NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/9
ze dne 6. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 uvedeného aktu,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 písm. b), c), d) a g), čl. 18 odst. 3 písm. b) bod i), čl. 19 odst. 4 písm. c), čl. 20 odst. 11, čl. 21 odst. 6 písm. d), čl. 23 odst. 3, čl. 27 písm. c), čl. 31 odst. 2, čl. 40 písm. f), čl. 41 odst. 3 a čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Uvedené nařízení rovněž stanoví konečný bod výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně již nevztahují požadavky zmíněného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (2) stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel o přijímání alternativních metod pro využívání nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů a požadavků pro uvádění organických hnojiv a některých dalších vedlejších produktů živočišného původu na trh.
(3)
V souladu s čl. 19 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) zmíněného nařízení jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011. V souladu s čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011 byla tato možnost omezena na přechodné období do 31. prosince 2014. Sběr, přepravu a neškodné odstranění jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011 povolují některé členské státy v případě malých množství zmetkových potravin do 20 kg za týden.
(4)
Nejsou-li hlášeny žádné negativní důsledky pro zdraví zvířat a s ohledem na skutečnost, že v některých případech by neškodné odstranění v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 bylo ve srovnání s neškodným odstraněním v místě nepřijatelně obtížné, jeví se jako odůvodněné stanovit dočasnou odchylku jako trvalé řešení, pokud takové neškodné odstranění nezpůsobí nepřijatelné zdravotní riziko. Článek 15 nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro použití ustanovení čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) nařízení (ES) č. 1069/2009, by proto měl být doplněn o odkaz na opatření stanovená v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011, jež by rovněž měla být odpovídajícím způsobem změněna. Po konzultaci s členskými státy a organizacemi zúčastněných stran by možnost, že členské státy mohou rozhodnout, že zvýší objem na nejvýše 50 kg týdně, měla být zrušena, jestliže se dočasná odchylka stane trvalým řešením. Kromě toho by mělo být zrušeno ustanovení čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011.
(5)
Vzhledem k nízkému riziku možného styku hospodářských zvířat s organickými hnojivy a půdními přídavky, s nimiž manipulují někteří provozovatelé a uživatelé, zejména pokud působí mimo potravinový a krmivový řetězec, by příslušné orgány měly mít možnost osvobodit tyto provozovatele a uživatele od registrační povinnosti podle článku 23 nařízení (ES) č. 1069/2009. Tito provozovatelé a uživatelé by měli být doplněni na seznam provozovatelů osvobozených od ohlašovací povinnosti ve vztahu k příslušným orgánům v souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011. Ustanovení čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
U pěstebních substrátů, včetně zahrádkářské zeminy, s nízkým obsahem vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, jež jsou balené k použití konečným spotřebitelem, nehrozí riziko, že budou používány jako krmivo pro hospodářská zvířata. Omezení obsahu získaných produktů materiálů kategorie 2 nebo 3 v pěstebních substrátech, včetně zahrádkářské zeminy, na méně než 5 % objemových snižuje riziko použití jako krmiva pro hospodářská zvířata, neboť vysoký obsah půdy a jiných materiálů činí tyto produkty nepoživatelnými pro hospodářská zvířata. Při výrobě pěstebních substrátů se smí používat zpracovaný hnůj. Nesmí však být jedinou složkou pěstebních substrátů. Jeho obsah v pěstebních substrátech by neměl činit více než 50 % objemových. Zpracovaný hnůj se nesmí používat k výrobě pěstebních substrátů v případě, kdy místo původu podléhá zákazu z důvodu podezření na ohnisko nebo potvrzeného ohniska závažného přenosného onemocnění postihujícího hospodářská zvířata. Proto tyto produkty mohou být osvobozeny od veterinárních kontrol pro uvádění na trh jinak než dovozem. Ustanovení čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měly být upřesněny, aby se zabránilo neopodstatněným překážkám obchodu. Definice „meziproduktů“ zahrnuje rovněž místo určení meziproduktů. Je vhodné rozšířit stávající definici o možná další použití v kosmetickém průmyslu. Získané produkty, jež splňují požadavky směrnice Rady 76/768/EHS (3), mohou být v souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 prohlášeny za konečný bod výrobního řetězce. Kromě toho je třeba ujasnit, že krmivo pro zvířata v zájmovém chovu může do EU vstoupit jako vzorek zboží pro účely krmných pokusů, zkoušení strojů nebo zařízení. Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(8)
Ačkoli v souladu s čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou koňovití považováni za hospodářská zvířata, existuje mezi některými konkrétními zvířaty této čeledi a jejich chovateli zvláště úzký vztah. Je proto odůvodněné, aby bylo umožněno spalovat těla mrtvých koňovitých ve spalovnách schválených za tímto účelem příslušným orgánem, a to za podmínky, že dané zvíře pochází z hospodářství, jež nepodléhá zákazům v souvislosti s nákazami podléhajícími povinnému hlášení. Směrnice Rady 2009/156/ES (4) stanoví veterinární pravidla mimo jiné pro přesun koňovitých, včetně podmínek pro identifikaci koňovitých. Individuální spalování v nízkokapacitních spalovnách je možné pouze v případě mrtvých koňovitých, kteří splňují ustanovení uvedené směrnice. Kapitola III přílohy III nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(9)
Podle čl. 13 písm. g) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou být vedlejší produkty živočišného původu pocházející z vodních živočichů materiálu kategorie 2 zesilážovány, zkompostovány nebo přeměněny na bioplyn. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) zveřejnil vědecké stanovisko týkající se hodnocení nové zpracovatelské metody pro vedlejší produkty živočišného původu materiálů kategorie 2 rybího původu (5). Podle stanoviska EFSA jsou rizika, jež způsobují materiály kategorie 2 rybího původu, díky této zpracovatelské metodě přiměřeně snížena, což umožňuje použití získaných produktů k výrobě organických hnojiv, jejich zkompostování nebo přeměnu na bioplyn nebo použití k výrobě krmiva pro kožešinová zvířata nebo jiná zvířata, která nejsou určena k lidské spotřebě. EFSA ve svém stanovisku dospěl k závěru, že nedojde ke zvýšení rizika, pokud se tato zpracovatelská metoda uplatní i v případě zpracování vedlejších produktů pocházejících z vodních živočichů materiálů kategorie 3. Materiál kategorie 3 získaný z vodních živočichů proto může být určen pro účely uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009.
