NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 134/2014
ze dne 16. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky, a mění příloha V uvedeného nařízení
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 23 odst. 12, čl. 24 odst. 3 a článek 74 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a lehká čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní čtyřkolky a quadrimobily.
(2)
Nařízení (EU) č. 168/2013 stanoví možnost uplatnění předpisů Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (dále jen „EHK OSN“) pro účely EU schvalování typu celého vozidla. Podle uvedeného nařízení se schválení typu v souladu s předpisy EHK OSN, jejichž použití je povinné, považuje za EU schválení typu.
(3)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami Dohody Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“), k níž Unie přistoupila rozhodnutím Rady 97/836/ES (2), čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie. Předpisy EHK OSN, jež byly dosud vydány, jsou však buď zastaralé, nebo neexistují, a proto jsou podrobeny přezkumu a upraveny v souladu s technickým pokrokem.
(4)
Z tohoto důvodu je nařízením (EU) č. 168/2013 stanoveno zrušení několika směrnic, které se týkají schvalování vozidel kategorie L, jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky. Pro účely EU schvalování typu by tyto směrnice měly být nahrazeny nejprve ustanoveními tohoto nařízení. V dlouhodobém horizontu, až bude proces přezkumu na úrovni OSN dokončen, budou k dispozici rovnocenné předpisy EHK OSN, které pak umožní nahradit znění tohoto nařízení odkazy na tyto předpisy EHK OSN.
(5)
S ohledem na technický pokrok byl v roce 2011 aktualizován zejména předpis EHK OSN č. 41 o emisích hluku motocyklů kategorií L3e a L4e. Proto by měl být předpis EHK OSN č. 41 učiněn závazným v rámci právních předpisů o EU schválení typu a měl by nahradit přílohu III kapitoly 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES (3), tak aby motocykly musely splňovat pouze jeden soubor požadavků na hladinu akustického tlaku u motocyklů, které jsou celosvětově uznávány smluvními stranami revidované dohody z roku 1958. Ze stejného důvodu, tedy za účelem dosažení vzájemného uznání mezi smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, by v oblasti požadavků týkajících se výkonnosti pohonné jednotky v případě elektromotorů měl být učiněn závazným i předpis EHK OSN č. 85 o měření netto výkonu elektromotorů.
(6)
Úrovně normy Euro 4 a 5 jsou opatřeními, jejichž cílem je snížit emise částic a prekurzorů ozonu, jako jsou oxidy dusíku a uhlovodíky. Pro zlepšení kvality ovzduší a dosažení toho, aby výfukový systém, jemuž bylo uděleno schválení typu systému, splňoval mezní hodnoty znečištění, je třeba podstatně snížit emise uhlovodíků z vozidel kategorie L, což by nejen přímo výrazně snížilo u těchto vozidel neúměrně vysoké emise uhlovodíků z výfuku a emise uhlovodíků způsobené vypařováním, ale také by to pomohlo snížit v městských oblastech úrovně těkavých částic a možná i smogu.
(7)
Jedno z opatření proti nadměrným emisím uhlovodíků z vozidel kategorie L spočívá v omezení emisí způsobených vypařováním na hmotnostní limity uhlovodíků stanovené v příloze VI části C nařízení (EU) č. 168/2013. Za tímto účelem musí být při schvalování typu provedena zkouška typu IV, kterou se měří emise vozidla způsobené vypařováním. Jedním z požadavků zkoušky typu IV (Sealed House evaporative Emission Determination (SHED)) je, aby byla buď namontována rychle opotřebovaná nádobka s aktivním uhlím, nebo aby byl použit aditivní faktor zhoršení v případě, kdy je namontována nádobka s aktivním uhlím, která prošla záběhem. Zda je použití tohoto faktoru zhoršení jako alternativy k reprezentativní a rychle opotřebované nádobce s aktivním uhlím nákladově efektivní, bude prozkoumáno ve studii o dopadech na životní prostředí podle čl. 23 odst. 4 nařízení (EU) č. 168/2013. Prokáže-li výsledek studie, že tato metoda není nákladově efektivní, bude v dohledné době následovat návrh na zrušení této alternativy, který by měl platit od úrovně Euro 5 výše.
(8)
Aby mezi členskými státy nevznikaly žádné technické překážky obchodu a aby zákazníci a uživatelé dostávali objektivní a přesné informace, je zapotřebí standardizované metody měření energetické účinnosti vozidel (spotřeby paliva nebo energie, emisí oxidu uhličitého a rovněž akčního dosahu na elektřinu).
(9)
Metody měření výkonnosti pohonné jednotky, včetně maximální konstrukční rychlosti vozidla, maximálního točivého momentu a maximálního trvalého celkového výkonu vozidel kategorie L, mohou být v jednotlivých členských státech odlišné, což by mohlo být překážkou obchodu v rámci Unie. Proto je třeba vypracovat harmonizované požadavky na metody měření výkonnosti pohonné jednotky vozidel kategorie L s cílem umožnit schvalování vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které mají být použity pro každý typ takového vozidla.
(10)
Požadavky na funkční bezpečnost nebo na vliv na životní prostředí vyžadují omezit možnosti neoprávněných úprav určitých typů vozidel kategorie L. Aby tato omezení nebránila majitelům vozidel v provádění údržby, měla by se týkat výhradně neoprávněných úprav, které významně škodlivým způsobem ovlivňují vliv vozidla na životní prostředí a výkonnost jeho pohonné jednotky a funkční bezpečnost. Jelikož škodlivé neoprávněné úpravy hnacího ústrojí vozidla mají dopad na vliv vozidla na životní prostředí i na jeho funkční bezpečnost, mělo by být na podrobné požadavky týkající se výkonnosti pohonné jednotky a systému omezování hluku stanovené v tomto nařízení odkazováno i pro účely prosazování ochrany proti neoprávněným úpravám hnacího ústrojí.
(11)
V příloze V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se odkazuje na osm druhů zkoušek pro posouzení vlivu na životní prostředí u vozidla kategorie L, které má být schváleno. Je vhodné stanovit v tomto aktu v přenesené pravomoci podrobné požadavky na zkoušky, jakož i změnit přílohu V část A nařízení (EU) č. 168/2013, a to tak, že u zkušebních limitů schválených Radou a Evropským parlamentem se uvedou odkazy na podrobné zkušební postupy a technické požadavky stanovené v tomto nařízení. Odkaz na podrobné zkušební postupy a požadavky stanovené v tomto nařízení by měl být vložen do přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 prostřednictvím změn stanovených v příloze XII tohoto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se zavádějí podrobné technické požadavky a zkušební postupy týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky u vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změny.
