos rūšiai.
4 straipsnis
1. Bulgarijos Respublika iš pagalbos gavėjų susigrąžina nesuderinamą pagalbą, suteiktą pagal 1 straipsnį.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, nesuderinama pagalba iš pagalbos gavėjų gali būti susigrąžinta mainų sandorius panaikinant, kai su sandoriu susijusioje valstybinėje ir privačioje miško žemėje nuo to sandorio datos nebuvo padaryta jokių materialių pakeitimų.
3. Į grąžintinas sumas įskaičiuojamos palūkanos, susidariusios nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjai pradėjo naudotis pagalba, iki tos pagalbos susigrąžinimo dienos.
4. Palūkanos skaičiuojamos nuo pagrindinės sumos ir susikaupusių palūkanų pagal Reglamento (EB) Nr. 794/2004 V skyrių ir Reglamentą (EB) Nr. 271/2008.
5. Bulgarijos Respublika nuo šio sprendimo priėmimo dienos panaikina visus dar neatliktus pagalbos pagal 1 straipsnyje nurodytus mainų sandorius mokėjimus.
5 straipsnis
1. 1 straipsnyje minima pagalba, suteikta pagal 1 straipsnyje nurodytą schemą, turi būti susigrąžinta nedelsiant ir veiksmingai.
2. Bulgarijos Respublika užtikrina, kad šis sprendimas būtų įgyvendintas per dvylika mėnesių nuo jo paskelbimo dienos.
6 straipsnis
1. Per keturis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublika Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
visų mainų sandorių sąrašą, nurodant šią informaciją:
-
mainomų privačių ir valstybinių miško sklypų administracines ir rinkos kainas, informaciją apie papildomai sumokėtas kompensacijas, susijusias su kiekvienu sandoriu, ir gautą valstybės pagalbos sumą;
-
kiekvieną sandorį sudariusios privačios šalies, t. y. pagalbos gavėjo, vardą, pavardę arba pavadinimą ir priežastis, dėl kurių ši šalis laikoma arba nelaikoma įmone.
b)
nurodyti atvejus, kuriais susigrąžinimas bus vykdomas remiantis rinkos kainomis, buvusiomis vykdant mainų sandorius, Bulgarijos Respublikos nurodytus medžiagoje Nr. 2014/032997;
c)
nurodyti atvejus, kai susigrąžinimas bus vykdymas panaikinant mainų sandorius;
d)
nurodyti atvejus, kai susigrąžinimas bus vykdomas remiantis nepriklausomo eksperto vertintojo nustatytomis sumomis, ir pateikti dokumentus, kuriais įrodoma, kad toks nepriklausomas ekspertas, išrinktas konkurso būdu ir gavus Komisijos sutikimą, buvo paskirtas.
2. Per aštuonis mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublika Komisijai pateikia šią informaciją:
a)
pagalbos gavėjų, gavusių pagalbą 1 straipsnyje nurodytais mainų sandoriais, sąrašą ir bendrą kiekvieno iš jų tais mainų sandoriais gautos pagalbos sumą;
b)
bendrą sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas), kuri turi būti išieškota iš kiekvieno pagalbos gavėjo;
c)
išsamų priemonių, kurių jau imtasi ir kurių planuojama imtis šiam sprendimui įvykdyti, aprašą;
d)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.
3. Per dvylika mėnesių nuo pranešimo apie šį sprendimą Bulgarijos Respublika pateikia dokumentus, iš kurių matyti, kad iš atitinkamų pagalbos gavėjų buvo susigrąžinta visa pagalba.
4. Bulgarijos Respublika, kas du mėnesius teikdama ataskaitas, Komisiją informuoja apie nacionalinių priemonių, kurių imtasi šiam sprendimui įgyvendinti, pažangą iki to laiko, kol bus susigrąžinta 1 straipsnyje nurodytais mainų sandoriais suteikta pagalba. Komisijos prašymu ji nedelsdama pateikia visą informaciją apie numatytas priemones ir priemones, kurių jau imtasi šiam sprendimui įgyvendinti. Bulgarija taip pat pateikia išsamius duomenis apie iš pagalbos gavėjų jau susigrąžintas pagalbos sumas ir palūkanas.
7 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Bulgarijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. rugsėjo 5 d.