NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU, EURATOM) č. 1023/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 336 této smlouvy,
s ohledem na Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, a zejména na článek 12 tohoto protokolu,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s Výborem pro služební řád,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Soudního dvora (1),
s ohledem na stanovisko Účetního dvora (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla být se svými více než padesáti orgány a agenturami i nadále vybavena vysoce kvalitní evropskou veřejnou správou, jež jí umožní sledovat své cíle, provádět své politiky a činnosti a plnit úkoly na nejvyšší možné úrovni v souladu se Smlouvami s cílem reagovat na vnitřní i vnější výzvy, kterým bude v budoucnu čelit, a sloužit občanům Unie.
(2)
Je tudíž nezbytné zajistit rámec pro přilákání, přijímání a udržení vysoce kvalifikovaných zaměstnanců ovládajících několik jazyků, kteří jsou vybíráni na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států, a s náležitým přihlédnutím k vyváženému zastoupení obou pohlaví, kteří jsou nezávislí a splňují nejvyšší profesní požadavky; dále je nezbytné umožnit těmto zaměstnancům, aby co nejúčelněji a nejúčinněji vykonávali své povinnosti. V tomto ohledu je třeba překonat stávající obtíže, jimž orgány čelí při přijímání úředníků či zaměstnanců z některých členských států.
(3)
Vzhledem k rozměru evropské veřejné služby v porovnání s cíli Unie a počtem jejích obyvatel by snižování počtu zaměstnanců orgánů a agentur Unie nemělo nijak narušovat plnění jejich úkolů, povinností a výkon funkcí v souladu s povinnostmi a pravomocemi, které stanoví Smlouvy. V tomto ohledu je třeba, aby náklady na personál všech orgánů a agentur byly, ve vztahu ke všem kategoriím zaměstnanců transparentní.
(4)
Od zaměstnanců evropské veřejné služby se očekává, že budou dodržovat nejpřísnější normy profesní etiky a budou za všech okolností nezávislí. Za tímto účelem by měla hlava II služebního řádu (4), která stanoví rámec pro práva a povinnosti, obsahovat podrobnější úpravu. Proti každému úředníkovi nebo bývalému úředníkovi, který tyto povinnosti poruší, by mělo být možné zahájit disciplinární řízení.
(5)
Hodnota evropské veřejné služby spočívá také v její kulturní a jazykové rozmanitosti, které je možné dosáhnout pouze tehdy, jestliže bude existovat přiměřená rovnováha, pokud jde o státní příslušnost úředníků. Při přijímání a jmenování zaměstnanců je třeba zajistit, aby byli zaměstnanci přijímáni na co nejširším možném zeměpisném základě ze státních příslušníků všech členských států Evropské unie, aniž by však některá pracovní místa byla vyhrazena pro státní příslušníky určitého členského státu. Za tímto účelem a aby bylo možné řešit případnou výraznou nerovnováhu, pokud jde o státní příslušnost úředníků, jestliže není opodstatněna objektivními kritérii, by měl mít každý orgán možnost přijmout odůvodněná a přiměřená opatření. Taková opatření by nikdy neměla vést k zavedení jiných kritérií pro přijímání zaměstnanců, než jsou kritéria založená na výkonech. Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě podávat zprávu o provádění přiměřených opatření jednotlivými orgány.
(6)
Za účelem usnadnění přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě by orgány měly usilovat o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců. Je vhodné, aby příspěvek Unie na financování Evropských škol stanovený rozpočtovým orgánem v souladu s příslušnými pravidly byl vyplácen z rozpočtu Unie. Pokud je to v zájmu fungování orgánu třeba, měla by mít Komise možnost příslušné orgány požádat, aby přehodnotily umístění nové Evropské školy.
(7)
Širším cílem by měla být optimalizace řízení lidských zdrojů v evropské veřejné službě, která se vyznačuje vysokou kvalitou, odbornou způsobilostí, nezávislostí, loajalitou, nestranností a stabilitou, jakož i kulturní a jazykovou rozmanitostí a atraktivními podmínkami pro přijímání zaměstnanců.
(8)
Úředníci by měli procházet devítiměsíční zkušební dobou. Při rozhodování o jmenování úředníka by orgán oprávněný ke jmenování měl zohlednit zprávu o zkušební době připravenou na konci tohoto období a skutečnost, jak úředník plnil své povinnosti stanovené služebním řádem. Pokud se ukáže, že výkon úředníka ve zkušební době je zjevně nedostatečný, mělo by být možné vypracovat zprávu o tomto úředníkovi kdykoli. V ostatních případech by tato zpráva měla být vypracována až na konci zkušební doby.
(9)
Aby bylo zaručeno, že se kupní síla úředníků i ostatních zaměstnanců Evropské unie vyvíjí paralelně s kupní silou státních úředníků v ústředních státních správách členských států, je nezbytné zachovat zásadu víceletého mechanismu aktualizace platů, známou též jako „metoda“, a to tak, že se zajistí používání této metody do konce roku 2023 a na začátku roku 2022 se provede přezkum, součástí metody bude mechanismus pro její dočasné prodloužení. Aby se napravily obtíže při uplatňování metody, k nimž v minulosti docházelo, měla by být stanovena metoda, která umožní každoroční automatickou aktualizaci všech platů, důchodů a příspěvků, včetně automatické doložky pro případ krize. Za tímto účelem by příslušné částky uvedené ve služebním řádu a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie měly být považovány za orientační částky, které budou pravidelně a automaticky aktualizovány. Aktualizované částky by měla Komise pro informaci zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie řadě C. Tento mechanismus aktualizace platů by se měl používat i ve všech ostatních případech, v nichž je takováto aktualizace stanovena.
(10)
Je důležité zabezpečit kvalitu statistických údajů používaných při aktualizaci odměn a důchodů. Statistické instituce nebo jiné příslušné orgány členských států by měly v souladu se zásadou nestrannosti shromažďovat údaje na vnitrostátní úrovni a předkládat je Eurostatu.
(11)
Možné výhody pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie plynoucí z používání této metody by měly být vyrovnány tím, že se znovu zavede systém „odvodu“. Stejně jako v případě metody může být uplatňování solidárního odvodu dočasně prodlouženo. Za současných okolností se zdá být vhodné tento solidární odvod ve srovnání s úrovní zvláštního odvodu uplatňovaného v letech 2004 až 2012 zvýšit a stanovit progresivnější sazbu. Cílem je zohlednit mimořádně složitou hospodářskou a sociální situaci v Unii a její důsledky pro veřejné finance v celé Unii. Potřeba konsolidovat veřejné finance v Unii, a to i v krátkodobém horizontu, vyžaduje ze strany všech zaměstnanců orgánů Unie okamžitou a mimořádnou solidaritu. Tento solidární odvod by se proto měl vztahovat na všechny úředníky a ostatní zaměstnance Unie od 1. ledna 2014.
(12)
Evropská rada ve svých závěrech ze dne 8. února 2013 týkajících se víceletého finančního rámce zdůraznila, že nutnost konsolidace veřejných financí v krátkodobém, střednědobém i dlouhodobém horizontu vyžaduje ze strany každého orgánu veřejné správy a jeho zaměstnanců mimořádné úsilí o zvýšení účinnosti a účelnosti a o přizpůsobení se měnícímu se hospodářskému prostředí. Tato výzva ve skutečnosti zopakovala cíl uvedený v návrhu Komise z roku 2011 na změnu služebního řádu úředníků Evropské unie a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, který usiloval o zajištění efektivity nákladů a zohledňoval skutečnost, že výzvy, kterým Evropská unie v současnosti čelí, vyžadují mimořádné úsilí každého orgánu veřejné správy i každého jejich zaměstnance s cílem zvýšit efektivitu a přizpůsobit se měnícímu se hospodářskému a společenskému prostředí v Evropě. Kromě toho Evropská rada v rámci reformy služebního řádu také vyzvala k pozastavení metody pro úpravu platů a důchodů všech zaměstnanců orgánů Unie na dva roky a obnovení solidárního odvodu jako součásti metody.
(13)
Vzhledem k těmto závěrům a s cílem reagovat na budoucí rozpočtová omezení a prokázat solidaritu evropské veřejné služby s přísnými opatřeními přijatými členskými státy v důsledku finanční krize nebývalého rozsahu a s mimořádně složitou sociální a hospodářskou situací v členských státech a Unii jako celku, je nezbytné stanovit pozastavení metody pro úpravu všech platů, důchodů a příspěvků úředníků na dva roky, a přesto uplatňovat solidární odvod.
(14)
Vzhledem k demografickým změnám a měnící se věkové struktuře zaměstnanců je nutné, aby se zvýšil důchodový věk; na úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, kteří jsou již ve služebním či pracovním poměru, se nicméně budou vztahovat přechodná opatření. Tato přechodná opatření jsou nutná proto, aby byla respektována nabytá práva úředníků, kteří jsou již ve služebním poměru a kteří přispívají do virtuálního penzijního fondu pro úředníky Evropské unie. Důchodový věk by rovněž měl být pružnější, aby bylo pro zaměstnance snazší dobrovolně pokračovat v práci až do 67 let a aby ve výjimečných případech a za specifických podmínek měli možnost pracovat až do 70 let.
(15)
Jelikož je důchodový systém Evropské unie v pojistně matematické rovnováze a tato rovnováha se musí zachovat v krátkodobém i dlouhodobém horizontu, zaměstnancům přijatým do služebního nebo pracovního poměru před 1. lednem 2014 by se mělo poskytnout vyrovnání za jejich příspěvky do důchodového systému prostřednictvím přechodných opatření, jako je upravená akruální sazba za odpracovanou dobu po dosažení důchodového věku (barcelonský stimul), a prostřednictvím uplatnění polovičního snížení v případě předčasného odchodu do důchodu v období mezi dosažením 60 let věku a služebním řádem stanoveným důchodovým věkem.
(16)
Všeobecně přijatá pojistněmatematická praxe vyžaduje, aby se v zájmu zajištění rovnováhy důchodových systémů vycházelo při stanovování úrokových sazeb a růstu platů z poznatků za posledních 20 až 40 let. Proto by měly být pohyblivé průměry pro úrokové sazby a růst platů rozšířeny na 30 let se sedmiletým přechodným obdobím.
(17)
Rada požádala Komisi o vypracování studie a předložení vhodných návrhů týkajících se čl. 5 odst. 4 přílohy I oddílu A a čl. 45 odst. 1 služebního řádu, aby byla vytvořena jasná vazba mezi odpovědnostmi a platovou třídou a zdůrazněna míra odpovědnosti při porovnávání zásluh v souvislosti s povýšením.
(18)
Vzhledem k tomuto požadavku je vhodné, aby bylo povýšení do vyšší platové třídy podmíněno osobním nasazením, zdokonalováním dovedností a odborných schopností a plněním úkolů, jejichž význam odůvodňuje jmenování úředníka do této vyšší platové třídy.
(19)
Služební postup ve funkčních skupinách AD a AST by měl být restrukturalizován takovým způsobem, aby nejvyšší platové třídy byly vyhrazeny omezenému počtu úředníků, kteří nesou nejvyšší odpovědnost. Proto mohou administrátoři postoupit pouze do platové třídy AD 12, s výjimkou případů, kdy jsou jmenováni na konkrétní místo ve vyšší platové třídě, a platové třídy AD 13 a 14 by měly být vyhrazeny těm úředníkům, jimž je svěřena značná odpovědnost. Podobně by měli mít úředníci platové třídy AST 9 možnost postoupit do platové třídy AST 10 pouze v souladu s postupem stanoveným v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu.
(20)
Aby se kariérní struktury ve stávajících oblastech činnosti ve funkční skupině AST dále přizpůsobily různým úrovním odpovědnosti a zajistil se nezbytný příspěvek k omezování správních výdajů, měla by být vytvořena nová funkční skupina AST/SC pro administrativní pracovníky. Platy a koeficienty při povýšení by měly být stanoveny tak, aby si úroveň odpovědnosti a úroveň odměny přiměřeně odpovídaly. Tímto způsobem bude možno zachovat stabilní a všestrannou evropskou veřejnou službu. Komise by měla posoudit rozsah a dopady zavedení této nové funkční skupiny a podat o nich zprávu, přičemž by měla zaměřit zvláštní pozornost na postavení žen, aby se zajistilo zachování stabilní a všestranné evropské veřejné služby.
(21)
Zachovává se minimální doba dvou let setrvání v platové třídě před povýšením úředníka do vyšší platové třídy, aby bylo možné rychleji povyšovat nejvýkonnější pracovníky. Každý orgán by měl zajistit, aby jeho vnitřní politika v oblasti lidských zdrojů využívala možností poskytovaných služebním řádem a umožnila vysoce výkonným úředníkům se značným potenciálem přiměřený profesní postup.
(22)
Pracovní doba v orgánech by měla být uvedena do souladu s pracovní dobou v některých členských státech Evropské unie, aby se vyrovnalo snížení počtu zaměstnanců v orgánech. Tato úprava by měla brát v potaz pracovní dobu ve veřejných službách členských států. Zavedením minimálního počtu hodin odpracovaných za týden se zajistí, aby zaměstnanci orgánů byli schopni nést pracovní zátěž vyplývající z politických cílů Evropské unie a aby se zároveň v zájmu solidarity v celé veřejné službě Unie harmonizovaly pracovní podmínky v orgánech.
(23)
Pružná pracovní doba je hlavním prvkem moderní a účinné veřejné správy, neboť nabízí příznivé pracovní podmínky pro rodinný život a umožňuje patřičně vyvážené zastoupení mužů a žen v rámci orgánů. Ve služebním řádu musí být tudíž ustanovení týkající se pružné pracovní doby výslovně uvedena.
(24)
Pravidla upravující roční nárok na dobu na cestu, jakož i pravidla upravující roční příspěvek na cestu mezi místem zaměstnání a místem původu by měla být modernizována, racionalizována a měla by být spojena s postavením pracovníka vyslaného do zahraničí, aby bylo uplatňování těchto pravidel jednodušší a transparentnější. Zejména roční nárok na dobu na cestu by měl být nahrazen dovolenou na cestu do vlasti a omezen na maximálně dva a půl dne.
(25)
Podobně je tomu u pravidel týkajících se proplacení nákladů na stěhovaní, která by měla být zjednodušena, aby je mohl snadněji uplatňovat nejen správní orgán, ale i dotyční zaměstnanci. K tomuto účelu by měly být zavedeny nákladové stropy, které by zohlednily rodinnou situaci úředníka či zaměstnance, jeho průměrné náklady na stěhování i příslušné pojištění.
(26)
Někteří zaměstnanci musí pravidelně jezdit na služební cesty na jiná hlavní pracoviště jejich orgánu. Tyto situace nejsou v pravidlech týkajících se služebních cest v současné době přiměřeně zohledněny. Uvedená pravidla by měla být tudíž upravena tak, aby v těchto případech byla povolena úhrada nákladů na ubytování na základě paušální částky.
(27)
Je vhodné modernizovat pracovní podmínky pro zaměstnance ve třetích zemích tak, aby byly nákladově efektivnější a vedly k úsporám nákladů. Měly by být upraveny nároky na dovolenou za kalendářní rok a měla by být stanovena možnost využít pro určení příspěvku za životní podmínky širší škálu parametrů, aniž by to ovlivnilo celkový cíl dosáhnout úspory nákladů. Podmínky pro poskytování příspěvku na ubytování by měly být přezkoumány tak, aby lépe zohledňovaly místní podmínky a omezily administrativní zátěž.
(28)
Je vhodné poskytnout pružnější rámec pro zaměstnávání smluvních zaměstnanců. Orgánům Evropské unie by mělo být tudíž umožněno přijímání smluvních zaměstnanců na maximální dobu šesti let, aby vykonávali úkoly pod dohledem úředníků či dočasných zaměstnanců. Ačkoli bude navíc velká většina úředníků i nadále přijímána na základě otevřeného výběrového řízení, orgány by měly být oprávněny organizovat interní výběrová řízení, která mohou být výjimečně a za zvláštních podmínek otevřená také pro smluvní zaměstnance.
(29)
K postupnému uplatňování nových pravidel a opatření by měla být stanovena přechodná ustanovení a zároveň by měla být respektována nabytá práva zaměstnanců, kteří byli ve služebním nebo pracovním poměru před vstupem těchto změn služebního řádu v platnost, jakož i oprávněná očekávání těchto zaměstnanců.
(30)
Na zaměstnance agentur se stejně jako na ostatní zaměstnance podléhající služebnímu řádu vztahuje důchodový systém EU. Agentury, které jsou zcela samofinancovány, odvádějí v současné době příspěvky zaměstnavatele do tohoto systému. V zájmu zajištění transparentnosti rozpočtu a vyváženějšího sdílení nákladů by měly agentury, které jsou částečně financovány ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odvádět část příspěvků zaměstnavatele odpovídající poměru mezi příjmy agentury sníženými o dotaci ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a jejími celkovými příjmy. Vzhledem k tomu, že v důsledku tohoto nového ustanovení může být nutná úprava příslušných předpisů o poplatcích vybíraných agenturami, mělo by vstoupit v platnost až dne 1. ledna 2016. Tam, kde je to vhodné, by měla Komise předložit návrhy na úpravu těchto předpisů.
(31)
V zájmu zjednodušování a jednotného provádění personální politiky by měla být pravidla, která Komise přijala pro účely provádění služebního řádu, analogicky uplatňována na agentury. Aby se však zajistilo to, že bude specifická situace agentur v případě nutnosti zohledněna, měly by být tyto agentury oprávněny požádat Komisi o povolení přijmout prováděcí pravidla, která se odchylují od pravidel přijatých Komisí, nebo by měly být oprávněny pravidla Komise vůbec neuplatňovat.
(32)
Měl by být zaveden seznam všech pravidel přijatých k provedení tohoto služebního řádu a tento seznam by měl být spravován v rámci Soudního dvora Evropské unie. Tento seznam, k němuž budou mít přístup všechny orgány, agentury a členské státy umožní transparentnost a přispěje k jednotnému uplatňování služebního řádu.
(33)
V zájmu harmonizace a objasnění pravidel o přijímání prováděcích ustanovení a vzhledem k jejich interní a správní povaze je vhodné svěřit příslušné rozhodovací pravomoci orgánu oprávněnému ke jmenování a orgánu oprávněnému k uzavírání smluv.
(34)
Vzhledem k vysokému počtu dočasných zaměstnanců v agenturách a potřebě vymezení jednotné personální politiky je nutné vytvořit novou kategorii dočasných zaměstnanců a stanovit specifická pravidla pro tuto kategorii.
(35)
Komise by měla i nadále sledovat rozpočtovou situaci společného systému zdravotního pojištění a přijmout veškerá nezbytná opatření v případě strukturální nerovnováhy tohoto systému.
(36)
Článek 15 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie stanoví, že některé údaje úředníků a jiných zaměstnanců mají být sdělovány vládám členských států.
(37)
Za účelem dosažení cílů stanovených ve služebním řádu by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, zejména pokud jde o některé aspekty pracovních podmínek. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Služební řád úředníků Evropské unie se mění takto:
1)
Článek 1d se mění takto:
a)
V odstavci 3 se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Pro účely odstavce 1 je osobou se zdravotním postižením osoba, která má dlouhodobé tělesné, duševní, mentální nebo smyslové poškození, které v interakci s různými překážkami může bránit jejímu plnému a účinnému zapojení do společnosti na rovnocenném základě s ostatními. Postižení se určí v souladu s postupem uvedeným v článku 33.
Osoba se zdravotním postižením splňuje podmínky stanovené v čl. 28 písm. e), pokud je schopna po provedení přiměřených úprav plnit základní služební úkoly.
„Přiměřenými úpravami“ ve vztahu k základním služebním funkcím se rozumí vhodná opatření, která, jsou-li třeba, umožňují osobě se zdravotním postižením přístup k zaměstnání, účast nebo postup v zaměstnání, případně účast na dalším vzdělávání, pokud uvedená opatření nepředstavují nepřiměřené zatížení pro zaměstnavatele.
Zásada rovného zacházení nebrání orgánům oprávněným ke jmenování v rámci příslušných orgánů zachovat nebo zavést opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadnění profesní činnosti osob se zdravotním postižením nebo pro předcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní kariéře.“;
2)
V článku 1e se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úředníci v činné službě mají přístup k opatřením sociální povahy přijímaným orgány, k nimž patří i zvláštní opatření za účelem skloubení pracovního a rodinného života, a ke službám poskytovaným subjekty sociální péče uvedenými v článku 9. Bývalí úředníci mohou mít přístup k některým zvláštním opatřením sociální povahy.“;
3)
Článek 5 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Pracovní místa, na která se vztahuje tento služební řád, se řadí podle povahy a významu odpovídajících služebních povinností do funkční skupiny administrátorů (dále jen „AD“), do funkční skupiny asistentů (dále jen „AST“) a funkční skupiny administrativních pracovníků (dále jen „AST/SC“).“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Funkční skupina AD zahrnuje dvanáct platových tříd pro výkon vedoucích, koncepčních, analytických úkolů, jakož i úkolů v oblasti lingvistických služeb či výzkumu. Funkční skupina AST zahrnuje jedenáct platových tříd pro výkon prováděcích a technických úkolů. Funkční skupina AST/SC zahrnuje šest platových tříd pro výkon kancelářských a sekretářských úkolů.“;
c)
v odst. 3 písm. a) se za slova „ve funkční skupině AST“ vkládají slova „a funkční skupině AST/SC“;
d)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. V příloze I oddílu A je tabulka uvádějící druhy pracovních míst. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu může na základě této tabulky po projednání s Výborem pro služební řád podrobněji vymezit povinnosti a pravomoci spojené s každým druhem pracovního místa.“
4)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Seznam pracovních míst přiložený k rozpočtu každého orgánu udává počet pracovních míst v každé platové třídě a funkční skupině.
2. Aniž je dotčena zásada povýšení podle zásluh stanovená v článku 45, tento seznam zaručuje, že pro každý orgán odpovídá počet volných pracovních míst v každé platové třídě uvedené na zmíněném seznamu k 1. lednu každého roku počtu úředníků v činné službě, kteří se k 1. lednu předchozího roku nacházeli v nižší platové třídě, přičemž posledně jmenovaný počet se vynásobí koeficientem stanoveným pro tuto platovou třídu v příloze I oddílu B. Tyto koeficienty se použijí počínaje dnem 1. ledna 2014 na základě pětiletého průměru.
3. Koeficienty stanovené v příloze I oddílu B jsou součástí zprávy podle článku 113.
4. Provádění ustanovení týkajících se funkční skupiny AST/SC a přechodných ustanovení v článku 31 přílohy XIII s přihlédnutím k vývoji potřeby zaměstnanců provádějících kancelářské a sekretářské práce ve všech orgánech a k vývoji stálých a dočasných pracovních míst ve funkčních skupinách AST a AST/SC je součástí zprávy podle článku 113.“;
5)
Článek 9 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen odstavec 1a, zřídí se v rámci každého orgánu:
-
výbor zaměstnanců případně rozdělený na oddělení pro různá místa zaměstnání,
-
jeden nebo více smíšených výborů podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
jedna nebo více disciplinárních komisí podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
jeden nebo více smíšených poradních výborů pro otázky odborné nezpůsobilosti podle počtu úředníků v místech zaměstnání,
-
popřípadě zpravodajský výbor,
-
výbor pro otázky invalidity,
které vykonávají funkce stanovené tímto služebním řádem.“;
b)
odstavec 1a se nahrazuje tímto:
„1a. K provádění některých ustanovení tohoto služebního řádu může být zřízen smíšený výbor společný pro dva nebo více orgánů. Ostatní výbory uvedené v odstavci 1 a disciplinární komise mohou být zřízeny dvěma nebo více agenturami jako společné subjekty.“;
c)
v odstavci 2 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
„Agentury se mohou odchýlit od ustanovení článku 1 přílohy II týkajících se členství ve výborech zaměstnanců, aby se zohlednilo složení zaměstnanců těchto výborů. Agentury mohou rozhodnout o tom, že zástupce ve smíšeném výboru či výborech uvedené v článku 2 přílohy II nebudou jmenovat.“;
6)
V čl. 10 prvním pododstavci druhé větě se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
7)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Úředník plní své služební povinnosti a řídí se výhradně zájmy Unie. Nežádá ani nepřijímá pokyny žádné vlády, orgánu, organizace nebo osoby mimo jeho orgán. Vykonává služební povinnosti, které mu byly uloženy, objektivně, nestranně a v souladu se zásadou loajality k Unii.
Bez souhlasu orgánu oprávněného ke jmenování nepřijme úředník od žádné vlády nebo jiného zdroje mimo svůj orgán jakoukoli poctu, vyznamenání, službu, dar nebo úplatu jakéhokoli druhu, s výjimkou služeb poskytnutých před jeho jmenováním nebo v průběhu zvláštního volna za účelem vojenské nebo jiné státní služby a s ohledem na tuto službu.
Před přijetím úředníka orgán oprávněný ke jmenování přezkoumá, zda kandidát má osobní zájmy, které by mohly ohrozit jeho nezávislost, nebo zda dochází k jakémukoli jinému střetu zájmů. Za tímto účelem informuje kandidát orgán oprávněný ke jmenování prostřednictvím zvláštního formuláře o všech existujících nebo potenciálních střetech zájmů. V takových případech orgán oprávněný ke jmenování tyto informace zohlední v odůvodněném stanovisku. Pokud je to nezbytné, přijme orgán oprávněný ke jmenování opatření uvedená v čl. 11a odst. 2.
Tento článek se použije obdobně na úředníky, kteří se vracejí po období pracovního volna z osobních důvodů.“;
8)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Po odchodu z činné služby je úředník nadále povinen chovat se čestně a uvážlivě, pokud jde o přijímání některých funkcí nebo výhod.
Úředníci, kteří hodlají do dvou let po opuštění služby vykonávat pracovní činnost, výdělečnou i nevýdělečnou, jsou povinni o tom informovat svůj služební orgán prostřednictvím zvláštního formuláře. Pokud uvedená činnost souvisí s prací, kterou úředník vykonával v průběhu posledních tří let služby, a pokud by uvedená činnost mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu, může orgán oprávněný ke jmenování, s ohledem na služební zájmy, úředníkovi takovou činnost zakázat nebo vydat souhlas za určitých podmínek, které považuje za přiměřené. Orgán oprávněný ke jmenování oznámí své rozhodnutí po projednání se smíšeným výborem do 30 pracovních dnů od obdržení informace. Nebylo-li do konce uvedené lhůty učiněno žádné oznámení, považuje se tento postup za nepřímý souhlas.
Bývalým vedoucím pracovníkům vymezeným v prováděcích opatřeních orgán oprávněný ke jmenování v zásadě zakáže v průběhu 12 měsíců od skončení služebního poměru lobbovat ve prospěch vlastního podniku, klientů či zaměstnavatelů u pracovníků jejich bývalého orgánu v záležitostech, za něž byli v průběhu posledních tří let služebního poměru odpovědní.
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a rady (ES) č. 45/2001 (5) každý orgán každoročně zveřejní informace o provádění třetího pododstavce, včetně seznamu posuzovaných případů.
9)
V článku 18 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Veškerá práva k psaným dílům nebo jiným pracím vytvořeným úředníkem při plnění služebních povinností jsou vlastnictvím Evropské unie, pokud se tato psaná díla nebo jiné práce týkají jejích činností, nebo vlastnictvím Evropského společenství pro atomovou energii, pokud se tato psaná díla nebo jiné práce týkají činností tohoto společenství. Unie nebo případně Evropské společenství pro atomovou energii mohou požadovat, aby na ně byla autorská práva převedena.“
10)
článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Úředník nesmí bez souhlasu orgánu oprávněného ke jmenování při řízení před soudem prozradit z jakéhokoli důvodu jakékoli skutečnosti, které se dozvěděl při plnění svých povinností. Tento souhlas lze odepřít, pouze pokud to vyžadují zájmy Unie a pokud z tohoto odepření nevyplývají pro úředníka trestněprávní důsledky. Touto povinností zůstává úředník vázán i po skončení služebního poměru.
Ustanovení prvního pododstavce se nevztahují na úředníka nebo bývalého úředníka vypovídajícího před Soudním dvorem Evropské unie nebo před disciplinární komisí orgánu v záležitosti týkající se zaměstnance nebo bývalého zaměstnance Evropské unie.“
11)
V článku 21a se za odstavec 2 vkládá nový odstavec, který zní:
„3. Úředník, který své nadřízené uvědomí o pokynech, které považuje za nestandardní nebo o kterých se domnívá, že by mohly vést k závažným obtížím, nesmí utrpět z tohoto důvodu žádnou újmu.“
12)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22c
V souladu s články 24 a 90 zavede každý orgán postup pro vyřizování stížností podaných úředníky ohledně způsobu, jakým s nimi bylo zacházeno poté, co splnili své povinnosti podle článku 22a nebo článku 22b, nebo v důsledku splnění těchto povinností. Příslušný orgán zajistí, aby tyto stížnosti byly zpracovávány důvěrně, a pokud je to odůvodněné okolnostmi, před uplynutím lhůty uvedené v článku 90.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu stanoví vnitřní pravidla týkající se mimo jiné:
-
informování úředníků uvedených v čl. 22a odst. 1 nebo v článku 22b o řešení záležitostí, o nichž podali informace,
-
ochrany oprávněných zájmů těchto úředníků a jejich soukromí a
-
postupu při vyřizování stížností uvedených v prvním pododstavci tohoto článku.“;
13)
V článku 26a se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
14)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Přijímání se řídí potřebou orgánu zajistit si služby úředníků s nejvyšší úrovní způsobilosti, výkonnosti a bezúhonnosti, vybraných na co nejširším zeměpisném základě ze státních příslušníků členských států Unie. Žádné pracovní místo nesmí být vyhrazeno státním příslušníkům určitého členského státu.