Článek 2
Definice
Použijí se definice nařízení (EU) č. 168/2013. Kromě toho se použijí tyto definice:
(1)
„fází 1 WMTC“ se rozumí celosvětově harmonizovaný zkušební cyklus pro motocykly stanovený v celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (4), který se od roku 2006 používá u typů motocyklů kategorie L3e jako cyklus zkoušek emisí typu I alternativní k evropskému jízdnímu cyklu;
(2)
„fází 2 WMTC“ se rozumí celosvětově harmonizovaný zkušební cyklus pro motocykly stanovený v pozměněném celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (5), který se používá jako povinný cyklus zkoušek emisí typu I při schvalování vozidel (pod)kategorií L3e, L4e, Ll5e-A a Ll7e-A splňujících normu Euro 4;
(3)
„fází 3 WMTC“ se rozumí revidovaný WMTC uvedený v příloze VI části A nařízení (EU) č. 168/2013, který odpovídá celosvětově harmonizovanému zkušebnímu cyklu pro motocykly stanovenému v pozměněném celosvětovém technickém předpisu EHK OSN č. 2 (6) a který je přizpůsoben pro vozidla s nízkou maximální konstrukční rychlostí a používá se jako povinný cyklus zkoušek emisí typu I při schvalování vozidel kategorie L splňujících normu Euro 5;
(4)
„maximální konstrukční rychlostí vozidla“ se rozumí maximální rychlost vozidla stanovená v souladu s článkem 15 tohoto nařízení;
(5)
„emisemi výfukových plynů“ se rozumí výfukové emise plynných znečišťujících látek a částic;
(6)
„filtrem částic“ se rozumí filtrovací zařízení namontované ve výfukovém systému vozidla za účelem snížení množství částic ve výfukových plynech;
(7)
„řádně udržovaným a užívaným“ se při výběru zkušebního vozidla rozumí, že dané zkušební vozidlo splňuje kritéria pro přijetí, pokud jde o dobrou úroveň údržby a běžné používání podle doporučení výrobce;
(8)
„požadavkem motoru na palivo“ se rozumí druh paliva běžně používaný pro daný motor:
a)
benzin (E5);
b)
zkapalněný zemní plyn (LPG);
c)
NG/biomethan (zemní plyn);
d)
benzin (E5), nebo LPG;
e)
benzin (E5), nebo NG/biomethan;
f)
motorová nafta (B5);
g)
směs etanolu (E85) a benzinu (E5) - flex fuel;
h)
směs bionafty a motorové nafty (B5) - flex fuel;
i)
vodík (H2) nebo směs (H2NG) NG/biomethanu a vodíku;
j)
benzin (E5), nebo vodík - bi-fuel;
(9)
„schválením typu s ohledem na vliv na životní prostředí“ se rozumí schválení typu, varianty nebo verze vozidla s ohledem na tyto podmínky:
a)
soulad s ustanoveními přílohy V částí A a B nařízení (EU) č. 168/2013;
b)
příslušnost k jedné rodině podle pohonu na základě kritérií stanovených v příloze XI;
(10)
„typem vozidla s ohledem na vliv na životní prostředí“ se rozumí soubor vozidel kategorie L, která se neliší v těchto hlediscích:
a)
ekvivalentní setrvačná hmotnost stanovená ve vztahu k referenční hmotnosti v souladu s dodatky 5, 7 nebo 8 přílohy II;
b)
vlastnosti pohonu podle přílohy XI týkající se rodiny podle pohonu;
(11)
„periodicky se regenerujícím systémem“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek, jako např. katalyzátor, filtr částic nebo jakékoli jiné zařízení k regulaci znečišťujících látek, které potřebuje periodický regenerační proces v intervalech kratších než 4 000 km normálního provozu vozidla;
(12)
„vozidlem poháněným alternativním palivem“ se rozumí vozidlo určené k provozu s nejméně jedním typem paliva, které je buď plynné za atmosférické teploty a tlaku, nebo je z podstatné části získáváno z neminerálních olejů;
(13)
„vozidlem flex fuel H2NG“ se rozumí vozidlo flex fuel určené k provozu s různými směsmi vodíku a zemního plynu nebo biomethanu;
(14)
„kmenovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které je představitelem rodiny podle pohonu stanovené v příloze XI;
(15)
„typem zařízení k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí kategorie zařízení k regulaci znečišťujících látek, která se používají k regulaci emisí znečišťujících látek a která se neliší ve svých zásadních vlastnostech týkajících se vlivu na životní prostředí a konstrukce;
(16)
„katalyzátorem“ se rozumí zařízení k regulaci emisí znečišťujících látek, které přeměňuje toxické vedlejší produkty spalování ve výfukových plynech motoru na méně toxické látky pomocí katalyzovaných chemických reakcí;
(17)
„typem katalyzátoru“ se rozumí kategorie katalyzátorů, které se neliší v těchto hlediscích:
a)
počet nasycených nosičů, struktura a materiál;
b)
druh katalytické činnosti (oxidační, třícestná, nebo jiný druh katalytické činnosti);
c)
objem, poměr čelního průřezu a délky nosiče;
d)
obsah katalytického materiálu;
e)
poměr katalytických materiálů;
f)
hustota kanálků;
g)
rozměry a tvar;
h)
tepelná ochrana;
i)
neoddělitelné sběrné výfukové potrubí, katalyzátor a tlumič hluku zabudované do výfukového systému vozidla nebo oddělitelné a vyměnitelné jednotky výfukového systému;
(18)
„referenční hmotností“ se rozumí hmotnost vozidla kategorie L v provozním stavu stanovená v souladu s článkem 5 nařízení (EU) č. 168/2013, zvýšená o hmotnost řidiče (75 kg) a případně o hmotnost pohonné baterie;
(19)
„poháněcí soustavou“ se rozumí část hnacího ústrojí následující za výstupem pohonné jednotky (pohonných jednotek), kterou případně tvoří spojky s měničem momentu, převodovka a její ovládání, buď hnací hřídel, nebo řemenový či řetězový převod, diferenciály, koncový převod a pneumatiky poháněných kol (rádius);
(20)
„systémem stop-start“ se rozumí automatické zastavení a nastartování pohonné jednotky za účelem omezení chodu motoru na volnoběžné otáčky, aby se tak u vozidla snížila spotřeba paliva a emise znečišťujících látek a CO2;
(21)
„softwarem hnacího ústrojí“ se rozumí soubor algoritmů týkajících se procesu zpracování dat v řídících jednotkách hnacího ústrojí, řídících jednotkách pohonu nebo řídících jednotkách poháněcí soustavy, který obsahuje uspořádanou posloupnost příkazů měnících stav těchto řídících jednotek;
(22)
„kalibrací hnacího ústrojí“ se rozumí použití konkrétního souboru datových map a parametrů, které používá software řídící jednotky k vyladění řízení jednotky (jednotek) hnacího ústrojí, pohonné jednotky (pohonných jednotek) nebo jednotky (jednotek) poháněcí soustavy;
(23)
„řídicí jednotkou hnacího ústrojí“ se rozumí kombinovaná řídící jednotka spalovacího motoru (motorů), elektrických trakčních motorů nebo systémů jednotky poháněcí soustavy včetně převodovky nebo spojky;
(24)
„řídicí jednotkou motoru“ se rozumí palubní počítač, který částečně nebo zcela řídí motor nebo motory vozidla;
(25)
„řídicí jednotkou poháněcí soustavy“ se rozumí palubní počítač, který částečně nebo zcela řídí poháněcí soustavu vozidla;
(26)
„čidlem“ se rozumí zařízení, které měří fyzikální veličinu nebo stav a přeměňuje je na elektrický signál, který slouží jako vstup do řídicí jednotky;
(27)
„aktuátorem“ se rozumí zařízení, které mění výstupní signál z řídicí jednotky na pohyb, teplo nebo jiný fyzikální stav za účelem ovládání hnacího ústrojí / motoru (motorů) nebo poháněcí soustavy;
(28)
„karburátorem“ se rozumí zařízení, které vytváří směs paliva a vzduchu, kterou lze spalovat ve spalovacím motoru;
(29)
„přepouštěcím kanálem“ se rozumí spojení mezi klikovou skříní a spalovací komorou dvoudobého motoru, kterým do spalovací komory vstupuje čerstvá směs vzduchu, paliva a mazacího oleje;
(30)
„systémem sání vzduchu“ se rozumí systém, který sestává z konstrukčních částí umožňujících vstup čerstvého vzduchu nebo směsi vzduchu a paliva do motoru, a zahrnuje případně vzduchový filtr, sací trubky, rezonátor (rezonátory), skříň škrticí klapky a sběrné sací potrubí motoru;
(31)
„turbodmychadlem“ se rozumí odstředivý kompresor, jehož pohonnou jednotku tvoří turbína poháněná výfukovými plyny a který zvyšuje množství vzduchu vstupujícího do spalovacího motoru, čímž zvyšuje výkonnost pohonné jednotky;
(32)
„přeplňovacím kompresorem“ se rozumí kompresor nasávaného vzduchu, který slouží k plnění spalovacího motoru pod tlakem, čímž zvyšuje výkonnost pohonné jednotky;
(33)
„palivovým článkem“ se rozumí zařízení, které přeměňuje chemickou energii z vodíku na elektrickou energii k pohonu vozidla;
(34)
„klikovou skříní“ se rozumějí prostory uvnitř nebo vně motoru, které jsou spojeny s olejovou vanou vnitřními nebo vnějšími kanály, kterými mohou unikat plyny a páry;
(35)