(10)
S ohledem na úspěšný výsledek posouzení rizik, jež EFSA provedl, by zesilážování materiálu z ryb mělo být přidáno na seznam alternativních zpracovatelských metod v kapitole IV přílohy IV nařízení (EU) č. 142/2011. Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Zbytky rozkladu a kompost živočišného původu mohou být v praxi smíchány s materiály, které nejsou živočišného původu. Provozovatelé by měli vědět, jaké předpisy se vztahují na neškodné odstraňování takových zbytků rozkladu a kompostu. Kromě toho je třeba vyjasnit, ve kterých případech mohou být kompost a zbytky rozkladu získané z odpadu ze stravovacích zařízení neškodně odstraněny na povolené skládce. Kapitola III přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(12)
Chorvatsko oznámilo seznam druhů divokých mrchožravých ptáků, na něž by se měla vztahovat odchylka týkající se zvláštních krmných účelů stanovená v článku 18 nařízení (ES) č. 1069/2009. Seznam druhů mrchožravých ptáků v příloze VI nařízení (EU) č. 142/2011 by měl být odpovídajícím způsobem změněn.
(13)
EFSA provedl posouzení rizika spojeného s kompostováním v uzavřených boxech a následným spalováním prasat uhynulých v hospodářství (6) a dospěl k závěru, že kompostování v uzavřených boxech, na něž je odkazováno v rámci alternativních parametrů stanovených v příloze V kapitole III oddíle 2 nařízení (EU) č. 142/2011, není dostatečným ošetřením pro bezpečné odstranění materiálu kategorie 2, a nemůže být tudíž uvedeno v kapitole IV přílohy IV uvedeného nařízení jako alternativní zpracovatelská metoda. Na základě výše zmíněného posouzení, jež EFSA provedl, by „aerobní fermentace a skladování prasat uhynulých v hospodářství s následným spalováním nebo spoluspalováním“ měly být považovány za specifickou metodu uchovávání v uzavřených prostorách pro účely skladování vedlejších produktů živočišného původu až do jejich následného neškodného odstranění v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009. Aby bylo možné rozlišit tuto metodu od schválených metod kompostování a aby nebylo nutné absolvovat postup schválení požadovaný pro zařízení na kompostování podle přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011, je vhodné zahrnout tuto metodu do nové kapitoly v příloze IX uvedeného nařízení, společně s metodou „hydrolýza s následným neškodným odstraněním“, jež je v současné době uvedena v příloze IV kapitole IV oddíle 2 bodě H a která je založena na stejných principech. Kromě toho by odkaz na přílohu IV v příloze XVI kapitole II oddíle 11 měl být odpovídajícím způsobem upraven. Přílohy IV, IX a XVI nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(14)
Na tavené/škvařené tuky z materiálu kategorie 3 se vztahují zvláštní požadavky podle přílohy X kapitoly II oddílu 3 nařízení (EU) č. 142/2011. Neexistují však žádné veterinární důvody pro zákaz zpracování materiálu kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 spolu s vedlejšími produkty živočišného původu získanými ze suchozemských zvířat na smíchané tavené/škvařené tuky. Proto by mělo být možné použít materiály kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 k výrobě taveného/škvařeného tuku. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 3 bodu A podbodu 1 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Požadavky na tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru, jenž může být později použit jako organické hnojivo nebo k výrobě organických hnojiv a uveden na trh, jsou stanoveny v příloze X kapitole II oddíle 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011. Je vhodné zavést odchylku, aby příslušný orgán mohl povolit alternativní parametry pro tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru určeného pro použití v rámci členských států, pokud provozovatelé mohou prokázat, že tepelné ošetření provedené podle alternativních parametrů zaručuje přinejmenším stejné snížení rizika jako ošetření provedené podle již zavedených parametrů použitelných pro uvádění na trh. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(16)
Meziprodukty mohou být použity mimo jiné k výrobě laboratorních činidel nebo diagnostických zdravotnických prostředků in vitro pro zvířata. Po kontrolách na stanovišti hraniční kontroly v souladu s článkem 4 směrnice Rady 97/78/ES (7) musí být produkt přepraven přímo do registrovaného zařízení nebo podniku určení. Aby byly objasněny požadavky na dovoz meziproduktů, měla by být odpovídajícím způsobem změněna příloha XII nařízení (EU) č. 142/2011.