Zásada rovnosti občanů Unie jednotlivým orgánům umožňuje přijmout vhodná opatření při zjištění značné nerovnováhy, pokud jde o státní příslušnost úředníků, která by nebyla opodstatněna objektivními kritérii. Tato vhodná opatření musí být odůvodněná a nesmí vést k jiným kritériím pro přijímání pracovníků než těm, která jsou založena na výkonech. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme před přijetím takových vhodných opatření obecná prováděcí ustanovení k tomuto pododstavci v souladu s článkem 110.
Po tříletém období, které začíná dnem 1. ledna 2014, Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění druhého pododstavce.
S cílem usnadnit přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě usilují orgány o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců.“
15)
V článku 29 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Orgán oprávněný ke jmenování před obsazením volného místa v orgánu nejprve zváží:
a)
zda místo může být obsazeno:
i)
přeložením, nebo
ii)
jmenováním v souladu s článkem 45a, nebo
iii)
povýšením
v rámci příslušného orgánu;
b)
zda byly obdrženy žádosti o přeložení od úředníků v téže platové třídě z jiných orgánů nebo
c)
pokud nebylo možné volné místo obsadit prostřednictvím možností uvedených v písmenech a) a b), zda lze případně zohlednit seznamy vhodných kandidátů ve smyslu článku 30 s ohledem na příslušná ustanovení týkající se vhodných kandidátů v příloze III nebo
d)
zda lze v příslušném orgánu uspořádat interní výběrové řízení, kterého se mohou zúčastnit pouze úředníci a dočasní zaměstnanci ve smyslu článku 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie;
nebo se řídí postupy pro výběrová řízení založená buď na kvalifikačních předpokladech, nebo zkouškách, či na kvalifikačních předpokladech i zkouškách zároveň. Postup při výběrovém řízení stanoví příloha III.
Tento postup může být použit i pro vytvoření rezervy pro budoucí přijímání pracovníků.
Při zachování zásady, že naprostá většina úředníků je přijímána na základě otevřených výběrových řízení, může orgán oprávněný ke jmenování odchylně od písm. d) a pouze ve výjimečných případech rozhodnout o organizaci vnitřního výběrového řízení otevřeného také pro smluvní zaměstnance definovaných v článcích 3a a 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Pokud jde o tuto možnost, podléhá tato kategorie zaměstnanců omezením stanoveným v čl. 82 odst. 7 pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a s ohledem na úkoly, které mohou smluvní zaměstnanci vykonávat.“;
16)
Článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Pro každé výběrové řízení jmenuje orgán oprávněný ke jmenování zkušební komisi. Tato komise vypracuje seznam vhodných kandidátů.
Orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, kterého z těchto kandidátů jmenuje na volné místo.
Tito kandidáti mají přístup k odpovídajícím informacím o příslušných volných místech zveřejněných orgány a agenturami.“;
17)
V čl. 31 odst. 2 se první věta prvního pododstavce nahrazuje tímto:
„Aniž je dotčen čl. 29 odst. 2, jsou úředníci přijímáni pouze do platových tříd SC 1 až SC 2, AST 1 až AST 4 nebo AD 5 až AD 8.“
18)
V čl. 32 třetím pododstavci se slovo „orgánem“ nahrazuje slovy „orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu“.
19)
Článek 34 se nahrazuje tímto:
„Článek 34
1. Úředníci procházejí devítiměsíční zkušební dobou předtím, než mohou být jmenováni. Rozhodnutí jmenovat úředníka je přijato na základě zprávy podle odstavce 3 a na základě informací o chování úředníka ve zkušební době podle hlavy II, které má orgán oprávněný ke jmenování k dispozici.
Zabrání-li úředníkovi během zkušební doby nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 nebo úraz vykonávat povinnosti po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může mu orgán oprávněný ke jmenování zkušební dobu prodloužit o odpovídající časový úsek. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Kdykoli před koncem zkušební doby se může vyhotovit zpráva o úředníkovi ve zkušební době, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi dnů. Bezprostřední nadřízený úředníka ve zkušební době zašle zprávu a vyjádření neprodleně orgánu oprávněnému ke jmenování a tento orgán obstará ve lhůtě tří týdnů stanovisko smíšeného zpravodajského výboru k opatřením, která je třeba přijmout. Orgán oprávněný ke jmenování může rozhodnout o propuštění úředníka ve zkušební době s výpovědní dobou v délce jednoho měsíce, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného oddělení.
3. Nejpozději měsíc před skončením zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnostech úředníka ve zkušební době vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a služební výkonnosti. Zpráva se předá úředníkovi ve zkušební době a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li závěrem zprávy návrh na propuštění, nebo ve výjimečných případech na prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle bezprostřední nadřízený úředníka ve zkušební době zprávu a vyjádření neprodleně orgánu oprávněnému ke jmenování a tento orgán se ve lhůtě tří týdnů poradí se smíšeným zpravodajským výborem o opatřeních, která je třeba přijmout.
Úředník ve zkušební době, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej jmenovat ustanoveným úředníkem, bude propuštěn.
4. Úředník, který byl propuštěn ve zkušební době, obdrží, pokud nemá bezprostředně poté přijmout zaměstnání jinde, finanční vyrovnání ve výši tří základních měsíčních platů, dokončil-li více než jeden rok služby, dvou základních měsíčních platů, dokončil-li alespoň šest měsíců služby, a jednoho základního měsíčního platu, dokončil-li méně než šest měsíců služby.
5. Na úředníky, kteří před koncem zkušební doby odstoupí z funkce, se odstavce 2, 3 a 4 nevztahují.“
20)
V článku 35 se vkládá nové písmeno, které zní:
„g)
volno ze služebních důvodů.“
21)
V čl. 37 písm. b) druhé odrážce se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
22)
Článek 40 se mění takto:
a)
vkládá se odstavec, který zní:
„1a. Článek 12b se použije i po dobu pracovního volna z osobních důvodů. Souhlas ve smyslu článku 12b nemůže být úředníkovi udělen za účelem účasti na výdělečné nebo nevýdělečné činnosti, jejíž součástí by bylo lobbování u jeho služebního orgánu a která by mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu.“;
b)
v odst. 2 druhém pododstavci se slova „15 let“ nahrazují slovy „12 let“;
c)
odst. 2 třetí pododstavec se mění takto:
i)
bod ii) se nahrazuje tímto:
„ii)
následování manžela / manželky, který / která je také úředníkem nebo jiným zaměstnancem Unie a je během své služby nucen / nucena přesunout bydliště do takové vzdálenosti od místa zaměstnání žádajícího úředníka, že založení společné domácnosti v uvedeném místě by žádajícímu úředníkovi bránilo ve výkonu jeho služby nebo“;
ii)
vkládá se nový bod, který zní:
„iii)
pomoc manželovi / manželce, příbuznému ve vzestupné přímé linii, příbuzného v sestupné přímé linii, bratrovi nebo sestře v případě lékařsky potvrzeného vážného onemocnění nebo postižení,“
23)
Článek 42a se nahrazuje tímto:
„Článek 42a
Úředník má nárok na rodičovskou dovolenou na každé dítě v délce až šesti měsíců bez nároku na základní plat, kterou čerpá v průběhu prvních dvanácti let po narození nebo adopci dítěte. Rodičům samoživitelům uznaným na základě obecných prováděcích ustanovení přijatých orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu a rodičům vyživovaného dítěte s postižením nebo se závažnou chorobou uznanou lékařem pověřeným orgánem může být přiznána dvojnásobná délka dovolené. Minimální délka dovolené nesmí být kratší než jeden měsíc.
Během rodičovské dovolené je úředníkovi nadále zajištěno členství v systému sociálního zabezpečení; tato doba se zahrnuje do odsloužených let pro vyměření starobního důchodu, zůstává mu zachován příspěvek na vyživované dítě a příspěvek na vzdělání. Jeho pracovní místo mu nadále náleží, jakož i nárok na postup do vyššího platového stupně nebo na povýšení do vyšší platové třídy. Dovolenou je možno čerpat v plném nebo v polovičním rozsahu. Je-li rodičovská dovolená čerpána v polovičním rozsahu, maximální délka dovolené stanovená v prvním pododstavci se zdvojnásobí. Během rodičovské dovolené má úředník nárok na měsíční příspěvek ve výši 911,73 EUR nebo na 50 % z uvedené částky, čerpá-li dovolenou v polovičním rozsahu, ale bez nároku na výkon jakékoli jiné výdělečné činnosti. Orgán hradí plnou výši příspěvku do systému sociálního zabezpečení stanoveného v článcích 72 a 73, která se vypočítá z výše základního platu úředníka. V případě čerpání dovolené v polovičním rozsahu se však toto ustanovení vztahuje pouze na rozdíl mezi plnou výší základního platu a poměrným dílem sníženou výší základního platu. Z té části základního platu, kterou úředník skutečně pobírá, se výše příspěvku vypočítá pomocí stejných procentních údajů, jaké by se použily v případě zaměstnání na plný úvazek.
Pro rodiče samoživitele a rodiče vyživovaného dítěte s postižením nebo se závažnou chorobou uznanou lékařem uvedeným v prvním pododstavci činí po dobu prvních tří měsíců rodičovské dovolené, čerpá-li uvedenou dovolenou otec během mateřské dovolené nebo jeden z rodičů bezprostředně po mateřské dovolené nebo v průběhu či bezprostředně po skončení dovolené po adopci, je výše měsíčního příspěvku 1 215,63 EUR nebo 50 % z uvedené částky při čerpání dovolené v polovičním rozsahu.
Rodičovská dovolená může být prodloužena o dalších šest měsíců, během nichž má úředník nárok na 50 % z částky uvedené ve druhém pododstavci. Pro rodiče samoživitele ve smyslu prvního pododstavce může být rodičovská dovolená prodloužena o dalších dvanáct měsíců, během nichž má rodič nárok na 50 % z částky uvedené ve třetím pododstavci.
Částky zmiňované v tomto článku se upravují při aktualizaci odměňování.“
24)
V hlavě III kapitole 2 se vkládá nový oddíl, který zní:
„Oddíl 7
Volno ze služebních důvodů
Článek 42c
Úředník, který dokončil alespoň deset let služby, může být nejdříve pět let před dosažením důchodového věku převeden z rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování na volno ze služebních důvodů v zájmu uspokojení organizačních potřeb spojených s nabýváním nových dovedností v rámci orgánů.
Celkový počet úředníků, kteří jsou každoročně převedeni na volno ze služebních důvodů, nesmí být vyšší než 5 % z celkového počtu úředníků všech orgánů, kteří odešli do důchodu v předchozím roce. Takto vypočtený celkový počet je každému orgánu přidělen poměrným dílem podle počtu jeho úředníků ke 31. prosinci předchozího roku. Výsledek tohoto přidělení se u všech orgánů zaokrouhlí nahoru na nejbližší celé číslo.
Toto volno nepředstavuje disciplinární opatření.
Délka volna v zásadě odpovídá období, které úředníkovi zbývá do dosažení důchodového věku. Ve výjimečných situacích však může orgán oprávněný ke jmenování rozhodnout o ukončení tohoto volna a převedení úředníka zpět do služby.
Úředník převedený na volno ze služebních důvodů automaticky odejde do důchodu, jakmile dosáhne důchodového věku.
Volno ze služebních důvodů se řídí následujícími pravidly:
a)
na místo úředníka může být jmenován jiný úředník;
b)
úředník převedený na volno ze služebních důvodů nemá nárok na postup do vyššího stupně nebo povýšení do vyšší platové třídy.
Úředník převedený na volno ze služebních důvodů obdrží finanční příspěvek vypočtený v souladu s přílohou IV.
Na žádost úředníka se z příspěvku odvádějí příspěvky do důchodového systému, které se vypočítají z výše uvedeného příspěvku. V takovém případě se doba služby, během níž byl úředník převeden na volno ze služebních důvodů, vezme v úvahu pro účely výpočtu roků započitatelných pro důchod ve smyslu článku 2 přílohy VIII.
Příspěvek nepodléhá úpravě koeficientem.“
25)
Článek 43 se nahrazuje tímto:
„Článek 43
Způsobilost, výkonnost a chování každého úředníka ve službě se hodnotí v ročních posudcích za podmínek stanovených orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu v souladu s článkem 110. V posudku se uvede, zda byl výkon úředníka uspokojivý, či nikoli. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme ustanovení přiznávající právo podat odvolání v rámci posudkového řízení, které musí předcházet podání stížnosti podle čl. 90 odst. 2.
Od platové třídy AST 5 může posudek obsahovat také stanovisko, zda má dotčený úředník vzhledem ke služebnímu výkonu předpoklady pro výkon funkce administrátora.
Úředník musí být s posudkem seznámen. Úředník je oprávněn vznést k posudku připomínky, které považuje za důležité.“
26)
Článek 44 se nahrazuje tímto:
„Článek 44
Úředník, který je dva roky služby ve stejném stupni, postoupí automaticky do dalšího stupně své platové třídy, pokud nebyl jeho výkon v posledním ročním posudku uvedeném v článku 43 hodnocen jako neuspokojivý. Úředník postupuje do dalšího stupně ve své platové třídě nejpozději po čtyřech letech, nepoužije-li se postup stanovený v čl. 51 odst. 1.
Je-li úředník jmenován do funkce vedoucího oddělení, ředitele nebo generálního ředitele ve stejné platové třídě, a pokud v souladu s článkem 43 během prvních devíti měsíců od jmenování uspokojivě plnil své služební povinnosti, je se zpětnou platností v době, kdy jmenování nabývá účinku, povýšen o jeden platový stupeň v uvedené platové třídě. Toto povýšení vede ke zvýšení základního měsíčního platu, které odpovídá procentnímu rozdílu mezi prvním a druhým platovým stupněm v každé platové třídě. Je-li platový nárůst nižší nebo je-li v dané době úředník již v posledním platovém stupni své platové třídy, je mu přiznáno zvýšení základního platu v hodnotě rozdílu mezi prvním a druhým platovým stupněm do doby, než nabude účinku jeho příští povýšení.“
27)
Článek 45 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. O povýšení rozhoduje s ohledem na čl. 6 odst. 2 orgán oprávněný ke jmenování. Pokud se nepoužije postup uvedený v článku 4 a čl. 29 odst. 1, úředníci mohou být povýšeni pouze tehdy, pokud jejich pracovní místo odpovídá jednomu druhu pracovních míst v nejbližší vyšší platové třídě podle oddílu A přílohy I. Povýšení se provádí jmenováním úředníka do nejbližší vyšší platové třídy ve funkční skupině, do které přísluší. Provádí se výhradně výběrem z okruhu úředníků, kteří splnili minimální dobu dvou let setrvání v platové třídě, po zvážení srovnatelných zásluh úředníků připadajících v úvahu pro povýšení. Při zvažování srovnatelných zásluh přihlíží orgán oprávněný ke jmenování zejména k posudkům vypracovaným na úředníky, k tomu, jaké jiné jazyky než ty, jejichž důkladnou znalost doložili v souladu s čl. 28 písm. f), používají při výkonu služebních povinností, a k míře jejich služební odpovědnosti.“;
b)
v odst. 2 první větě se slova „v článku 55 Smlouvy o Evropské unii“ nahrazují slovy „v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“;
c)
v odst. 2 druhé větě se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
28)
Článek 45a se mění takto:
a)
v odst. 2 prvním pododstavci se slova „pravidelných posudků“ nahrazují slovy „ročních posudků“;
b)
v odst. 5 se slovo „Orgán“ nahrazuje slovy „Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgán“.
29)
V čl. 48 třetím pododstavci se slova „ve funkční skupině AST“ nahrazují slovy „ve funkčních skupinách AST a AST/SC“.
30)
V čl. 50 osmém pododstavci se slova „padesáti pěti“ nahrazují slovy „padesáti osmi“.
31)
Článek 51 se nahrazuje tímto:
„Článek 51
1. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu vymezí postupy, jak odhalovat, řešit a napravovat případy nezpůsobilosti včasným a přiměřeným způsobem.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu dodržuje při přijímání vnitřních ustanovení následující požadavky:
a)
úředník, který na základě tří po sobě jdoucích neuspokojivých ročních posudků uvedených v článku 43 nadále nevykazuje žádný pokrok ve své odborné způsobilosti, je přeřazen do platové třídy nižší o jeden stupeň. Pokud z následujících dvou ročních posudků stále vyplývá nevyhovující výkon, úředník je propuštěn;
b)
každý návrh na přeřazení úředníka do nižší platové třídy nebo jeho propuštění musí obsahovat důvody, na kterých je založen, a musí být oznámen dotčenému úředníkovi. Návrh orgánu oprávněného ke jmenování se předloží smíšenému poradnímu výboru stanovenému v čl. 9 odst. 6.
2. Úředník má právo získat svůj úplný osobní spis a pořídit opisy všech dokumentů, které s postupem souvisejí. Na přípravu své obhajoby má úředník přinejmenším 15, avšak nejvýše 30 dnů ode dne obdržení návrhu. Úředníkovi může být nápomocna osoba podle jeho výběru. Úředník může předložit písemné připomínky. Jeho stanovisko bude vyslechnuto smíšeným poradním výborem. Úředník může také povolat svědky.
3. Orgán je před smíšeným poradním výborem zastupován úředníkem, kterého pro uvedený účel určí orgán oprávněný ke jmenování. Tento úředník má stejná práva jako dotčený úředník.
4. S ohledem na návrh podle odstavce 1 písm. b) a veškerá písemná a ústní prohlášení dotčeného úředníka nebo svědků přijme smíšený poradní výbor většinou hlasů odůvodněné stanovisko, v němž uvede opatření, která považuje vzhledem ke zjištěným skutečnostem za přiměřená. Uvedené stanovisko předloží orgánu oprávněnému ke jmenování a dotčenému úředníkovi do dvou měsíců ode dne, kdy mu byla záležitost přednesena. Předseda nehlasuje o rozhodnutích smíšeného poradního výboru s výjimkou procedurálních záležitostí a případů rovnosti hlasů.
5. Úředník propuštěný pro nezpůsobilost má po dobu vymezenou v odstavci 6 nárok na měsíční odstupné ve výši základního měsíčního platu úředníka v prvním platovém stupni platové třídy AST 1. Po stejnou dobu má úředník také nárok na rodinné přídavky stanovené v článku 67. Příspěvek na domácnost se vypočítá z výše základního měsíčního platu úředníka v platové třídě AST 1 v souladu s článkem 1 přílohy VII.
Příspěvek se nevyplácí, odstoupí-li úředník po zahájení postupu stanoveného v odstavcích 1 a 2 nebo má-li nárok na bezodkladnou výplatu plné výše důchodu. Má-li úředník nárok na podporu v nezaměstnanosti na základě vnitrostátního programu podpory v nezaměstnanosti, odečte se výše uvedené podpory od uvedeného příspěvku.
6. Doba, po kterou budou prováděny platby uvedené v odstavci 5, je:
a)
tři měsíce, má-li úředník odslouženo ke dni přijetí rozhodnutí o jeho propuštění méně než pět služebních let;
b)
šest měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň pět služebních let, ale méně než deset;
c)
devět měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň deset služebních let, ale méně než 20;
d)
12 měsíců, má-li úředník odslouženo alespoň 20 služebních let.
7. Úředníci, kteří jsou přeřazeni do nižší platové třídy z důvodu nezpůsobilosti, mohou po uplynutí šesti let požádat o výmaz veškerých odkazů na uvedené opatření z jejich osobního spisu.
8. Úředníci mají nárok na náhradu přiměřených výdajů vzniklých z jejich podnětu v průběhu řízení, včetně poplatků za obhájce, který není zaměstnancem orgánu, pokud řízení stanovené v tomto článku skončí, aniž by bylo přijato jakékoli rozhodnutí o propuštění nebo přeřazení úředníka do nižší platové třídy.“
32)
Článek 52 se nahrazuje tímto:
„Článek 52
Aniž jsou dotčena ustanovení článku 50, odchází úředník do důchodu:
a)
buď automaticky v poslední den měsíce, ve kterém dosáhne věku 66 let nebo
b)
na vlastní žádost v poslední den měsíce, ve kterém žádost podal, pokud dosáhl důchodového věku, nebo je ve věku mezi 58 lety a důchodovým věkem a splňuje podmínky bezodkladné výplaty důchodu podle článku 9 přílohy VIII. Obdobně se použije čl. 48 druhý pododstavec druhá věta.
Úředník však může na vlastní žádost v případě, který považuje orgán oprávněný ke jmenování za odůvodněný služebním zájmem, vykonávat práci až do věku 67 let, nebo výjimečně až do věku 70 let, přičemž automaticky odejde do důchodu k poslednímu dni v měsíci, v němž dosáhne tohoto věku.
V případě že, orgán oprávněný ke jmenování rozhodne, že povolí úředníkovi zůstat ve službě poté, co dosáhl věku 66 let, vydává se toto rozhodnutí na dobu nejvýše jednoho roku. Na žádost úředníka může být jeho platnost prodloužena.“
33)
Článek 55 se mění takto:
a)
z pododstavců se stávají číslované odstavce;
b)
v odstavci 2 se první věta nahrazuje tímto:
„Délka obvyklého pracovního týdne činí 40 až 42 pracovních hodin, přičemž denní pracovní dobu stanoví orgán oprávněný ke jmenování.“;
c)
v odstavci 3 se druhá věta nahrazuje tímto:
„Prováděcí pravidla pro používání tohoto odstavce stanoví orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu po projednání s výborem zaměstnanců“;
d)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu může zavést pružnou pracovní dobu. V rámci této pružné pracovní doby nejsou úředníkům v platových třídách AD/AST9 nebo vyšších poskytovány celé pracovní dny. Pružná pracovní doba se nepoužije pro úředníky, na něž se vztahují ustanovení čl. 44 druhého pododstavce. Tito úředníci řídí svoji pracovní dobu na základě dohody se svými nadřízenými.“
34)
V článku 55a se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Úředník má nárok na uvedené povolení v těchto případech:
a)
pečuje-li o vyživované dítě mladší 9 let,
b)
pečuje-li o vyživované dítě mezi 9. a 12. rokem věku, pokud není pracovní doba zkrácena o více než 20 % obvyklé pracovní doby,
c)
je-li úředník rodičem samoživitelem a pečuje-li o vyživované dítě do 14 let věku dítěte,
d)
je-li ve velmi tíživé situaci a pečuje-li o vyživované dítě do 14 let věku dítěte, pokud není pracovní doba zkrácena o více než 5 % obvyklé pracovní doby; v takovém případě se nepoužije článek 3první a druhý pododstavec přílohy IVa. Pokud jsou ve službě Unie zaměstnáni oba rodiče, má na toto snížení nárok jen jeden z nich,
e)
pečuje-li o vážně nemocného manžela nebo manžela ze zdravotním postižením / vážně nemocnou manželku nebo manželku se zdravotním postižením, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru,
f)
účastní-li se dalšího vzdělávání nebo
g)
od ve věku 58 let, po dobu posledních tří let před dosažením důchodového věku.
Žádá-li úředník o povolení výkonu funkce na zkrácený úvazek z důvodu účasti na dalším vzdělávání nebo po dobu posledních tří let před dosažením důchodového věku, nejdříve však ve věku 58 let, může orgán oprávněný ke jmenování toto povolení odepřít nebo odložit datum jeho účinku pouze ve výjimečných případech a ze závažných služebních důvodů.
Uplatňuje-li se nárok na uvedené povolení z důvodu péče o vážně nemocného manžela nebo manžela ze zdravotním postižením / vážně nemocnou manželku nebo manželku se zdravotním postižením, příbuzného ve vzestupné linii, příbuzného v sestupné linii, bratra nebo sestru nebo z důvodu účasti na dalším vzdělávání, nepřesáhne celková délka všech uvedených období pět let z celé doby služby úředníka.“
35)
V článku 56 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Za podmínek stanovených v příloze VI mají úředníci v platových třídách SC1 až SC6 a platových třídách AST1 až AST4 nárok na náhradní volno za práci přesčas nebo na její proplacení, pokud služební důvody neumožňují udělení náhradního volna během dvou měsíců následujících po tom, ve kterém byla práce přesčas vykonána.“
36)
V článku 56a se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád Komise stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článků 111 a 112 kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků.“
37)
V článku 56b se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112, pokud jde o kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků.“;
38)
V článku 56c se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Po projednání s výborem pro služební řád je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112, pokud jde o kategorie dotčených úředníků, podmínky poskytování a sazby takových příplatků“
39)
V čl. 57 prvním pododstavci se slovo „orgánů“ nahrazuje slovy „orgánů oprávněných ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
40)
Článek 58 se nahrazuje tímto:
„Článek 58
Těhotné ženy mají po předložení lékařského potvrzení kromě nároku na dovolenou podle článku 57 navíc nárok na 20 týdnů dovolené. Tato dovolená začíná nejdříve šest týdnů před předpokládaným dnem porodu uvedeným v lékařském potvrzení a končí nejdříve čtrnáct týdnů po dnu porodu. V případě několikanásobného nebo předčasného porodu nebo porodu vážně nemocného dítěte nebo dítěte se zdravotním postižením činí délka dovolené 24 týdnů. Předčasným porodem se pro účely tohoto ustanovení rozumí porod před koncem 34. týdne těhotenství.“
41)
Článek 61 se nahrazuje tímto:
„Článek 61
Seznamy veřejných svátků se vypracují po projednání s orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů Unie po projednání s výborem pro služební řád.“.
42)
Článek 63 se nahrazuje tímto:
„Článek 63
Odměna úředníka je vyjádřena v eurech. Vyplácí se ve měně země, ve které úředník vykonává svoji funkci, nebo v eurech.
Odměna vyplácená v jiné měně než v eurech se přepočte směnnými kurzy používanými pro plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie k 1. červenci příslušného roku.
Směnné kurzy se aktualizují každý rok se zpětnou platností v rámci roční aktualizace odměn stanovené v článku 65.“
43)
Článek 64 se nahrazuje tímto:
„Článek 64
Pokud je odměna úředníka vyjádřena v eurech, upravuje se po povinných srážkách stanovených tímto služebním řádem nebo jakýmikoli prováděcími předpisy koeficientem vyšším, nižším nebo rovnajícím se 100 % v závislosti na životních podmínkách v různých místech zaměstnání.
Koeficienty jsou stanovovány, rušeny, nebo každoročně aktualizovány v souladu s přílohou XI. S ohledem na aktualizaci jsou všechny hodnoty chápány jako referenční hodnoty. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
V Belgii a Lucembursku se s ohledem na jejich zvláštní úlohu referenčních míst zaměstnání, kterou mají coby hlavní a původní sídla většiny orgánů, neuplatňuje žádný koeficient.“
44)
Článek 65 se nahrazuje tímto:
„Článek 65
1. Odměna úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie se každý rok aktualizuje s ohledem na hospodářské a sociální politiky Unie. Přihlédne se zejména k případnému zvýšení platů ve státních správách členských států a nutnosti přijmout nové zaměstnance. Aktualizace odměn se provádí v souladu s přílohou XI. Tato aktualizace se provádí před koncem každého roku s ohledem na zprávu Komise založenou na statistických údajích vypracovaném Statistickým úřadem Evropské unie po dohodě s národními statistickými úřady členských států; tyto statistické údaje odrážejí situaci k 1. červenci v každém členském státě. Tato zpráva obsahuje údaje týkající se rozpočtových dopadů na odměny a důchody úředníků Unie. Je zaslána Evropskému parlamentu a Radě.
V souladu s přílohou XI se každoročně aktualizují částky uvedené v článku 42a druhém a třetím pododstavci, článcích 66 a 69, čl. 1 odst. 1, čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 a 2, čl. 4 odst. 1, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 2 a čl. 10 odst. 1 přílohy VII a v čl. 8 odst. 2 přílohy XIII, částky uvedené v bývalém článku 4a přílohy VII, jež mají být aktualizovány podle čl. 18 odst. 1 přílohy XIII, částky v čl. 24 odst. 3, čl. 28a odst. 3 druhém pododstavci, čl. 28a odst. 7, článcích 93 a 94, v čl. 96 odst. 3 druhém pododstavci a čl. 96 odst. 7, v článcích 133, 134 a 136 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, částky v čl. 1 odst. 1 prvním pododstavci nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 300/76 (6) a koeficient pro částky v článku 4 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 (7). Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
2. Dojde-li k podstatné změně životních nákladů, aktualizují se částky uvedené v odstavci 1 a koeficienty uvedené v článku 64 v souladu s přílohou XI. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou hodnotu a koeficienty do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
3. Částky uvedené v odstavci 1a koeficienty uvedené v článku 64 jsou chápány jako částky a koeficienty, jejichž skutečná hodnota může být v určitém okamžiku aktualizována bez zásahu jiného právního aktu.
4. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 5 a 6 přílohy XI, aktualizace stanovená v odstavcích 1 a 2 neproběhne v letech 2013 a 2014.