„zkouškou propustnosti“ se rozumí testování ztrát stěnami nekovové palivové nádrže a stabilizace materiálu nekovové palivové nádrže před zkouškou zásobníku paliva v souladu s přílohou II částí C č. 8 nařízení (EU) č. 168/2013;
(36)
„propouštěním“ se rozumí ztráty stěnami systémů uložení a rozvodu paliva, které se obecně zkouší zjišťováním úbytku hmotnosti;
(37)
„vypařováním“ se rozumí ztráty výdechem z palivové nádrže, ze systému rozvodu paliva nebo z jiných zdrojů, ze kterých unikají uhlovodíky do ovzduší;
(38)
„kilometrovým nájezdem“ se rozumí ujetí předem určené vzdálenosti reprezentativním zkušebním vozidlem nebo vozovým parkem reprezentativních zkušebních vozidel, jak je stanoveno v čl. 23 odst. 3 písm. a) nebo b) nařízení (EU) č. 168/2013 v souladu s požadavky na zkoušky uvedenými v příloze VI tohoto nařízení;
(39)
„elektrickým hnacím ústrojím“ se rozumí systém, který se skládá z jednoho nebo více zásobníků elektrické energie, jako jsou baterie, elektromechanické setrvačníky, superkondenzátory apod., jednoho nebo více elektrických konvertorů a jednoho nebo více elektrických strojů, které mění uskladněnou elektrickou energii na mechanickou energii dodávanou kolům k pohonu vozidla;
(40)
„akčním dosahem na elektřinu“ se rozumí vzdálenost, kterou mohou vozidla poháněná pouze elektrickým hnacím ústrojím nebo hybridním elektrickým hnacím ústrojím s externím nabíjením ujet na elektřinu z jedné plně nabité baterie nebo jiného zásobníku elektrické energie, přičemž vzdálenost se měří postupem uvedeným v dodatku 3.3 k příloze VII;
(41)
„akčním dosahem OVC“ se rozumí celková vzdálenost, kterou vozidlo ujede během úplné jízdní zkoušky s kombinovanými cykly, a to až do vyčerpání energie z baterie (nebo z jiného zásobníku elektrické energie) nabité z externího zdroje, přičemž vzdálenost se měří postupem popsaným v dodatku 3.3 k příloze VII;
(42)
„maximální třicetiminutovou rychlostí“ vozidla se rozumí maximální dosažitelná rychlost vozidla měřená během 30 minut jako výsledek třicetiminutového výkonu podle předpisu EHK OSN č. 85;
(43)
„schválením typu s ohledem na výkonnost pohonné jednotky“ se rozumí schválení typu, varianty nebo verze vozidla s ohledem na výkonnost pohonných jednotek, pokud jde o tyto podmínky:
(a)
maximální konstrukční rychlost (rychlosti) vozidla;
(b)
maximální trvalý jmenovitý točivý moment nebo maximální netto točivý moment;
(c)
maximální trvalý jmenovitý výkon nebo maximální netto výkon;
(d)
maximální celkový točivý moment a výkon v případě vozidla s hybridní technologií;
(44)
„typem pohonu“ se rozumí pohonné jednotky, jejichž vlastnosti se podstatně neliší z hlediska maximální konstrukční rychlosti vozidla, maximálního netto výkonu, maximálního trvalého jmenovitého výkonu a maximálního točivého momentu;
(45)
„netto výkonem“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenné konstrukční části pohonné jednotky při otáčkách naměřených výrobcem při schvalování typu, spolu s příslušenstvím uvedeným v tabulkách Ap2.1-1 nebo Ap2.2-1 dodatku 2 k příloze X, a s ohledem na účinnost převodovky, jestliže lze netto výkon měřit pouze s namontovanou převodovkou;
(46)
„maximálním netto výkonem“ se rozumí maximální netto výkon pohonných jednotek, které zahrnují jeden nebo více spalovacích motorů, a to při plném zatížení motoru;
(47)
„maximálním točivým momentem“ se rozumí maximální hodnota točivého momentu měřená při plném zatížení motoru;
(48)
„příslušenstvím“ se rozumějí všechny přístroje a zařízení uvedené v tabulce Ap2.1-1 nebo Ap2.2-1 v příloze X.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCE TÝKAJÍCÍ SE VLIVU VOZIDEL NA ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ
Článek 3
Požadavky na montáž a na prokazování týkající se vlivu vozidel kategorie L na životní prostředí
1. Výrobce vybaví vozidla kategorie L takovými systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky majícími dopad na vliv vozidla na životní prostředí, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo při běžném provozu a údržbě podle předpisů výrobce bylo v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy podle tohoto nařízení.
2. Výrobce prokáže prostřednictvím fyzické prokazovací zkoušky schvalovacímu orgánu, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, zaregistrována nebo uvedena do provozu v Unii, jsou v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy týkajícími se vlivu těchto vozidel na životní prostředí, jež jsou stanoveny v článcích 5 až 15.
3. Pokud výrobce změní vlastnosti systému omezování emisí nebo výkonnost kterékoli z konstrukčních částí ovlivňujících emise poté, co byl daný typ vozidla schválený s ohledem na jeho vliv na životní prostředí uveden na trh, musí tuto skutečnost bez prodlení oznámit schvalovacímu orgánu. Výrobce musí schvalovacímu orgánu prokázat, že změněné vlastnosti systému omezování emisí nebo dané konstrukční části nemají za následek horší vliv na životní prostředí, než který byl prokázán při schválení typu.
4. Výrobce musí zajistit, aby náhradní díly a zařízení, které jsou dodány na trh nebo uvedeny do provozu v Unii, byly v souladu s podrobnými technickými požadavky a zkušebními postupy týkajícími se vlivu vozidel na životní prostředí, jež jsou stanoveny v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky a mezní hodnoty výkonnosti jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky životnosti v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 a článcích 23 a 24 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
5. Výrobce musí zajistit, aby byly dodržovány postupy schvalování typu pro ověření shodnosti výroby, pokud jde o podrobné požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky stanovené v článku 33 nařízení (EU) č. 168/2013 a v jeho příloze II části C č. 3.
6. Výrobce předloží schvalovacímu orgánu popis přijatých opatření bránících neoprávněným úpravám systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů regulujících vliv na životní prostředí a výkonnost pohonné jednotky v souladu s přílohou II částí C č. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
7. V případě hybridních technologií nebo v případě vybavení systémem stop-start musí výrobce do vozidla nainstalovat „servisní režim“, jenž umožní nepřetržitý chod motoru spotřebovávajícího palivo pro účely zkoušky nebo kontroly vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky. Pokud provedení takové kontroly nebo zkoušky vyžaduje speciální postup, musí to být upřesněno v návodu na údržbu (nebo v rovnocenném dokumentu). Tento speciální postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního zařízení, než jaké je ve výbavě vozidla.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí ≤ 25 km/h musí splňovat všechny příslušné požadavky předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h.
3. Odkazy na vozidla kategorií L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorií L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) podle tohoto nařízení včetně případných podkategorií.
Článek 5
Technické specifikace, požadavky a zkušební postupy týkající se vlivu vozidel kategorie L na životní prostředí
1. Zkušební postupy týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky musí být provedeny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být provedeny nebo dosvědčeny schvalovacím orgánem, případně technickou zkušebnou, pokud je k tomu oprávněná schvalovacím orgánem. Výrobce vybere reprezentativní kmenové vozidlo, aby ke spokojenosti schvalovacího orgánu prokázal, že vozidla kategorie L splňují požadavky týkající se vlivu na životní prostředí, v souladu s požadavky přílohy XI.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu podle čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
4. Schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí, pokud jde o zkoušky typu I, II, III, IV, V, VII a VIII, se rozšíří na různé varianty a verze vozidla a typy a rodiny pohonu, jestliže parametry verze vozidla, pohonu nebo systému k regulaci znečišťujících látek stanovené v příloze XI jsou identické nebo se pohybují v mezích předepsané a deklarované tolerance, které jsou stanoveny v uvedené příloze.
5. V případě hybridních technologií nebo v případě vybavení systémem stop-start se zkoušky provádějí za chodu motoru spotřebovávajícího palivo, pokud tak zkušební postup stanoví.