(17)
Krevní výrobky určené k výrobě krmiva pro hospodářská zvířata, včetně sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, musí být vyrobeny v souladu s přílohou X kapitolou II oddílem 2 nařízení Komise (EU) č. 142/2011. S odkazem na bod B uvedeného oddílu musí být krevní výrobky podrobeny některé ze zpracovatelských metod č. 1 až 5 nebo zpracovatelské metodě č. 7, které jsou stanoveny v příloze IV kapitole III uvedeného nařízení, nebo jiné metodě, která zaručuje, že krevní výrobky splňují mikrobiologické normy pro získané produkty stanovené v příloze X kapitole I nařízení Komise (EU) č. 142/2011. Nařízení (EU) č. 142/2011 rovněž stanoví, konkrétně ve druhém řádku šestého sloupce tabulky 1 v příloze XIV kapitole I oddíle 1, že krevní výrobky, které nejsou určeny k lidské spotřebě a které lze použít jako krmivo, musí být provázeny veterinárním osvědčením v souladu se vzorem veterinárního osvědčení stanoveným v příloze XV kapitole 4 bodě B, pokud jsou určeny k odeslání do Unie nebo k tranzitu přes Unii.
(18)
V Asii, Severní Americe, Karibiku a ve Střední a Jižní Americe byla nahlášena epizootická diarrhoea prasat, včetně infekce prasat virem epizootické diarrhoey prasat a deltakoronavirem prasat. Na území Unie nebyl deltakoronavirus prasat ještě nikdy zjištěn. Za příčinu šíření viru se považuje nevhodné tepelné ošetření nebo kontaminace po tepelném ošetření sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, což je tradiční složka krmiva pro selata.
(19)
Komise, jednajíce z vlastního podnětu, přijala prováděcí nařízení Komise (EU) č. 483/2014 (8) jako prozatímní ochranné opatření s ohledem na bezpečnost sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata. Vzhledem k tomu, že riziko pro zdraví zvířat přetrvá, je třeba přezkoumat požadavky na dovoz sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata a prozatímní opatření uplatnit jako trvalý požadavek.
(20)
Vědecká pozorování ukazují, že prasečí koronaviry se ve výkalech prasat inaktivují při zahřátí na teplotu 71 °C, kterou je nutné udržovat po dobu 10 minut, nebo jsou-li ponechány při pokojové teplotě 20 °C po dobu 7 dnů. Virus nepřežil v experimentálně infikovaném suchém krmivu skladovaném při pokojové teplotě 24 °C déle než 2 týdny. V Unii a ve třetích zemích se pro sprejově sušenou krev a krevní plazmu obecně používá teplota 80 °C, a to zahřátím celé hmoty.
(21)
Na základě těchto dostupných informací se jeví jako vhodné požadovat, aby sprejově sušená krev a krevní plazma prasat dovezená ze třetích zemí a určená ke krmení prasat byla podrobena ošetření vysokou teplotou a následnému skladování po určitou dobu při pokojové teplotě, aby se tak zmírnilo riziko kontaminace po ošetření.
(22)
Dovoz kostí a výrobků z nich (kromě kostní moučky), rohů a výrobků z nich (kromě rohové moučky) a kopyt a paznehtů a výrobků z nich (kromě moučky z kopyt a paznehtů), které nejsou určeny k použití jako krmná surovina, organická hnojiva nebo půdní přídavky, by rovněž měl být povolen, pokud jsou tyto materiály přepravovány letadlem a jestliže splňují požadavky stanovené v článku 41 nařízení (ES) č. 1069/2009. Příloha XIV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(23)
S ohledem na změnu definice „meziproduktů“ a dodatečné požadavky týkající se dovozu krevních výrobků by měl být odpovídajícím způsobem změněn vzor prohlášení o dovozu ze třetích zemí týkajícího se meziproduktů a vzor veterinárního osvědčení pro dovoz krevních výrobků určených jako krmná surovina. Ustanovení přílohy XV kapitoly 4 bodu B a kapitoly 20 nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(24)
Aby se zabránilo narušení obchodu, mělo by být stanoveno přechodné období, během nějž by měl být dovoz meziproduktů, na něž se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011 ve znění tohoto nařízení, přijímán členskými státy v souladu s pravidly platnými před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 15 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Odchylně od článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování malých množství materiálů kategorie 3 podle čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení prostředky uvedenými v čl. 19 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud jsou splněny požadavky pro neškodné odstranění jinými prostředky stanovené v kapitole IV přílohy VI tohoto nařízení.“
2)
V článku 19 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
v kapitole III, pokud skladují získané produkty pro určitá plánovaná použití podle čl. 24 odst. 1 písm. j) uvedeného nařízení;
d)
v kapitole V, pokud v hospodářství skladují vedlejší produkty živočišného původu určené k následnému neškodnému odstranění podle článku 4 uvedeného nařízení.“
3)
Ustanovení čl. 20 odst. 4 se mění takto:
a)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