45)
Článek 66 se mění takto:
a)
návětí v prvním pododstavci se nahrazuje tímto:
„Základní měsíční platy pro každou platovou třídu a každý platový stupeň ve funkčních skupinách AD a AST jsou uvedeny v této tabulce:“;
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Základní měsíční platy pro každou platovou třídu a každý platový stupeň ve funkční skupině AST/SC jsou uvedeny v této tabulce:
Stupeň
Platová třída
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“
46)
Článek 66a se nahrazuje tímto:
„Článek 66a
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 a s cílem zohlednit, aniž je dotčen článek 65 odst. 3, uplatňování metody používané pro aktualizaci odměn a důchodů úředníků se dočasné opatření týkající se odměn vyplácených Unií zaměstnancům v činné službě, tzv. solidární odvod, vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2023.
2. Sazba tohoto solidárního odvodu, která se použije na základ uvedený v odstavci 3, činí 6 %. Sazba pro úředníky od platové třídy AD 15, stupně 2 však činí 7 %.
3.
a)
Základem pro solidární odvod je základní plat použitý pro výpočet odměny po odečtení:
i)
příspěvků do systému sociálního zabezpečení a do důchodového systému a daně, před odečtením solidárního odvodu, splatných úředníkem ve stejné platové třídě a stupni bez vyživovaných osob ve smyslu článku 2 přílohy VII, a
ii)
částky rovnající se základnímu platu úředníka v platové třídě AST 1 stupni 1.
b)
Částky použité ke stanovení základu pro solidární odvod jsou vyjádřeny v eurech a upraveny koeficientem 100.
4. Solidární odvod se vybírá každý měsíc srážkami ze zdroje příjmu; výtěžek je zapsán jako příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie.“
47)
V článku 67 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Příspěvek na vyživované dítě může být zdvojnásoben zvláštním odůvodněným rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování založeným na lékařské dokumentaci potvrzující zdravotní postižení nebo dlouhodobé onemocnění dítěte spojené se značnými výdaji pro úředníka.“
48)
Článek 72 se mění takto:
a)
v odst. 1 prvním pododstavci první větě a ve třetím pododstavci se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
b)
v odstavci 2 se slova „do věku 63 let“ nahrazují slovy „do stanoveného důchodového věku pro odchod do důchodu“;
c)
v odstavci 2a bodech i) a ii) se slova „před dosažením věku 63 let“ nahrazují slovy „před dosažením stanoveného důchodového věku“;
d)
v odstavci 2b se slova „platové třídě 1“ nahrazují slovy „platové třídě AST 1“.
49)
V čl. 73 odst. 1 se slovo „orgánů“ nahrazuje slovy „orgánů oprávněných ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
50)
V čl. 76a druhé větě se slovo „orgány“ nahrazuje slovy „orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů“.
51)
Článek 77 se nahrazuje tímto:
„Článek 77
Úředník, který dovrší alespoň deset let služby, má nárok na starobní důchod. Bez ohledu na délku služby má nárok na takový důchod, přesáhl-li důchodový věk, nebylo-li možné zařadit jej zpět do služby během jeho postavení mimo službu nebo v případě propuštění ze služebních důvodů.
Horní hranice starobního důchodu činí 70 % posledního základního platu v posledním stupni, do kterého byl úředník zařazen nejméně po dobu jednoho roku. Za každý rok služby podle článku 3 přílohy VIII náleží úředníkovi 1,80 % z tohoto posledního základního platu.
Avšak v případě úředníků, kteří byli asistenty u osoby zastávající funkci stanovenou ve Smlouvě o Evropské unii či ve Smlouvě o fungování Evropské unie nebo u voleného předsedy jednoho z orgánů či institucí Unie nebo u voleného předsedy jedné z politických skupin Evropského parlamentu, kteří mají nárok na důchod odpovídající letům služby započitatelným pro důchod získaný při výkonu asistentské funkce, se vypočte z posledního základního platu, který pobírali během uvedené doby, je-li pobíraný základní plat vyšší než plat, který se vezme v úvahu podle druhého pododstavce tohoto článku.
Výše starobního důchodu nesmí být nižší než 4 % částky životního minima za jeden rok služby.
Nárok na starobní důchod vzniká dosažením věku 66 let.
Důchodový věk je každých pět let počínaje 1. lednem 2014 posuzován na základě zprávy Komise předložené Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva posoudí zejména vývoj důchodového věku pro zaměstnance ve státních správách členských států a vývoj střední délky života úředníků orgánů.
V případě potřeby předloží Komise návrh na změnu důchodového věku v souladu se závěry této zprávy, přičemž zvláštní pozornost věnuje vývoji v členských státech.“
52)
Článek 78 se nahrazuje tímto:
„Článek 78
Za podmínek stanovených v článcích 13 až 16 přílohy VIII má úředník nárok na příspěvek v invaliditě, pokud je v trvalé pracovní neschopnosti a z toho důvodu nemůže plnit služební povinnosti odpovídající pracovnímu místu v jeho funkční skupině.
Obdobně se na příjemce příspěvku v invaliditě použije článek 52. Odejde-li příjemce příspěvku v invaliditě do starobního důchodu před dosažením 66 let věku, aniž by dosáhl nároku na maximální výši důchodu, použijí se obecná pravidla pro starobní důchody. Výše starobního důchodu se stanoví na základě výše platu pro platovou třídu a platový stupeň, ve kterém byl úředník zařazen v době, kdy se stal invalidním.
Výše příspěvku v invaliditě se rovná 70 % konečného základního platu úředníka. Nesmí však být nižší než částka životního minima.
Z příspěvku v invaliditě se odvádí příspěvky do důchodového systému, které se vypočtou z výše uvedeného příspěvku v invaliditě.
Pokud invalidita nastala následkem úrazu během výkonu nebo v souvislosti s výkonem funkce, následkem nemoci z povolání nebo veřejně prospěšné činnosti nebo při nasazování vlastního života pro záchranu jiného lidského života, nesmí být výše příspěvku v invaliditě nižší než 120 % částky životního minima. V uvedených případech se navíc příspěvky do důchodového systému platí v plné výši z rozpočtu orgánu nebo subjektu uvedeného v článku 1b.“
53)
V článku 80 se šestý pododstavec nahrazuje tímto:
„Nároky uvedené v prvním, druhém a třetím pododstavci platí v případě úmrtí bývalého úředníka, který má nárok na příspěvek ve smyslu článku 50 služebního řádu, článku 5 nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (8), článku 3 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 2530/72 (9) nebo článku 3 nařízení Rady (ESUO, EHS, Euratom) č. 1543/73 (10). a v případě úmrtí bývalého úředníka, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku.
54)
Čl. 81a odst. 1 se mění takto:
a)
v písm. b) se slova „věk šedesáti pěti let“ nahrazují slovy „věk šedesáti šesti let“;
b)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
v případě úmrtí bývalého úředníka, který opustil službu před dovršením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, částku starobního důchodu, na kterou by měl nárok při dosažení důchodového věku, kdyby byl naživu, upravenou o přídavky a odvody uvedené v písmenu b),“;
c)
v písm. e) se slova „příspěvek podle článku 41 nebo 50“ nahrazují slovy „příspěvek podle článku 41, 42c nebo 50“;
55)
V článku 82 se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„2. Pokud se aktualizuje výše odměn podle čl. 65 odst. 1, aktualizují se stejně i důchody.“;
56)
V čl. 83 odst. 1 se druhý pododstavec zrušuje.
57)
V článku 83a se odstavce 2, 3, 4 a 5 nahrazují tímto:
„2. Agentury, které nejsou příjemci dotací ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, odvádějí do uvedeného rozpočtu plnou výši příspěvků na financování systému. Agentury, které jsou z tohoto rozpočtu financovány částečně, odvádějí od 1. ledna 2016 část příspěvku zaměstnavatele odpovídající poměru mezi příjmy agentury bez dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie a jejími celkovými příjmy.
3. Rovnováha důchodového systému je zajištěna důchodovým věkem a sazbou příspěvku do systému. U příležitosti pětiletého pojistně matematického posouzení důchodového systému v souladu s přílohou XII bude sazba příspěvku aktualizována za účelem zajištění rovnováhy systému.
4. Každý rok Komise aktualizuje pojistně matematické posouzení uvedené v odstavci 3 v souladu s čl. 1 odst. 2 přílohy XII. Prokáže-li se, že mezi stávající sazbou příspěvku a sazbou potřebnou k udržení pojistně matematické rovnováhy existuje rozdíl v hodnotě nejméně 0,25 bodu, aktualizuje Komise výši této sazby postupem stanoveným v příloze XII.
5. Pro účely odstavců 3 a 4 tohoto článku se aktualizuje referenční hodnota uvedená v čl. 83 odst. 2. Komise pro informaci zveřejní výslednou aktualizovanou sazbu příspěvku do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.“
58)
Hlava VIII se zrušuje.
59)
článek 110 se nahrazuje tímto:
„Článek 110
1. Obecná prováděcí ustanovení k tomuto služebnímu řádu jsou přijímána každým orgánem oprávněným ke jmenování v rámci příslušného orgánu po projednání s výborem zaměstnanců a Výborem pro služební řád.
2. Prováděcí pravidla k tomuto služebnímu řádu přijatá Komisí, včetně obecných prováděcích ustanovení uvedených v odstavci 1, se obdobně použijí na agentury. Komise proto uvědomí agentury o všech prováděcích pravidlech neprodleně po jejich přijetí.
Tato prováděcí pravidla vstoupí v agenturách v platnost devět měsíců od jejich vstupu v platnost v Komisi nebo devět měsíců ode dne, kdy Komise o přijetí příslušných pravidel agentury informovala, podle toho, co nastane později. Bez ohledu na výše uvedené může jakákoli agentura také rozhodnout, že tato prováděcí pravidla vstoupí v platnost dříve.
Odchylně může agentura před uplynutím devítiměsíční lhůty uvedené v druhém pododstavci tohoto odstavce a po projednání s výborem zaměstnanců předložit Komisi ke schválení prováděcí pravidla, jež jsou odlišná od pravidel přijatých Komisí. Za stejných podmínek může agentura požádat Komisi o souhlas s tím, že nebude určitá prováděcí pravidla uplatňovat. V tomto případě může Komise místo přijetí či zamítnutí uvedené žádosti agenturu požádat, aby jí ke schválení předložila ta prováděcí pravidla, jež jsou odlišná od pravidel přijatých Komisí.
Devítiměsíční lhůta uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se pozastaví ode dne, kdy agentura požádala Komisi o souhlas, až do dne, kdy Komise vyjádří své stanovisko.
Agentura rovněž může po projednání se svým výborem zaměstnanců Komisi předložit ke schválení prováděcí pravidla, která se týkají i jiných otázek, než jsou prováděcí pravidla přijatá Komisí.
Pro účely přijímání prováděcích pravidel jsou agentury zastoupeny správní radou či odpovídajícím subjektem uvedeným v příslušném aktu Unie, kterým se agentura zřizuje.
3. Pro účely přijímání pravidel vzájemnou dohodou mezi orgány se agentury nepovažují za orgány. Komise však uvedená pravidla před jejich přijetím s agenturami projedná.
4. Pravidla k tomuto služebnímu řádu, včetně obecných prováděcích ustanovení uvedených v odstavci 1, a pravidla přijímaná vzájemnou dohodou mezi orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů se dávají na vědomí zaměstnancům.
5. Správní oddělení orgánů a agentur spolu pravidelně projednávají použití ustanovení tohoto služebního řádu. Agentury jsou při uvedeném projednávání společně zastoupeny v souladu s pravidly stanovenými vzájemnou dohodou.
6. Soudní dvůr Evropské unie vede seznam pravidel k tomuto služebnímu řádu, která byla přijata orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušných orgánů, jakož i těch pravidel přijatých agenturami postupem podle odstavce 2, která se liší od pravidel přijatých Komisí, včetně veškerých změn těchto pravidel. Orgány a agentury mají k tomuto seznamu přímý přístup a jsou oprávněny ke změně svých pravidel. Členské státy mají k tomuto seznamu přímý přístup. Každé tři roky Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě o pravidlech přijatých orgánem oprávněným ke jmenování k tomuto služebnímu řádu.“
60)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 111
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 112, které se týkají určitých aspektů pracovních podmínek, určitých aspektů provádění pravidel pro odměňování a systému sociálního zabezpečení.
Článek 112
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 56a, 56b a 56c služebního řádu, v čl. 13 odst. 3 přílohy VII a čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu a v čl. 28a odst. 11 a čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 1. lednem 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 56a, 56b a 56c služebního řádu, v čl. 13 odst. 3 přílohy VII a čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu a v čl. 28a odst. 11 a čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 56a, 56b a 56c služebního řádu podle čl. 13 odst. 3 přílohy VII nebo čl. 9 odst. 2 přílohy XI služebního řádu nebo čl. 28a odst. 11 nebo čl. 96 odst. 11 pracovního řádu ostatních zaměstnanců vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 113
Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí fungování služebního řádu.“
61)
Příloha I se mění takto:
a)
oddíl A se nahrazuje tímto:
„A. Přehled druhů pracovních míst v každé funkční skupině podle čl. 5 odst. 4
1. Funkční skupina AD
Generální ředitel
AD 15 - AD 16
Ředitel
AD 14 - AD 15
Poradce nebo rovnocenné pracovní místo
AD 13- AD 14
Vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo
AD 9 - AD 14
Administrátor
AD 5 - AD 12
2. Funkční skupina AST
Hlavní asistent
vykonává administrativní nebo technickou činnost či činnost v oblasti školení, jež vyžadují vysokou míru samostatnosti a je mu svěřena značná odpovědnost v rámci vedení zaměstnanců, plnění rozpočtu či koordinace politik
AST 10 - AST 11
Asistent
vykonává administrativní nebo technickou činnost či činnost v oblasti školení, jež vyžadují určitou míru samostatnosti zejména při provádění pravidel a nařízení nebo obecných pokynů nebo jako osobní asistent člena orgánu, vedoucího sekretariátu člena orgánu, generálního ředitele, zástupce generálního ředitele či vedoucího pracovníka na rovnocenné pozici
AST 1 - AST 9
3. Funkční skupina AST/SC
Administrativní pracovník
vykonává kancelářské a sekretářské práce, řízení kancelářského úseku a jiné obdobné činnosti vyžadující určitou míru samostatnosti (11)
SC 1 - SC 6
b)
oddíl B se nahrazuje tímto:
„B. Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu
1.
Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu ve funkčních skupinách AST a AD:
Platová třída
Asistenti
Administrátoři
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
Koeficient pro povýšení u průměrného služebního postupu ve funkční skupině AST/SC:
Platová třída
Administrativní pracovník
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
Příloha II se mění takto:
a)
v čl. 1 prvním pododstavci druhé větě se slovo „Orgán“ nahrazuje slovy „Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu“;
b)
v čl. 1 druhém pododstavci se druhá věta nahrazuje tímto:
„Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu však může rozhodnout, že o postupu voleb nechá rozhodnout své zaměstnance v referendu.“;
c)
v čl. 1 čtvrtém pododstavci se slova „obou funkčních skupin“ nahrazují slovy „všech tří funkčních skupin“;
d)
v čl. 2 druhém pododstavci první odrážce se slova „čl. 2 třetím pododstavci“ nahrazují slovy „článku 2“.
63)
V příloze IV se jediný článek mění takto:
a)
v odst. 1 druhém pododstavci a se číslovka „63“ nahrazuje číslovkou „66“;
b)
v odstavci 1 se zrušuje třetí pododstavec.
c)
V odstavci 3 v posledním řádku tabulky se slova „59 až 64“ nahrazují slovy „59 až 65“;
d)
v odst. 4 čtvrtém pododstavci se číslovka „63“ nahrazuje číslovkou „66“;
64)
Příloha IVa se mění takto:
a)
V článku 1 druhém pododstavci se slova „článek 55a odst. 2 písm. e)“ nahrazují slovy „článek 55a odst. 2 písm. g)“
b)
v čl. 4 prvním pododstavci se slova „úředníci starší 55 let, kteří mají povoleno pracovat na poloviční úvazek před odchodem do důchodu“ nahrazují slovy „úředníci, kteří mají v souladu s čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu povoleno pracovat na poloviční úvazek“.
65)
Příloha V se mění takto:
a)
článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
Kromě dovolené za kalendářní rok může být úředníkovi na jeho žádost poskytnuto mimořádné volno. Nárok na mimořádné volno vzniká zejména v následujících případech:
-
svatba úředníka: čtyři dny;
-
stěhování úředníka: až dva dny,
-
vážné onemocnění manžela/manželky: až tři dny;
-
úmrtí manžela/manželky: čtyři dny;
-
vážné onemocnění příbuzného ve vzestupné linii: až dva dny,
-
úmrtí příbuzného ve vzestupné linii: dva dny;
-
svatba dítěte: dva dny;
-
narození dítěte: deset dní, které lze čerpat během 14 týdnů po porodu;
-
narození dítěte se zdravotním postižením nebo vážně nemocného dítěte: dvacet dní, které lze čerpat během 14 týdnů po porodu;
-
úmrtí manželky během mateřské dovolené: počet dnů odpovídající zbývající mateřské dovolené; nebyla-li zesnulá manželka úřednicí, stanoví se délka zbývající mateřské dovolené obdobně podle článku 58 služebního řádu;
-
vážné onemocnění dítěte: až dva dny,
-
závažné onemocnění dítěte potvrzené lékařským potvrzením nebo hospitalizace dítěte mladšího 12 let: nejvýše pět dnů;
-
úmrtí dítěte: čtyři dny;
-
adopce dítěte: 20 týdnů, v případě adopce dítěte se zdravotním postižením 24 týdnů:
-
Na každé adoptované dítě se poskytuje nárok pouze na jedno období mimořádného volna, o které se mohou adoptivní rodiče, jsou-li oba úředníky, podělit. Toto mimořádné volno se poskytuje pouze tehdy, vykonává-li manžel / manželka úředníka výdělečnou činnost alespoň na poloviční úvazek. Pracuje-li manžel / manželka mimo orgány Unie a je-li mu / jí poskytnuto srovnatelné volno, odečte se odpovídající počet dnů z nároku úředníka.
-
Orgán oprávněný ke jmenování může v nezbytném případě poskytnout dodatečné mimořádné volno, pokud vnitrostátní právní předpisy země, v níž probíhá adopční řízení a která není zemí, v níž je adoptující úředník zaměstnán, vyžadují přítomnost jednoho nebo obou adoptivních rodičů.
-
Mimořádné volno v délce deseti dnů se poskytuje, pokud úředník nemá nárok na plné mimořádné volno v délce 20 nebo 24 týdnů z důvodu obsaženého v první větě této odrážky; toto dodatečné mimořádné volno se uděluje pouze jednorázově na každé adoptované dítě.
Orgán může navíc v rámci další odborné přípravy poskytnout mimořádné volno v mezích stanovených v programu další odborné přípravy sestaveném orgánem v souladu s článkem 24a služebního řádu.
Mimořádné volno může být úředníkovi dále výjimečně uděleno v případě výjimečných pracovních úkolů, které přesahují rámec běžných povinností zaměstnance. Toto mimořádné volno je úředníkovi poskytnuto nejpozději do tří měsíců po rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování, které se týká výjimečného charakteru pracovních úkolů úředníka.
Partner úředníka, který není ženatý / vdaná, se považuje pro účely tohoto článku za manžela / manželku, jsou-li splněny první tři podmínky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. c) přílohy VII.
Pokud je poskytnuto mimořádné volno podle tohoto oddílu, doba na cestu se stanoví zvláštním rozhodnutím s přihlédnutím ke specifickým potřebám.“;
b)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Úředníkům, kteří mají nárok na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, se pro účely návštěvy jejich vlasti k dovolené za kalendářní rok přičte dodatečná dovolená v rozsahu dvou a půl dne.
První odstavec se vztahuje na úředníky, jejichž místo zaměstnání se nachází na území členských států. V případě, že místo zaměstnání leží mimo uvedená území, stanoví se délka dovolené ve vlasti zvláštním rozhodnutím, které přihlédne ke zvláštním potřebám.“
66)
Příloha VI se mění takto:
a)
článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Úředníci platových tříd SC 1 až SC 6 nebo AST 1 až AST 4 mají za dobu odpracovanou přesčas v rámci omezení stanovených v článku 56 služebního řádu nárok na náhradní volno nebo odměnu za následujících podmínek:
a)
za každou hodinu práce přesčas má úředník nárok na jeden a půl hodiny náhradního volna; jsou-li přesčasové hodiny odpracovány mezi 22:00 a 07:00 nebo v neděli nebo ve veřejný svátek, činí nárok na náhradní volno dvě hodiny; při udělování náhradního volna se přihlédne ke služebním potřebám i k přání dotyčného úředníka;
b)
pokud služební potřeby neumožňují čerpání náhradního volna v průběhu dvou měsíců následujících po měsíci, během kterého byla práce přesčas vykonána, povolí orgán oprávněný ke jmenování proplacení nenahrazených přesčasových hodin ve výši 0,56 % měsíčního základního platu za každou přesčasovou hodinu na základě stanoveném v písmenu a);
c)
náhradní volno nebo odměna za hodinu práce přesčas mohou být poskytnuty, pokud doba práce přesčas přesahuje 30 minut.“.
b)
článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Bez ohledu na předchozí ustanovení této přílohy mohou být práce přesčas některých skupin úředníků v platových třídách SC 1 až SC 6 a platových třídách AST 1 až AST 4 4 vykonávajících službu za zvláštních podmínek proplaceny formou paušálních náhrad, jejichž výši a podmínky jejich přiznání stanoví orgán oprávněný ke jmenování po projednání se smíšeným výborem.“
67)
Příloha VII se mění takto:
a)
v čl. 1 odst. 3 se slova „třídy 3“ nahrazují slovy „třídy AST 3“;
b)
v čl. 3 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Nárok na tento příspěvek vzniká prvním dnem měsíce, kdy dítě začne navštěvovat základní školu, a zaniká na konci měsíce, ve kterém dítě ukončí své vzdělání, nebo na konci měsíce, ve kterém dítě dosáhne věku dvaceti šesti let, podle toho, co nastane dříve.“;
c)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
1. Úředník má nárok na paušální náhradu odpovídající nákladům na cestu pro sebe, svého manžela/manželku a vyživované osoby žijící s ním skutečně v jeho domácnosti:
a)
při svém jmenování, na cestu z místa náboru do místa jeho zaměstnání;
b)
při skončení služebního poměru ve smyslu článku 47 služebního řádu, z místa jeho zaměstnání do místa svého původu vymezeném v odstavci 4 tohoto článku;
c)
při jakémkoli stěhování, které zahrnuje změnu místa jeho zaměstnání.
V případě úmrtí úředníka má pozůstalý manžel/manželka a vyživované osoby nárok na náhradu cestovních výdajů za stejných podmínek.
Cestovní výdaje dětí, které byly v celém kalendářním roce mladší dvou let, se neproplácejí.
2. Paušální náhrada je založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místy uvedenými v odstavci 1.
Výše příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech činí:
0 EUR za každý km vzdálenosti od
0 do 200 km
0,1895 EUR za každý km vzdálenosti od
201 do 1 000 km
0,3158 EUR za každý km vzdálenosti od
1 001 do 2 000 km
0,1895 EUR za každý km vzdálenosti od
2 001 do 3 000 km
0,0631 EUR za každý km vzdálenosti od
3 001 do 4 000 km
0,0305 EUR za každý km vzdálenosti od
4 001 do 10 000 km
0 EUR za každý km vzdálenosti nad
10 000 km.
K výše uvedenému příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech se připočítá paušální příplatek ve výši:
-
94,74 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místy uvedenými v odstavci 1 od 600 do 1 200 km,
-
189,46 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místy uvedenými v odstavci 1 větší než 1 200 km.
Výše shora uvedeného příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech a paušálního příplatku se upravuje každým rokem ve stejném poměru jako odměny.
3. Odchylně od odstavce 2 se paušální platbou vycházející z nákladů na leteckou dopravu třídou, která je bezprostředně vyšší než ekonomická třída, proplácejí cestovní výdaje, které vznikly při stěhování v důsledku změny místa zaměstnání ležícího na území členských států Evropské unie do místa zaměstnání mimo toto území či stěhování v důsledku změny místa zaměstnání mimo toto území.
4. Místo úředníkova původu se určí při jeho jmenování s přihlédnutím k místu náboru; na výslovnou a řádně odůvodněnou žádost úředníka se v úvahu vezme jeho střed zájmu. Takto určené místo původu může být zvláštním rozhodnutím orgánu oprávněného ke jmenování změněno v průběhu úředníkovy služby nebo v době odchodu ze služby. Je-li však úředník ve funkci, učiní se takové rozhodnutí pouze výjimečně a po předložení příslušných průkazných dokladů úředníkem.
Při takové změně není možné uznat za střed úředníkova zájmu místo mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie, ani mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu.“;
d)
článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Úředník, který má nárok na příspěvek za práci v zahraničí nebo na příspěvek za pobyt v zahraničí, má v rámci omezení stanoveného v odstavci 2 nárok, aby mu v každém kalendářním roce byla proplacena za jeho osobu, a jestliže má nárok na příspěvek na domácnost, také za manžela/manželku a vyživované děti ve smyslu článku 2, paušální náhrada odpovídající nákladům na cestu z místa zaměstnání do místa původu, jak je uvedeno v článku 7.
Pokud jsou oba manželé úředníky Evropské unie, má každý z nich sám za sebe a za vyživované osoby nárok na paušální náhradu cestovních výdajů v souladu s výše uvedenými ustanoveními; každá vyživovaná osoba má nárok pouze na jednu platbu. Náhrada výdajů za vyživované děti se stanoví na žádost manžela nebo manželky na základě místa původu jednoho z manželů.
V případě, že úředník uzavře v daném roce manželství a je mu tím přiznán nárok na příspěvek na domácnost, vypočítají se cestovní výdaje jeho manžela/manželky v poměru k době mezi dnem sňatku a koncem roku.
Jakékoliv změny základu pro výpočet, ke kterým může dojít změnou rodinného stavu po dni výplaty dotčených částek, nezakládají povinnost dotčeného úředníka vyplacené částky vrátit.
Cestovní výdaje dětí, které jsou v celém kalendářním roce mladší dvou let, se neproplácejí.
2. Paušální náhrada je založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místem zaměstnání a místem původu úředníka.
Nachází-li se místo původu určené podle článku 7 mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie a mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu, je paušální náhrada založena na příspěvku na jeden kilometr zeměpisné vzdálenosti mezi místem zaměstnání úředníka a hlavním městem členského státu, jehož je státním příslušníkem. Na paušální náhradu nemá nárok úředník, jehož místo původu se nachází mimo území členských států Unie, mimo země a území uvedené v příloze II ke Smlouvě o fungování Evropské unie, mimo území členských států Evropského sdružení volného obchodu, a který není státním příslušníkem členského státu.
Výše příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech činí:
0 EUR za každý km vzdálenosti od
0 do 200 km
0,3790 EUR za každý km vzdálenosti od
201 do 1 000 km
0,6316 EUR za každý km vzdálenosti od
1 001 do 2 000 km
0,3790 EUR za každý km vzdálenosti od
2 001 do 3 000 km
0,1262 EUR za každý km vzdálenosti od
3 001 do 4 000 km
0,0609 EUR za každý km vzdálenosti od
4 001 do 10 000 km
0 EUR za každý km vzdálenosti nad
10 000 km.
K uvedenému příspěvku podle vzdálenosti v kilometrech se připočítá paušální příplatek ve výši:
-
189,48 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místem zaměstnání a místem původu od 600 km do 1 200 km,
-
378,93 EUR, je-li zeměpisná vzdálenost mezi místem zaměstnání a místem původu větší než 1 200 km.
Výše shora uvedeného příspěvku na kilometrovné a paušálního příplatku se upravuje každým rokem ve stejném poměru jako odměny.
3. Úředník, jehož pracovní poměr skončil v průběhu kalendářního roku z jiných důvodů než úmrtím, nebo úředník, který má volno z osobních důvodů během části roku a je v činné službě v orgánu Evropské unie méně než devět měsíců toho roku, má nárok pouze na poměrnou část paušální náhrady stanovené v odstavci 1 a 2 odpovídající délce jeho činné služby.
4. Odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku se vztahují na úředníky, jejichž místo zaměstnání se nachází na území členských států. Úředník, jehož místo zaměstnání se nachází mimo území členských států, má za svou osobu, a pokud má nárok na příspěvek na domácnost, také za manžela/manželku a další vyživované osoby ve smyslu článku 2, v každém kalendářním roce nárok na paušální náhradu cestovních výdajů do místa jeho původu nebo do jiného místa, přičemž v tomto druhém případě nesmí výše cestovních výdajů překročit výši cestovních výdajů do místa původu. Pokud však manžel/manželka a osoby uvedené v čl. 2 odst. 2 nežijí ve společné domácnosti s úředníkem v místě zaměstnání, mají v každém kalendářním roce nárok na proplacení cestovních výdajů z místa původu do místa zaměstnání, případně do jiného místa až do výše těchto nákladů.
Tato paušální náhrada vychází z nákladů na leteckou dopravu v ekonomické třídě.“;
e)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
1. Úředník, který je nucen při nástupu do služby nebo při následné změně místa zaměstnání ve služebním poměru změnit místo bydliště, aby splnil podmínky článku 20 služebního řádu, a jemuž nebyly tyto výdaje nahrazeny z jiných zdrojů, má v rámci nákladových stropů nárok na úhradu výdajů spojených se stěhováním nábytku a osobních věcí, včetně nákladů na pojištění proti běžným škodám (zejména poškození, krádež, požár).