Článek 6
Požadavky na zkoušku typu I: výfukové emise po studeném startu
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu I týkající se výfukových emisí po studeném startu podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky na zkoušku typu II: výfukové emise při (zvýšených) volnoběžných otáčkách a při volné akceleraci
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu II týkající se výfukových emisí při (zvýšených) volnoběžných otáčkách a při volné akceleraci podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky na zkoušku typu III: emise plynů z klikové skříně
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu III týkající se emisí plynů z klikové skříně podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky na zkoušku typu IV: emise způsobené vypařováním
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu IV týkající se emisí způsobených vypařováním podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky na zkoušku typu V: životnost zařízení k regulaci znečišťujících látek
Zkušební postupy a požadavky na zkoušení životnosti zařízení k regulaci znečišťujících látek v rámci zkoušky typu V, uvedené příloze V části A nařízení (EU) č. 168/2013, se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky na zkoušku typu VII: emise CO2, spotřeba paliva, spotřeba elektrické energie nebo akční dosah na elektřinu
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu VII týkající se energetické účinnosti s ohledem na emise CO2, spotřebu paliva, spotřebu elektrické energie nebo akční dosah na elektřinu podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky na zkoušku typu VIII: environmentální zkoušky systému OBD
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu VIII týkající se environmentální části palubní diagnostiky (OBD) podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky na zkoušku typu IX: hladina akustického tlaku
Zkušební postupy a požadavky platné pro zkoušku typu IX týkající se hladiny akustického tlaku podle přílohy V části A nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou IX tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI VÝROBCŮ TÝKAJÍCÍ SE VÝKONNOSTI POHONU VOZIDEL
Článek 14
Obecné povinnosti
1. Před dodáním vozidla kategorie L na trh musí výrobce schvalovacímu orgánu prokázat výkonnost pohonné jednotky typu vozidla kategorie L v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Při dodání vozidla kategorie L na trh nebo při jeho registraci nebo před jeho uvedením do provozu musí výrobce zajistit, aby výkonnost pohonné jednotky typu vozidla kategorie L nebyla vyšší než výkonnost pohonné jednotky, která byla oznámena schvalovacímu orgánu v dokumentaci podle článku 27 nařízení (EU) č. 168/2013.
3. Výkonnost pohonné jednotky vozidla, které bylo vybaveno náhradním systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem, nesmí být vyšší než výkonnost pohonu vozidla, které je vybaveno původním systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem.
Článek 15
Požadavky na výkonnost pohonu
Zkušební postupy a požadavky na výkonnost pohonné jednotky uvedené v příloze II části A č. 2 nařízení (EU) č. 168/2013 se provádějí a ověřují v souladu s přílohou X tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 16
Schvalování typu vozidel kategorie L, jejich systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Pokud o to výrobce požádá, nesmějí vnitrostátní orgány odmítnout z důvodů týkajících se vlivu vozidla na životní prostředí udělit schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky nebo vnitrostátní schválení nového typu vozidla nebo zakázat dodávání vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku na trh, jejich registraci nebo uvedení do provozu, pokud dotčené vozidlo splňuje ustanovení nařízení (EU) č. 168/2013 a podrobné zkušební požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. S účinkem od dat stanovených v příloze IV nařízení (EU) č. 168/2013 musí vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nesplňují úroveň Euro 4 stanovenou v příloze VI částech A1, B1, C1 a D a v příloze VII nařízení (EU) č. 168/2013 nebo úroveň Euro 5 stanovenou v příloze VI částech A2, B2, C2 a D a v příloze VII nařízení (EU) č. 168/2013, považovat prohlášení o shodě obsahující předchozí hodnoty environmentálních limitů za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů týkajících se emisí, spotřeby paliva nebo energie nebo příslušných požadavků na funkční bezpečnost nebo konstrukci vozidla zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
3. V případě použití ustanovení čl. 77 odst. 5 nařízení (EU) č. 168/2013 vnitrostátní orgány klasifikují schválený typ vozidla v souladu s přílohou I uvedeného nařízení.
Článek 17
Schválení typu náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek
1. Vnitrostátní orgány zakáží dodávání na trh nových náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek určených k montáži do vozidla nebo jejich montáž do vozidla, pokud nejsou typu, kterému bylo v souladu s čl. 23 odst. 10 nařízení (EU) č. 168/2013 a s tímto nařízením uděleno schválení typu s ohledem na vliv na životní prostředí a na výkonnost pohonné jednotky.
2. Vnitrostátní orgány mohou nadále udělovat rozšíření EU schválení typu podle článku 35 nařízení (EU) č. 168/2013 pro náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou typu spadajícího do oblasti působnosti směrnice 2002/24/ES, a to za podmínek, které platily původně. Vnitrostátní orgány zakáží dodávání na trh takového typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo jeho montáž do vozidla, pokud není typu, který byl schválen.
3. Typ náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek určený k montáži do vozidla, jenž byl schválen jako typ v souladu s tímto nařízením, se zkouší v souladu s dodatkem 10 k příloze II a s přílohou VI.
4. Originální náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou typu, na nějž se vztahuje toto nařízení, a která jsou určena k montáži do vozidla, na které se vztahuje příslušný dokument o schválení typu celého vozidla, nemusí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v dodatku 10 k příloze II, jestliže splňují požadavky bodu 4 uvedeného dodatku.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Změna přílohy V nařízení (EU) č. 168/2013
Část A přílohy V nařízení (EU) č. 168/2013 se mění v souladu s přílohou XII.
Článek 19
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2013.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 134/2014
2013 m. gruodžio 16 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 168/2013 papildomas aplinkosauginio ir varymo sistemų veiksmingumo reikalavimais ir iš dalies keičiamas jo V priedas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 168/2013 dėl dviračių ir triračių transporto priemonių bei keturračių patvirtinimo ir rinkos priežiūros (1), ypač į jo 18 straipsnio 3 dalį, 23 straipsnio 12 dalį, 24 straipsnio 3 dalį ir 74 straipsnį,
kadangi:
(1)
sąvoka „L kategorijos transporto priemonės“ apima įvairiausių tipų dvirates, trirates ir keturrates lengvąsias transporto priemones, pvz., motorinius dviračius, dviračius ir triračius mopedus, dviračius ir triračius motociklus, motociklus su priekabomis ir lengvąsias keturrates transporto priemones (keturračius), tokias kaip kelių kvadraciklai, visureigiai kvadraciklai ir kvadramobiliai;
(2)
Reglamentu (ES) Nr. 168/2013 užtikrinta galimybė ES patvirtinant transporto priemonių tipą apskritai taikyti Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) taisykles. Remiantis tuo reglamentu, tipo patvirtinimas pagal privalomai taikomas JT EEK taisykles laikomas ES tipo patvirtinimu;
(3)