provozovatele, kteří používají malá množství materiálů kategorie 2 a 3 uvedených v článcích 9 a 10 nařízení (ES) č. 1069/2009 nebo produktů z nich získaných za účelem přímé dodávky produktů v rámci regionu konečnému spotřebiteli, na místní trh nebo místním maloobchodním zařízením, pokud se příslušný orgán domnívá, že taková činnost nepředstavuje riziko rozšíření žádného závažného přenosného onemocnění na člověka nebo zvířata; toto písmeno se nepoužije, pokud se tyto materiály používají jako krmivo pro hospodářská zvířata jiná než kožešinová;“
b)
doplňují se nová písmena e) a f), která znějí:
„e)
uživatele organických hnojiv nebo půdních přídavků v místech, kde nejsou držena hospodářská zvířata;
f)
provozovatele, kteří manipulují s organickými hnojivy nebo půdními přídavky a distribuují je, a to výhradně v maloobchodním balení připraveném k prodeji o váze nejvýše 50 kg pro použití mimo krmivový a potravinový řetězec.“
4)
V článku 22 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Na uvádění těchto produktů na trh se nevztahují žádné veterinární podmínky:
a)
guáno z volně žijících mořských ptáků, posbírané v Unii nebo dovezené ze třetích zemí;
b)
pěstební substráty připravené k prodeji, jiné než dovezené pěstební substráty, obsahující méně než:
i)
5 % objemových získaných produktů materiálu kategorie 3 nebo materiálu kategorie 2 jiných než zpracovaný hnůj,
ii)
50 % objemových zpracovaného hnoje.“
5)
V článku 23 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Provozovatel nebo vlastník zařízení nebo podniku v místě určení meziproduktů nebo jeho zástupce musí meziprodukty používat a/nebo odesílat výhradně k použití ve výrobě v souladu s definicí meziproduktů podle přílohy I bodu 35.“
6)
V článku 36 se zrušuje odstavec 3.
7)
Přílohy I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV a XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 27. září 2015 se zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů doprovázené formulářem prohlášení vyplněného a podepsaného podle vzoru, který je stanoven v příloze XV kapitole 20 nařízení (EU) č. 142/2011 ve verzi před datem vstupu tohoto nařízení v platnost, nadále přijímají pro dovoz do Unie, pokud byla tato prohlášení vyplněna a podepsána před 27. červencem 2015.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 23. února 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. ledna 2015.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) 2015/9
2015 m. sausio 6 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 142/2011, kuriuo įgyvendinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės, ir Tarybos direktyva 97/78/EB dėl tam tikrų mėginių ir priemonių, kuriems netaikomi veterinariniai tikrinimai pasienyje pagal tą direktyvą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į Kroatijos stojimo aktą, ypač į jo 50 straipsnį,
atsižvelgdama į 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1069/2009, kuriuo nustatomos žmonėms vartoti neskirtų šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių sveikumo taisyklės ir panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1774/2002 (Šalutinių gyvūninių produktų reglamentas) (1), visų pirma į jo 15 straipsnio 1 dalies b, c, d ir g punktus, 18 straipsnio 3 dalies b punkto i papunktį, 19 straipsnio 4 dalies c punktą, 20 straipsnio 11 dalį, 21 straipsnio 6 dalies d punktą, 23 straipsnio 3 dalį, 27 straipsnio c punktą, 31 straipsnio 2 dalį, 40 straipsnio f punktą, 41 straipsnio 3 dalį ir 42 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 1069/2009 nustatytos šalutiniams gyvūniniams produktams ir jų gaminiams taikomos visuomenės ir gyvūnų sveikatos taisyklės siekiant išvengti šių produktų keliamos rizikos visuomenės ir gyvūnų sveikatai arba ją kuo labiau sumažinti. Jame taip pat nustatytas tam tikrų šių produktų gaminių gamybos grandinės galinis taškas, po kurio nebetaikomi to reglamento reikalavimai;
(2)
Komisijos reglamente (ES) Nr. 142/2011 (2) nustatytos Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 įgyvendinimo taisyklės, įskaitant šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių naudojimo ar naikinimo alternatyvių metodų taikymo taisykles ir organinių trąšų ir tam tikrų kitų šalutinių gyvūninių produktų tiekimo rinkai reikalavimus;
(3)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 19 straipsnio 1 dalies d punktą valstybės narės gali leisti surinkti, transportuoti ir naikinti 3 kategorijos medžiagas, nurodytas to reglamento 10 straipsnio f punkte, kitais būdais, nustatytais Reglamento (ES) Nr. 142/2011 VI priedo IV skyriuje. Pagal Reglamento (ES) Nr. 142/2011 36 straipsnio 3 dalį ši galimybė taikoma pereinamuoju laikotarpiu iki 2014 m. gruodžio 31 d. Tam tikros valstybės narės leidžia surinkti, transportuoti ir naikinti kitais būdais nei nustatytieji Reglamento (ES) Nr. 142/2011 VI priedo IV skyriuje mažus kiekius buvusių maisto produktų - iki 20 kg per savaitę;
(4)