Nákladové stropy zohlední rodinnou situaci úředníka v době stěhování a průměrné náklady na stěhování a související pojištění.
Orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme k tomuto odstavci obecná prováděcí ustanovení.
2. Při skončení služebního poměru nebo v případě úmrtí úředníka jsou v rámci omezení stanovených v odstavci 1 hrazeny náklady spojené se stěhováním z místa zaměstnání do jeho místa původu. Pokud byl zesnulý úředník svobodný, nahradí se výdaje jeho právním nástupcům.
3. V případě úředníka v trvalém služebním poměru musí ke stěhování dojít v průběhu jednoho roku po uplynutí jeho zkušební doby. Při skončení služebního poměru musí ke stěhování dojít ve lhůtě tří let stanovené v čl. 6 odst. 4 druhém pododstavci. Výdaje na stěhování po uplynutí lhůt uvedených v tomto odstavci jsou nahrazeny jen ve výjimečných případech a na základě zvláštního rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování.“;
f)
článek 13 se mění takto:
i)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise přezkoumá každé dva roky sazby stanovené v odst. 2 písm. a). Přezkum se provádí na základě zprávy o cenách hotelového ubytování, restauračních a stravovacích služeb s ohledem na vývojové ukazatele uvedených cen. Pro účel tohoto přezkumu Komise jedná prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci ve smyslu článků 111 a 112 služebního řádu.“;
ii)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„4. Odchylně od odstavce 1 mohou být náklady na ubytování, které vznikly úředníkovi při služební cestě do hlavního pracoviště jeho orgánu uvedeného v protokolu č. 6 ke Smlouvě o fungování Evropské unie, uhrazeny paušální částkou, jež nesmí přesáhnout maximální výši stanovenou pro každou zemi.“;
g)
v článku 13a se slova „jednotlivé orgány“ nahrazují slovy „orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
h)
článek 17 se mění takto:
i)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Splatné částky jsou vypláceny v místě a ve měně země, kde úředník plní své povinnosti, nebo na žádost úředníka v eurech na bankovní účet vedený na území Evropské unie.“;
ii)
v odstavci 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Za podmínek upravených pravidly stanovenými vzájemnou dohodou mezi orgány oprávněnými ke jmenování v rámci příslušného orgánu a po projednání s Výborem pro služební řád může úředník požádat o pravidelný zvláštní převod části své odměny.“;
iii)
v odstavci 3 první větě se za slova „se provádějí“ vkládají slova „v měně příslušného členského státu“.
iv)
v odstavci 4 první větě se za slova „do jiného členského státu“ vkládají slova „v místní měně“.
68)
Příloha VIII se mění takto:
a)
v čl. 3 písm. b) se slova „podle článků 41 a 50“ nahrazují slovy „podle článků 41, 42c a 50“;
b)
článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
Bez ohledu na ustanovení článku 2 této přílohy má úředník, který setrvá ve službě po dosažení důchodového věku, nárok na zvýšení důchodu odpovídající 1,5 % základního platu, jenž byl vzat v úvahu pro výpočet důchodu na každý rok odpracovaný po dosažení uvedeného věku, za předpokladu, že celková výše jeho důchodu, včetně zvýšení, nepřesáhne 70 % jeho konečného základního platu, který je vymezen v článku 77 druhém, případně ve třetím pododstavci, služebního řádu.
Toto zvýšení se vyplácí rovněž v případě úmrtí úředníka, který zůstal ve služebním poměru po dosažení důchodového věku.“
c)
v článku 6 se slova „v prvním platovém stupni platové třídy 1“ nahrazují slovy „v prvním platovém stupni platové třídy AST 1“;
d)
článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Úředník, který odejde z funkce před dosažením důchodového věku, může požádat, aby jeho starobní důchod:
a)
byl odložen k prvnímu dni kalendářního měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku nebo
b)
byl bezodkladně vyplácen za předpokladu, že mu není méně než 58 let. V tomto případě se starobní důchod sníží o částku vypočtenou na základě úředníkova věku v okamžiku, kdy začal důchod pobírat.
Výše důchodu bude snížena o 3,5 % za každý rok před rokem, v němž úředníkovi vzniká nárok na starobní důchod ve smyslu článku 77 služebního řádu. Jestliže je rozdíl mezi věkem, ve kterém vzniká nárok na starobní důchod ve smyslu článku 77 služebního řádu, a věkem dotčené osoby v dané době vyšší než přesný počet let, prodlouží se doba snížení o jeden rok.“;
e)
v čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci se slovo „orgán“ nahrazuje slovy „orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu“;
f)
článek 12 se mění takto:
i)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Úředník, který nedosáhl důchodového věku a který ukončí služební poměr z jiných důvodů, než je úmrtí nebo invalidita, a který nemá nárok na bezodkladné nebo odložené vyplácení starobního důchodu, má po skončení služebního poměru nárok:
a)
za předpokladu, že výkon jeho služby trval méně než jeden rok a že nevyužil možnosti stanovené v čl. 11 odst. 2, na výplatu odchodného ve výši trojnásobku částek, které byly formou srážky zaplaceny z jeho základního platu jako příspěvky do důchodového systému po odečtení všech částek hrazených podle článků 42 a 112 pracovního řádu ostatních zaměstnanců;
b)
nebo v ostatních případech na dávky stanovené v čl. 11 odst. 1 nebo na převod pojistně matematické protihodnoty uvedených dávek do soukromé pojišťovny nebo penzijního fondu dle vlastního výběru, pokud příslušná pojišťovna nebo fond zaručí, že:
i)
nevyplatí žádný kapitálový obnos;
ii)
bude měsíčně vyplácen důchod, a to nejdříve od 60. roku věku a nejpozději od 66. roku věku;
iii)
oprávněným osobám budou vypláceny pozůstalostní důchody;
iv)
převod na jinou pojišťovnu nebo jiný fond bude povolen pouze tehdy, splní-li uvedený fond podmínky stanovené v bodech i), ii) a iii).“.
ii)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Odchylně od odst. 1 písm. b) mají úředníci, kteří nedosáhli důchodového věku a kteří od doby převzetí služebních povinností odváděli platby za účelem vytvoření nebo zachování nároku na důchod do vnitrostátního důchodového systému, soukromého systému důchodového pojištění nebo do penzijního fondu dle vlastního výběru, který splňuje podmínky stanovené v odstavci 1, a jejichž služební poměr byl ukončen z jiných důvodů, než je úmrtí nebo invalidita, aniž by jim vznikl nárok na bezodkladný nebo odložený starobní důchod, nárok při odchodu ze služby na odchodné ve výši pojistně matematické protihodnoty jejich nároku na důchod vzniklého během služby v orgánu. V těchto případech jsou platby prováděné v rámci vnitrostátního důchodového systému při uplatňování článku 42 nebo 112 pracovního řádu ostatních zaměstnanců odečítány od částky odchodného.“;
g)
v článku 15 se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“;
h)
v článku 18a se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“;
i)
v článku 27 se v druhém pododstavci slovo „upravena“ nahrazuje slovem „aktualizována“;
j)
článek 45 se mění takto:
i)
v třetím pododstavci se slova „členském státě stálého bydliště“ nahrazují slovy „Evropské unii“;
ii)
ve čtvrtém pododstavci se do první věty za slova „na bankovní účet“ vkládají slova „v Evropské unii nebo“;
iii)
ve čtvrtém pododstavci se v druhé větě zrušují slova „v eurech na bankovní účet v zemi, kde má orgán své sídlo, nebo“.
69)
Příloha IX se mění takto:
a)
v čl. 2 odst. 3 se slovo „Orgány“ nahrazuje slovy „Orgány oprávněné ke jmenování v rámci příslušných orgánů“;
b)
v čl. 5 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:
„V každém orgánu bude zřízena disciplinární komise (dále jen „komise“), avšak dvě a více agentur se mohou podle čl. 9 odst. 1a dohodnout na zřízení společné komise.“;
c)
článek 30 se nahrazuje tímto:
„Článek 30
Aniž je dotčen čl. 2 odst. 3, každý orgán oprávněný ke jmenování v rámci příslušného orgánu přijme, bude-li třeba, po projednání s výborem zaměstnanců prováděcí pravidla k této příloze“.
70)
Příloha X se mění takto:
a)
článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
V každém kalendářním roce má úředník nárok na dovolenou za kalendářní rok v rozsahu dvou pracovních dnů za každý měsíc služby.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto článku mají úředníci již vyslaní do třetí země ke dni 1. ledna 2014 nárok na:
-
tři pracovní dny v době od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014;
-
dva a půl pracovního dne v době od 1. ledna 2015 do 31. prosince 2015.“;
b)
článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
V roce přijetí a v roce ukončení výkonu služebních povinností ve třetí zemi má úředník nárok na dovolenou za kalendářní rok v rozsahu dvou pracovních dnů za každý úplný měsíc služby, dvou pracovních dnů za každý neúplný měsíc služby s více než 15 dny služby a jednoho pracovního dne za každý neúplný měsíc služby s 15 a méně dny služby.
Nevyužil-li úředník do konce běžného kalendářního roku svou dovolenou za kalendářní rok z jiných důvodů než kvůli služebním povinnostem, smí být do dalšího kalendářního roku převedeno nejvýše čtrnáct pracovních dnů dovolené“.
c)
v článku 8 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„Úředníci, kteří se účastní odborného vzdělávání podle článku 24a služebního řádu a kterým byla podle prvního pododstavce poskytnuta dovolená na zotavenou, spojí, je-li to vhodné, svůj pobyt za účelem odborného vzdělávání s dovolenou na zotavenou.“;
d)
v článku 9 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Dovolenou za kalendářní rok si úředník může vybrat najednou nebo po částech podle svého přání a s ohledem na požadavky služby. Alespoň jedna část dovolená však musí zahrnovat dva po sobě jdoucí týdny.“;
e)
článek 10 se nahrazuje tímto:
„Článek 10
1. Příspěvek za životní podmínky se stanoví procentem z referenční částky podle místa úředníkova zaměstnání. Tuto referenční částku tvoří celkový základní plat zvýšený o příspěvek za práci v zahraničí, příspěvek na domácnost a příspěvek na vyživované dítě a snížený o povinné odvody uvedené ve služebním řádu nebo v prováděcích předpisech k němu.
Tento příspěvek se nevyplácí v případě, že je úředník zaměstnán v zemi, ve které lze životní podmínky považovat za srovnatelné s běžnými podmínkami v Evropské unii.
U ostatních míst zaměstnání se příspěvek za životní podmínky stanoví mimo jiné s ohledem na tyto parametry:
-
zdraví a zdravotnická zařízení,
-
bezpečnost,
-
podnebí,
-
stupeň izolace,
-
ostatní místní životní podmínky.
Orgán oprávněný ke jmenování každoročně přezkoumává příspěvek za životní podmínky stanovený pro každé místo zaměstnání a v případě potřeby po obdržení stanoviska výboru zaměstnanců jej upravuje.
Orgán oprávněný ke jmenování může kromě poskytnutí příspěvku za životní podmínky rozhodnout o poskytnutí mimořádného příplatku v případech, v nichž byl úředník přidělen více než jednou na místo zaměstnání, kde jsou podmínky k výkonu služby obtížné nebo velmi obtížné. Tento mimořádný příplatek nepřesáhne 5 % referenční částky uvedené v prvním pododstavci a orgán oprávněný ke jmenování řádně zdůvodní svá jednotlivá rozhodnutí, která učinil s cílem respektovat zásadu rovného zacházení, přičemž vychází z úrovně obtížnosti předchozího zařazení.
2. Ohrožují-li životní podmínky v místě zaměstnání tělesnou integritu úředníka, vyplácí mu orgán oprávněný ke jmenování na základě zvláštního odůvodněného rozhodnutí dočasný dodatečný příspěvek. Výše tohoto příspěvku se určí procentem z referenční částky uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci takto:
-
pokud orgán svým zaměstnancům nedoporučuje, aby se jejich rodiny či jiné vyživované osoby stěhovaly do daného místa zaměstnání za předpokladu, že toto doporučení dodržují;
-
rozhodne-li orgán o dočasném omezení počtu zaměstnanců vykonávajících služební povinnosti v daném místě zaměstnání.
V náležitě odůvodněných případech může orgán oprávněný ke jmenování rovněž stanovit, že pracovní místo vylučuje usídlení rodiny úředníka. Dočasný dodatečný příspěvek se vyplácí zaměstnancům, kteří toto stanovení dodržují.
3. O prováděcích ustanoveních k tomuto článku rozhodne orgán oprávněný ke jmenování.“;
f)
v článku 11 první větě se slovo „Belgii“ nahrazuje slovem „Evropské unii“;
g)
článek 13 se nahrazuje tímto:
„Článek 13
Aby se v maximální míře zaručila rovná kupní síla úředníků bez ohledu na místo zaměstnání, koeficienty uvedené v článku 12 se aktualizují jednou za rok v souladu s přílohou XI. Pokud jde o aktualizaci, veškeré hodnoty jsou chápany jako hodnoty referenční. Komise pro informaci zveřejní aktualizované hodnoty do dvou týdnů od aktualizace v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Avšak změní-li se zjištěné životní náklady v dané zemi přepočítané podle koeficientu a odpovídajícího směnného kurzu od poslední aktualizace více než 5 %, provádí se mimořádná aktualizace za účelem úpravy koeficientů postupem podle prvního pododstavce.“;
h)
článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
Úředníkovi, kterému orgán neposkytuje ubytování, zaplatí orgán oprávněný ke jmenování buď příspěvek na ubytování, nebo mu uhradí zaplacené nájemné, a to na základě seznamu zemí, jenž stanoví orgán oprávněný ke jmenování.
Příspěvek na ubytování se vyplatí po předložení nájemní smlouvy, pokud orgán oprávněný ke jmenování předložení nájemní smlouvy nepožaduje z řádně odůvodněných příčin souvisejících s postupy a místními podmínkami v místě výkonu zaměstnání v dotčené třetí zemi. Příspěvek na ubytování se vypočte primárně v závislosti na úrovni jeho služebních povinností a následně na počtu vyživovaných rodinných příslušníků.
Nájemné se uhradí za předpokladu, že bylo ubytování výslovně povoleno orgánem oprávněným ke jmenování a odpovídá primárně jeho služebním povinnostem a následně počtu jím vyživovaných rodinných příslušníků.
Podrobná prováděcí pravidla k tomuto článku stanoví orgán oprávněný ke jmenování. Příspěvek na ubytování nesmí v žádném případě překročit náklady, které úředníkovi vznikly.“
71)
Příloha XI se nahrazuje tímto:
„PŘÍLOHA XI
PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA K ČLÁNKŮM 64 A 65 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU
KAPITOLA 1
ROČNÍ PŘEZKOUMÁNÍ ODMĚN PODLE ČL. 65 ODST. 1 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU
Oddíl 1
Faktory pro stanovení ročních aktualizací
Článek 1
1. Zpráva Statistického úřadu Evropské unie (Eurostat)
Pro účely aktualizace ve smyslu čl. 65 odst. 1 služebního řádu a článku 13 přílohy X sestavuje Statistický úřad Evropských společenství, dále jen Eurostat, každoročně do konce října zprávu o změnách životních nákladů v Belgii a Lucembursku, paritách kupní síly mezi Bruselem a některými místy v členských státech, případně ve třetích zemích, a o změnách kupní síly mezd státních zaměstnanců v ústředních státních správách jednotlivých států.
2. Změny životních nákladů v Belgii a Lucembursku
Eurostat sestavuje index k měření změn životních nákladů úředníků Evropské unie v Belgii a Lucembursku. Tento index (dále jen „společný index“) se vypočítá vážením vnitrostátní inflace (měřené harmonizovaným indexem spotřebitelských cen (HISC) v případě Belgie a indexem spotřebitelských cen (ISC) v případě Lucemburska) v období od června předcházejícího roku do června běžného roku podle rozdělení zaměstnanců vykonávajících službu v těchto členských státech.
3. Změny životních nákladů mimo Brusel
a)
Eurostat po dohodě s národními statistickými úřady nebo jinými příslušnými orgány členských států vymezenými v nařízení Evropského parlamentu a rady (ES) č. 223/2009 (12) (dále jen „národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států“) vypočítá hospodářské parity, jimiž se stanoví ekvivalence kupní síly:
i)
platů úředníků Unie sloužících v hlavních městech členských států, s výjimkou Nizozemska, kde se místo Amsterdamu používá Haag, a na některých jiných místech zaměstnání, ve srovnání s Bruselem,
ii)
důchodů úředníků vyplácených v členských státech, ve srovnání s Belgií.
b)
Tyto hospodářské parity se uvádějí každoročně za měsíc červen.
c)
Hospodářské parity se vypočítají takovým způsobem, aby bylo možno každý základní prvek dvakrát ročně aktualizovat a kontrolovat pomocí přímého zjišťování alespoň jednou za pět let. Eurostat aktualizuje hospodářské parity na základě změny v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen členských států a nejvhodnějších indexů stanovených Pracovní skupinou pro články 64 a 65 služebního řádu uvedenou v článku 13.
d)
Kromě území Belgie a Lucemburska se změny životních nákladů během referenčního období měří pomocí implicitních indexů. Tyto indexy se vypočtou vynásobením společného indexu změnou v hospodářské paritě.
4. Změny kupní síly platů státních zaměstnanců v ústřední státní správě (specifické ukazatele)
a)
Pro účely měření procentuální změny kupní síly platů zaměstnanců ve státních správách, buď směrem nahoru nebo dolů, vypočítá Eurostat podle informací, které do konce září poskytly příslušné národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států, specifické ukazatele zachycující změny reálných mezd státních zaměstnanců v ústřední státní správě za období od července předcházejícího roku do července běžného roku. Oba by měly zahrnovat jednu dvanáctinu všech ročně vyplácených složek.
Specifické ukazatele mají dvě podoby:
i)
jeden ukazatel pro každou funkční skupinu na základě definice ve služebním řádu,
ii)
průměrný ukazatel vážený počtem zaměstnanců ve státní službě, který odpovídá každé funkční skupině.
Každý z těchto ukazatelů se stanoví pro reálné hrubé a reálné čisté hodnoty. Při přepočtu z hrubých částek na čisté se přihlédne k zákonem stanoveným odvodům a k obecným daňovým faktorům.
Ke stanovení hrubých a čistých ukazatelů za Evropskou unii celkem použije Eurostat vzorek složený z těchto členských států: Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Švédsko a Spojené království. Na základě návrhu Komise podle článku 336 Smlouvy o fungování Evropské unie může Evropský parlament a Rada schválit nový vzorek, který představuje alespoň 75 % hrubého domácího produktu (HDP) Evropské unie a který bude používán od roku, jenž následuje po jeho přijetí. Výsledky za každou zemi budou váženy v poměru k příslušnému národnímu celkovému HDP měřenému pomocí parity kupní síly znázorněné v nejnovější statistice uveřejněné v souladu s definicemi národních účtů v platném Evropském systému účtů.
b)
Národní statistické úřady nebo jiné příslušné orgány členských států poskytnou Eurostatu na jeho žádost doplňující informace, které Eurostat považuje za nezbytné k sestavení specifického ukazatele přesně měřícího změny kupní síly ve státní službě jednotlivých států.
Pokud po dalších projednáních s národními statistickými úřady, nebo jinými příslušnými orgány členských států zjistí Eurostat statistické odchylky v získaných informacích, nebo pokud zjistí, že není možné sestavit ukazatele měřící se statistickou přesností změny reálného příjmu státních zaměstnanců v daném členském státě, informuje o tom Komisi a poskytne jí všechny nezbytné podklady.
c)
Kromě specifických ukazatelů vypočítá Eurostat příslušné kontrolní ukazatele. Jeden takový ukazatel se předkládá ve formě údajů o reálných platových poměrech na hlavu v ústřední státní správě a sestavuje se v souladu s definicemi národních účtů v platném Evropském systému účtů.
Ke zprávě Eurostatu o specifických ukazatelích se připojí vysvětlení rozdílů mezi těmito ukazateli a kontrolními ukazateli uvedenými v tomto bodu.
Článek 2
Pro účely článku 15 této přílohy Komise pravidelně provádí průzkum potřeb orgánů, pokud jde o přijímání zaměstnanců.
Oddíl 2
Postup pří roční aktualizaci odměn a důchodů
Článek 3
1.
V souladu s čl. 65 služebního řádu a na základě kritérií stanovených v oddíle 1 této přílohy se před koncem každého roku aktualizují odměny a důchody s účinkem od 1. července.
2.
Výše aktualizace se určí vynásobením společného indexu specifickým ukazatelem. Aktualizace se vyjádří v čistých hodnotách jako jednotná procentní sazba.
3.
Výše aktualizace stanovená tímto způsobem se zanese do tabulek základních platů uvedených v článku 66 služebního řádu a v příloze XIII služebního řádu a v článcích 20, 93 a 133 pracovního řádu ostatních zaměstnanců podle této metody:
a)
čistá odměna a čistý důchod bez koeficientu se zvýší nebo sníží o částku výše zmíněné aktualizace;
b)
sestaví se nová tabulka základních platů výpočtem hrubé částky, která po odpočtu daně ve smyslu odstavce 4 a povinných odvodů příspěvků na sociální a důchodové zabezpečení odpovídá čisté částce;
c)
převedení čistých částek na hrubé částky vychází ze situace svobodného úředníka, který nepobírá příspěvky uvedené ve služebním řádu.
4.
Pro účely nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 260/68 se částky uvedené v článku 4 tohoto nařízení vynásobí činitelem složeným z:
a)
činitele vyplývajícího z předchozí aktualizace nebo
b)
míra aktualizace uvedené v odstavci 2.
5.
V Belgii a Lucembursku se nepoužijí žádné koeficienty. Opravné koeficienty, které se použijí:
a)
na platy úředníků Evropské unie vykonávajících službu v ostatních členských státech a na některých jiných místech zaměstnání;
b)
odchylně od čl. 82 odst. 1 služebního řádu na důchody Evropské unie vyplácené v ostatních členských státech pro tu část, která odpovídá nároku získanému před 1. květnem 2004.
se stanoví na základě poměru mezi hospodářskými paritami uvedenými v článku 1 této přílohy a směnnými kurzy uvedenými v článku 63 služebního řádu platnými pro odpovídající země.
Použijí se postupy stanovené v článku 8 této přílohy, které se týkají použití koeficientů se zpětnou platností v místech zaměstnání s vysokou mírou inflace.
6.
Orgány provedou odpovídající zpětné aktualizace odměn a důchodů úředníků, bývalých úředníků a ostatních dotčených osob (nahoru i dolů) za období mezi dnem nabytí účinku a dnem vstupu v platnost příští aktualizace.
Pokud tato zpětná aktualizace vyžaduje, aby byly přeplatky vráceny, může být vrácení přeplatků rozloženo na dobu nejvýše 12 měsíců ode dne vstupu v platnost příští roční aktualizace.
KAPITOLA 2
MIMOŘÁDNÁ AKTUALIZACE ODMĚN A DŮCHODŮ (ČL. 65 ODST. 2 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU)
Článek 4
1.
Mimořádná aktualizace odměn a důchodů ve smyslu čl. 65 odst. 2 služebního řádu, které nabývají účinku k 1. lednu, se provádějí v případě podstatné změny životních nákladů v období mezi červnem a prosincem (podle údaje o prahu citlivosti vymezeném v čl. 6 odst. 1 této přílohy) a s patřičným přihlédnutím k předběžným odhadům změn kupní síly v průběhu referenčního období běžného roku.
2.
Tyto mimořádné aktualizace se vezmou v úvahu při ročních aktualizacích platů.
Článek 5
1.
V březnu každého roku vypracuje Eurostat předběžný odhad změn kupní síly za příslušné období na základě informací získaných na zasedání uvedeném v článku 13 této přílohy.
Pokud z tohoto předběžného odhadu vyplývají záporná procenta, vezme se při výpočtu mimořádné aktualizace v úvahu polovina tohoto počtu procent.
2.
Změna životních nákladů v Belgii a Lucembursku se měří společným indexem za období od června do prosince předcházejícího kalendářního roku.
3.
Pro každé místo, pro které byl stanoven koeficient (kromě Belgie a Lucemburska) se vypočítá odhad hospodářských parit uvedených v čl. 1 odst. 3 za měsíc prosinec. Změna životních nákladů se vypočítá podle pravidel stanovených v čl. 1 odst. 3.
Článek 6
1.
Práh citlivosti je stanoven za šestiměsíční období zmiňované v čl. 5 odst. 2 této přílohy jako procentní sazba odpovídající 6 % za období 12 měsíců.
2.
Práh stanovený tímto způsobem se použije podle následujícího postupu, s výhradou použití čl. 5 odst. 1 druhého pododstavce této přílohy:
a)
pokud je hodnota prahu citlivosti dosažena nebo překročena v Belgii a Lucembursku (měřeno pomocí společného indexu v období mezi červnem a prosincem), aktualizuje se výše odměn pro všechna místa zaměstnání na základě postupu ročních aktualizace;
b)
pokud není v Belgii a Lucembursku dosažena hodnota prahu citlivosti, aktualizují se pouze koeficienty pro místa, kde změna životních nákladů (měřeno pomocí implicitních indexů v období mezi červnem a prosincem) překročila hodnotu prahu.
Článek 7
Pro účely článku 6 této přílohy:
Výše aktualizace se stanoví jako společný index, případně vynásobený polovinou předpokládaného specifického ukazatele, je-li tento předběžný odhad záporný.
Koeficienty se stanoví jako poměr mezi relevantní hospodářskou paritou a směnným kurzem uvedeným v článku 63 služebního řádu, vynásobený hodnotou aktualizace, pokud pro Belgii a Lucembursko nebylo dosaženo hodnoty prahu aktualizace.
KAPITOLA 3
DATUM NABYTÍ ÚČINKU KOEFICIENTU (MÍSTA ZAMĚSTNÁNÍ S VYSOKÝM NÁRŮSTEM ŽIVOTNÍCH NÁKLADŮ)
Článek 8
1.
Pro místa s vysokým nárůstem životních nákladů (měřeno pomocí změny implicitních indexů) nabudou koeficienty účinku před 1. lednem v případě mimořádné aktualizace nebo před 1. červencem v případě roční aktualizace. Tak by se mělo vyrovnat snížení kupní síly se stavem v místě zaměstnání, kde změna životních nákladů odpovídala prahu citlivosti.
2.
Datum nabytí účinku roční aktualizace je stanoveno takto:
a)
dnem 16. května pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 6 % a
b)
dnem 1. května pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 10 %.
3.
Datum nabytí účinku mimořádné aktualizace je stanoveno takto:
a)
dnem 16. listopadu pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 6 % a
b)
dnem 1. listopadu pro místa zaměstnání, v nichž je míra inflace vyšší než 10 %.
KAPITOLA 4
STANOVENÍ A ZRUŠENÍ KOEFICIENTŮ (ČLÁNEK 64 SLUŽEBNÍHO ŘÁDU)
Článek 9
1.
Příslušné úřady dotčených členských států, správní oddělení orgánu Unie nebo zástupci úředníků Unie v daném místě zaměstnání mohou požadovat stanovení koeficientu pro toto místo.
Tato žádost by měla být podpořena objektivními faktory poukazujícími na významný rozdíl ve výši životních nákladů, který vznikl v průběhu let mezi místem zaměstnání a hlavním městem dotčeného členského státu (s výjimkou Nizozemska, kde se místo Amsterdamu používá Haag). Pokud Eurostat potvrdí, že rozdíl je skutečně významný (více než 5 %) a dlouhodobě udržitelný, stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článků 111 a 112 služebního řádu koeficient pro toto místo.
2.
Komise rozhoduje prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu o zrušení koeficientu stanoveného pro určité místo. V tomto případě vychází rozhodnutí z jednoho z následujících předpokladů:
a)
žádost příslušných úřadů dotčeného členského státu, správního oddělení orgánu Unie nebo zástupců úředníků Evropské unie v daném místě zaměstnání, která prokazuje, že životní náklady v tomto místě se již nadále významně neliší (méně než o 2 %) od životních nákladů hlavního města dotčeného členského státu. Toto sblížení by mělo být dlouhodobě udržitelné a potvrzené Eurostatem;
b)
v uvedeném místě již nadále nejsou zaměstnáni žádní úředníci ani dočasní zaměstnanci Unie.
KAPITOLA 5
USTANOVENÍ O UMÍRNĚNOSTI A VÝJIMCE
Článek 10
Hodnota specifického ukazatele používaného pro roční aktualizaci je omezena horní hranicí 2 % a spodní hranicí - 2 %. Jestliže hodnota specifického ukazatele překročí horní hranici nebo je nižší než spodní hranice, použije se pro výpočet hodnoty aktualizace hodnota hranice.
První odstavec se nepoužije, pokud se použije článek 11.
Zbývající část hodnoty aktualizace vyplývající z rozdílu mezi hodnotou aktualizace vypočítané pomocí specifického ukazatele a hodnotou aktualizace vypočítanou pomocí hranice se použije počínaje 1. dubnem následujícího roku.
Článek 11
1.