privalomai taikant JT EEK taisykles lengviau išvengti ne tik techninių reikalavimų, bet ir sertifikavimo bei administracinių procedūrų dubliavimo. Be to, dėl tarptautiniu mastu suderintais standartais tiesiogiai grindžiamo tipo patvirtinimo galėtų būti lengviau patekti į trečiųjų šalių rinkas, ypač tų, kurios yra pasirašiusios Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos susitarimą dėl suvienodintų techninių normų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų (pataisytą 1958 m. susitarimą), prie kurio Sąjunga prisijungė Tarybos sprendimu 97/836/EB (2), o dėl to padidėtų Sąjungos pramonės konkurencingumas. Tačiau kol kas esamos JT EEK taisyklės yra pasenusios (arba jų nėra), todėl yra peržiūrimos ir atnaujinamos atsižvelgiant į technikos pažangą;
(4)
todėl Reglamente (ES) Nr. 168/2013 numatyta panaikinti kelias aplinkosauginio ir varymo sistemų veiksmingumo reikalavimų srities direktyvas dėl L kategorijos transporto priemonių, jų sistemų, komponentų ir tokioms transporto priemonėms skirtų atskirų techninių mazgų patvirtinimo. Teikiant ES tipo patvirtinimą, tos direktyvos iš pradžių turėtų būti pakeistos šio reglamento nuostatomis. Ilgainiui, kai bus baigta JT lygmens peržiūra ir parengtos lygiavertės JT EEK taisyklės, šio reglamento tekstą bus galima pakeisti nuoroda į tas JT EEK taisykles;
(5)
visų pirma, atsižvelgiant į technikos pažangą, 2011 m. atnaujinta JT EEK taisyklė Nr. 41 dėl L3e ir L4e kategorijų motociklų skleidžiamo triukšmo. Todėl tam, kad motociklai turėtų atitikti tik vieną motociklų skleidžiamam garsui taikomų reikalavimų rinkinį, kuris Pataisytą 1958 m. susitarimą pasirašiusių šalių yra pripažįstamas visame pasaulyje, JT EEK taisyklė Nr. 41 turėtų tapti privaloma ES tipo patvirtinimo teisės aktuose ir ja turėtų būti pakeistas Direktyvos 97/24/EB (3) 9 skyriaus III priedas. Siekiant to paties tikslo užtikrinti, kad Pataisytą 1958 m. susitarimą pasirašiusios šalys tarpusavyje pripažintų nuostatas dėl elektros varikliams taikomų varymo sistemų veiksmingumo reikalavimų, privaloma turėtų tapti ir JT EEK taisyklė Nr. 85 dėl elektros variklių naudingosios galios matavimo;
(6)
aplinkosauginiai etapai „Euro 4“ ir „Euro 5“ yra priemonės, skirtos išmetamų kietųjų dalelių ir ozono pirmtakų, pvz., azoto oksidų ir angliavandenilių, kiekiui mažinti. Siekiant pagerinti oro kokybę, reikia gerokai sumažinti L kategorijos transporto priemonių išmetamų angliavandenilių kiekį ir užtikrinti, kad patvirtinto tipo išmetimo sistemos neviršytų taršos ribinių verčių - tai ne tik leistų tiesiogiai žymiai sumažinti neproporcingai didelį pro šių transporto priemonių išmetimo vamzdį išmetamų angliavandenilių ir degalų garavimo išlakų kiekį, bet ir padėtų miestų teritorijose sumažinti lakių kietųjų dalelių ir galbūt smogo;
(7)
vienas iš būdų mažinti didelį L kategorijos transporto priemonių išmetamų angliavandenilių kiekį - riboti degalų garavimo išlakas taikant Reglamento (ES) Nr. 168/2013 VI priedo C dalyje nustatytas angliavandenilių masės ribines vertes. Patvirtinant tipą tuo tikslu turi būti atliktas IV tipo bandymas ir išmatuotas transporto priemonės degalų garavimo išlakų kiekis. Vienas iš IV tipo hermetiškoje patalpoje atliekamo garavimo išlakų nustatymo (SHED) bandymo reikalavimų - transporto priemonėje turi būti sumontuotas greitai pasendintas anglies filtras arba sumontavus dirbtinai nudėvėtą anglies filtrą taikomas adityvusis nusidėvėjimo koeficientas. Reglamento (ES) Nr. 168/2013 23 straipsnio 4 dalyje nurodytame poveikio aplinkai tyrime bus nagrinėjama, ar toliau taikyti šį nusidėvėjimo koeficientą kaip alternatyvą tipinio greitai pasendinto anglies filtro montavimui yra ekonomiškai efektyvu. Jei atlikus tyrimą bus nustatyta, kad šis metodas ekonomiškai neefektyvus, tinkamu laiku bus teikiamas pasiūlymas panaikinti šią alternatyvą; tai turėtų būti taikoma už „Euro 5“ aukštesniems etapams;
(8)
siekiant užtikrinti, kad neatsirastų techninių kliūčių valstybių narių tarpusavio prekybai ir kad klientams bei naudotojams būtų teikiama objektyvi ir tiksli informacija, būtinas standartizuotas transporto priemonių energijos vartojimo efektyvumo (degalų ar energijos sąnaudų, išmetamo anglies dioksido kiekio, taip pat elektrinės ridos) matavimo metodas;
(9)
valstybės narės gali taikyti skirtingus L kategorijos transporto priemonių varymo sistemų veiksmingumo, įskaitant didžiausią projektinį transporto priemonės greitį, didžiausią sukimo momentą ir didžiausią nuolatinę pilnutinę galią, matavimo metodus, o dėl to gali atsirasti prekybos Sąjungoje kliūčių. Todėl reikia nustatyti suderintus L kategorijos transporto priemonių varymo sistemų veiksmingumo nustatymo metodų reikalavimus, kad transporto priemonių, sistemų, komponentų ar atskirų techninių mazgų patvirtinimą būtų galima taikyti kiekvienam tokių transporto priemonių tipui;
(10)
dėl funkcinės saugos ar aplinkosaugos reikalavimų reikia apriboti galimybes neteisėtai keisti tam tikrų tipų L kategorijos transporto priemones. Kad nekiltų kliūčių transporto priemonių savininkams atlikti techninę ar kitokią transporto priemonių priežiūrą, turėtų būti ribojamos tik galimybės daryti tokius pakeitimus, kurie labai neigiamai paveiktų transporto priemonių aplinkosauginį ir varymo sistemų veiksmingumą, taip pat funkcinę saugą. Žalingas transporto priemonės pavaros keitimas turi įtakos ir aplinkosauginiam, ir funkcinės saugos veiksmingumui, todėl užtikrinant apsaugą nuo neteisėto pavaros keitimo reikėtų remtis ir šiame reglamente nustatytais išsamiais reikalavimais dėl varymo sistemų veiksmingumo ir triukšmo mažinimo;
(11)
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodyti 8 tipų bandymai, pagal kuriuos galima įvertinti patvirtintinos L kategorijos transporto priemonės aplinkosauginį veiksmingumą. Šiame deleguotajame akte tikslinga nustatyti išsamius bandymų reikalavimus ir iš dalies pakeisti Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalį - susieti Tarybos ir Europos Parlamento suderintas bandymų ribines vertes su šiame reglamente nustatytomis išsamiomis bandymų procedūromis ir techniniais reikalavimais. Šio reglamento XII priede išdėstytais pakeitimais į Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalį reikėtų įterpti šiame reglamente nustatytų išsamių bandymų procedūrų ir reikalavimų nuorodą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomi su aplinkosauginiu ir varymo sistemų veiksmingumu susiję išsamūs techniniai reikalavimai ir bandymų procedūros, kad būtų galima pagal Reglamentą (ES) Nr. 168/2013 patvirtinti L kategorijos transporto priemones ir tokioms transporto priemonėms skirtas sistemas, komponentus bei atskirus techninius mazgus, taip pat pateikiamas JT EEK taisyklių ir jų pakeitimų sąrašas.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Galioja Reglamente (ES) Nr. 168/2013 pateiktos apibrėžtys. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
(1)
WMTC 1 etapas - JT EEK Pasaulinėje techninių reikalavimų taisyklėje Nr. 2 (4) nustatytas Pasaulinis suderintasis motociklų bandymų ciklas, nuo 2006 m. taikomas L3e kategorijos motociklų tipams kaip Europos važiavimo ciklui alternatyvus I tipo išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų ciklas;
(2)
WMTC 2 etapas - iš dalies pakeistoje JT EEK Pasaulinėje techninių reikalavimų taisyklėje Nr. 2 (5) nustatytas Pasaulinis suderintasis motociklų bandymų ciklas, taikomas kaip privalomasis I tipo išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų ciklas tvirtinant etapą „Euro 4“ atitinkančias L3e, L4e, L5e-A ir L7e-A kategorijų ir pakategorių transporto priemones;
(3)