jei nėra pranešimų apie neigiamas pasekmes gyvūnų sveikatai ir atsižvelgiant į tai, kad tam tikrais atvejais naikinimas pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 14 straipsnį būtų nepriimtinai sudėtingas palyginti su vietiniu sunaikinimu, yra tikslinga nustatyti pereinamojo laikotarpio leidžiančią nukrypti nuostatą kaip nuolatinę pasirinkimo galimybę, jei dėl tokio naikinimo nekyla nepriimtino pavojaus sveikatai. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 15 straipsnis, kuriame nustatytos specialios Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 19 straipsnio 1 dalies a, b, c, e ir f punktų taikymo taisyklės, turėtų būti papildytas nuoroda į priemones, pateikiamas Reglamento (ES) Nr. 142/2011 VI priedo IV skyriuje, kuris taip pat turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas. Pasikonsultavus su valstybėmis narėmis ir su suinteresuotųjų subjektų organizacijomis, pasirinkimo galimybė, kad valstybės narės gali nuspręsti padidinti apimtį iki daugiausia 50 kg per savaitę, panaikinama nuo tada, kai pereinamojo laikotarpio leidžianti nukrypti nuostata tampa nuolatine pasirinkimo galimybe. Be to, Reglamento Nr. 142/2011 36 straipsnio 3 dalis turėtų būti išbraukta;
(5)
atsižvelgiant į mažą organinių trąšų ir dirvožemį gerinančių medžiagų, kurias naudoja tam tikri ūkio subjektai ir naudotojai, ypač jei jie veikia ne maisto ir pašarų grandinėje, ir su kuriomis gali turėti kontaktą ūkiniai gyvūnai, riziką, kompetentingoms institucijoms turėtų būti leista atleisti tuos ūkio subjektus ir naudotojus nuo registracijos prievolės pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 23 straipsnį. Tie ūkio subjektai ir naudotojai turėtų būti įtraukti į ūkio subjektų, kurie atleisti nuo prievolės pranešti kompetentingoms institucijoms pagal Reglamento (ES) Nr. 142/2011 20 straipsnio 4 dalį, sąrašą. Reglamento (ES) Nr. 142/2011 20 straipsnio 4 dalis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;
(6)
auginimo terpės, įskaitant auginimo dirvožemį, kuriame yra nedidelis kiekis šalutinių gyvūninių produktų ar jų gaminių, supakuotų ir skirtų naudoti galutiniam vartotojui, nekelia pavojaus, kad bus naudojamos kaip ūkinių gyvūnų pašaras. Apribojant šalutinių gyvūninių produktų gaminių iš 2 arba 3 kategorijos medžiagų kiekį iki mažiau nei 5 % tūrio auginimo terpėse, įskaitant auginimo dirvožemį, sumažinama jų naudojimo kaip ūkinių gyvūnų pašarų rizika, kadangi dėl didelio dirvožemio ir kitų medžiagų kiekio ūkiniai gyvūnai tokių gaminių neėda. Gaminant auginimo terpes galima naudoti perdirbtą mėšlą. Vis dėlto perdirbtas mėšlas neturi būti vienintelis auginimo terpių komponentas. Jis turėtų sudaryti ne daugiau kaip 50 % auginimo terpių tūrio. Perdirbtas mėšlas nenaudojamas auginimo terpėms gaminti, jei kilmės vietai taikomas draudimas dėl įtariamo arba įrodyto pavojingos užkrečiamosios ligos, darančios poveikį ūkiniams gyvūnams, protrūkio. Todėl tokių gaminių atveju būtų galima neatlikinėti veterinarinės kontrolės pateikiant juos rinkai, išskyrus importuojant. Reglamento (ES) Nr. 142/2011 22 straipsnio 2 dalis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;
(7)
tarpinių produktų ir prekybos pavyzdžių apibrėžtys atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 142/2011 35 ir 39 punktuose turėtų būti patikslintos, kad būtų išvengta nepagrįstų kliūčių prekybai. Į tarpinių produktų apibrėžtį taip pat įeina tų tarpinių produktų paskirtis. Yra pateisinama į dabartinę apibrėžtį įtraukti galimus papildomus panaudojimo būdus kosmetikos pramonėje. Šalutinių gyvūninių produktų gaminius, atitinkančius Tarybos direktyvos 76/768/EEB (3) reikalavimus, pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 5 straipsnio 1 dalį galima laikyti pasiekusiais galutinį gamybos grandinės tašką. Be to, būtina patikslinti, kad gyvūnų augintinių ėdalą galima įvežti į ES kaip prekybos pavyzdį šėrimo tyrimams arba aparatų ar įrangos bandymams. Tarpinių produktų ir prekybos pavyzdžių apibrėžtys Reglamento (ES) Nr. 142/2011 I priedo 35 ir 39 punktuose turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos;
(8)
nors pagal Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 3 straipsnio 6 dalį arklinių šeimos gyvūnai laikomi ūkiniais gyvūnais, tam tikri atskiri arkliai palaiko ypač glaudų ryšį su savo laikytojais. Todėl yra pagrįsta suteikti galimybę kremuoti nugaišusius arklius tuo tikslu kompetentingų institucijų patvirtintuose deginimo įrenginiuose, jei arkliai yra iš ūkių, kuriems netaikomas draudimas dėl ligų, apie kurias būtina informuoti. Tarybos direktyvoje 2009/156/EB (4) numatyti gyvūnų sveikatos reikalavimai ir taip pat reglamentuojamas arklinių šeimos gyvūnų vežimas, įskaitant arklinių šeimos gyvūnų identifikavimo reikalavimus. Atskirai kremuojami nedidelio pajėgumo deginimo įmonėse gali būti tik tos Direktyvos reikalavimus atitinkantys nugaišę arklinių šeimos gyvūnai. Reglamento (EB) Nr. 142/2011 III priedo III skyrius turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(9)
Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 13 straipsnio g dalyje nustatyta, kad šalutiniai gyvūniniai produktai, gauti iš vandens gyvūnų 2 kategorijos medžiagų, gali būti paverčiami silosu, kompostu arba transformuojami į biologines dujas. Europos maisto saugos tarnyba (toliau - EFSA) paskelbė mokslinę nuomonę dėl naujo šalutinių gyvūninių produktų iš žuvų kilmės 2 kategorijos medžiagų perdirbimo metodo vertinimo (5). Remiantis EFSA nuomone, rizika, kylanti dėl žuvų kilmės 2 kategorijos medžiagų, yra pakankamai sumažinama taikant perdirbimo metodą, ir todėl jų gaminius galima naudoti organinėms trąšoms gaminti, kompostuoti, transformuoti į biologines dujas arba naudoti kailinių gyvūnų ar kitų, neskirtų žmonėms vartoti, pašarams gaminti. EFSA nuomonėje daroma išvada, kad rizika nepadidėja, jei perdirbimo metodas taip pat taikomas šalutiniams produktams, gautiems iš vandens gyvūnų 3 kategorijos medžiagų, perdirbti. Todėl iš vandens gyvūnų gautos 3 kategorijos medžiagos gali būti skirtos Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 14 straipsnyje išvardytiems tikslams;
(10)
po sėkmingo EFSA rizikos vertinimo žuvų žaliavos silosavimas turėtų būti įtrauktas į Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV priedo IV skyriaus alternatyvių perdirbimo metodų sąrašą. Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(11)
gyvūninės kilmės irimo atliekos ir kompostas praktiškai gali būti su negyvūninės kilmės medžiagomis. Ūkio subjektai turėtų žinoti, kokios taisyklės taikomos tokių irimo atliekų ir komposto naikinimui. Be to, būtina patikslinti, kokiais atvejais viešojo maitinimo atliekų kompostas ir irimo atliekos gali būti naikinami registruotame sąvartyne. Reglamento (EB) Nr. 142/2011 V priedo III skyrius turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(12)
Kroatija pateikė laukinių maitlesių paukščių rūšių, dėl kurių turėtų būti taikoma nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 18 straipsnyje nustatytos specialiosios šėrimo paskirties leidžianti nukrypti nuostata, sąrašą. Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti maitlesių paukščių rūšių sąrašą Reglamento (EB) Nr. 142/2011VI priede;
(13)
EFSA įvertino riziką, kylančią kompostuojant nugaišusius ūkinius kiaulinių šeimos gyvūnus juos izoliavus ir vėliau sudeginant (6) ir padarė išvadą, kad komposto izoliavimas, kaip minėta Reglamento (ES) Nr. 142/2011 V priedo III skyriaus 2 skirsnyje dėl nustatytų alternatyvių parametrų, nėra pakankamas veiksmas siekiant užtikrinti saugų 2 kategorijos medžiagų sunaikinimą ir todėl to reglamento IV priedo IV skyriuje negali būti nurodytas kaip alternatyvus perdirbimo metodas. Remiantis pirmiau minėtu EFSA vertinimu, „aerobinis brandinimas ir ūkyje nugaišusių kiaulių ir tam tikrų kitų kiaulių žaliavų laikymas po to sudeginant arba bendrai sudeginant“ turėtų būti vertinamas kaip specifinis izoliavimo metodas, kuomet šalutiniai gyvūniniai produktai laikomi iki juos vėliau sunaikinant laikantis Reglamento (EB) Nr. 1069/2009. Siekiant atskirti tą metodą nuo patvirtintų kompostavimo metodų ir išvengti patvirtinimo procedūros, būtinos kompostavimo įmonėms, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 142/2011 V priede, yra tikslinga įtraukti tą metodą į naują to reglamento IX priedo skyrių kartu su metodu „Hidrolizė ir tolesnis naikinimas“, šiuo metu nurodytą IV priedo IV skyriaus II skirsnio H punkte, kuris yra grindžiamas tais pačiais principais. Be to, reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti nuorodą į IV priedą XVI priedo II skyriaus 11 skirsnyje. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 IV, IX ir XVI priedai turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;
(14)
lydytiems riebalams iš 3 kategorijos medžiagų taikomi specialieji reikalavimai pagal Reglamento (ES) Nr. 142/2011 X priedo II skyriaus 3 skirsnį. Vis dėlto nėra gyvūnų sveikatos priežasčių uždrausti perdirbti 3 kategorijos medžiagą iš vandens gyvūnų ir šalutinius gyvūninius produktus iš vandens gyvūnų, kaip minėta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio i ir j dalyse, kartu su 3 kategorijos šalutiniais gyvūniniais produktais, gautais iš sausumos gyvūnų, į maišytus lydytus riebalus. Todėl turėtų būti įmanoma naudoti 3 kategorijos medžiagas iš vandens gyvūnų ir šalutinius gyvūninius produktus iš vandens gyvūnų kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 10 straipsnio i ir j dalyse lydytiems riebalams gaminti. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 X priedo II skyriaus 3 skirsnio A dalies 1 punktas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(15)
centrifugos ar separatoriaus nuosėdų, kurios vėliau gali būti naudojamos kaip organinės trąšos arba organinėms trąšoms gaminti ir pateikiamos rinkai, terminio apdorojimo reikalavimai yra nustatyti Reglamento (ES) Nr. 142/2011 X priedo II skyriaus 4 skirsnio III dalyje. Todėl yra tinkama nustatyti leidžiančią nukrypti nuostatą, pagal kurią kompetentinga institucija galėtų leisti alternatyvius centrifugos ar separatoriaus nuosėdų, skirtų naudoti valstybėse narėse, terminio apdorojimo parametrus, jei ūkio subjektai gali įrodyti, kad laikantis alternatyvių parametrų atlikus terminį apdorojimą užtikrinamas ne mažesnis rizikos sumažėjimas nei atliekant terminį apdorojimą vadovaujantis jau patvirtintais parametrais, taikomais pateikiant jas rinkai. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 X priedo II skyriaus 4 skirsnio III dalis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeista;