Pokud podle předpovědi Komise dojde ke snížení HDP Unie za běžný rok a specifický ukazatel bude pozitivní, použije se k vypočtu hodnoty aktualizace pouze část specifického ukazatele. Zbývající hodnota aktualizace odpovídající zbytku specifického ukazatele se použije k pozdějšímu datu následujícího roku. Zbývající část hodnoty aktualizace se pro účel uplatňování článku 10 nebere v potaz. Hodnota HDP Unie, dopady na rozdělení specifického ukazatele a datum použití jsou stanoveny v souladu s následující tabulkou:
HDP Unie
dopady na specifický ukazatel
den výplaty druhé části
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
1. duben roku n + 1
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
1. duben roku n + 1
menší než - 3 %
0 %
-
2.
Pokud vznikne rozdíl mezi předpovědí uvedenou v odstavci 1 a konečnými údaji o HDP Unie poskytnutými Komisí a pokud by tyto konečné údaje změnily dopady podle tabulky uvedené v odstavci 1, provádí se v souladu s touto tabulkou nezbytné pozitivní nebo negativní opravy, včetně oprav se zpětnou platností.
3.
Každou aktualizovanou referenční částku vyplývající z opravy zveřejní Komise do dvou týdnů od opravy pro informaci v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
4.
Pokud uplatňování odstavce 1 nebo 2 vede k tomu, že hodnota specifického ukazovatele neslouží účelu aktualizace odměn a důchodů, je posledně jmenovaná hodnota použita jako základ výpočtu budoucí aktualizace, jakmile celkové zvýšení HDP Unie měřené od roku, v němž byl použit odstavec 1 nebo 2, bude pozitivní. V každém případě je hodnota uvedená v první větě obdobně omezena hranicemi a řídí se zásadami stanovenými v článku 10 této přílohy. Vývoj HDP Unie k tomuto účelu pravidelně měří Eurostat.
5.
V případě potřeby mají právní důsledky vyplývající z uplatňování článku 10 a tohoto článku plný účinek i po ukončení platnosti této přílohy podle článku 15.
KAPITOLA 6
ÚLOHA EUROSTATU A VZTAHY S NÁRODNÍMI STATISTICKÝMI ÚŘADY NEBO JINÝMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 12
Úkolem Eurostatu je sledovat kvalitu základních údajů a statistických metod používaných při sestavování činitelů, které se berou v úvahu při aktualizaci odměn. Zejména se jedná o vypracování posudků nebo studií požadovaných pro toto sledování.
Článek 13
Každoročně v březnu svolává Eurostat zasedání pracovní skupiny složené z odborníků z národních statistických úřadů nebo jiných příslušných orgánů členských států, která se nazývá Pracovní skupina pro články 64 a 65 služebního řádu.
Na zasedání se přezkoumá statistická metodika a její používání v oblasti specifických a kontrolních ukazatelů, společného indexu a výpočtu hospodářských parit.
Poskytnuty budou také informace potřebné k předložení předběžného odhadu změn v kupní síle pro účely mimořádné aktualizace odměn, jakož i údaje o pracovní době v orgánech ústřední státní správy.
Článek 14
Členské státy informují Eurostat na jeho žádost o všech faktorech, které mají přímý nebo nepřímý dopad na složení odměn a změny v odměňování státních zaměstnanců v ústředních státních správách.
KAPITOLA 7
ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ A DOLOŽKA O PŘEZKUMU
Článek 15
1.
Ustanovení této přílohy se použijí od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2023.
2.
Do 31. března 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva zohlední průzkum provedený na základě článku 2 této přílohy a zejména posoudí, zda vývoj kupní síly odměn a důchodů úředníků Unie odpovídá změnám v kupní síle platů státních zaměstnanců v ústředních státních správách jednotlivých států. Komise na základě této zprávy předloží případně návrh na změnu této přílohy a článku 66a služebního řádu v souladu s článkem 336 Smlouvy o fungování Evropské unie.
3.
Dokud Evropský parlament a Rada nepřijmou nařízení na návrh Komise, uplatňuje se tato příloha a článek 66a služebního řádu prozatímně i po uplynutí období stanoveného v odstavci 1 a v článku 66a služebního řádu.
4.
Na konci roku 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování této přílohy a článku 66a služebního řádu.“;
72)
Příloha XII se mění takto:
a)
článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
1. Každá aktualizace příspěvkové sazby nabývá účinku k 1. červenci zároveň s roční aktualizací odměn podle článku 65 služebního řádu. Aktualizací se výše příspěvku změní nejvýše o jeden procentní bod nad nebo pod platnou sazbu za předcházející rok.
2. Rozdíl stanovený mezi aktualizací příspěvkové sazby, která by byla výsledkem pojistně matematického výpočtu, a aktualizací vyplývající z odchylky uvedené v poslední větě odstavce 1 nebude nikdy uhrazen nebo následně brán v úvahu při pozdějších pojistně matematických výpočtech. Příspěvková sazba, která by byla výsledkem pojistně matematického výpočtu, bude zmíněna v hodnotící zprávě stanovené v článku 1 této přílohy.“;
b)
v čl. 4 odst. 6 se slovo „dvanáctiletého“ nahrazuje slovem „třicetiletého“;
c)
v čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 se slova „12 let“ nahrazují slovy „30 let“;
d)
vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11a
Pro účely čl. 4 odst. 6, čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 této přílohy se do roku 2020 klouzavý průměr vypočítá na základě tohoto časového rozpětí:
v roce 2014 - 16 let
v roce 2015 - 18 let
v roce 2016 - 20 let
v roce 2017 - 22 let
v roce 2018 - 24 let
v roce 2019 - 26 let
v roce 2020 - 28 let.“;
e)
Článek 12 se nahrazuje tímto:
„Článek 12
Pro výpočet úroku z úroků podle článků 4 a 8 přílohy VIII se použije skutečná úroková míra ve smyslu článku 10 této přílohy a bude v případě potřeby aktualizována při pětiletém pojistně matematickém posouzení.
Ve vztahu k této aktualizaci se úroková míra uvedená v článcích 4 a 8 přílohy VIII považuje za referenční úrokovou míru. Komise pro informaci zveřejní aktualizovanou skutečnou úrokovou míru do dvou týdnů od aktualizace v Úředním věstníku Evropské unie, sérii C.“;
f)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. V roce 2022 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Ve zprávě budou zohledněny rozpočtové dopady této přílohy a bude posouzena pojistně matematická rovnováha důchodového systému. Na základě této zprávy Komise předloží, bude-li to vhodné, návrh na změnu této přílohy.
2. V roce 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě průběžnou zprávu o uplatňování této přílohy.“;
73)
Příloha XIII se mění takto:
a)
v čl. 7 odst. 2 třetí pododstavec se slovo „úpravě“ nahrazuje slovem „aktualizaci;“
b)
články 10, 14 až 17 a čl. 18 odst. 2 se zrušují;
c)
v čl. 18 odst. 1 se slovo „upravovány“ nahrazuje slovem „aktualizovány“ a slovo „úprava“ nahrazuje slovem „aktualizace“;
d)
článek 19 se nahrazuje tímto:
„Článek 19
Bez ohledu na ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1023/2013, kterým se mění služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád zaměstnanců Evropské unie (13), se i nadále uplatňují články 63, 64, 65, 82 a 83a služebního řádu, přílohy XI a XII služebního řádu a čl. 20 odst. 1, články 64, 92 a 132 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, jež vstoupily v platnost před 1.11.2013, výhradně pro účely jakékoli úpravy nutné k zajištění souladu s rozhodnutím Soudního dvora Evropské unie o uplatňování těchto článků podle článku 266 Smlouvy o fungování Evropské unie.
e)
článek 20 se mění takto:
i)
odstavec 2 se zrušuje;
ii)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jejich důchody podléhají použití koeficientu, pouze pokud se bydliště úředníků shoduje s jejich posledním místem zaměstnání a se zemí jejich místa původu ve smyslu čl. 7 odst. 4 přílohy VII. Z rodinných nebo zdravotních důvodů je však možné požádat orgán oprávněný ke jmenování o změnu místa jejich původu; toto rozhodnutí je učiněno poté, co dotyčný úředník předloží odpovídající průkazné doklady.“;
iii)
v odstavci 4 se zrušuje poslední věta;
f)
článek 21 se nahrazuje tímto:
„Článek 21
Bez ohledu na čl. 77 druhý pododstavec druhou větu služebního řádu mají úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. květnem 2004, nárok na 2 % platu uvedeného v tomto ustanovení za každý rok služby započitatelný pro důchod vypočtený v souladu s článkem 3 přílohy VIII.
Úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru v období mezi 1. květnem 2004 a 31. prosincem 2013 mají nárok na 1,9 % platu uvedeného v tomto ustanovení za každý rok služby započitatelný pro důchod vypočtený v souladu s článkem 3 přílohy VIII.“;
g)
článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
1. Úředníci, kteří ke dni 1. května 2004 dosáhli nejméně 20 let služby, mají po dosažení 60. roku věku nárok na starobní důchod.
Úředníci, kteří ke dni 1. května 2014 dosáhli věku 35 či více let a kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014, mají nárok na starobní důchod po dosažení důchodového věku uvedené v následující tabulce:
Věk ke dni 1. května 2014
Důchodový věk
Věk ke dni 1. května 2014
Důchodový věk
60 let a více
60 let
47 let
62 let 6 měsíců
59 let
60 let 2 měsíce
46 let
62 let 8 měsíců
58 let
60 let 4 měsíce
45 let
62 let 10 měsíců
57 let
60 let 6 měsíců
44 let
63 let 2 měsíce
56 let
60 let 8 měsíců
43 let
63 let 4 měsíce
55 let
61 let
42 let
63 let 6 měsíců
54 let
61 let 2 měsíce
41 let
63 let 8 měsíců
53 let
61 let 4 měsíce
40 let
63 let 10 měsíců
52 let
61 let 6 měsíců
39 let
64 let 3 měsíce
51 let
61 let 8 měsíců
38 let
64 let 4 měsíce
50 let
61 let 11 měsíců
37 let
64 let 5 měsíců
49 let
62 let 2 měsíce
36 let
64 let 6 měsíců
48 let
62 let 4 měsíce
35 let
64 let 8 měsíců
Úředníci, kterým je ke dni 1. května 2014 méně než 35 let, mají nárok na starobní důchod po dosažení 65 let věku.
U úředníků, kteří ke dni 1. května 2014 dosáhli 45 let věku a více a kteří nastoupili do služebního poměru mezi 1. lednem 2004 a 31. prosincem 2013, však důchodový věk zůstane 63 let.
V případě úředníků, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014, se důchodový věk pro účely všech odkazů na důchodový věk v tomto služebním řádu stanoví podle výše uvedených ustanovení, není-li v tomto služebním řádu stanoveno jinak.
2. Bez ohledu na článek 2 přílohy VIII mají úředníci, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014 a setrvají ve služebním poměru i po dosažení důchodového věku podle okolností nárok na dodatečné zvýšení jejich konečného základního platu o 2,5 % za každý rok odpracovaný po dosažení uvedeného důchodového věku, pokud celková výše jejich důchodu nepřekročí 70 % konečného základního platu ve smyslu čl. 77 druhého nebo třetího pododstavce služebního řádu.
U úředníků, kteří ke dni 1. května 2004 dosáhli nejméně 50 let věku nebo nejméně 20 let služby, však zvýšení důchodu stanovené v předchozím pododstavci nebude menší než 5 % částky nároku na důchod přiznané ve věku 60 let.
Zvýšení se poskytuje také v případě úmrtí, pokud úředník setrval ve služebním poměru po dosažení důchodového věku.
Přispívá-li úředník, který nastoupí do služebního poměru před 1. lednem 2014 a pracuje na zkrácený úvazek, podle přílohy IVa do důchodového systému v poměru k odpracované době, zvýšení nároku na důchod stanovené v tomto článku se uplatní pouze do výše tohoto poměru.
3. Pokud odejde úředník do důchodu před dosažením důchodového věku stanovené v tomto článku, použije se pro období mezi 60. rokem věku a důchodovým věkem pouze poloviční snížení stanovené v čl. 9 odst. 1 písm. b) přílohy VIII.
4. Odchylně od jediného článku odst. 1 druhého pododstavce přílohy IV obdrží úředník, na kterého se podle odstavce 1 vztahuje důchodový věk nižší než 65 let, příspěvek stanovený v uvedené příloze za podmínek v ní stanovených až do dne, kdy úředník dosáhne svého důchodového věku.
Po dosažení tohoto věku však bude úředník dostávat příspěvek maximálně do věku 65 let, dokud nedosáhne maximální výše starobního důchodu, pokud se nepoužije článek 42c služebního řádu.“;
h)
článek 23 se nahrazuje tímto:
„Článek 23
1. Jestliže se použije čl. 52 písm. a) služebního řádu a aniž jsou dotčena ustanovení článku 50, úředník, který byl ve služebním poměru před 1. lednem 2014, odejde do důchodu automaticky k poslednímu dni v měsíci, v němž dosáhne věku 65 let. V případě úředníků, kteří byli ve služebním poměru již před 1. lednem 2014, se slova „66 let věku“, „věk šedesáti šesti let“ a „66. roku věku“ v čl. 78 druhém pododstavci a v čl. 81a odst. 1 písm. b) služebního řádu a v čl. 12 odst. 1 písm. b) přílohy VIII nahrazují slovy „65 let věku“, „věk šedesáti pěti let“ a „65. roku věku“.
2. Bez ohledu na článek 52 služebního řádu může být úředníky, kteří nastoupili do služebního poměru před 1. lednem 2014 a kteří ze služby odcházejí před dosažením věku, v němž by měli v souladu s článkem 22 této přílohy nárok na starobní důchod, požadováno použití čl. 9 odst. 1 písm. b) druhého pododstavce přílohy VIII:
a)
do 31. prosince 2015 od věku 55 let
b)
do 31. prosince 2016 od věku 57 let.
3. Odchylně od čl. 50 osmého pododstavce služebního řádu má úředník, který v souladu s čl. 50 prvním pododstavcem odejde do důchodu ve služebním zájmu, nárok pobírat důchod podle článku 9 přílohy VIII v souladu s touto tabulkou:
Datum rozhodnutí podle čl. 50 prvního pododstavce
Věk
Před 31. prosincem 2016
55 let
Po 31. prosinci 2016
58 let“;
i)
za článek 24 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 24a
V případě důchodu stanoveného před 1. lednem 2014 bude příjemcův nárok na starobní důchod po tomto dni nadále stanovován v souladu s pravidly použitými při původním stanovení nároku. Totéž se vztahuje na pojištění v rámci společného systému nemocenského pojištění.“;
j)
článek 28 se nahrazuje tímto:
„Článek 28
1. Zaměstnanci ve smyslu článku 2 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kteří jsou ke dni 1. května 2004 zaměstnáni na základě smlouvy a kteří jsou po tomto datu a před 1. lednem 2014 jmenováni úředníky, mají při odchodu do důchodu nárok, aby jim práva na důchod, která získali jako dočasní zaměstnanci, byla pojistně matematicky upravena s ohledem na změnu jejich důchodového věku uvedeného v článku 77 služebního řádu.
2. Zaměstnanci ve smyslu článků 2, 3a a 3b pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kteří jsou ke dni 1. ledna 2014 zaměstnáni na základě smlouvy a kteří jsou po tomto datu jmenováni úředníky, mají při odchodu do důchodu nárok, aby jim práva na důchod, která získali jako dočasní nebo smluvní zaměstnanci, byla pojistně matematicky upravena s ohledem na změnu jejich důchodového věku uvedeného v článku 77 služebního řádu v případě, že ke dni 1. května 2014 dosáhli věku alespoň 35 let.“;
k)
doplňuje se nový oddíl, který zní:
„Oddíl 5
Článek 30
1. Odchylně od přílohy I oddílu A bodu 2 se následující tabulka druhů pracovních míst ve funkční skupině AD vztahuje na úředníky ve služebním poměru ke dni 31. prosince 2013:
Generální ředitel
AD 15 - AD 16
Ředitel
AD 14 - AD 15
Vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo
AD 9 - AD 14
Poradce nebo rovnocenné pracovní místo
AD 13 - AD 14
Hlavní administrátor v přechodném období
AD 14
Administrátor v přechodném období
AD 13
Administrátor
AD 5 - AD 12
2. S účinkem od 1. ledna 2014 zařadí orgán oprávněný ke jmenování úředníky, kteří jsou k 31. prosinci 2013 ve služebním poměru ve funkční skupině AD, do těchto druhů pracovních míst:
a)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 14 a nepůsobili na pracovním místě ředitele, vedoucího oddělení, poradce či na rovnocenných pracovních místech, budou zařazeni na pracovní místo: „hlavní administrátor v přechodném období“;
b)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 13 a nepůsobili na pracovním místě vedoucího oddělení nebo poradce či na rovnocenných pracovních místech, budou zařazeni na pracovní místo: „administrátor v přechodném období“;
c)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 9 až AD 14, a to na pracovním místě vedoucího oddělení či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“;
d)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 13 nebo AD 14, a to na pracovním místě poradce či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“;
e)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AD 5 až AD 12 a nepůsobili na pracovním místě vedoucího oddělení či na rovnocenném pracovním místě, budou zařazeni na pracovní místo: „administrátor“.
3. Odchylně od odstavce 2 může orgán oprávněný ke jmenování zařadit úředníky v platové třídě AD 9 až AD 14, kteří nesou zvláštní odpovědnost, před 31. prosincem 2015 na pracovní místo: „vedoucí oddělení nebo rovnocenné pracovní místo“ nebo „poradce nebo rovnocenné pracovní místo“. Každý orgán oprávněný ke jmenování přijme ustanovení s cílem provést tento článek. Celkový počet úředníků, kteří mají prospěch z tohoto ustanovení, nepřekročí k 31. prosinci 2013 5 % úředníků ve funkční skupině AD.
4. Zařazení na určitý druh pracovního místa platí, dokud úředníkovi není svěřena nová funkce odpovídající jinému druhu pracovního místa.
5. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům v platové třídě AD 12 stupni 5 na pracovním místě administrátora od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 4 a platem platové třídy AD 12 stupně 3.
6. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům, kteří jsou zařazeni do platové třídy AD 12 stupně 5 na pracovním místě administrátora a mají prospěch z opatření uvedeného v odstavci 5, po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 5 a platem platové třídy AD 12 stupně 4.
7. Odchylně od odstavce 5 se následující ustanovení vztahují na úředníky v platové třídě AD 12 na pracovním místě administrátora, kteří byli do služebního poměru přijati před 1. květnem 2004 a od 1. května 2004 do 31. prosince 2013 nebyli povýšeni:
a)
za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům ve stupni 8 od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 4 a platem platové třídy AD 12 stupně 3;
b)
za předpokladu, že mají prospěch z opatření uvedeného v bodě a), je úředníkům ve stupni 8 po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 12 stupni 5 a platem platové třídy AD 12 stupně 4.
8. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům v platové třídě AD 13 stupni 5 na pracovním místě administrátora v přechodném období od 1. ledna 2016 přiznáno zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 13 stupni 4 a platem platové třídy AD 13 stupně 3.
9. Za předpokladu, že splňují podmínky stanovené v čl. 44 prvním pododstavci, je úředníkům, kteří jsou zařazeni do platové třídy AD 13 stupně 5 na pracovním místě administrátora v přechodném období a mají prospěch z opatření uvedeného v odstavci 8, po dvou letech přiznáno dodatečné zvýšení základního platu, jež se rovná rozdílu mezi platem odpovídajícím platové třídě AD 13 stupni 5 a platem platové třídy AD 13 stupně 4.
10. Úředníkům, kterým bylo přiznáno zvýšení základního platu stanovené v odstavcích 5 až 9 a kteří byli následně jmenováni vedoucím oddělení nebo zařazeni na rovnocenné pracovní místo, případně byli jmenováni poradcem nebo zařazeni na rovnocenné pracovní místo ve stejné platové třídě, toto zvýšení základního platu zůstává.
11. Odchylně od první věty článku 46 jsou úředníci, kteří byli jmenováni do nejbližší vyšší platové třídy a mají prospěch ze zvýšení základního platu stanoveného v odstavcích 5, 6, 8 a 9, zařazeni do druhého stupně této platové třídy. Tito úředníci ztrácí výhodu zvýšení základního platu dle odstavců 5, 6, 8 a 9.
12. Zvýšení základního platu podle ustanovení odstavce 7 se neposkytuje po povýšení a není součástí základu, který se používá ke stanovení zvýšení základního měsíčního platu, jež je uvedeno v čl. 7 odst. 5 této přílohy.
Článek 31
1. Odchylně od oddílu A bodu 2 přílohy I se následující tabulka druhů pracovních míst ve funkční skupině AST vztahuje na úředníky ve služebním poměru ke dni 31. prosince 2013:
Hlavní asistent v přechodném období
AST 10 - AST 11
Asistent v přechodném období
AST 1 - AST 9
Administrativní asistent v přechodném období
AST 1 - AST 7
Podpůrný zaměstnanec v přechodném období
AST 1 - AST 5
2. S účinkem od 1. ledna 2014 zařadí orgán oprávněný ke jmenování úředníky, kteří jsou k 31. prosinci 2013 ve služebním poměru ve funkční skupině AST, do těchto pracovních míst:
a)
úředníci, kteří k 31. prosinci 2013 byli zařazeni do platové třídy AST 10 nebo AST 11, budou zařazeni na pracovní místo: „hlavní asistent v přechodném období“.
b)
Úředníci, na něž se nevztahuje písmeno a) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie B nebo před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívějších kategorií C či D a byli bez omezení zařazeni do funkční skupiny AST a úředníci AST, kteří byli přijati po 1. květnu 2004, budou zařazeni na pracovní místo: „asistent v přechodném období“.
c)
Úředníci, na něž se nevztahují písmena a) a b) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie C, budou zařazeni na pracovní místo: „administrativní asistent v přechodném období“.
d)
Úředníci, na něž se nevztahují písmena a) a b) a kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívější kategorie D, budou zařazeni na pracovní místo: „podpůrný zaměstnanec v přechodném období“.
3. Zařazení na určitý druh pracovního místa platí, dokud úředníkovi není svěřena nová funkce odpovídající jinému druhu pracovního místa. Administrativní asistenti v přechodném období a podpůrní zaměstnanci v přechodném období mohou být zařazeni na pracovní místo asistenta, které je definováno v příloze I oddílu A, pouze tehdy, je-li to v souladu s postupem stanoveným v článku 4 a čl. 29 odst. 1 služebního řádu. Povýšení je povoleno výhradně v rámci služebního postupu, který odpovídá jednotlivým druhům pracovních míst uvedeným v odstavci 1.
4. Odchylně od čl. 6 odst. 1 služebního řádu a od oddílu B přílohy I se počet volných pracovních míst v nejbližší vyšší platové třídě, která se požadují pro účely služebního postupu, pro podpůrné zaměstnance v přechodném období vypočítá zvlášť. Použijí se tyto koeficienty pro povyšování:
Platová třída
Koeficient
Podpůrný zaměstnanec v přechodném období
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Pokud jde o podpůrné zaměstnance v přechodném období, zváží se pro účely povýšení srovnatelné zásluhy (čl. 45 odst. 1 služebního řádu) mezi způsobilými úředníky stejné platové třídy a zařazení.
5. Administrativní asistenti v přechodném období a podpůrní zaměstnanci v přechodném období, kteří před 1. květnem 2004 byli zařazeni do dřívějších kategorií C či D, mají nadále podle přílohy VI nárok na náhradní volno nebo na odměnu, pokud služební podmínky neumožňují čerpání náhradního volna v průběhu dvou měsíců následujících po měsíci, kdy byla vykonána práce přesčas.
6. Úředníci, kterým bylo na základě čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu a článku 4 přílohy IVa služebního řádu povoleno pracovat na zkrácený úvazek v období, které začíná před 1. lednem 2014 a trvá po tomto dni, mohou i nadále pracovat na zkrácený úvazek za stejných podmínek po celkovou dobu nejvýše pěti let.
7. U úředníků, jejichž důchodový věk podle článku 22 této přílohy je méně než 65 let, může tříleté období uvedené v čl. 55a odst. 2 písm. g) služebního řádu přesáhnout jejich důchodový věk, avšak nesmí překročit věk 65 let.
Článek 32
Odchylně od čl. 1 čtvrtého pododstavce první věty přílohy II služebního řádu nemusí být zastoupení funkční skupiny AST/SC ve výboru zaměstnanců zajištěno až do příštích voleb nového výboru zaměstnanců, v němž mohou být zaměstnanci skupiny AST/SC zastoupeni.
Článek 33
Odchylně od čl. 40 odst. 2 služebního řádu celková délka volna z osobních důvodů úředníka, který k 31. prosinci 2013 v průběhu dosavadní služby vyčerpal více než 10 let volna z osobních důvodů, nepřekročí za celé období služby úředníka 15 let.“
Článek 2
Pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie se mění takto:
1)
V článku 1 se zrušuje druhá odrážka.
2)
V článku 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„f)
zaměstnanci přijatí za účelem obsazení pracovního místa, které je uvedeno v seznamu pracovních míst přiloženém k oddílu rozpočtu určité agentury uvedené v čl. 1a odst. 2 služebního řádu a které rozpočtové orgány zařadily jako dočasné, s výjimkou vedoucích agentur a zástupců vedoucích agentur, jak je stanoveno v aktu Unie o zřízení dotyčné agentury, a úředníků, kteří byli ve služebním zájmu dočasně přiděleni do agentury.“
3)
Článek 3 se zrušuje.
4)
V čl. 3b písm. b) se bod i) nahrazuje tímto:
„i)
úředníků nebo dočasných zaměstnanců ve funkčních skupinách AST/SC a AST;“
5)
V čl. 8 prvním pododstavci se slova „čl. 2 písm. a)“ nahrazují slovy „čl. 2 písm. a) nebo čl. 2 písm. f)“.
6)
V článku 10 se zrušuje odstavec 4.
7)
Článek 11 se mění takto:
a)
v první větě prvního pododstavce se slova „článků 11 až 26“ nahrazují slovy „článků 11 až 26a“;
b)
v třetím pododstavci se slova „druhém pododstavci“ nahrazuje slovy „třetím pododstavci“.
8)
Článek 12 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Přijímání dočasných zaměstnanců je zaměřeno na zajištění služeb osob s co nejvyšší mírou schopnosti, výkonnosti a bezúhonnosti, vybraných na co nejširším zeměpisném základě mezi státními příslušníky členských států Unie.
Dočasní zaměstnanci se vybírají bez ohledu na rasu, politické, filozofické nebo náboženské přesvědčení, pohlaví nebo sexuální orientaci a nezávisle na jejich rodinném stavu nebo rodinné situaci.
Žádné pracovní místo nesmí být vyhrazeno státním příslušníkům určitého členského státu. Zásada rovnosti občanů Unie však jednotlivým orgánům umožňuje přijmout vhodná opatření při zjištění dlouhodobé a značné nerovnováhy, pokud jde o státní příslušnost dočasných zaměstnanců, která není oprávněna na základě objektivních kritérií. Tato vhodná opatření musí být opodstatněna a nesmí vést k jiným kritériím pro přijímání pracovníků než těm, která jsou založena na výkonech. Před přijetím takových vhodných opatření přijme orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci obecná ustanovení s cílem provést tento odstavec v souladu s článkem 110 služebního řádu.
Po tříletém období, které začíná dne 1. ledna 2014, Komise podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění předcházejícího pododstavce.
S cílem usnadnit přijímání zaměstnanců na co nejširším možném zeměpisném základě usilují orgány o podporu mnohojazyčného a multikulturního vzdělávání dětí svých zaměstnanců.“;
b)
v odstavci 5 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
9)
článek 14 se nahrazuje tímto:
„Článek 14
1. Dočasný zaměstnanec prochází devítiměsíční zkušební dobou.
Pokud dočasnému zaměstnanci brání nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 služebního řádu nebo úraz v plnění jeho pracovních povinností po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci zkušební dobu odpovídajícím způsobem prodloužit. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Zpráva o dočasném zaměstnanci se vyhotoví kdykoli před uplynutím zkušební doby, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů. Přímý nadřízený dočasného zaměstnance tuto zprávu a vyjádření neprodleně zašle orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci. Na základě zprávy může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci rozhodnout o propuštění dočasného zaměstnance před koncem zkušební doby s měsíční výpovědní dobou, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného útvaru.
3. Nejpozději měsíc před koncem zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnosti dočasného zaměstnance vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a výkonnosti. Tato zpráva se předá dočasnému zaměstnanci a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li doporučeno propuštění nebo ve výjimečných případech prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle přímý nadřízený dočasného zaměstnance zprávu a vyjádření neprodleně orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
Dočasný zaměstnanec, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej dále zaměstnávat, bude propuštěn.
Konečné rozhodnutí se přijímá na základě zprávy uvedené v tomto odstavci a informací o chování dočasného zaměstnance s ohledem na hlavu II služebního řádu dostupných orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
4. Propuštěný dočasný zaměstnanec má nárok na odstupné ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý celý měsíc ve zkušební době.“
10)
V čl. 15 odst. 1 první pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Dočasným zaměstnancům zařazeným v souladu s kritérii pro zařazení, která přijal orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci, zůstane zachována délka odpracované doby v platovém stupni získaném při výkonu této funkce, pokud budou zaměstnáni jako dočasní zaměstnanci ve stejné platové třídě bezprostředně po ukončení předchozího pracovního poměru.“
11)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Ustanovení článků 42a, 42b a 55 až 61 služebního řádu se použijí obdobně, pokud jde o dovolenou, pracovní dobu, práci přesčas, směnný provoz, pracovní pohotovost na pracovišti nebo doma a úřední svátky. Mimořádná dovolená a rodičovská dovolená nesmějí být delší než délka trvání smlouvy. Kromě toho se články 41, 42, 45 a 46 služebního řádu použijí obdobně na dočasné zaměstnance ve smyslu článku 29 přílohy XIII služebního řádu, a to nezávisle na datu počátku jejich pracovního poměru.