WMTC 3 etapas - Reglamento (ES) Nr. 168/2013 VI priedo A dalyje nurodytas, iš dalies pakeistoje JT EEK Pasaulinėje techninių reikalavimų taisyklėje Nr. 2 (6) nustatytam Pasauliniam suderintajam motociklų bandymų ciklui prilygstantis pataisytas WMTC, pritaikytas transporto priemonėms, kurių didžiausias projektinis greitis nedidelis, ir taikomas kaip privalomasis I tipo išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų ciklas tvirtinant etapą „Euro 5“ atitinkančias L kategorijos transporto priemones;
(4)
didžiausias projektinis transporto priemonės greitis - pagal šio reglamento 15 straipsnį nustatytas didžiausias transporto priemonės greitis;
(5)
variklio išmetalai - pro išmetimo vamzdį išmetami dujiniai teršalai ir kietosios dalelės;
(6)
kietųjų dalelių filtras - transporto priemonės išmetimo sistemoje sumontuotas filtravimo įtaisas, išmetamųjų dujų sraute mažinantis kietųjų dalelių kiekį;
(7)
tinkamai prižiūrima ir naudojama reiškia, kad pasirenkama bandomoji transporto priemonė atitinka su gera priežiūra ir įprastu naudojimu laikantis transporto priemonės gamintojo rekomendacijų susijusius tos bandomosios transporto priemonės priimtinumo kriterijus;
(8)
reikiami degalai - variklyje įprastai naudojamų degalų rūšis:
(a)
benzinas (E5),
(b)
suskystintosios naftos dujos (SND),
(c)
GD / biometanas (gamtinės dujos),
(d)
benzinas (E5) arba SND,
(e)
benzinas (E5) arba GD / biometanas,
(f)
dyzelinas (B5),
(g)
etanolio (E85) ir benzino (E5) mišinys (mišrūs degalai),
(h)
biodyzelino ir dyzelino (B5) mišinys (mišrūs degalai),
(i)
vandenilis (H2) arba GD / biometano ir vandenilio mišinys (H2GD);
(j)
benzinas (E5) arba vandenilis (dviejų rūšių degalai);
(9)
tipo patvirtinimas pagal aplinkosauginį veiksmingumą - transporto priemonės tipo, varianto ar versijos patvirtinimas atsižvelgiant į šias sąlygas:
(a)
ar transporto priemonė atitinka Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A ir B dalis,
(b)
ar transporto priemonė pagal XI priede nustatytus kriterijus priklauso vienai varymo sistemų šeimai;
(10)
transporto priemonių tipas pagal aplinkosauginį veiksmingumą - L kategorijos transporto priemonės, nesiskiriančios šiais požymiais:
a)
laikantis II priedo 5, 7 arba 8 priedėlių pagal standartinę masę nustatyta ekvivalentine inercija,
b)
XI priede dėl varymo sistemų šeimų nustatytomis varymo sistemos savybėmis;
(11)
reguliariai atsinaujinanti sistema - taršos kontrolės įtaisas, pvz., katalizinis konverteris, kietųjų dalelių filtras ar bet koks kitas taršos kontrolės įtaisas, kuris turi reguliariai atsinaujinti dažniau kaip kas 4 000 km įprastai naudojamos transporto priemonės ridos;
(12)
alternatyvių degalų transporto priemonė - transporto priemonė, suprojektuota būti varoma bent vienos rūšies degalais, kurie atmosferos temperatūros ir slėgio sąlygomis yra dujiniai arba iš esmės yra gauti ne iš mineralinės alyvos;
(13)
mišriųjų H2GD degalų transporto priemonė - mišrius degalus naudojanti transporto priemonė, suprojektuota būti varoma įvairiais vandenilio ir gamtinių dujų ar biometano mišiniais;
(14)
pirminė transporto priemonė - tipinė XI priede nustatytos varymo sistemų šeimos transporto priemonė;
(15)
taršos kontrolės įtaisų tipas - kategorija taršos kontrolės įtaisų, naudojamų išmetamųjų teršalų kiekiui kontroliuoti ir nesiskiriančių pagrindinėmis aplinkosauginio veiksmingumo ir konstrukcinėmis savybėmis;
(16)
katalizinis konverteris - išmetamųjų teršalų kontrolės įtaisas, variklio išmetaluose esančius toksiškus šalutinius degimo produktus per katalizuojamąsias chemines reakcijas verčiantis mažiau toksiškomis medžiagomis;
(17)
katalizinių konverterių tipas - kategorija katalizinių konverterių, nesiskiriančių šiais požymiais:
a)
dengtųjų pagrindų skaičiumi, struktūra ir medžiaga,
b)
katalizės tipu (oksidaciniai, trejopo poveikio ir kito katalizės tipo),
c)
tūriu, priekinės dalies ploto ir pagrindo ilgio santykiu,
d)
katalizinio konverterio medžiagomis,
e)
katalizinio konverterio medžiagų santykiu,
f)
korių tankiu,
g)
matmenimis ir forma,
h)
šilumine apsauga,
i)
tuo, kad neatskiriami išmetimo kolektorius, katalizinis konverteris ir duslintuvas yra integruoti į transporto priemonės išmetimo sistemą arba atskiriami išmetimo sistemos mazgai gali būti pakeičiami;
(18)
standartinė masė - pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 5 straipsnį nustatyta parengtos naudoti L kategorijos transporto priemonės masė pridėjus vairuotojo masę (75 kg) ir, jei taikoma, varymo baterijos masę;
(19)
transmisija - pavaros dalis nuo varymo sistemos (-ų) galios atidavimo taško, sudaryta iš (jei taikoma) sukimo momento keitiklio sankabų, pavarų dėžės ir jos valdymo įtaiso, varančiojo veleno arba diržinės ar grandininės pavaros, diferencialų, pagrindinės pavaros ir varomojo rato padangos (spindulio);
(20)
automatinė variklio išjungimo ir paleidimo sistema - varymo sistemos automatinio išjungimo ir paleidimo sistema, kad variklis trumpiau veiktų tuščiąja eiga, todėl sumažėtų transporto priemonės degalų sąnaudos ir išmetamų teršalų bei CO2 kiekis;
(21)
pavaros programinė įranga - su duomenų apdorojimo pavaros valdymo blokuose, varymo sistemos valdymo blokuose arba transmisijos valdymo blokuose veikimu susijęs algoritmų rinkinys, apimantis tvarkiąją valdymo blokų būsenos keitimo komandų seką;
(22)
pavaros kalibravimas - valdymo bloko programinės įrangos naudojamo konkretaus duomenų atvaizdžių ir parametrų rinkinio taikymas transporto priemonės pavarai, varymo arba transmisijos sistemai (-oms) reguliuoti;
(23)
pavaros valdymo blokas - bendras vidaus degimo variklio (-ių), elektros traukos variklių arba transmisijos sistemų valdymo blokas, pvz., pavarų dėžė arba sankaba;
(24)
variklio valdymo blokas - transporto priemonės kompiuteris, iš dalies ar visiškai valdantis transporto priemonės variklį (-ius);
(25)
transmisijos valdymo blokas - transporto priemonės kompiuteris, iš dalies ar visiškai valdantis transporto priemonės transmisiją;
(26)
jutiklis - keitiklis, matuojantis fizinį kiekį ar būseną ir verčiantis tai elektriniu signalu, naudojamu kaip valdymo bloko įėjimo signalas;
(27)
vykdiklis - keitiklis, valdymo bloko išėjimo signalą verčiantis judesiu, šiluma ar kita fizine būsena siekiant valdyti pavarą, variklį (-ius) ar transmisiją;
(28)
karbiuratorius - įtaisas, kuriame sudaromas degalų ir oro mišinys, galintis degti vidaus degimo variklyje;
(29)
įsiurbimo anga - dvitakčio variklio karterio ir degimo kameros jungtis, per kurią į degimo kamerą patenka šviežio oro, degalų ir tepalo mišinys;
(30)
oro įsiurbimo sistema - sistema, sudaryta iš komponentų, leidžiančių tam tikram šviežio oro kiekiui arba oro ir degalų mišiniui patekti į variklį, ir apimanti, jei sumontuota, oro filtrą, įsiurbimo vamzdžius, rezonatorių (-ius), droselio korpusą ir variklio įsiurbimo kolektorių;
(31)
turbokompresorius - išmetamųjų dujų turbina varomas išcentrinis kompresorius, užtikrinantis, kad į vidaus degimo variklį patektų daugiau oro, ir taip padidinantis varymo sistemos veiksmingumą;
(32)
mechaninis kompresorius - įsiurbiamo oro kompresorius, kuriuo į vidaus degimo variklį įpučiamas oras ir taip padidinamas varymo sistemos veiksmingumas;
(33)
kuro elementas - keitiklis, vandenilio cheminę energiją verčiantis elektros energija, naudojama transporto priemonei varyti;
(34)
karteris - vidiniais arba išoriniais vamzdžiais, skirtais dujoms ir garams išeiti, su alyvos nusodintuvu sujungtos vidinės arba išorinės variklio ertmės;
(35)
laidumo bandymas - bandymas, kuriuo siekiama nustatyti per nemetalinės degalų talpyklos sieneles prasiskverbiančių degalų kiekį, ir nemetalinės degalų talpyklos medžiagos parengimas prieš degalų talpyklos bandymus pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C dalies 8 punktą;
(36)
laidumas - degalų skverbimasis per degalų talpyklos ir tiekimo sistemų sieneles, paprastai nustatomas pagal svorio sumažėjimą;
(37)
garavimas - degalų garų išsiskyrimas iš degalų talpyklos, degalų tiekimo sistemos ar kitų šaltinių, dėl kurio angliavandenilių patenka į atmosferą;