(16)
tarpinius produktus, inter alia, galima naudoti laboratoriniams reagentams gaminti arba gyvūnų in vitro diagnostikai. Atlikus patikrinimus pasienio kontrolės poste pagal Tarybos direktyvos 97/78/EB (7) 4 straipsnį, gaminys turi būti tiesiai transportuojamas į registruotąją paskirties įmonę ar gamyklą. Siekiant patikslinti tarpinių produktų importo reikalavimus, Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XII priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(17)
kraujo produktai, skirti ūkinių gyvūnų pašarams gaminti, įskaitant purškiamuoju būdu išdžiovintus kiaulių kraujo miltus ir kraujo plazmą, turi būti pagaminti laikantis Komisijos reglamento (ES) Nr. 142/2011 X priedo II skyriaus 2 skirsnyje nustatytų reikalavimų. Kaip nurodyta to skirsnio B punkte, kraujo produktai turi būti perdirbami taikant bet kurį iš 1-5 perdirbimo metodų arba 7 perdirbimo metodą, kaip nustatyta to reglamento IV priedo III skyriuje, arba taikant kitą metodą, kuriuo užtikrinama, kad kraujo produktai atitiktų šalutinių gyvūninių produktų gaminių mikrobiologinius standartus, nustatytus Komisijos reglamento (ES) Nr. 142/2011 X priedo I skyriuje. Reglamente (ES) Nr. 142/2011, visų pirma XIV priedo I skyriaus 1 skirsnio 1 lentelės 2 eilutės 6 skiltyje, taip pat nustatyta, kad prie kraujo produktų, neskirtų vartoti žmonėms, kurie galėtų būti naudojami kaip pašarai, turi būti pridedamas veterinarijos sertifikatas, atitinkantis XV priedo 4 skyriaus B dalyje pateiktą pavyzdį, jei jie skirti įvežti į Sąjungą arba vežti tranzitu per Sąjungą;
(18)
buvo pranešta apie kiaulių epideminę diarėją, įskaitant kiaulių užsikrėtimą kiaulių epideminės diarėjos virusu ir kiaulių delta koronavirusu, Azijoje, Šiaurės Amerikoje, Karibų jūros regione, Centrinėje ir Pietų Amerikoje. Kiaulių delta koronavirusas niekada nebuvo aptiktas Sąjungoje. Netinkamai termiškai apdorojus purškiamuoju būdu išdžiovintus kiaulių kraujo miltus ir kraujo plazmą - tai yra įprasta paršelių pašaro sudedamoji dalis - arba juos užkrėtus po terminio apdorojimo, prisidedama prie viruso plitimo;
(19)
Komisija savo iniciatyva priėmė Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 483/2014 (8) kaip laikinąją apsaugos priemonę purškiamuoju būdu išdžiovintų kiaulių kraujo miltų ir kraujo plazmos, skirtų kiaulinių šeimos gyvūnų pašarams gaminti, saugos atžvilgiu. Kadangi rizika gyvūnų sveikatai išliks, būtina peržiūrėti purškiamuoju būdu išdžiovintų kiaulių kraujo miltų ir kraujo plazmos, skirtų kiaulinių šeimos gyvūnų pašarams gaminti, importo reikalavimus ir nustatyti laikinąsias priemones kaip nuolatinį reikalavimą;
(20)
remiantis moksliniais stebėjimais, kiaulių koronavirusai yra inaktyvinami kiaulių išmatose, kaitinant iki 71 °C ir išlaikant tokią temperatūrą 10 minučių arba laikant 20 °C kambario temperatūroje 7 dienas. Virusas neišsilaikė bandymui užkrėstuose sausuose pašaruose, laikytuose 24 °C kambario temperatūroje ne mažiau nei 2 savaites. Sąjungoje ir trečiosiose šalyse purškiamuoju būdu džiovinami kraujo miltai ir kraujo plazma paprastai apdorojami visą medžiagą kaitinant 80 °C temperatūroje;
(21)
remiantis turima informacija, yra tinkama reikalauti, kad iš trečiųjų šalių įvežami kiaulių purškiamuoju būdu išdžiovinti kiaulių kraujo miltai ir kraujo plazma, skirti kiaulių pašarams, būtų apdorojami esant aukštai temperatūrai ir po to tam tikrą laiką laikomi kambario temperatūroje, siekiant sumažinti užkrėtimo po apdorojimo riziką;
(22)
kaulų ir kaulų produktų (išskyrus kaulų miltus), ragų ir ragų produktų (išskyrus ragų miltus) ir kanopų ir kanopų produktų (išskyrus kanopų miltus), neskirtų naudoti kaip pašarinės žaliavos, organinės trąšos ar dirvožemį gerinančios medžiagos, importas taip pat turėtų būti leidžiamas, jei tos medžiagos transportuojamos lėktuvu ir atitinka Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 41 straipsnyje nustatytus reikalavimus. Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XIV priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(23)
iš dalies pakeitus tarpinių produktų apibrėžtį ir nustačius papildomų kraujo produktų importo reikalavimų, deklaracijos pavyzdys, naudotinas importuojant tarpinius produktus iš trečiųjų šalių, ir sveikumo sertifikatų pavyzdžiai kraujo produktų, skirtų naudoti kaip pašarinės žaliavos, importui, turėtų būti atitinkamai pakeisti. Todėl Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XV priedo 4 skyriaus B dalis ir 20 skyrius turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;
(24)
siekiant išvengti prekybos sutrikimų, reikėtų nustatyti pereinamąjį laikotarpį, per kurį valstybės narės, laikydamosi taisyklių, kurios galiojo prieš įsigaliojant šiam reglamentui, turėtų priimti importuojamus tarpinius produktus, kuriems taikomos Reglamento (ES) Nr. 142/2011 nuostatos, iš dalies pakeistos šiuo reglamentu;
(25)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (ES) Nr. 142/2011 iš dalies keičiamas taip:
1.