Placené volno z důvodu nemoci stanovené v článku 59 služebního řádu však nepřesáhne tři měsíce ani dobu odpracovanou dočasným zaměstnancem, pokud je tato doba delší. Volno nesmí překročit dobu platnosti pracovní smlouvy zaměstnance.
Po uplynutí této lhůty je zaměstnanec, jehož smlouva nebyla vypovězena, bez ohledu na skutečnost, že je nadále v pracovní neschopnosti, převeden na neplacené pracovní volno.
Pokud však u zaměstnance vznikla nemoc z povolání nebo utrpěl úraz při výkonu svých pracovních povinností, pobírá nadále odměnu za práci v plné výši po celou dobu pracovní neschopnosti až do doby, kdy je mu přiznán invalidní důchod podle článku 33.“
12)
Článek 17 se nahrazuje tímto:
„Článek 17
Za výjimečných okolností může být dočasnému zaměstnanci ze závažných osobních důvodů přiznáno na jeho žádost neplacené pracovní volno. Článek 12b služebního řádu se použije i po dobu pracovního volna z osobních důvodů.
Povolení podle článku 12b nemůže být dočasnému zaměstnanci uděleno za účelem účasti na výdělečné nebo nevýdělečné činnosti, jejíž součástí by bylo lobbování u jeho služebního orgánu a která by mohla vést ke střetu s oprávněnými zájmy orgánu.
Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci stanoví délku tohoto volna, která nepřesáhne jednu čtvrtinu doby odpracované zaměstnancem, nebo:
-
tři měsíce, pokud pracovní poměr zaměstnance netrvá déle než čtyři roky, nebo
-
v ostatních případech dvanáct měsíců.
Doba volna poskytnutého podle prvního odstavce se pro účely čl. 44 prvního pododstavce služebního řádu nepočítá.
Po dobu neplaceného pracovního volna se pozastavuje členství dočasného zaměstnance v systému sociálního zabezpečení podle článku 28.
Dočasný zaměstnanec, který nevykonává výdělečnou činnost, však může nejpozději do jednoho měsíce od konce měsíce, ve kterém započalo jeho neplacené pracovní volno, požádat o prodloužení pojištění proti rizikům uvedeným v článku 28, bude-li během volna hradit polovinu příspěvků stanovených v uvedeném článku; výše příspěvku se vypočte na základě jeho posledního základního platu.
Navíc může dočasný zaměstnanec, na nějž se vztahuje čl. 2 písm. c) nebo d), prokáže-li, že nemá možnost členství v jiném systému sociálního zabezpečení, požádat o prodloužení členství v systému sociálního zabezpečení po dobu neplaceného pracovního volna, bude-li hradit příspěvek ve výši trojnásobku sazby uvedené v článku 41; příspěvky se vypočtou podle základního platu v jeho třídě a stupni.
Ženám, jejichž mateřská dovolená byla zahájena před skončením platnosti jejich smlouvy, je zaručena mateřská dovolená a výplata s ní souvisejících dávek.“
13)
Článek 20 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se slovo „úpravy“ nahrazuje slovem „aktualizace“;
b)
v odstavci 3 se slova „zvláštním odvodu“ nahrazují slovy „solidárním odvodu“;
c)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Článek 44 služebního řádu se pro dočasné zaměstnance použije obdobně.“
14)
Článek 28a se mění takto:
a)
v odst. 3 poslední větě se slovo „upravují“ nahrazuje slovem „aktualizují“;
b)
v odstavci 10 se slova „orgány Unie“ nahrazují slovy „orgány v rámci příslušných orgánů Unie uvedené v čl. 6 prvním pododstavci“;
c)
odstavec 11 se nahrazuje tímto:
„Každé dva roky předkládá Komise zprávu o finanční situaci systému pojištění v nezaměstnanosti. Nezávisle na této zprávě může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu upravovat příspěvky na pojistné uvedené v odstavci 7 tohoto článku, je-li to nezbytné v zájmu finanční rovnováhy systému.“
15)
V čl. 33odst. 1 druhém pododstavci se slova „65 let“ nahrazují slovy „66 let“.
16)
Článek 34 se nahrazuje tímto:
„Článek 34
Pozůstalé osoby po zemřelém zaměstnanci, které jsou vymezeny v kapitole 4 přílohy VIII služebního řádu, mají nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v článcích 35 až 38.
Pokud zemře bývalý zaměstnanec pobírající příspěvek v invaliditě nebo bývalý zaměstnanec ve smyslu čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f), který pobíral starobní důchod nebo který skončil pracovní poměr před dosažením důchodového věku a požádal, aby mu bylo vyplácení starobního důchodu odloženo na první den kalendářního měsíce po měsíci, ve kterém dosáhl důchodového věku, mají právní nástupci zemřelého zaměstnance vymezení v kapitole 4 přílohy VIII nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v uvedené příloze.
Pokud není po dobu nejméně jednoho roku známo místo pobytu dočasného zaměstnance, bývalého dočasného zaměstnance pobírajícího příspěvek v invaliditě nebo starobní důchod nebo bývalého dočasného zaměstnance, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, použijí se u jeho manžela/manželky a osob považovaných za jím vyživované obdobně ustanovení kapitoly 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu o dočasných důchodech.,“;
17)
V čl. 36 prvním pododstavci třetí větě se slova „čl. 2 písm. a), c) nebo d)“ nahrazují slovy „čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f)“.
18)
V článku 37 čtvrtém pododstavci se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“ a slova „čl. 2 písmena a), c) nebo d)“ se nahrazují slovy „čl. 2 písm. a), c), d), e) nebo f)“.
19)
V článku 39 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Při odchodu ze služby má zaměstnanec ve smyslu článku 2 nárok na starobní důchod, převod pojistně matematické protihodnoty nebo na odchodné vyměřené v souladu s kapitolou 3 hlavy V a s přílohou VIII služebního řádu. Pokud má zaměstnanec nárok na starobní důchod, jeho nárok na důchod se sníží v poměru k částkám vyplaceným v souladu s článkem 42.“;
20)
V článku 42 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„V souladu s podmínkami, které stanoví orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci, může zaměstnanec tento orgán požádat o uskutečnění jakékoli platby, kterou musí uhradit za účelem získání nebo zachování nároku na důchod v zemi svého původu.“
21)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Článek 47
Kromě případu úmrtí končí pracovní poměr dočasných zaměstnanců:
a)
na konci měsíce, ve kterém zaměstnanec dosáhne věku 66 let, nebo případně k datu stanovenému v souladu s čl. 52 druhým a třetím pododstavcem služebního řádu, nebo
b)
pokud je smlouva uzavřena na dobu určitou:
i)
ke dni uvedenému ve smlouvě;
ii)
na konci výpovědní doby uvedené ve smlouvě, která zaměstnanci nebo orgánu umožňuje ukončit pracovní poměr dříve. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý rok trvání pracovního poměru, přičemž nejkratší výpovědní doba činí jeden měsíc a nejdelší tři měsíce. U dočasných zaměstnanců, jejichž smlouvy byly obnoveny, činí nejdelší výpovědní doba šest měsíců. Běh výpovědní lhůty však nesmí začít běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo nemoci za předpokladu, že volno z důvodu nemoci nepřesahuje tři měsíce. S výhradou výše uvedených omezení se navíc během těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, v průběhu mateřské dovolené nebo nemoci doba přerušuje. V případě rozvázání smlouvy orgánem má zaměstnanec právo na odstupné ve výši jedné třetiny jeho základního platu za období mezi dnem skončení plnění jeho povinností a dnem skončení platnosti jeho smlouvy;
iii)
pokud zaměstnanec nadále nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) s výhradou možnosti udělení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Pokud výjimka udělena není, použije se výpovědní doba uvedená v bodě ii); nebo
c)
pokud je smlouva uzavřena na dobu neurčitou:
i)
na konci výpovědní doby sjednané ve smlouvě; délka výpovědní doby nesmí být kratší než jeden měsíc za každý dokončený rok služby, přičemž nejkratší výpovědní doba činí tři měsíce a nejdelší deset měsíců. Výpovědní doba však nezačne běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo volna z důvodu nemoci za předpokladu, že volno z důvodu nemoci nepřesahuje tři měsíce. S výhradou výše uvedených omezení se navíc v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo volna z důvodu nemoci doba přerušuje; nebo
ii)
pokud zaměstnanec nadále nesplňuje podmínky stanovené v čl. 12 odst. 2 písm. a) s výhradou možnosti udělení výjimky na základě uvedeného ustanovení. Pokud výjimka udělena není, použije se výpovědní doba uvedená v bodě i).“;
22)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 48a
V každém volebním období lze obdobně použít článek 50 služebního řádu na nejvýše pět vedoucích dočasných zaměstnanců politických skupin Evropského parlamentu, kteří jsou v platové třídě AD 15 nebo AD 16, za předpokladu, že dosáhli věku 55 let, odpracovali dvacet let v evropských institucích a nejméně dva a půl roku ve své poslední platové třídě.“;
23)
V článku 50c se zrušuje odstavec 2.
24)
V hlavě II se doplňuje nová kapitola, která zní:
„KAPITOLA 11
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO DOČASNÉ ZAMĚSTNANCE UVEDENÉ V ČL. 2 PÍSM. F)
Článek 51
Článek 37 s výjimkou písm. b) prvního pododstavce a článek 38 služebního řádu se pro dočasné zaměstnance uvedené v čl. 2 písm. f) použije obdobně.
Článek 52
Odchylně od článku 17 třetího pododstavce mohou dočasní zaměstnanci uvedení v čl. 2 písm. f), kteří mají smlouvu na dobu neurčitou, dostat neplacené pracovní volno na období ne delší než jeden rok nezávisle na odpracované době.
Celková délka takového volna nesmí překročit dvanáct let za celou dobu zaměstnání.
Místo dočasného zaměstnance je možné obsadit jinou osobou.
Po uplynutí doby jeho volna musí být dočasný zaměstnanec znovu zařazen na první pracovní místo odpovídající jeho platové třídě, které se v jeho funkční skupině uvolní, pod podmínkou, že splňuje požadavky na toto místo. Pokud nabídnuté místo odmítne, zachová si právo nastoupit na další volné místo v jeho funkční skupině odpovídající jeho platové třídě za stejných podmínek. Pokud odmítne podruhé, orgán jej může bezodkladně propustit. Dokud není znovu zařazen či dočasně přidělen na pracovní místo, zůstává na neplaceném pracovním volnu z osobních důvodů.
Článek 53
Dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) bude zaměstnán na základě výběrového řízení uspořádaného jednou či více agenturami. Evropský úřad pro výběr personálu poskytne pomoc agenturám na žádost dotyčné agentury či dotyčných agentur při výběru zaměstnanců, zejména vymezením obsahu testů a uspořádáním výběrových řízení. Evropský úřad pro výběr personálu zajistí transparentnost výběrových řízení.
V případě externího výběrového řízení bude dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) zařazen pouze do platových tříd SC1 až SC2, AST 1 až AST 4 nebo AD 5 až AD 8. Agentura však případně může v náležitě odůvodněných případech schválit přijetí zaměstnance do platové třídy AD 9, AD 10, AD 11 nebo výjimečně v platové třídě AD 12 na pracovní místa s odpovídající odpovědností v rámci omezení daným schváleným plánem pracovních míst. Přepočteno na pětileté klouzavé období nepřesáhne celkový počet zaměstnanců zařazených do platových tříd AD 9 až AD 12 v rámci jedné agentury 20 % celkového počtu dočasných zaměstnanců přijatých do funkční skupiny AD.
Článek 54
V případě dočasných zaměstnanců uvedených v čl. 2 písm. f) se zařazení do nejbližší vyšší platové třídy provádí výhradně výběrem z okruhu zaměstnanců, kteří odpracovali minimálně dva roky v platové třídě, po zvážení srovnatelných zásluh těchto dočasných zaměstnanců a posudků o nich. Poslední věta čl. 45 odst. 1 a čl. 45 odst. 2 služebního řádu se použije obdobně. Koeficienty pro povýšení u průměrného služebního postupu, jak jsou stanoveny pro úředníky v oddíle B přílohy I služebního řádu nesmí být překročeny.
Jednotlivé agentury přijmou v souladu s článkem 110 služebního řádu obecná ustanovení pro provedení tohoto článku.
Článek 55
Přejde-li dočasný zaměstnanec uvedený v čl. 2 písm. f) po interním zveřejnění volného pracovního místa na nové místo v rámci své funkční skupiny, nebude zařazen do platové třídy či platového stupně, jež by byly nižší než u jeho dřívějšího místa, pokud se jeho platová třída shoduje s jednou z platových tříd uvedených v oznámení výběrového řízení na volné pracovní místo.
Stejná ustanovení se použijí obdobně, uzavře-li uvedený dočasný zaměstnanec novou smlouvu s agenturou bezprostředně po skončení doby trvání předcházející smlouvy, kterou uzavřel s jinou agenturou.
Článek 56
V souladu s čl. 110 odst. 2 služebního řádu přijme každá agentura obecná ustanovení o postupech upravujících přijímání a využívání dočasných zaměstnanců uvedených v čl. 2 písm. f).“
25)
Hlava III se zrušuje.
26)
V čl. 79 odst. 2 se slova „Každý orgán“ nahrazují slovy „Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
27)
Článek 80 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Příslušný orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci každého orgánu, agentury nebo subjektu uvedených v článku 3a může na základě této tabulky vymezit po projednání s Výborem pro služební řád podrobněji pravomoci náležející ke každému druhu pracovní činnosti.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Články 1d a 1e služebního řádu se použijí obdobně.“
28)
Článek 82 se mění takto:
a)
v odstavci 6 se slova „Každý orgán“ nahrazují slovy „Orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“;
b)
vkládá se následující odstavec, který zní:
„7. Smluvní zaměstnanci ve funkční skupině II, III a IV se mohou zúčastnit interních výběrových řízení, pouze pokud pracují v institucích déle než tři roky. Smluvní zaměstnanci ve funkční skupině II mají přístup pouze k výběrovým řízením na pracovní místa platové třídy SC 1 až 2, ve funkční skupině III platové třídy AST 1 až 2 a ve funkční skupině IV platové třídy AST 1 až 4 nebo AD 5 a 6. Celkový počet kandidátů z řad smluvních zaměstnanců jmenovaných na volná pracovní místa v těchto platových třídách nepřekročí 5 % celkového počtu všech jmenování do těchto funkčních skupin uskutečněných v jednom roce v souladu s čl. 30 druhým pododstavcem služebního řádu.“
29)
Článek 84 se nahrazuje tímto:
„Článek 84
1. Smluvní zaměstnanec, jehož smlouva je uzavřena na dobu nejméně jednoho roku, prochází zkušební dobou po dobu prvních šesti měsíců pracovního poměru, pokud je zařazen do funkční skupiny I, a po dobu prvních devíti měsíců, pokud je zařazen do kterékoli jiné funkční skupiny.
Pokud smluvnímu zaměstnanci v průběhu jeho zkušební doby brání nemoc, mateřská dovolená podle článku 58 služebního řádu nebo úraz v plnění jeho pracovních povinností po souvislou dobu jednoho měsíce nebo delší, může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci tuto zkušební dobu odpovídajícím způsobem prodloužit. Celková délka zkušební doby nesmí za žádných okolností přesáhnout patnáct měsíců.
2. Zpráva o smluvním zaměstnanci se vyhotoví kdykoli před uplynutím zkušební doby, pokud se jeho práce ukazuje jako zjevně nedostatečná.
Tato zpráva se předá dotyčné osobě a ta má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů. Přímý nadřízený neprodleně zašle tuto zprávu a vyjádření smluvního zaměstnance orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci. Na základě zprávy může orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci rozhodnout o propuštění smluvního zaměstnance před koncem zkušební doby s měsíční výpovědní dobou, nebo jej může po zbytek zkušební doby přeřadit do jiného útvaru.
3. Nejpozději měsíc před koncem zkušební doby se vyhotoví zpráva o schopnosti smluvního zaměstnance vykonávat povinnosti spojené s jeho funkcí, jakož i o jeho chování a služební výkonnosti. Tato zpráva se předá smluvnímu zaměstnanci a ten má právo se k ní písemně vyjádřit ve lhůtě osmi pracovních dnů.
Je-li doporučeno propuštění nebo ve výjimečných případech prodloužení zkušební doby v souladu s odstavcem 1, zašle přímý nadřízený pracovník smluvního zaměstnance zprávu a vyjádření neprodleně orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
Smluvní zaměstnanec, který svou prací nebo chováním neprokázal, že je vhodné jej dále zaměstnávat, bude propuštěn.
Závěrečné rozhodnutí se přijímá na základě zprávy uvedené v tomto odstavci a na základě informací o chování smluvního zaměstnance s ohledem na hlavu II služebního řádu dostupných orgánu uvedenému v čl. 6 prvním pododstavci.
4. Propuštěný smluvní zaměstnanec má nárok na odstupné ve výši jedné třetiny svého základního platu za každý celý měsíc ve zkušební době.“
30)
V čl. 85 odst. 3 se slova „v článku 314 Smlouvy o ES“ nahrazují slovy „v čl. 55 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“.
31)
V článku 86 se odstavec 1 mění takto:
a)
v druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní:
„Ustanovení čl. 32 druhého pododstavce služebního řádu se však použije obdobně na smluvní zaměstnance přijímané v platové třídě 1.“
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Obecná prováděcí ustanovení k provedení tohoto pododstavce se přijmou v souladu s článkem 110 služebního řádu.“
32)
V čl. 88 prvním pododstavci písm. b) se slova „tři roky“ nahrazují slovy „šest let“.
33)
Článek 91 se nahrazuje tímto:
„Článek 91
Články 16 až 18 se použijí obdobně.
Ustanovení čl. 55 odst. 4 druhé věty služebního řádu se nepoužije na smluvní zaměstnance.
Práce přesčas smluvních zaměstnanců ve funkčních skupinách III a IV nezakládá nárok na náhradu nebo odměnu.
Za podmínek stanovených v příloze VI služebního řádu mají smluvní zaměstnanci ve funkčních skupinách I a II nárok na náhradní volno za práci přesčas nebo na její proplacení, pokud služební důvody neumožňují udělení náhradního volna během dvou měsíců následujícího po tom, ve kterém byla práce přesčas vykonána.“;
34)
V článku 95 se slova „do věku 63 let“ nahrazují slovy „do dosažení důchodového věku“.
35)
Článek 96 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se slovo „upravují“ nahrazuje slovem „aktualizují“.
b)
odstavec 11 se nahrazuje tímto:
„11. Každé dva roky předkládá Komise zprávu o finanční situaci systému pojištění v nezaměstnanosti. Nezávisle na této zprávě může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 111 a 112 služebního řádu upravovat příspěvky na pojistné uvedené v odstavci 7, je-li to nezbytné v zájmu finanční rovnováhy systému.“
36)
V čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci druhé větě se slova „65 let“ nahrazují slovy „66 let“;
37)
Článek 103 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Pokud zemře bývalý smluvní zaměstnanec pobírající příspěvek v invaliditě nebo bývalý smluvní zaměstnanec, který pobíral starobní důchod nebo který skončil pracovní poměr před dosažením důchodového věku a požádal, aby mu bylo vyplácení starobního důchodu odloženo na první den kalendářního měsíce po měsíci, ve kterém dosáhl důchodového věku, mají právní nástupci zemřelého smluvního zaměstnance podle kapitoly 4 přílohy VIII služebního řádu nárok na pozůstalostní důchod za podmínek stanovených v uvedené příloze.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Pokud není po dobu nejméně jednoho roku známo místo pobytu smluvního zaměstnance nebo bývalého smluvního dočasného zaměstnance pobírajícího příspěvek v invaliditě nebo starobní důchod nebo bývalého smluvního zaměstnance, který opustil službu před dosažením důchodového věku a požádal o odklad starobního důchodu k prvnímu dni kalendářního měsíce následujícího po měsíci, ve kterém dosáhne důchodového věku, použijí se u jeho manžela / manželky a osob považovaných za jím vyživované obdobně ustanovení kapitoly 5 a 6 přílohy VIII služebního řádu o dočasných důchodech.“
38)
V čl. 106 odst. 4 se slova „věku 63 let“ nahrazují slovy „důchodového věku“.
39)
V článku 120 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
40)
Vkládá senový článek, který zní:
„Článek 132a
V souladu s prováděcími opatřeními uvedenými v čl. 125 odst. 1 a na výslovnou žádost dotyčného poslance nebo poslanců, jimž akreditovaný parlamentní asistent poskytuje podporu, může být asistentovi vyplacen buď příspěvek na zařízení, nebo příspěvek na znovuosídlení z příspěvku příslušného poslance na asistenty, a to pouze jednou a poté, co doloží, že změna místa jeho bydliště byla nezbytná. Výše příspěvku nepřekročí základní měsíční plat asistenta.“;
41)
Článek 139 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno b se nahrazuje tímto:
„b)
na konci měsíce, ve kterém akreditovaný parlamentní asistent dosáhne věku 66 let, nebo výjimečně k datu stanovenému v souladu s čl. 52) druhým a třetím pododstavcem služebního řádu;“
ii)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
s ohledem na skutečnost, že důvěra je základem profesionálního vztahu mezi poslancem a jeho akreditovaným parlamentním asistentem, po skončení výpovědní doby uvedené ve smlouvě, která akreditovanému parlamentnímu asistentovi nebo Evropskému parlamentu jednajícímu na žádost poslance nebo poslanců Evropského parlamentu, u nichž je akreditovaný parlamentní asistent zaměstnán, dává právo ukončit smlouvu před uplynutím její platnosti. Výpovědní doba nesmí být kratší než jeden měsíc za každý odpracovaný rok, nesmí však být kratší než jeden měsíc a delší než tři měsíce. Výpovědní doba však nesmí začít běžet v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, mateřské dovolené nebo nemoci, pokud doba nemoci nepřesáhne tři měsíce. Mimoto se výpovědní doba s výhradou výše uvedeného omezení přerušuje v průběhu těhotenství, je-li potvrzeno lékařem, a během mateřské dovolené a nemoci“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„3a. Prováděcí opatření uvedená v čl. 125 odst. 1 stanoví smírčí řízení, jež se použije před vypršením platnosti smlouvy akreditovaného parlamentního asistenta na žádost poslance nebo poslanců Evropského parlamentu, jimž akreditovaný parlamentní asistent poskytuje služby, nebo na žádost dotčeného parlamentního asistenta, a to podle odst. 1 písm. d) a odstavce 3.“
42)
V článku 141 se slova „každý orgán“ nahrazují slovy „orgán uvedený v čl. 6 prvním pododstavci“.
43)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 142a
Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, ve které vyhodnotí fungování pracovního řádu ostatních zaměstnanců.“
44)
Příloha se mění takto:
a)
v čl. 1 odst. 1 se doplňují nové věty, které znějí:
„Článek 21, článek 22 s výjimkou odstavce 4, články 23, 24a a čl. 31 odst. 6 a 7 uvedené přílohy se použijí obdobně na ostatní zaměstnance, kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 v pracovním poměru. Ustanovení čl. 30 a čl. 31 odst. 1, 2, 3 a 5 uvedené přílohy se použijí obdobně na dočasné zaměstnance, kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 v pracovním poměru. Pro zaměstnance, kteří nastoupili do pracovního poměru před 1. lednem 2014, se slovy „66 let“ v čl. 33 odst. 1 druhém pododstavci, v čl. 47 písm. a), čl. 101 odst. 1 druhém pododstavci a v čl. 139 odst. 1 písm. b) pracovního řádu ostatních zaměstnanců rozumí slova „65 let“.“;
b)
doplňuje se nový článek, který zní:
„Článek 6
S účinkem od 1. ledna 2014 se smlouvy dočasných zaměstnanců, na něž se vztahuje čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců a kteří jsou ke dni 31. prosince 2013 zaměstnáni v určité agentuře, bez nového výběrového řízení mění ve smlouvy podle čl. 2 písm. f) tohoto pracovního řádu ostatních zaměstnanců. V ostatních ohledech se smluvní podmínky nemění. Tento článek se nevztahuje na smlouvy dočasných zaměstnanců přijatých jako vedoucí či zástupci vedoucích agentur, jak je stanoveno v aktu Unie o zřízení dotyčné agentury a úředníků, kteří byli ve služebním zájmu přeřazeni do agentury.“
Článek 3
1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou čl. 1 bodu 44 a čl. 1 bodu 73 písm. d), které se použijí, ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES, EURATOMAS) Nr. 1023/2013
2013 m. spalio 22 d.
