NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 655/2013
ze dne 10. července 2013,
kterým se stanoví společná kritéria pro odůvodnění tvrzení používaných v souvislosti s kosmetickými přípravky
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o kosmetických přípravcích (1), a zejména na čl. 20 odst. 2 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Koneční uživatelé, kteří jsou vymezeni podle čl. 2 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1223/2009, čelí mnoha rozmanitým tvrzením, jež se týkají funkce, obsahu a účinků kosmetického přípravku. Vzhledem k tomu, že kosmetické přípravky hrají velmi významnou roli v životě konečných uživatelů, je třeba zajistit, aby byly informace, které jsou jim prostřednictvím takových tvrzení poskytovány, užitečné, srozumitelné a spolehlivé, a aby tito uživatelé měli možnost přijmout informovaná rozhodnutí a vybrat si přípravky, které nejlépe odpovídají jejich potřebám a očekáváním.
(2)
Hlavním účelem tvrzení u kosmetických přípravků je podat konečným uživatelům informace o charakteristických rysech a vlastnostech přípravků. Tato tvrzení představují základní způsob pro vzájemné odlišení jednotlivých přípravků. Rovněž přispívají k podpoře inovací a posilování hospodářské soutěže.
(3)
Na úrovni Unie by měla být stanovena společná kritéria s cílem poskytnout zdůvodnění použití určitého tvrzení v souvislosti s kosmetickými přípravky. Hlavním cílem stanovení společných kritérií je zajistit vysokou úroveň ochrany konečných uživatelů, zejména před zavádějícími tvrzeními, jež jsou používána v souvislosti s kosmetickými přípravky. Společný přístup na úrovni Unie by měl rovněž zajistit lepší sladění opatření, jež přijímají příslušné orgány členských států, a zabránit narušení vnitřního trhu. Takový přístup by měl rovněž posílit spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování ochrany spotřebitele, která je stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ze dne 27. října 2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele (nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele) (2).
(4)
Článek 20 nařízení (ES) č. 1223/2009 se použije na přípravky, na které se vztahuje definice kosmetického přípravku podle článku 2 uvedeného nařízení. Společná kritéria se uplatní, jen bylo-li o dotčeném přípravku rozhodnuto, že je skutečně kosmetickým přípravkem. Příslušné vnitrostátní orgány a soudy rozhodují o tom, jaký regulační rámec se uplatní na konkrétní případ.
(5)
Společná kritéria by měla být použita, aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (4) a jiné uplatnitelné právní předpisy Unie.
(6)
Ve vztahu k podávání sdělení konečným uživatelům by měl být využit flexibilní přístup tak, aby se zohlednila společenská, jazyková a kulturní rozmanitost v rámci Unie a zachovala inovativnost a konkurenceschopnost evropského průmyslu. Takový přístup je v souladu se zásadami vyřčenými Soudním dvorem, který při několika příležitostech zdůraznil, že k tomu, aby bylo možné rozhodnout o tom, zda je tvrzení způsobilé uvést spotřebitele v omyl, je nezbytné posoudit očekávání spotřebitele, přičemž se zohlední konkrétní souvislosti a okolnosti, za nichž je tvrzení učiněno, včetně společenských, kulturních a jazykových hledisek (5).
(7)
Společná kritéria, jež mají zajistit, aby byly v rámci celé Unie dodržovány totožné zásady, by však neměla usilovat o přesné vymezení a konkrétní určení znění, jež lze pro tvrzení o kosmetických přípravcích použít.
(8)
Aby bylo zajištěno, že se společná kritéria pro tvrzení používaná v souvislosti s kosmetickými přípravky použila od stejného data jako nařízení (ES) č. 1223/2009, mělo by se toto nařízení použít od 11. července 2013.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro kosmetické přípravky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení se vztahuje na tvrzení v podobě textů, názvů, ochranných známek, obrazových a figurativních či jiných označení, jejichž prostřednictvím jsou výslovně či odvozeně sdělovány charakteristické vlastnosti přípravku či jeho funkce při označování, dodávání na trh a propagaci kosmetických přípravků. Vztahuje se na jakékoli tvrzení, aniž by záleželo na prostředku či formě marketingového nástroje použitého k jeho sdělení, funkci přípravku uvedené v tvrzení či cílových skupinách.