(38)
nuvažiuotas reikiamas atstumas - tipinės bandomosios transporto priemonės arba tipinių bandomųjų transporto priemonių parko nuvažiuotas iš anksto apibrėžtas atstumas, nustatytas Reglamento (ES) Nr. 168/2013 23 straipsnio 3 dalies a arba b punkte laikantis šio reglamento VI priede išdėstytų bandymų reikalavimų;
(39)
elektros pavara - sistema, susidedanti iš vieno ar kelių elektros energijos kaupiklių, pvz., baterijų, elektromechaninių smagračių, superkondensatorių ar kt., vieno ar kelių elektros srovės kondicionavimo įtaisų ir vienos ar kelių elektros mašinų, kurios sukauptą elektros energiją keičia ratams perduodama mechanine energija, naudojama transporto priemonei varyti;
(40)
elektrinė rida - taikant VII priedo 3.3 priedėlyje nustatytą procedūrą išmatuotas atstumas, kurį vien elektros pavara arba ne transporto priemonėje įkraunama hibridine elektros pavara varomos transporto priemonės gali nuvažiuoti naudodamos elektros energiją iš vienos visiškai įkrautos baterijos ar kito elektros energijos kaupiklio;
(41)
OVC rida - taikant VII priedo 3.3 priedėlyje aprašytą procedūrą išmatuotas visas atstumas, nuvažiuotas per baigtus mišriuosius ciklus, kol išnaudojama iš išoriškai įkrautos baterijos (ar kito elektros energijos kaupiklio) gaunama energija;
(42)
didžiausias 30 minučių greitis - 30 minučių matuojamas didžiausias transporto priemonės pasiekiamas greitis esant JT EEK taisyklėje Nr. 85 nustatytai 30 minučių galiai;
(43)
tipo patvirtinimas pagal varymo sistemos veiksmingumą - transporto priemonės tipo, varianto ar versijos patvirtinimas pagal varymo sistemų veiksmingumą, atsižvelgiant į šias sąlygas:
(a)
didžiausią projektinį transporto priemonės greitį,
(b)
didžiausią nuolatinį vardinį sukimo momentą arba didžiausią naudingąjį sukimo momentą,
(c)
didžiausią nuolatinę vardinę galią arba didžiausią naudingąją galią,
(d)
hibridinėse transporto priemonėse - didžiausią bendrą sukimo momentą ir pilnutinę galią;
(44)
varymo sistemų tipas - varymo sistemos, nesiskiriančios tokiais pagrindiniais požymiais, kaip didžiausias projektinis transporto priemonės greitis, didžiausia naudingoji galia, didžiausia nuolatinė vardinė galia ir didžiausias sukimo momentas;
(45)
naudingoji galia - ant bandymų stendo esančio varymo sistemos alkūninio veleno ar lygiaverčio komponento gale gaunama galia, varikliui sukantis tvirtinant tipą gamintojo išmatuotu greičiu, taikant X priedo 2 priedėlio Pr2.1.1 arba Pr2.2.1 lentelėje išvardytus priedus ir atsižvelgiant į pavarų dėžės veiksmingumą, jeigu naudingąją galią galima išmatuoti tik primontavus prie varymo sistemos pavarų dėžę;
(46)
didžiausia naudingoji galia - didžiausia varymo sistemų, apimančių vieną ar kelis vidaus degimo variklius, atiduodama naudingoji galia varikliui veikiant visa apkrova;
(47)
didžiausias sukimo momentas - didžiausia sukimo momento vertė, išmatuota varikliui veikiant visa apkrova;
(48)
priedai - visi X priedo Pr2.1.1 arba Pr2.2.1 lentelėje išvardyti prietaisai ir įtaisai.
II SKYRIUS
GAMINTOJO PAREIGOS ATSIŽVELGIANT Į TRANSPORTO PRIEMONIŲ APLINKOSAUGINĮ VEIKSMINGUMĄ
3 straipsnis
Su L kategorijos transporto priemonių aplinkosauginiu veiksmingumu susiję montavimo ir įrodymo reikalavimai
1. Gamintojas L-kategorijos transporto priemonėse įrengia transporto priemonės aplinkosauginiam veiksmingumui įtakos turinčias sistemas, komponentus ir atskirus techninius mazgus, suprojektuotus, sukonstruotus ir surinktus taip, kad įprastai naudojama ir laikantis gamintojo nurodymų prižiūrima transporto priemonė atitiktų šiame reglamente nustatytus išsamius techninius reikalavimus ir bandymų procedūras.
2. Gamintojas fiziniais įrodomaisiais bandymais patvirtinimo institucijai įrodo, kad Sąjungoje rinkai tiekiamos, registruojamos ar pradedamos eksploatuoti L kategorijos transporto priemonės atitinka 5-15 straipsniuose nustatytus su tų transporto priemonių aplinkosauginiu veiksmingumu susijusius išsamius techninius reikalavimus ir bandymų procedūras.
3. Po to, kai pagal aplinkosauginį veiksmingumą patvirtinto tipo transporto priemonės pateikiamos rinkai, pakeitęs išmetamųjų teršalų mažinimo sistemos savybes arba bet kurio su išmetamaisiais teršalais susijusio komponento veikimą, gamintojas apie tai nedelsdamas pranešta patvirtinimo institucijai. Gamintojas patvirtinimo institucijai pateikia įrodymą, kad pakeitus išmetamųjų teršalų mažinimo sistemos arba komponento savybes aplinkosauginis veiksmingumas nėra prastesnis, nei įrodyta patvirtinant tipą.
4. Gamintojas užtikrina, kad Sąjungoje rinkai tiekiamos ar pradedamos eksploatuoti atsarginės dalys ir įrenginiai atitinka šiame reglamente nurodytus su transporto priemonių aplinkosauginiu veiksmingumu susijusius išsamius techninius reikalavimus ir bandymų procedūras. Patvirtinta L kategorijos transporto priemonė, kurioje sumontuota tokia atsarginė dalis ar įrenginys, atitinka tokius pačius bandymų reikalavimus ir veiksmingumo ribines vertes, kaip ir transporto priemonė, kurioje sumontuota originali dalis ar įrenginys, atitinkantis Reglamento (ES) Nr. 168/2013 22 straipsnio 2 dalyje ir 23 bei 24 straipsniuose nustatytus ir mažesnius patvarumo reikalavimus.
5. Gamintojas užtikrina, būtų laikomasi gamybos atitikčiai patikrinti skirtų tipo patvirtinimo procedūrų, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 168/2013 33 straipsnyje ir II priedo C dalies 3 punkte nustatytus išsamius aplinkosauginio ir varymo sistemų veiksmingumo reikalavimus.
6. Gamintojas pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C dalies 1 punktą patvirtinimo institucijai pateikia aprašą priemonių, kurių imtasi siekiant užtikrinti, kad nebūtų galima neteisėtai pakeisti pavaros valdymo sistemos, įskaitant aplinkosauginio ir varymo sistemos veiksmingumo valdymo kompiuterius.
7. Hibridinių transporto priemonių arba transporto priemonių, kuriose įrengta automatinė variklio išjungimo ir paleidimo sistema, gamintojas transporto priemonėje užtikrina tokį veikimo režimą, kad, atliekant aplinkosauginio ir varymo sistemų veiksmingumo bandymus ar patikrą, degalus naudojantis transporto priemonės variklis galėtų veikti nuolat. Jeigu tokiai patikrai ar bandymui atlikti reikalinga speciali procedūra, ji išsamiai aprašoma naudojimo instrukcijoje (arba lygiavertėje laikmenoje). Šiai specialiai procedūrai atlikti turi neprireikti specialios įrangos, išskyrus pateikiamą su transporto priemone.
4 straipsnis
JT EEK taisyklių taikymas
1. Patvirtinant tipą pagal aplinkosauginį ir varymo sistemų veiksmingumą taikomos šio reglamento I priede nurodytos JT EEK taisyklės ir jų pakeitimai.
2. Transporto priemonės, kurių didžiausias projektinis greitis ≤ 25 km/h, turi atitikti visus JT EEK taisyklėse nustatytus susijusius reikalavimus, taikomus transporto priemonėms, kurių didžiausias projektinis greitis 25 km/h.
3. JT EEK taisyklėse nurodytos transporto priemonių kategorijos L1, L2, L3, L4, L5, L6 ir L7 laikomos atitinkančiomis pagal šį reglamentą nurodytas transporto priemonių kategorijas L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ir L7e, įskaitant visas pakategores.
5 straipsnis
Su L kategorijos transporto priemonių aplinkosauginiu veiksmingumu susijusios techninės specifikacijos, reikalavimai ir bandymų procedūros
1. Aplinkosauginio ir varymo sistemų veiksmingumo bandymų procedūros atliekamos laikantis šiame reglamente nustatytų bandymų reikalavimų.
2. Bandymų procedūras atlieka ar stebi patvirtinimo institucija arba patvirtinimo institucijos įgaliojimu - techninė tarnyba. Gamintojas išrenka XI priede nustatytus reikalavimus atitinkančią tipinę pirminę transporto priemonę, kad patvirtinimo institucijai priimtinu būdu įrodytų L kategorijos transporto priemonių aplinkosauginio veiksmingumo atitiktį.