15 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Nukrypdamos nuo Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 14 straipsnio, valstybės narės gali leisti surinkti, transportuoti ir naikinti mažus kiekius 3 kategorijos medžiagų, nurodytų to reglamento 10 straipsnio f punkte, to reglamento 19 straipsnio 1 dalies d punkte nurodytais būdais, jei laikomasi VI priedo IV skyriuje nustatytų naikinimo kitais būdais reikalavimų.“
2.
19 straipsnio c punktas pakeičiamas taip:
„c)
III skyriaus, kai jos saugo šalutinių gyvūninių produktų gaminius tam tikrais numatytais tikslais, kaip nurodyta to reglamento 24 straipsnio 1 dalies j punkte;
d)
V skyriaus, kai jos saugo šalutinius ūkinių gyvūnų produktus, skirtus tolesniam naikinimui, kaip nurodyta to reglamento 4 straipsnyje.“
3.
20 straipsnio 4 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
d punktas pakeičiamas taip:
„d)
ūkio subjektus, naudojančius mažus kiekius 2 ir 3 kategorijų medžiagų, nuodytų Reglamento (EB) Nr. 1069/2009 9 ir 10 straipsniuose, ar jų gaminių tiesiogiai tiekiant produktus regiono ribose galutiniam naudotojui, vietos rinkai ar vietos mažmeninėms įmonėms, jeigu kompetentinga institucija nelaiko tokios veiklos keliančia jokios pavojingos užkrečiamos žmonėms ar gyvūnams ligos plitimo pavojų; šis punktas netaikomas tais atvejais, kai tos medžiagos naudojamos ūkinių gyvūnų, išskyrus kailinius, pašarui gaminti;“
b)
Įtraukiami e ir f punktai:
„e)
organinių trąšų arba dirvožemį gerinančių medžiagų naudotojus patalpose, kuriose ūkiniai gyvūnai nelaikomi;
f)
ūkio subjektus, tvarkančius ir platinančius organines trąšas arba dirvožemį gerinančias medžiagas išimtinai tik parduoti paruoštose ne daugiau nei 50 kg svorio mažmeninėse pakuotėse, skirtose naudoti ne pašarų ir maisto grandinėje.“
4.
22 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Tiekiant šias medžiagas rinkai netaikomi jokie gyvūnų sveikatos reikalavimai:
a)
laukinių jūros paukščių guaną, surinktą Sąjungoje arba importuotą iš trečiųjų šalių;
b)
paruoštas parduoti auginimo terpes, išskyrus importuotąsias, kurių sudėtyje yra mažiau nei:
i)
5 tūriniai procentai šalutinių gyvūninių produktų gaminių iš 3 kategorijos medžiagų arba iš 2 kategorijos medžiagų, išskyrus perdirbtą mėšlą;
ii)
50 tūrinių procentų perdirbto mėšlo.“
5.
23 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Tarpinių produktų paskirties įmonės ar gamyklos ūkio subjektas ar savininkas ar jo atstovas naudoja ir (arba) išsiunčia tarpinius produktus tik naudoti gamybai pagal tarpinių produktų apibrėžtį pagal I priedo 35 punktą.“
6.
36 straipsnio 3 dalis išbraukiama.
7.
I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV ir XVI priedai iš dalies keičiami pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Pereinamuoju laikotarpiu iki 2015 m. rugsėjo 27 d. šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių siuntas, prie kurių pridedamas deklaracijos pavyzdys, kuris yra užpildytas ir pasirašytas pagal pavyzdį, pateiktą Reglamento (ES) Nr. 142/2011 XV priedo 20 skyriuje pagal versiją, galiojusią iki šio reglamento įsigaliojimo, ir toliau leidžiama importuoti į Sąjungą, jeigu tokie deklaracijos pavyzdžiai buvo užpildyti ir pasirašyti iki 2015 m. liepos 27 d.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. vasario 23 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2015 m. sausio 6 d.