Článek 2
Odpovědná osoba, na kterou odkazuje článek 4 nařízení (ES) č. 1223/2009, zajistí, aby znění tvrzení v souvislosti s kosmetickým přípravkem bylo v souladu se společnými kritérii stanovenými v příloze a bylo v souladu s dokumentací, která prokazuje uváděný účinek kosmetického přípravku a jež je součástí informační dokumentace k přípravku podle článku 11 nařízení (ES) č. 1223/2009.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 11. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2013.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 655/2013
2013 m. liepos 10 d.
kuriuo nustatomi bendrieji teiginių apie kosmetikos gaminius pagrindimo kriterijai
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių (1), ypač į jo 20 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 1223/2009 2 straipsnio 1 dalies f punkte apibrėžtiems galutiniams naudotojams pateikiama labai įvairių teiginių apie kosmetikos gaminių funkciją, sudėtį ir poveikį. Kosmetikos gaminiams galutinių naudotojų gyvenime tenka tokia didelė reikšmė, todėl svarbu, kad tokiuose teiginiuose apie gaminius pateikiama informacija būtų naudinga, suprantama ir patikima, ir kad remdamiesi tokia informacija naudotojai galėtų priimti pagrįstus sprendimus ir pasirinkti jų reikmes bei lūkesčius geriausiai atitinkantį gaminį;
(2)
pagrindinė teiginių apie kosmetikos gaminį paskirtis - informuoti galutinius naudotojus apie gaminių savybes ir kokybę. Minėti teiginiai yra esminės priemonės gaminiams atskirti. Jie taip pat padeda skatinti inovacijas ir stiprinti konkurencingumą;
(3)
siekiant pagrįsti teiginių apie kosmetikos gaminius naudojimą, reikėtų nustatyti bendruosius Sąjungos lygmens kriterijus. Nustatant bendruosius kriterijus siekiama pagrindinio tikslo - užtikrinti aukšto lygio galutinių naudotojų apsaugą, visų pirma nuo klaidinančių teiginių apie kosmetikos gaminius. Bendrosiomis Sąjungos lygmens priemonėmis taip pat turėtų būti užtikrinta geresnė valstybių narių kompetentingųjų institucijų veiksmų konvergencija ir užkirstas kelias vidaus rinkos iškraipymui. Toks požiūris taip pat turėtų padėti bendradarbiauti nacionalinėms institucijoms, atsakingoms už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymo užtikrinimą, kaip nustatyta 2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą, bendradarbiavimo (toliau - Reglamentas dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje) (2);
(4)
Reglamento (EB) Nr. 1223/2009 20 straipsnis taikomas gaminiams, kuriems taikoma šio reglamento 2 straipsnyje pateikta kosmetikos gaminio apibrėžtis. Bendrieji kriterijai taikomi tik atlikus įvertinimą ir nustačius, kad nagrinėjamas gaminys tikrai yra kosmetikos gaminys. Nacionalinės kompetentingos institucijos ir nacionaliniai teismai nusprendžia, kokią teisinę sistemą taikyti kiekvienu atveju;
(5)
bendrieji kriterijai turėtų būti taikomai nepažeidžiant 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje ir iš dalies keičiančios Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (toliau - Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva) (3), 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/114/EB dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos (4) ir kitų taikomų Sąjungos teisės aktų;
(6)
siekiant atsižvelgti į Sąjungos socialinę, kalbinę ir kultūrinę įvairovę ir išsaugoti Europos pramonės novatoriškumą bei konkurencingumą, informacija galutiniams naudotojams turėtų būti teikiama lanksčiai. Toks požiūris dera su Teisingumo Teismo taikomais principais; Teisingumo Teismas ne kartą pabrėžė, kad norint nustatyti, ar teiginys gali suklaidinti naudotoją, būtina atsižvelgti į pastarojo lūkesčius, konkrečias teiginio parengimo aplinkybes bei sąlygas, įskaitant socialinius, kultūrinius ir kalbinius veiksnius (5);
(7)
nors bendraisiais kriterijais užtikrinama, kad visoje Sąjungoje būtų laikomasi tų pačių principų, jais neturėtų būti siekiama apibrėžti ir nustatyti teiginių apie kosmetikos gaminius teksto;
(8)
siekiant užtikrinti, kad bendrieji teiginių apie kosmetikos gaminius kriterijai būtų taikomi nuo tos pačios datos, kaip Reglamentas (EB) Nr. 1223/2009, šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2013 m. liepos 11 d.;
(9)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Kosmetikos gaminių nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šis reglamentas taikomas teiginiams, pateikiamiems teksto, pavadinimų, prekių ženklų, paveikslų ir metaforinių ar kitų ženklų pavidalu, kurie yra tiesiogiai arba netiesiogiai susiję su gaminio savybėmis bei funkcijomis ir yra naudojami ženklinant, tiekiant rinkai ir reklamuojant kosmetikos gaminius. Jis taikomas visiems teiginiams, nepaisant naudojamos rinkodaros priemonės būdo ar tipo, teiginyje nurodytų gaminio funkcijų ir tikslinių grupių.
2 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1223/2009 4 straipsnyje nurodytas atsakingas asmuo užtikrina, kad teiginio apie kosmetikos gaminį tekstas atitiktų priede nustatytus bendruosius kriterijus ir derėtų su dokumentuose, kuriuose aprašomas teiginyje apie kosmetikos gaminį nurodytas poveikis ir kurie yra Reglamento (EB) Nr. 1223/2009 11 straipsnyje nurodytos gaminio informacijos bylos dalis, pateikta informacija.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2013 m. liepos 11 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 10 d.