3. Matavimų metodai ir bandymų rezultatai patvirtinimo institucijai pateikiami pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 32 straipsnio 1 dalį nustatyto formato bandymų protokole.
4. Su I, II, III, IV, V, VII ir VIII tipų bandymais susijęs tipo patvirtinimas pagal aplinkosauginį veiksmingumą galioja įvairiems transporto priemonės variantams, versijoms ir varymo sistemų tipams bei šeimoms, jeigu XI priede nurodyti transporto priemonės versijos ar varymo arba taršos kontrolės sistemų parametrai yra vienodi arba neviršija tame priede nustatytų ir nurodytų nuokrypių verčių.
5. Jeigu taip nustatyta pagal bandymų procedūrą, hibridinės transporto priemonės arba transporto priemonės, kuriose įrengta automatinė variklio išjungimo ir paleidimo sistema, bandomos veikiant degalus naudojančiam varikliui.
6 straipsnis
I tipo bandymų reikalavimai. Paleidus šaltą variklį pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekis
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems I tipo paleidus šaltą variklį pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekio bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento II priedą.
7 straipsnis
II tipo bandymų reikalavimai. Pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekis varikliui veikiant tuščiąja eiga (didinant variklio sūkių skaičių tuščiąja eiga) ir didinant variklio sūkių skaičių neįjungus pavaros
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems II tipo pro išmetimo vamzdį išmetamų teršalų kiekio varikliui veikiant tuščiąja eiga (didinant variklio sūkių skaičių tuščiąja eiga) ir didinant variklio sūkių skaičių neįjungus pavaros bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento III priedą.
8 straipsnis
III tipo bandymų reikalavimai. Karterio išmetamos dujos
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems III tipo išmetamų karterio dujų kiekio bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento IV priedą.
9 straipsnis
IV tipo bandymų reikalavimai. Degalų garavimo išlakos
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems IV tipo degalų garavimo išlakų kiekio bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento V priedą.
10 straipsnis
V tipo bandymų reikalavimai. Taršos kontrolės įtaisų patvarumas
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytų V tipo taršos kontrolės įtaisų patvarumo bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento VI priedą.
11 straipsnis
VII tipo bandymų reikalavimai. Išmetamo CO2 kiekis, degalų sąnaudos, elektros energijos sąnaudos ir elektrinė rida
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems su išmetamu CO2 kiekiu, degalų sąnaudomis, elektros energijos sąnaudomis ar elektrine rida susijusiems VII tipo energijos vartojimo efektyvumo bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento VII priedą.
12 straipsnis
VIII tipo bandymų reikalavimai. OBD aplinkosauginiai bandymai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems VIII tipo borto diagnostikos sistemų (OBD) aplinkosauginės dalies bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento VIII priedą.
13 straipsnis
IX tipo bandymų reikalavimai. Garso lygis
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalyje nurodytiems IX tipo garso lygio bandymams taikomos bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento IX priedą.
III SKYRIUS
GAMINTOJO PAREIGOS ATSIŽVELGIANT Į TRANSPORTO PRIEMONIŲ VARYMO SISTEMŲ VEIKSMINGUMĄ
14 straipsnis
Bendrosios pareigos
1. Prieš pateikdamas L kategorijos transporto priemonę rinkai, gamintojas pagal šiame reglamente nustatytus reikalavimus patvirtinimo institucijai pademonstruoja L kategorijos transporto priemonių tipo varymo sistemos veiksmingumą.
2. Pateikdamas L kategorijos transporto priemonę rinkai, ją registruodamas arba prieš pradedant ją eksploatuoti, gamintojas užtikrina, kad L kategorijos transporto priemonių tipo varymo sistema nėra veiksmingesnė, nei patvirtinimo institucijai nurodyta Reglamento (ES) Nr. 168/2013 27 straipsnyje numatytame informaciniame pakete.
3. Transporto priemonės, kurioje sumontuota pakaitinė sistema, komponentas ar atskiras techninis mazgas, varymo sistema negali būti veiksmingesnė už transporto priemonės su originaliomis sistemomis, komponentais ar atskirais techniniais mazgais.
15 straipsnis
Varymo sistemų veiksmingumo reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo A dalies 2 punkte nurodytos varymo sistemų veiksmingumo bandymų procedūros ir reikalavimai vykdomi ir atitiktis jiems tikrinama pagal šio reglamento X priedą.
IV SKYRIUS
VALSTYBIŲ NARIŲ PAREIGOS
16 straipsnis
L kategorijos transporto priemonių, jų sistemų, komponentų ar atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimas
1. Nacionalinės institucijos, gamintojui paprašius, dėl su transporto priemonės aplinkosauginiu veiksmingumu susijusių priežasčių neatsisako naujam transporto priemonių tipui suteikti tipo patvirtinimo pagal aplinkosauginį ir varymo sistemos veiksmingumą arba nacionalinio patvirtinimo ir nedraudžia tiekti rinkai, registruoti ar pradėti eksploatuoti transporto priemonės, sistemos, komponento ar atskiro techninio mazgo, jei ta transporto priemonė atitinka Reglamentą (ES) Nr. 168/2013 ir šiame reglamente nustatytus išsamius bandymų reikalavimus.
2. Nuo Reglamento (ES) Nr. 168/2013 IV priede nustatytų datų nacionalinės institucijos laiko Reglamento (ES) Nr. 168/2013 VI priedo A1, B1, C1 ir D dalyse ir VII priede nustatyto aplinkosauginio etapo „Euro 4“ arba Reglamento (ES) Nr. 168/2013 VI priedo A2, B2, C2 ir D dalyse ir VII priede nustatyto aplinkosauginio etapo „Euro 5“ neatitinkančių naujų transporto priemonių atitikties liudijimus, kuriuose nurodytos ankstesnės aplinkosauginės ribinės vertės, nebegaliojančiais pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 43 straipsnio 1 dalį ir dėl su išmetamųjų teršalų kiekiu, degalų ar energijos sąnaudomis arba taikomais funkcinės saugos ar transporto priemonių konstrukcijos reikalavimais susijusių priežasčių draudžia tokias transporto priemones tiekti rinkai, registruoti ar pradėti eksploatuoti.
3. Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 168/2013 77 straipsnio 5 dalį, nacionalinės institucijos patvirtinto tipo transporto priemones klasifikuoja pagal to reglamento I priedą.
17 straipsnis
Pakaitinių taršos kontrolės įtaisų tipo patvirtinimas
1. Nacionalinės institucijos draudžia tiekti rinkai ar montuoti transporto priemonėje naujus pakaitinius taršos kontrolės įtaisus, skirtus montuoti pagal šį reglamentą patvirtintose transporto priemonėse, jei jie yra ne laikantis Reglamento (ES) Nr. 168/2013 23 straipsnio 10 dalies ir šio reglamento patvirtinto tipo pagal aplinkosauginį ir varymo sistemos veiksmingumą.
2. Nacionalinės institucijos gali iš pradžių taikytomis sąlygomis ir toliau išduoti Reglamento (ES) Nr. 168/2013 35 straipsnyje nurodytą tokio tipo, kuriam taikoma Direktyva 2002/24/EB, pakaitinių taršos kontrolės įtaisų ES tipo patvirtinimo išplėtimą. Nacionalinės institucijos draudžia tiekti rinkai ar montuoti transporto priemonėje tokio tipo pakaitinius taršos kontrolės įtaisus, nebent jie yra atitinkamai patvirtinto tipo.
3. Pagal šį reglamentą patvirtinto tipo transporto priemonėse skirtų montuoti tam tikro tipo pakaitinių taršos kontrolės įtaisų bandymai atliekami laikantis II priedo 10 priedėlio ir VI priedo.
4. Tokio tipo, kuriam taikomas šis reglamentas, originalūs pakaitiniai taršos kontrolės įtaisai, skirti montuoti transporto priemonėje, nurodytoje atitinkamame visos transporto priemonės tipo patvirtinimo dokumente, neprivalo atitikti II priedo 10 priedėlyje nustatytų bandymų reikalavimų, jeigu atitinka to priedėlio 4 punkte nustatytus reikalavimus.
V SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
18 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo pakeitimas
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 V priedo A dalis iš dalies keičiama pagal XII priedą.
19 straipsnis
Įsigaliojimas
1. Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Jis taikomas nuo 2016 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 16 d.