kuriuo iš dalies keičiami Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai ir kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 336 straipsnį,
atsižvelgdami į Protokolą dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų, ypač į jo 12 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasitarus su Tarnybos nuostatų komitetu,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Teisingumo Teismo nuomonę (1),
atsižvelgdami į Audito Rūmų nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Europos Sąjungoje ir daugiau nei 50 jos institucijų bei agentūrų turėtų būti toliau vykdomas aukštos kokybės Europos viešasis administravimas, kad remdamosi Sutartimis jos galėtų pasiekti savo tikslus, įgyvendinti savo politiką, vykdyti veiklą ir kuo geriau atlikti savo užduotis, kad galėtų įveikti ateityje iškilsiančius vidaus bei išorės sunkumus ir atstovauti Sąjungos piliečių interesams;
(2)
todėl būtina užtikrinti sistemą, pagal kurią būtų pritraukiami, įdarbinami ir išlaikomi aukštos kvalifikacijos daugiakalbiai darbuotojai, atrinkti iš kuo didesnės geografinės teritorijos valstybių narių piliečių ir tinkamai atsižvelgiant į lyčių pusiausvyrą, kurie būtų nepriklausomi ir laikytųsi aukščiausių profesionalumo standartų, ir suteikti tokiems darbuotojams galimybę pareigas atlikti kuo našiau ir veiksmingiau. Tuo požiūriu būtina įveikti dabartinius sunkumus, su kuriais susiduria institucijos, įdarbindamos pareigūnus arba darbuotojus iš kai kurių valstybių narių;
(3)
atsižvelgiant į Europos Sąjungos viešosios tarnybos mastą, palyginti su Sąjungos tikslais ir jos gyventojų skaičiumi, sumažinus Sąjungos institucijų ir agentūrų darbuotojų skaičių neturėtų sutrikti jų užduočių, pareigų ir funkcijų vykdymas pagal Sutartyse įtvirtintus įsipareigojimus ir įgaliojimus. Atsižvelgiant į tai, būtinas kiekvienos institucijos ir agentūros patiriamų personalui skirtų išlaidų, susijusių su jų įdarbintais visų kategorijų darbuotojais, skaidrumas;
(4)
tikimasi, kad Europos Sąjungos viešoji tarnyba atitiks aukščiausius profesinės etikos standartus ir visais atvejais liks nepriklausoma. Tuo tikslu turėtų būti išsamiau paaiškinta Tarnybos nuostatų (4) II antraštinė dalis, kurioje išdėstyta teisių ir pareigų sistema. Šių pareigų nevykdantiems pareigūnams ar buvusiems pareigūnams turėtų būti taikomos drausminės priemonės;
(5)
Europos Sąjungos viešosios tarnybos vertė vienodai susijusi su jos kultūrine ir kalbine įvairove, kuri įmanoma tik užtikrinus tinkamą pareigūnų iš įvairių valstybių narių skaičiaus pusiausvyrą. Ieškant darbuotojų ir juos skiriant turėtų būti užtikrinta, kad jie būtų įdarbinami remiantis kiek įmanoma platesniu geografiniu pagrindu ir kad tai būtų visų Europos Sąjungos valstybių narių piliečiai; vis dėlto pareigybės negali būti rezervuojamos kurios nors konkrečios valstybės narės piliečiams. Tuo tikslu ir siekiant spręsti labai nevienodo pareigūnų iš įvairių valstybių narių skaičiaus problemą, kuri nepateisinama objektyviais kriterijais, kiekvienai institucijai turėtų būti sudaryta galimybė priimti pagrįstas tinkamas priemones. Taikant tokias priemones turėtų būti vadovaujamasi tik nuopelnais grindžiamais įdarbinimo kriterijais. Komisija turėtų informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą, kaip institucijos įgyvendina atitinkamas priemones;
(6)
norėdamos palengvinti įdarbinimą kiek įmanoma platesniu geografiniu pagrindu, institucijos turėtų siekti paremti daugiakalbį ir daugiakultūrį savo darbuotojų vaikų švietimą. Pageidautina, kad Sąjungos indėlis į Europos mokyklų finansavimą, kurį vadovaudamasi atitinkamomis taisyklėmis nustato biudžeto valdymo institucija, būtų skirtas iš Sąjungos biudžeto. Kai tai būtina institucijų veikimo labui, Komisija turėtų turėti galimybę kreiptis į kompetentingas institucijas su prašymu iš naujo svarstyti naujos Europos mokyklos vietą;
(7)
didesnis tikslas turėtų būti tobulinti žmogiškųjų išteklių valdymą Europos viešojoje tarnyboje, kuriai būdingas pažangumas, kompetencija, nepriklausomumas, lojalumas, nešališkumas ir pastovumas, taip pat kultūrinė ir kalbinė įvairovė ir patrauklios įdarbinimo sąlygos;
(8)
pareigūnai turėtų išdirbti devynių mėnesių bandomąjį laikotarpį. Priimdama sprendimą dėl pareigūno nuolatinio įdarbinimo, paskyrimų tarnyba turėtų atsižvelgti ne tik į bandomojo laikotarpio ataskaitą, parengtą baigiantis tam laikotarpiui, bet ir į kandidato elgesį laikantis Tarnybos nuostatuose apibrėžtų jo pareigų. Turėtų būti sudaryta galimybė kandidato ataskaitą parengti bet kuriuo metu, jei esama įrodymų, kad kandidatas dirba akivaizdžiai netinkamai. Priešingu atveju ataskaita turėtų būti parengta tik bandomojo laikotarpio pabaigoje;
(9)
siekiant užtikrinti, kad Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų perkamoji galia didėtų lygiagrečiai su valstybių narių valstybės tarnautojų perkamąja galia, būtina išsaugoti daugiamečio darbo užmokesčio atnaujinimo mechanizmo, vadinamo metodu, principą užtikrinant, kad jis būtų taikomas iki 2023 m. pabaigos, ir jį peržiūrėti 2022 m. pradžioje, kartu numatant metodo taikymo preliminaraus pratęsimo mechanizmą. Be to, siekiant išspręsti metodo taikymo sunkumų praeityje problemą, turėtų būti įtraukta nuostata dėl metodo, kad kasmet būtų galima automatiškai atnaujinti visus darbo užmokesčius, pensijas ir išmokas, įskaitant automatinę išlygą dėl krizės. Tuo tikslu atitinkamos Tarnybos nuostatuose ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygose nurodytos sumos turėtų būti laikomos orientacinėmis sumomis, kurios būtų nuolat automatiškai atnaujinamos. Komisija informavimo tikslais turėtų skelbti atnaujintas sumas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje. Šis atnaujinimo mechanizmas turėtų būti naudojamas ir visais kitais atvejais, kai toks atnaujinimas numatytas;
(10)
svarbu užtikrinti atlyginimų ir pensijų atnaujinimui naudojamų statistinių duomenų kokybę. Laikydamiesi nešališkumo principo, nacionaliniai statistikos institutai ar kitos atitinkamos valstybių narių institucijos turėtų nacionaliniu lygmeniu rinkti duomenis ir perduoti juos Eurostatui;
(11)
galimą šio metodo taikymo naudą Europos Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams turėtų atsverti iš naujo įvesta mokesčio sistema. Kaip ir metodo atveju, gali būti preliminariai pratęstas solidarumo mokesčio taikymas. Panašu, kad dabartinėmis aplinkybėmis tinkama padidinti solidarumo mokestį, palyginti su tuo, kokio dydžio specialusis mokestis buvo taikomas 2004-2012 m., ir nustatyti pažangesnį koeficientą. Taip siekiama atsižvelgti į itin sudėtingas ekonomines ir socialines aplinkybes Sąjungoje bei jos pasekmes visos Sąjungos viešiesiems finansams. Norint, kad būtų konsoliduoti Sąjungos viešieji finansai, įskaitant trumpuoju laikotarpiu, Sąjungos institucijų personalas turi nedelsdamas dėti ypatingas solidarumo pastangas. Taigi toks solidarumo mokestis visiems Sąjungos pareigūnams turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.;
(12)
Europos Vadovų Taryba savo 2013 m. vasario 8 d. išvadose dėl daugiametės finansinės programos pažymėjo, kad, norint konsoliduoti viešuosius finansus trumpuoju, vidutinės trukmės ir ilguoju laikotarpiais, būtina, kad kiekviena viešojo administravimo tarnyba ir jos darbuotojai dėtų ypatingas pastangas siekiant didinti veiksmingumą, našumą ir prisitaikyti prie kintančių ekonominių aplinkybių. Tame raginime iš esmės pakartotas 2011 m. Komisijos pasiūlymo, kuriuo iš dalies keičiami Tarnybos nuostatai ir Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos, tikslas; šiuo pasiūlymu buvo siekiama užtikrinti išlaidų veiksmingumą ir jame buvo pripažinta, kad iššūkiai, su kuriais šiuo metu susiduria Europos Sąjunga, reikalauja ypatingų kiekvienos viešojo administravimo tarnybos ir kiekvieno šių tarnybų personalo nario pastangų gerinti veiksmingumą ir prisiderinti prie kintančių ekonominių ir socialinių aplinkybių Europoje. Maža to, Europos Vadovų Taryba ragino į Tarnybos nuostatų reformą įtraukti viso Sąjungos institucijų personalo atlyginimo ir pensijų tikslinimą dvejiems metams sustabdant metodo taikymą ir, kaip dalį atlyginimų skaičiavimo metodo reformos, iš naujo nustatyti naują solidarumo mokestį;
(13)
atsižvelgiant į tas išvadas ir siekiant imtis atsakomųjų priemonių, susijusių su biudžeto apribojimais ateityje, bei norint parodyti, kad Europos Sąjungos viešoji tarnyba solidarizuojasi su valstybėmis narėmis, kurios, reaguodamos į precedento neturinčią finansinę krizę, ėmėsi griežto taupymo priemonių, taip pat atsižvelgiant į ypač sudėtingas socialines ir ekonomines sąlygas valstybėse narėse ir visoje Sąjungoje, būtina užtikrinti, kad dvejiems metams būtų sustabdytas pareigūnų visų atlyginimų, pensijų ir išmokų skaičiavimo metodas, ir pritaikyti solidarumo mokestį nepaisant tokio sustabdymo;
(14)
dėl demografinių pokyčių ir kintančios atitinkamų gyventojų amžiaus struktūros reikia didinti pensinį amžių, tačiau jau dirbantiems Europos Sąjungos pareigūnams ir kitiems tarnautojams turi būti taikomos pereinamojo laikotarpio priemonės. Tos pereinamojo laikotarpio priemonės būtinos siekiant atsižvelgti į jau dirbančių pareigūnų, kurie jau mokėjo įmokas į sąlyginį Europos Sąjungos pareigūnų pensijų fondą, įgytas teises. Pensinis amžius taip pat turėtų būti nustatomas lanksčiau, kad darbuotojams būtų lengviau savanoriškai tęsti darbą iki 67 metų amžiaus ir kad išimtinėmis aplinkybėmis ir ypatingomis sąlygomis būtų įmanoma dirbti iki 70 metų amžiaus;
(15)
kadangi Europos Sąjungos pensijų sistemai būdinga aktuarinė pusiausvyra, kuri artimiausiu ir ilgalaikiu laikotarpiu turi būti išlaikyta, iki 2014 m. sausio 1 d. įdarbintiems darbuotojams už jų pensijų įmokas turėtų būti kompensuojama pereinamojo laikotarpio priemonėmis, pvz., taikant patikslintą didesnę kaupimo normą už tarnybos metus sulaukus pensinio amžiaus (Barselonos paskata) ir taikant pusę sumažinimo, kai į pensiją išeinama anksčiau laiko - nuo 60 metų iki teisės aktuose nustatyto pensinio amžiaus;
(16)
pagal visuotinai pripažįstamą aktuarinę praktiką, siekiant užtikrinti pensijų sistemų pusiausvyrą, palūkanų normoms ir darbo užmokesčių didėjimui reikėtų taikyti 20-40 metų stebėjimo laikotarpį. Todėl palūkanų normų ir darbo užmokesčių didėjimo slenkamojo vidurkio taikymas turėtų būti pailgintas iki 30 metų ir numatomas aštuonerių metų pereinamasis laikotarpis;
(17)
Taryba paprašė Komisijos atlikti tyrimą ir pateikti atitinkamus pasiūlymus dėl Tarnybos nuostatų 5 straipsnio 4 dalies, I priedo A skirsnio ir 45 straipsnio 1 dalies, kad būtų galima nustatyti aiškų ryšį tarp atsakomybės ir pareigybės lygio ir užtikrinti, kad lyginant nuopelnus paaukštinimo tikslu daugiau dėmesio būtų skiriama atsakomybės lygmeniui;
(18)
atsižvelgiant į tą prašymą būtų tikslinga, kad paaukštinimas į aukštesnio lygio pareigas priklausytų nuo asmeninio atsidavimo, įgūdžių tobulinimo ir kompetencijos bei pareigų, kurių svarba grindžiamas pareigūno paskyrimas į aukštesnio lygio pareigas, atlikimo;
(19)
AD ir AST pareigų grupėse karjeros srautas turėtų būti pertvarkytas taip, kad aukščiausio lygio pareigos būtų rezervuotos ribotam skaičiui pareigūnų, kuriems tenka didžiausia atsakomybė. Todėl administratoriai galėtų būti paaukštinami tik iki AD 12 lygio, nebent jie būtų paskirti į specialias aukštesnio lygio negu šis pareigas, o AD 13 ir AD 14 lygiai turėtų būti rezervuoti tiems personalo nariams, kurie dirbdami prisiima itin didelę atsakomybę. AST 9 lygio pareigūnai gali būti panašiai paaukštinami iki AST 10 lygio tik laikantis Tarnybos nuostatų 4 straipsnyje ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatytos tvarkos.
(20)
siekiant dar labiau suderinti dabartinių AST darbuotojų sričių karjeros struktūras su įvairiais atsakomybės lygmenimis ir iš esmės prisidėti prie administracinių išlaidų ribojimo, reikėtų įvesti naują sekretoriato ir raštinės darbuotojų pareigų grupę - AST/SC. Darbo užmokesčiais ir paaukštinimo normomis turėtų būti užtikrinama derama atsakomybės lygmens ir atlyginimo dydžio atitiktis. Taip bus galima išsaugoti stabilią ir visapusišką Europos viešąją tarnybą. Komisija turėtų įvertinti ir pranešti apie šios naujos pareigų grupės sukūrimo mastą ir poveikį, ypač atsižvelgdama į moterų padėtį, kad būtų galima užtikrinti stabilios ir visapusiškos Europos viešosios tarnybos išsaugojimą;
(21)
išsaugomas minimalus dvejų metų laikotarpis, kuriuo pareigūno lygis iki jo paaukštinimo į kitą lygį nekinta, kad būtų galima greičiau paaukštinti efektyviai dirbančius personalo narius. Kiekviena institucija turėtų užtikrinti, kad įgyvendindama savo vidaus žmogiškųjų išteklių politiką naudotųsi Tarnybos nuostatuose numatytomis galimybėmis ir kad didelį potencialą turintys ir efektyviai dirbantys pareigūnai galėtų siekti tinkamos karjeros;
(22)
siekiant kompensuoti institucijų darbuotojų skaičiaus sumažinimą, jose taikomas darbo valandas reikėtų suderinti su galiojančiomis tam tikrose Europos Sąjungos valstybėse narėse. Atliekant tą suderinimą turėtų būti atsižvelgta į valstybių narių valstybės tarnyboje taikomas darbo valandas. Nustačius minimalų darbo valandų per savaitę skaičių bus užtikrinta, kad institucijų įdarbinti darbuotojai galėtų pakelti darbo krūvį, tenkantį siekiant Europos Sąjungos politikos tikslų, ir kad būtų suderintos institucijų darbo sąlygos visos Sąjungos viešosios tarnybos solidarumo labui;
(23)
šiuolaikiškas ir veiksmingas viešasis administravimas neįmanomas be lankstaus darbo grafiko, kuris sudaro šeimai palankias darbo sąlygas ir suteikia galimybę institucijose pasiekti tinkamą lyčių pusiausvyrą. Todėl į Tarnybos nuostatus būtina įtraukti aiškią nuorodą į tą grafiką;
(24)
reikėtų modernizuoti, racionalizuoti ir su ekspatrianto statusu susieti kelionės laiko ir kelionės iš darbo vietos į kilmės vietą kasmetinio išlaidų apmokėjimo taisykles, kad jų taikymas būtų paprastesnis ir skaidresnis. Visų pirma, metinės kelionės laikas turėtų būti pakeistas atostogomis namuose ir jo maksimali trukmė turėtų būti dvi su puse dienos;
(25)
panašiai reikėtų supaprastinti persikraustymo išlaidų kompensavimo taisykles, kad jas būtų lengviau taikyti tiek administracijai, tiek atitinkamiems darbuotojams. Tuo tikslu reikėtų nustatyti išlaidų ribas, atsižvelgiant į pareigūno arba darbuotojo šeiminę padėtį ir į vidutines persikraustymo bei susijusias draudimo išlaidas;
(26)
kai kurie darbuotojai privalo dažnai vykti komandiruotėn į kitas pagrindines jų institucijos darbo vietas. Šiuo metu komandiruočių taisyklėse į tokius atvejus nėra tinkamai atsižvelgta. Todėl šias taisykles reikėtų pritaikyti taip, kad būtų sudarytos sąlygos tokiais atvejais kompensuoti apgyvendinimo išlaidas remiantis fiksuoto dydžio suma;
(27)
turi būti modernizuotos trečiosiose šalyse dirbančio personalo darbo sąlygas: jos turėtų būti veiksmingesnės išlaidų požiūriu, be to, jas taikant turėtų būti taupomos lėšos. Turėtų būti suderinti teisės į kasmetines atostogas elementai ir numatyta galimybė įtraukti įvairius kriterijus, kuriais remiantis būtų nustatyta su gyvenimo sąlygomis susijusi išmoka nepažeidžiant bendro tikslo taupyti lėšas. Turėtų būti peržiūrėtos sąlygos skirti būsto išmoką siekiant labiau atsižvelgti į vietos sąlygas ir sumažinti administracinę naštą;
(28)
būtų tikslinga numatyti lankstesnę sutartininkų įdarbinimo sistemą. Todėl Sąjungos institucijoms reikėtų suteikti galimybę įdarbinti sutartininkus ne ilgiau kaip šešeriems metams, kad jie užduotis atliktų prižiūrimi pareigūnų arba laikinųjų darbuotojų. Be to, nors didžioji pareigūnų dauguma toliau bus įdarbinama viešųjų konkursų būdu, institucijoms turėtų būtų leidžiama rengti vidaus konkursus, kuriuose išimties tvarka ir taikant specialias sąlygas galėtų dalyvauti ir sutartininkai;
(29)
reikėtų numatyti pereinamojo laikotarpio tvarką, kad naujas taisykles ir priemones būtų galima taikyti laipsniškai, atsižvelgiant į iki šių Tarnybos nuostatų pakeitimų įsigaliojimo įdarbintų darbuotojų įgytas teises ir teisėtus lūkesčius;
(30)
agentūrų darbuotojams, kaip ir visiems kitiems darbuotojams, kuriems taikomi Tarnybos nuostatai, taikoma ES pensijų kaupimo sistema. Savo veiklą visiškai savarankiškai finansuojančios agentūros šiuo metu moka šios sistemos darbdavio įmokas. Siekiant užtikrinti biudžeto skaidrumą ir proporcingesnį finansinės naštos pasidalijimą, Europos Sąjungos bendrojo biudžeto lėšomis iš dalies finansuojamos agentūros turėtų mokėti darbdavio įmokų dalį, kuri atitiktų agentūros pajamų be subsidijų iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto ir jos apyvartos proporciją. Kadangi dėl šios naujos nuostatos gali prireikti suderinti atitinkamas taisykles dėl agentūrų surenkamų mokesčių, ji turėtų būti taikoma tik nuo 2016 m. sausio 1 d. Prireikus Komisija turėtų teikti pasiūlymus dėl tų taisyklių suderinimo;
(31)
siekiant didesnio personalo politikos paprastumo ir darnumo, Komisijos priimtas Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisykles pagal analogiją reikėtų taikyti agentūroms. Tačiau siekiant užtikrinti, kad prireikus būtų galima atsižvelgti į konkrečią agentūrų padėtį, agentūroms reikėtų suteikti teisę prašyti Komisijos leidimo priimti įgyvendinimo taisykles, kurios nukryptų nuo Komisijos priimtų taisyklių, arba visai netaikyti Komisijos taisyklių;
(32)
Europos Sąjungos Teisingumo Teismas turėtų sudaryti ir administruoti visų priimtų Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklių registrą. Tas registras, kuriame ieškoti informacijos galės visos institucijos, agentūros ir valstybės narės, padės užtikrinti skaidrumą ir nuoseklų Tarnybos nuostatų taikymą;
(33)
siekiant suderinti ir aiškiau apibrėžti įgyvendinimo nuostatų priėmimo taisykles ir atsižvelgti į jų vidinį bei administracinį pobūdį, būtų tikslinga atitinkamus sprendimų priėmimo įgaliojimus suteikti paskyrimų tarnybai ir darbo sutartis sudaryti įgaliotai tarnybai;
(34)
atsižvelgiant į didelį agentūrų laikinųjų darbuotojų skaičių ir būtinybę formuoti nuoseklią personalo politiką, būtina sukurti naują laikinųjų darbuotojų kategoriją ir nustatyti konkrečias tos kategorijos taisykles;
(35)
Komisija turėtų toliau stebėti su bendrąja sveikatos draudimo sistema susijusią biudžeto padėtį ir, jei sistema struktūriniu požiūriu neproporcinga, imtis visų reikiamų veiksmų;
(36)
remiantis Protokolo Nr. 7 dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų 15 straipsniu, valstybių narių vyriausybėms pateikiami tam tikri duomenys apie pareigūnus ir kitus tarnautojus;
(37)
siekiant Tarnybos nuostatuose nustatytų tikslų, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus visų pirma dėl tam tikrų darbo sąlygų aspektų. Rengdama ir sudarydama deleguotuosius aktus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduoti Europos Parlamentui ir Tarybai,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos pareigūnų tarnybos nuostatai iš dalies keičiami taip:
1)
1d straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. 1 dalies tikslais asmuo yra neįgalusis, jei turi ilgalaikių fizinių, psichikos, intelekto ar jutimo sutrikimų, kurie kartu su įvairiomis kliūtimis gali būti kliūtis šiam asmeniui visapusiškai ir veiksmingai dalyvauti visuomenės gyvenime tokiomis pat sąlygomis, kaip kiti asmenys. Sutrikimas apibrėžiamas pagal 33 straipsnyje nustatytą tvarką.
Neįgalusis atitinka 28 straipsnio e punkte nustatytas sąlygas, jei sudarius priimtinas sąlygas gali atlikti esmines darbo funkcijas.
Priimtinos sąlygos, susijusios su esminėmis darbo funkcijomis, yra tinkamos priemonės, kuriomis prireikus neįgaliajam sudaromos galimybės kreiptis dėl darbo, jį dirbti ar kilti karjeros laiptais arba dalyvauti mokymuose, nebent tokios priemonės būtų neproporcingai didelė našta darbdaviui.
Vienodo požiūrio principas nėra kliūtis institucijų paskyrimų tarnyboms išsaugoti arba tvirtinti priemones, kuriomis būtų numatytos specialios lengvatos siekiant, kad neįgaliesiems būtų lengviau užsiimti profesine veikla arba kad būtų užkirstas kelias nepatogumams jiems siekiant profesinės karjeros ar jie būtų kompensuoti.“;
2)
1e straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Dirbantys pareigūnai gali naudotis institucijų patvirtintomis socialinio pobūdžio priemonėmis, įskaitant specialias priemones, kuriomis siekiama derinti profesinę veiklą ir šeimos gyvenimą, ir paslaugomis, kurias teikia 9 straipsnyje nurodytos globos ir rūpybos įstaigos. Buvę pareigūnai gali naudotis ribotomis socialinio pobūdžio specialiomis priemonėmis.“;
3)
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Tarnybos nuostatuose numatytos pareigybės pagal užduočių, su kuriomis jos susijusios, pobūdį ir svarbą skirstomos į administratorių pareigų grupę (toliau - AD), padėjėjų pareigų grupę (toliau - AST) ir sekretorių bei raštinės darbuotojų pareigų grupę (toliau - AST/SC).“;
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. AD pareigų grupę sudaro dvylika lygių, atitinkančių vadovaujančiąsias, konceptualiąsias ir analitines, taip pat lingvistines ir mokslines užduotis. AST pareigų grupę sudaro vienuolika lygių, atitinkančių vykdomąsias ir technines užduotis. AST/SC pareigų grupę sudaro šeši lygiai, atitinkantys raštinės ir sekretoriato užduotis.“;
c)
3 dalies a punkte po žodžių „AST pareigų grupėje“ įterpiami žodžiai „ir AST/SC pareigų grupėje“;
d)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Pareigybių rūšis rodanti lentelė pateikta I priedo A skirsnyje. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba, pasitarusi su Tarnybos nuostatų komitetu, gali tiksliau apibrėžti kiekvienos rūšies pareigybėms priskiriamas užduotis ir įgaliojimus, darydama nuorodą į tą lentelę.“;
4)
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
1. Pareigybių sąraše, pridedamame prie kiekvienos institucijos biudžeto skirsnio, nurodomas kiekvieno lygio ir pareigų grupės pareigybių skaičius.
2. Nedarant poveikio 45 straipsnyje nustatytam paaukštinimo pagal nuopelnus principui, tuo sąrašu užtikrinama, kad kiekvienos institucijos pareigybių sąraše kiekvieno lygio laisvų darbo vietų skaičius kiekvienų metų sausio 1 d. atitiktų ankstesnių metų sausio 1 d. faktiškai dirbusių žemesnio lygio pareigūnų skaičių, padaugintą iš I priedo B skirsnyje tam lygiui nustatytų daugiklių. Tie daugikliai apskaičiuojami pagal penkerių metų vidurkį nuo 2014 m. sausio 1 d.
3. I priedo B skirsnyje nustatyti daugikliai sudaro dalį ataskaitos, nurodytos 113 straipsnyje.
4. Dalį 113 straipsnyje nurodytos ataskaitos sudaro nuostatų, susijusių su AST/SC pareigų grupe, ir XIII priedo 31 straipsnyje išdėstytų pereinamojo laikotarpio nuostatų taikymas atsižvelgiant į sekretoriatų ir raštinių užduotis atliekančių darbuotojų poreikio visose institucijose raidą, taip pat į AST ir AST/SC pareigų grupių nuolatinių bei laikinųjų pareigybių skaičiaus raidą.“;
5)
9 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Nedarant poveikio 1a daliai, kiekvienoje institucijoje įsteigiama:
-
personalo komitetas, kurį gali sudaryti įvairių darbo vietų skyriai,
-
vienas arba daugiau jungtinių komitetų, atitinkamai atsižvelgiant į pareigūnų skaičių darbo vietose,
-
viena arba daugiau drausmės komisijų, atitinkamai atsižvelgiant į pareigūnų skaičių darbo vietose,
-
vienas arba daugiau jungtinių patariamųjų komitetų dėl profesinio neišmanymo, atitinkamai atsižvelgiant į pareigūnų skaičių darbo vietose,
-
ataskaitų komitetas, jei būtina,
-
invalidumo komitetas,
kurie atlieka pagal šiuos Tarnybos nuostatus jiems priskirtas funkcijas.“;
b)
1a dalis pakeičiama taip:
„1a. Siekiant taikyti tam tikras šių Tarnybos nuostatų nuostatas, gali būti įsteigtas bendras dviejų arba daugiau institucijų jungtinis komitetas. Kiti 1 dalyje nurodyti komitetai ir drausmės komisija gali būti įsteigti kaip bendros dviejų arba daugiau agentūrų įstaigos.“;
c)
2 dalyje po pirmosios pastraipos įterpiama ši pastraipa:
„Agentūros gali nukrypti nuo II priedo 1 straipsnio nuostatų dėl personalo komitetų sudarymo atsižvelgdamos į savo personalo sudėtį. Agentūros gali nuspręsti neskirti pakaitinių narių į jungtinį komitetą arba II priedo 2 straipsnyje numatytus komitetus.“;
6)
10 straipsnio pirmos pastraipos antrajame sakinyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
7)
11 straipsnis pakeičiamas taip:
„11 straipsnis
Pareigūnas atlieka savo pareigas ir vykdo veiklą vadovaudamasis tik Sąjungos interesais. Jis nesiekia gauti ir nepriima jokios vyriausybės, institucijos, organizacijos ar jo institucijoje nedirbančio asmens nurodymų. Patikėtas pareigas jis atlieka objektyviai, nešališkai ir laikydamasis pareigos būti lojaliu Sąjungai.
Negavęs paskyrimų tarnybos leidimo, pareigūnas nepriima jokios vyriausybės ar jokio kito institucijai, kurioje jis dirba, nepriklausančio šaltinio garbės ženklo, apdovanojimo, suvenyro, paslaugos, dovanos ar bet kokio kito atlygio, išskyrus už paslaugas, teiktas prieš jį paskiriant arba jam išėjus specialių atostogų karinės ar kitos nacionalinės tarnybos tikslu ir susijusias su tokia tarnyba.
Prieš įdarbindama pareigūną paskyrimų tarnyba patikrina, ar kandidatas turi kokių nors asmeninių interesų, kurie galėtų pakenkti jo nepriklausomumui, arba ar jis susijęs su kokiu nors interesų konfliktu. Tuo tikslu kandidatas, pasinaudodamas specialia forma, informuoja paskyrimų tarnybą apie bet kokį esamą ar galimą interesų konfliktą. Tokiais atvejais paskyrimų tarnyba, teikdama tinkamai pagrįstą nuomonę, atsižvelgia į šią informaciją. Prireikus paskyrimų tarnyba imasi 11a straipsnio 2 dalyje nurodytų priemonių.
Šis straipsnis analogiškai taikomas pareigūnams, grįžtantiems iš atostogų dėl asmeninių priežasčių.“;
8)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Iš tarnybos išėjęs pareigūnas, priimdamas pasiūlymą eiti konkrečias naujas pareigas ar naudodamasis tam tikromis privilegijomis, toliau laikosi pareigos elgtis principingai ir diskretiškai.
Pareigūnas, dvejų metų nuo išėjimo iš tarnybos laikotarpiu ketinantis užsiimti profesine veikla - nesvarbu, ar ji apmokama, ar ne - naudodamasis specialia forma apie tai informuoja savo instituciją. Jei ta veikla susijusi su darbu, kurį pareigūnas dirbo trejus paskutiniuosius tarnybos metus, ir dėl to galėtų būti pažeisti teisėti institucijos interesai, paskyrimų tarnyba, atsižvelgdama į tarnybos interesus, gali arba uždrausti jam užsiimti šia veikla, arba pritarti atsižvelgdama į bet kurias sąlygas, kurias ji laiko tinkamomis. Paskyrimų tarnyba, pasitarusi su jungtiniu komitetu, praneša apie savo sprendimą per 30 darbo dienų nuo tada, kai buvo informuota. Jei iki to laikotarpio pabaigos tokio pranešimo negaunama, tai laikoma besąlygišku sutikimu.
Paskyrimų tarnyba buvusiems vyresniesiems pareigūnams, kaip apibrėžta įgyvendinimo priemonėse, 12 mėnesių laikotarpiu po išėjimo iš tarnybos iš principo uždraudžia dalyvauti lobistinėje veikloje arba palaikant ryšius su savo buvusios institucijos personalu ginti savo verslo, klientų arba darbdavių interesus, kai sprendžiami klausimai, už kuriuos jie buvo atsakingi per trejus paskutiniuosius tarnybos metus.
Vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 45/2001 (5), kiekviena institucija kasmet skelbia informaciją apie trečios pastraipos įgyvendinimą, įskaitant įvertintų atvejų sąrašą.
9)
18 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Visos teisės į bet kokius rašytinius dokumentus ar kitą darbą, kurį pareigūnas atliko eidamas pareigas, yra Europos Sąjungos nuosavybė, kai tokie rašytiniai dokumentai ar darbas susiję su jos veikla, arba, kai tokie rašytiniai dokumentai ar darbas susiję su Europos atominės energijos bendrijos veikla, jie yra šios bendrijos nuosavybė. Sąjunga arba, kai taikytina, Europos atominės energijos bendrija turi teisiškai įtvirtintą teisę įgyti autoriaus teises į tokius darbus.“;
10)
19 straipsnis pakeičiamas taip:
„19 straipsnis
Vykstant teismo procesui, pareigūnas, negavęs paskyrimų tarnybos leidimo, jokiu pretekstu neatskleidžia informacijos, kuri jam buvo patikėta einant pareigas. Leidimą atsisakoma suteikti tik kai tai būtina siekiant apsaugoti Sąjungos interesus ir toks atsisakymas neturėtų turėti baudžiamojo pobūdžio padarinių pareigūno atžvilgiu. Išėjęs iš tarnybos pareigūnas toliau turi laikytis šios pareigos.
Pirmosios dalies nuostatos netaikomos pareigūnui ar buvusiam pareigūnui, kuris Europos Sąjungos Teisingumo Teismui arba institucijos drausmės komisijai teikia įrodymus klausimu, susijusiu su Europos Sąjungos tarnautoju ar buvusiu tarnautoju.“;
11)
21a straipsnis papildomas šia dalimi:
„3. Nė vienas pareigūnas, kuris informuoja savo vadovybę apie potvarkius, kurie, jo manymu, neteisingi arba dėl kurių gali kilti didelių sunkumų, dėl to nenukenčia.“;
12)
įterpiamas šis straipsnis:
„22c straipsnis
Remdamasi 24 ir 90 straipsniais, kiekviena institucija nustato tvarką, pagal kurią būtų nagrinėjami pareigūnų pateikti skundai dėl to, kaip su jais buvo elgiamasi jiems įvykdžius 22a arba 22b straipsnyje nurodytas pareigas arba dėl to, kad jie šias pareigas vykdė. Atitinkama institucija užtikrina, kad tokie skundai būtų nagrinėjami konfidencialiai ir, kai tai būtina atsižvelgiant į aplinkybes, iki 90 straipsnyje numatytų terminų pabaigos.
Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba nustato vidaus taisykles dėl, inter alia:
-
22a straipsnio 1 dalyje arba 22b straipsnyje nurodytų pareigūnų informavimo apie tai, kaip nagrinėjamos problemos, apie kurias jie pranešė,
-
tų pareigūnų teisėtų interesų ir jų privatumo apsaugos ir
-
šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytų skundų nagrinėjimo tvarkos.“;
13)
26a straipsnyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
14)
27 straipsnis pakeičiamas taip:
„27 straipsnis
Įdarbinant siekiama užtikrinti, kad institucijoje dirbtų gabiausi, našiausi ir principingiausi pareigūnai, atrinkti iš kuo didesnės geografinės teritorijos Sąjungos valstybių narių piliečių. Pareigybės nerezervuojamos nė vienos valstybės narės piliečiams.
Pagal Sąjungos piliečių lygybės principą kiekvienai institucijai leidžiama imtis tinkamų priemonių pastebėjus ilgalaikį ir didelį pareigūnų iš skirtingų valstybių narių skaičiaus skirtumą, nepagrįstą objektyviais kriterijais. Tos tinkamos priemonės turi būti pagrįstos ir jas įgyvendinant taikomi tik nuopelnais grindžiami įdarbinimo kriterijai. Prieš imdamasi tokių tinkamų priemonių, atitinkamos institucijos paskyrimų tarnyba 110 straipsnyje nustatyta tvarka priima bendrąsias šios pastraipos įgyvendinimo nuostatas.
Praėjus trejų metų laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d., Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia antros dalies įgyvendinimo ataskaitą.
Norėdamos palengvinti įdarbinimą kuo platesniu geografiniu pagrindu, institucijos siekia remti daugiakalbį ir daugiakultūrį savo darbuotojų vaikų švietimą.“;
15)
29 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Prieš institucijoje užpildydama laisvą darbo vietą, paskyrimų tarnyba pirmiausia atsižvelgia į tai:
a)
ar pareigybė gali būti užpildyta:
i)
perkeliant pareigūną ar
ii)
skiriant pareigūną 45a straipsnyje nustatyta tvarka, ar
iii)
pareigūną paaukštinant
institucijos viduje;
b)
ar gauta kitų institucijų to paties lygio pareigūnų prašymų perkelti ir (arba)
c)
ar neįmanoma užpildyti laisvos pareigybės pasinaudojus a ir b punktuose išvardytomis galimybėmis, ar turėtų būti svarstomi tinkamų kandidatų, kaip nustatyta 30 straipsnyje, sąrašai prireikus atsižvelgiant į atitinkamas III priedo nuostatas dėl tinkamų kandidatų ir (arba)
d)
ar turėtų būti surengtas institucijos vidaus konkursas, kuriame galėtų dalyvauti tik Europos Sąjungos kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnyje apibrėžti pareigūnai ir laikini darbuotojai;
ar turėtų būti vykdoma konkurso procedūra tvarka remiantis kvalifikacijomis ar rengiant testus arba remiantis kvalifikacijomis ir rengiant testus. Konkurso procedūra apibrėžta III priede.
Tos tvarkos taip pat galima laikytis siekiant sudaryti rezervą įdarbinimo ateityje tikslais.
Nors ir toliau taikydama principą, pagal kurį didžioji pareigūnų dauguma įdarbinama viešųjų konkursų būdu, paskyrimų tarnyba gali, nukrypdama nuo d punkto ir tik išimtiniais atvejais, nuspręsti, ar rengti institucijos vidaus konkursą, kuriame galėtų dalyvauti ir sutartininkai, kaip apibrėžta Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 3a ir 3b straipsniuose. Tos pastarosios kategorijos darbuotojams taikomi su ta galimybe susiję apribojimai, kaip apibrėžta Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygų 82 straipsnio 7 dalyje, taip pat apribojimai, susiję su tam tikromis užduotimis, kurias jie galėjo atlikti būdami sutartininkais.“;
16)
30 straipsnis pakeičiamas taip:
„30 straipsnis
Kiekvienam konkursui paskyrimų tarnyba skiria atrankos komisiją. Ši komisija parengia tinkamų kandidatų sąrašą.
Paskyrimų tarnyba nusprendžia, kurie iš šių kandidatų turi būti paskirti į laisvą pareigybę.
Šiems kandidatams prieinama tinkama informacija apie Europos Sąjungos institucijų ir agentūrų paskelbtas atitinkamas laisvas vietas.“;
17)
31 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos pirmasis sakinys pakeičiamas taip:
„Nedarant poveikio 29 straipsnio 2 daliai, pareigūnai įdarbinami eiti tik į SC1-SC2, AST 1-AST 4 arba AD 5-AD 8 lygius.“;
18)
32 straipsnio trečiojoje pastraipoje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos“;
19)
34 straipsnis pakeičiamas taip:
„34 straipsnis
1. Prieš pareigūną priimant į nuolatinę tarnybą, jam nustatomas devynių mėnesių bandomasis laikotarpis. Sprendimas dėl pareigūno nuolatinio įdarbinimo priimamas remiantis 3 dalyje nurodyta ataskaita, taip pat atsižvelgiant į paskyrimų tarnybos turimą informaciją apie bandomuoju laikotarpiu dirbančio kandidato elgesį pagal II antraštinėje dalyje nurodytus kriterijus.
Kai per savo bandomąjį laikotarpį pareigūnas dėl ligos, motinystės atostogų, kaip nustatyta pagal 58 straipsnį, ar nelaimingo atsitikimo negali atlikti savo pareigų nenutrūkstamu bent vieno mėnesio laikotarpiu, paskyrimų tarnyba gali atitinkamam laikui pratęsti jo bandomąjį laikotarpį. Visas bandomasis laikotarpis jokiomis aplinkybėmis neviršija 15 mėnesių.
2. Jei matoma, kad asmuo, paskirtas bandomajam laikotarpiui, dirba akivaizdžiai netinkamai, ataskaita apie jį gali būti parengta bet kuriuo metu iki bandomojo laikotarpio pabaigos.
Atitinkamas asmuo supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę raštu pateikti savo pastabas per aštuonias darbo dienas. Tiesioginis asmens, paskirto bandomajam laikotarpiui, viršininkas ataskaitą ir pastabas nedelsdamas perduoda paskyrimų tarnybai, kuri per tris savaites gauna jungtinio ataskaitų komiteto nuomonę apie tai, kokių veiksmų turėtų būti imtasi. Paskyrimų tarnyba gali nuspręsti atleisti asmenį, paskirtą bandomajam laikotarpiui, nesibaigus bandomajam laikotarpiui apie tai jį įspėjusi prieš mėnesį arba likusiam bandomajam laikotarpiui paskirti pareigūną į kitą skyrių.
3. Vėliausiai likus mėnesiui iki bandomojo laikotarpio pabaigos parengiama ataskaita apie asmens, paskirto bandomajam laikotarpiui, gebėjimą atlikti su jo pareigybe susijusias funkcijas, taip pat apie jo darbo našumą ir elgesį tarnyboje. Kandidatas supažindinamas su ta ataskaita ir jis turi teisę raštu pateikti savo pastabas per aštuonias darbo dienas.
Jei ataskaitoje rekomenduojama asmenį atleisti arba išimtinėmis aplinkybėmis pratęsti bandomąjį laikotarpį, kaip nustatyta 1 dalyje, tiesioginis asmens, paskirto bandomajam laikotarpiui, viršininkas ataskaitą ir pastabas nedelsdamas perduoda paskyrimų tarnybai, kuri trijų savaičių laikotarpiu konsultuojasi su jungtiniu ataskaitų komitetu dėl to, kokių veiksmų turėtų būti imtasi.
Asmuo, paskirtas bandomajam laikotarpiui, kurio darbas ar elgesys neatitiko jo pareigybei keliamų reikalavimų, atleidžiamas.
4. Atleistas asmuo, paskirtas bandomajam laikotarpiui, gauna trijų mėnesių bazinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją, jei tarnyboje išdirbo daugiau negu metus, dviejų mėnesių bazinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją, jei tarnyboje išdirbo bent šešis mėnesius, ir vieno mėnesio bazinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją, jei tarnyboje išdirbo mažiau negu šešis mėnesius, išskyrus atvejus, kai jis gali tuoj pat tęsti darbą kitur.
5. 2, 3, ir 4 dalys netaikomos pareigūnams, kurie atsistatydina iki jų bandomojo laikotarpio pabaigos.“;
20)
35 straipsnis papildomas šiuo punktu:
„g)
atostogos tarnybos labui“;
21)
37 straipsnio b punkto antrojoje įtraukoje žodis „institucijų“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybų“;
22)
40 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiama ši dalis:
„1a. Atostogų dėl asmeninių priežasčių laikotarpiu toliau taikomas 12b straipsnis. Leidimas pagal 12b straipsnį pareigūnui nesuteikiamas dalyvavimo profesinėje veikloje tikslu - nesvarbu, ar ji apmokama, ar ne - kuri apima su jo institucija susijusią lobistinę veiklą ar protegavimą ir dėl kurios yra ar galėtų būti pažeisti teisėti institucijos interesai.“;
b)
2 dalies antroje pastraipoje žodžiai „15 metų“ pakeičiami žodžiais „12 metų“;
c)
2 dalies trečia pastraipa iš dalies keičiama taip
i)
ii punktas pakeičiamas taip:
„ii)
galėtų būti kartu su savo sutuoktiniu (-e), kuris taip pat yra pareigūnas ar kitas Sąjungos tarnautojas ir kuriam vykdant savo pareigas reikia įsikurti nuolat gyventi tokiu atstumu nuo prašymą pateikusio pareigūno darbo vietos, kad jiems visa šeima apsigyvenus tokiu atstumu, prašymą pateikusiam pareigūnui būtų nepatogu atlikti savo pareigas, arba“;
ii)
papildoma šiuo punktu:
„iii)
galėtų padėti sutuoktiniui, aukštutinės ar žemutinės giminystės linijos giminaičiui, broliui ar seseriai rimtos medicinine pažyma patvirtintos ligos ar negalios atveju,“;
23)
42a straipsnis pakeičiamas taip:
„42a straipsnis
Pareigūnas turi teisę į kiekvieno vaiko priežiūros atostogas be bazinio darbo užmokesčio, kurių trukmė - iki šešių mėnesių ir kurių turi būti einama per pirmuosius dvylika metų po vaiko gimimo ar įvaikinimo. Pagal bendrąsias kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos patvirtintas įgyvendinimo nuostatas pripažintų vienišų tėvų arba išlaikomų vaikų, turinčių institucijos medicinos tarnybos pareigūno pripažintą negalią arba sergančių tokio pareigūno pripažinta sunkia liga, tėvų atostogų trukmė gali būti padvigubinta. Minimali kiekvieną kartą pasiimamų atostogų trukmė ne mažesnė negu vienas mėnuo.
Vaiko priežiūros atostogų metu pareigūnui toliau taikoma socialinio draudimo sistema: išsaugomos jo įgyjamos teisės į pensiją, išmoka vaikui išlaikyti ir mokymosi išmoka. Pareigūnas išsaugo savo pareigybę ir toliau turi teisę siekti aukštesnės pakopos ar paaukštinimo į aukštesnį lygį. Atostogos gali būti paprastos arba dalinės, kai dirbama pusę darbo dienos. Išėjus dalinių vaiko priežiūros atostogų, kai dirbama pusę darbo dienos, pirmojoje pastraipoje numatytas didžiausias laikotarpis padvigubinamas. Vaiko priežiūros atostogų metu pareigūnai turi teisę gauti 911,73 EUR per mėnesį arba 50 % šios sumos, jei atostogos dalinės, tačiau negali dirbti jokio kito apmokamo darbo. Visą įmoką į socialinio draudimo sistemą, numatytą 72 ir 73 straipsniuose, sumoka institucija ir ji apskaičiuojama atsižvelgiant į pareigūno bazinį darbo užmokestį. Tačiau dalinių atostogų atveju ši nuostata taikoma tik viso bazinio darbo užmokesčio ir proporcingai sumažinto bazinio darbo užmokesčio skirtumui. Pareigūno įmoka už faktiškai gaunamą bazinio darbo užmokesčio dalį skaičiuojama taikant tuos pačius koeficientus, kaip ir jam dirbant visą darbo laiką.
Pirmoje pastraipoje nurodytiems vienišiems tėvams ir išlaikomų vaikų, turinčių medicinos tarnybos pareigūno pripažintą negalią arba sergančių tokio pareigūno pripažinta sunkia liga, tėvams, taip pat per pirmuosius tris vaiko priežiūros atostogų mėnesius, kai tokių atostogų per motinystės atostogas išeina tėvas ar iš karto po motinystės atostogų bet kuris iš tėvų arba per įvaikinimo atostogas ar iš karto po jų, skiriama išmoka sudaro 1 215,63 EUR per mėnesį arba 50 % šios sumos, jei pareigūnas eina dalinių atostogų.
Vaiko priežiūros atostogos gali būti pratęstos dar šešiems mėnesiams mokant 50 % antroje pastraipoje nurodytos sumos dydžio išmoką. Pirmoje pastraipoje nurodytiems vienišiems tėvams vaiko priežiūros atostogos gali būti pratęsiamos dar dvylikai mėnesių mokant 50 % trečioje pastraipoje nurodytos sumos dydžio išmoką.
Šiame straipsnyje nurodytos sumos tikslinamos pagal atlyginimo dydį.“;
24)
III antraštinės dalies 2 skyrius papildomas šiuo skirsniu:
„7 skirsnis
Atostogos tarnybos labui
42c straipsnis
Iki oficialaus pensinio amžiaus likus daugiausiai penkeriems metams pareigūnas, išdirbęs mažiausiai dešimt metų, paskyrimo tarnybos sprendimu gali būti išleistas atostogų tarnybos labui atsižvelgiant į organizacinius poreikius, susijusius su naujų kompetencijų įgijimu institucijose.
Bendras pareigūnų, kurie išleidžiami atostogų tarnybos labui, skaičius per metus negali būti didesnis kaip 5 % visų institucijų darbuotojų, išėjusių į pensiją praėjusiais metais. Taip apskaičiuotas bendras skaičius priskiriamas kiekvienai institucijai pagal atitinkamą pareigūnų jose skaičių praėjusių metų gruodžio 31 d. Tokio priskyrimo rezultatas suapvalinamas iki artimiausio didesnio sveikojo skaičiaus kiekvienoje institucijoje.
Tokios atostogos nėra drausminė priemonė.
Atostogų trukmė paprastai atitinka laikotarpį, kol pareigūnas sulaukia pensinio amžiaus. Tačiau išimtinėmis aplinkybėmis paskyrimo tarnyba gali nuspręsti atostogas nutraukti ir pareigūną grąžinti į tarnybą.
Kai atostogų tarnybos labui išleistas pareigūnas sulaukia pensinio amžiaus, jis savaime išeina į pensiją.
Atostogas tarnybos labui reglamentuoja šios taisyklės:
a)
į pareigūno darbo vietą gali būti paskirtas kitas pareigūnas;
b)
per atostogas tarnybos labui pareigūnas neturi teisės į paaukštinimą viena pakopa arba aukštesnio lygio suteikimą.
Pareigūnas, kuris išleistas tokių atostogų, gauna pagal IV priedą apskaičiuotą išmoką.
Pareigūno prašymu nuo išmokos mokamos įmokos į pensijų sistemą, apskaičiuotos pagal tos išmokos dydį. Tokiu atveju skaičiuojant pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu, metus, kaip numatyta VIII priedo 2 straipsnyje, atsižvelgiama į tarnybos laikotarpį, kai pareigūnas buvo atostogose tarnybos labui.
Korekcinis koeficientas šiai išmokai netaikomas.“;
25)
43 straipsnis pakeičiamas taip:
„43 straipsnis
Kiekvieno pareigūno sugebėjimai, naudingumas ir elgesys tarnyboje aprašomi metinėje ataskaitoje, kaip pagal 110 straipsnį numatė kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba. Toje ataskaitoje nurodoma, ar pareigūno darbo rezultatai buvo patenkinami, ar ne. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba nustato nuostatas, suteikiančias teisę pateikti apeliacinį skundą laikantis ataskaitos rengimo tvarkos, kuria turi būti pasinaudota prieš pateikiant skundą, kaip nurodyta 90 straipsnio 2 dalyje.
Pradedant AST 5 lygiu, ataskaitoje gali būti pateikiama nuomonė apie tai, ar, atsižvelgiant į pareigūno darbo rezultatus, jis galėtų vykdyti administracines pareigas.
Pareigūnas supažindinamas su ataskaita. Jis gali pateikti pastabų, kurios jam atrodo svarbios.“;
26)
44 straipsnis pakeičiamas taip:
„44 straipsnis
Pareigūnas, kuris dvejus metus dirbo vienoje savo lygio pakopoje, automatiškai perkeliamas į aukštesnę to lygio pakopą, išskyrus atvejus, kai jo darbo rezultatai buvo įvertinti nepatenkinamai paskutinėje metinėje ataskaitoje, kaip nurodyta 43 straipsnyje. Pareigūnas perkeliamas į aukštesnę to lygio pakopą ne vėliau kaip po ketverių metų, nebent jam taikoma 51 straipsnio 1 dalyje numatyta tvarka.
Jei pareigūnas paskiriamas padalinio vadovu, direktoriumi ar generaliniu direktoriumi tame pačiame lygyje, ir jeigu jis pagal 43 straipsnį patenkinamai atliko savo pareigas per pirmuosius devynis mėnesius nuo jo paskyrimo, jo pareigos tame lygyje laikomos paaukštintomis viena pakopa atgaline data nuo paskyrimo įsigaliojimo dienos. Dėl tokio paaukštinimo jo bazinis mėnesinis darbo užmokestis didinamas pirmosios ir antrosios pakopos kiekviename lygyje santykį atitinkančiu dydžiu. Jei šis padidėjimas yra mažesnis arba jeigu pareigūnas tuo metu jau užima paskutinę savo lygio pakopą, iki kito jo pareigų paaukštinimo bazinis darbo užmokestis jam didinamas tiek, kad būtų pridėtas pirmosios ir antrosios pakopos skirtumas.“;
27)
45 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Sprendimus dėl paaukštinimo priima paskyrimų tarnyba, atsižvelgdama į 6 straipsnio 2 dalį. Jei 4 straipsnio ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka netaikoma, pareigūnai gali būti paaukštinti į aukštesnį lygį tik tada, jei užima pareigybę, kuri atitinka vieną iš I priedo A skirsnyje nustatytos rūšies pareigybę. Pareigūno pareigos paaukštinamos paskiriant jį į kitą aukštesnį jo pareigų grupės lygį. Pareigos gali būti paaukštintos tik pareigūnams, atrinktiems iš ne mažiau kaip dvejus metus savo lygyje išdirbusių pareigūnų, apsvarsčius pareigūnų, kurių pareigos gali būti paaukštintos, nuopelnus. Lygindama nuopelnus, paskyrimų tarnyba visų pirma atsižvelgia į ataskaitas apie pareigūnus, kalbas, kurias jie vartoja atlikdami savo pareigas, išskyrus tą kalbą, apie kurios puikų mokėjimą jie yra pateikę įrodymų pagal 28 straipsnio f dalį, ir jų atliekamų pareigų lygį.“;
b)
2 dalies pirmajame sakinyje žodžiai „Europos Sąjungos sutarties 55 straipsnyje“ pakeičiami žodžiais „Europos Sąjungos sutarties 55 straipsnio 1 dalyje“;
c)
2 dalies antrajame sakinyje žodis „Institucijos“ pakeičiamas žodžiais „Institucijų paskyrimų tarnybos“;
28)
45a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalies pirmoje pastraipoje žodžiai „periodinėmis ataskaitomis“ pakeičiami žodžiais „metinėmis ataskaitomis“;
b)
5 dalyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos“;
29)
48 straipsnio trečiojoje pastraipoje žodžiai „AST pareigų grupės“ pakeičiami žodžiais „AST ir AST/SC pareigų grupės“;
30)
50 straipsnio aštuntoje pastraipoje skaičius „55“ pakeičiamas skaičiumi „58“;
31)
51 straipsnis pakeičiamas taip:
„51 straipsnis
1. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba nustato tvarką, kuria laiku ir tinkamu būdu nustatomi, nagrinėjami ir sprendžiami neišmanymo atvejai.
Priimdama vidaus nuostatas, kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba laikosi šių reikalavimų:
a)
pareigūnas, kuris, sprendžiant iš 43 straipsnyje minėtų trijų iš eilės metinių ataskaitų, vis dar nedaro pažangos profesinės kompetencijos srityje, paskiriamas į vienu lygiu žemesnį tos pačios kategorijos lygį. Jei ir kitose dviejose metinėse ataskaitose nurodomi nepatenkinami darbo rezultatai, pareigūnas atleidžiamas;
b)
bet kokiame pasiūlyme atleisti pareigūną arba pažeminti jo pareigas turi būti nurodytos priežastys, kuriomis šis pasiūlymas grindžiamas. Apie tokį pasiūlymą pranešama atitinkamam pareigūnui. Paskyrimų tarnybos pasiūlymas perduodamas 9 straipsnio 6 dalyje nurodytam Jungtiniam patariamajam komitetui.
2. Pareigūnas turi teisę gauti visą savo asmens bylą ir pasidaryti visų su procedūra susijusių dokumentų kopijas. Nuo pasiūlymo gavimo dienos jam suteikiama ne mažiau kaip 15, bet ne daugiau kaip 30 dienų pasirengti gynybai. Jam gali padėti jo pasirinktas asmuo. Pareigūnas gali pateikti rašytinių pastabų. Jį išklauso Jungtinis patariamasis komitetas. Pareigūnas taip pat gali pasikviesti liudininkų.
3. Atvejį nagrinėjant Jungtiniam patariamajam komitetui, institucijai atstovauja paskyrimų tarnybos tuo tikslu paskirtas pareigūnas. Tas pareigūnas turi tokias pačias teises, kaip ir atitinkamas pareigūnas.
4. Atsižvelgdamas į 1 dalies b punkte minėtą pasiūlymą ir visus atitinkamo pareigūno ar liudininkų rašytinius ir žodinius pareiškimus, Jungtinis patariamasis komitetas balsų dauguma patvirtina pagrįstą išvadą, nurodydamas priemonę, kurią jis mano esant tinkama, atsižvelgiant į faktus, nustatytus jo prašymu. Per du mėnesius nuo tos dienos, kurią klausimas buvo jam perduotas nagrinėti, jis perduoda šią išvadą paskyrimų tarnybai ir atitinkamam pareigūnui. Pirmininkas nebalsuoja dėl Jungtinio patariamojo komiteto sprendimų, išskyrus tuos atvejus, kai sprendžiami procedūriniai klausimai ir tada, kai balsai pasiskirsto po lygiai.
5. Dėl neišmanymo atleistas pareigūnas 6 dalyje nustatytu laikotarpiu turi teisę gauti mėnesinę išeitinę pašalpą, lygią AST 1 lygio pirmos pakopos pareigūno baziniam darbo užmokesčiui. Tuo pačiu laikotarpiu pareigūnas taip pat turi teisę gauti 67 straipsnyje numatytas išmokas šeimai. Namų ūkio išmoka skaičiuojama pagal AST 1 lygio pareigūno bazinį mėnesinį darbo užmokestį, kaip numatyta VII priedo 1 straipsnyje.
Išmoka nemokama, jei pareigūnas atsistatydina pradėjus 1 ir 2 dalyje numatytos procedūros veiksmus, arba, jeigu jis turi teisę iš karto gauti visos pensijos išmoką. Jeigu pagal valstybinę bedarbio pašalpų mokėjimo sistemą jam priklauso bedarbio pašalpa, tos pašalpos suma atimama iš minėtos išmokos.
6. Laikotarpis, kuriuo mokamos 5 dalyje nurodytos išmokos, yra:
a)
trys mėnesiai, jeigu pareigūno darbo stažas tarnyboje tą dieną, kai priimtas sprendimas dėl atleidimo, yra mažiau nei penkeri metai;
b)
šeši mėnesiai, jeigu pareigūnas jau dirba ne mažiau kaip penkerius metus, tačiau mažiau kaip 10 metų;
c)
devyni mėnesiai, jeigu pareigūnas tarnyboje dirba ne mažiau kaip 10 metų, tačiau mažiau kaip 20 metų;
d)
12 mėnesių, jeigu pareigūnas tarnyboje dirba mažiausiai 20 metų.
7. Pareigūnai, kurių pareigos buvo pažemintos dėl neišmanymo, po šešerių metų laikotarpio gali paprašyti iš jų asmens bylų pašalinti visas nuorodas apie tą priemonę.
8. Pareigūnai turi teisę gauti kompensaciją už pagrįstas išlaidas, kurias jie patyrė savo iniciatyva procedūrinių veiksmų metu, įskaitant ir mokestį, sumokėtą institucijai nepriklausančiam patarėjui gynybos klausimais, kai šiame straipsnyje numatyta procedūra baigiama nepriėmus sprendimo dėl pareigūno atleidimo arba jo pareigų pažeminimo.“;
32)
52 straipsnis pakeičiamas taip:
„52 straipsnis
Nedarant poveikio 50 straipsniui, pareigūnas išleidžiamas į pensiją:
a)
arba automatiškai, paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka 66 metai, dieną, arba
b)
jo paties prašymu mėnesio, kuriam buvo pateiktas prašymas, paskutinę dieną, jeigu jis sulaukė pensinio amžiaus arba jeigu jam yra daugiau kaip 58 metai, bet jis dar nesulaukė pensinio amžiaus, ir jis atitinka kriterijus, pagal kuriuos pensija pradedama mokėti iš karto, kaip numatyta VIII priedo 9 straipsnyje. Pagal analogiją taikomas 48 straipsnio antros pastraipos antrasis sakinys.
Tačiau pareigūnas gali savo paties prašymu ir jei, paskyrimų tarnybos nuomone, tai pateisinama tarnybos interesais, tęsti tarnybą iki 67 metų amžiaus arba išimties tvarka iki 70 metų. Tokiu atveju jis savaime išeina į pensiją paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka tiek metų, dieną.
Jei paskyrimų tarnyba nusprendžia leisti tęsti pareigūnui tarnybą po 66 metų, tas leidimas suteikiamas ne ilgiau kaip vieniems metams. Jis gali būti atnaujintas pareigūno prašymu.“
33)
55 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pastraipos sunumeruojamos;
b)
antros pastraipos pirmasis sakinys pakeičiamas taip:
„Įprastinė darbo savaitė yra 40-42 valandos, darbo dienos valandas turi nustatyti paskyrimų tarnyba.“;
c)
trečios pastraipos antrasis sakinys pakeičiamas taip:
„Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba, pasikonsultavusi su Personalo komitetu, nustato išsamias šios dalies taikymo taisykles.“;
d)
papildoma šia dalimi:
„4. Kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba gali įvesti lankstų darbo grafiką. Dirbant pagal tą grafiką AD/AST 9 ir aukštesnės kategorijos pareigūnams nesuteikiamas leidimas nedirbti visą darbo dieną. Ta tvarka netaikoma pareigūnams, kuriems taikomos 44 straipsnio antros pastraipos nuostatos. Tie pareigūnai savo darbo laiką tvarko remdamiesi susitarimais su savo vadovais.“
34)
55a straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Leidimas pareigūnui gali būti suteiktas tokiais atvejais:
a)
išlaikomo vaiko iki 9 metų amžiaus priežiūra,
b)
išlaikomo 9-12 metų amžiaus vaiko priežiūra, jeigu darbo laikas sutrumpinamas ne daugiau kaip 20 % įprasto darbo laiko,
c)
išlaikomo vaiko priežiūra, kol jam sukanka 14 metų, jeigu pareigūnas yra vieniša motina arba tėvas,
d)
itin didelių sunkumų atvejais - išlaikomo vaiko priežiūrai, kol jam sukanka 14 metų, jeigu darbo laikas sutrumpinamas ne daugiau kaip 5 % įprasto darbo laiko. Tokiais atvejais IVa priedo 3 straipsnio pirmos dvi pastraipos netaikomos. Jeigu abu tėvai dirba Sąjungos tarnyboje, teisė į sutrumpintą darbo laiką suteikiama tik vienam iš tėvų,
e)
rimtai sergančio ar neįgalaus sutuoktinio, tėvų, senelių, prosenelių, vaikų, anūkų, brolių ar seserų priežiūra,
f)
dalyvavimas tolesniuose mokymuose, arba
g)
sulaukus 58 metų, per paskutinius trejus metus iki pareigūnui sulaukiant pensinio amžiaus.
Jeigu sutrumpinto darbo laiko prašoma norint dalyvauti tolesniuose mokymuose arba per paskutinius trejus metus iki pareigūnui sulaukiant pensinio amžiaus, bet ne anksčiau kaip sulaukus 58 metų, paskyrimų tarnyba gali neduoti leidimo arba atidėti jo įsigaliojimo datą tik išskirtinėmis aplinkybėmis ir dėl svarbių tarnybinių priežasčių.
Jeigu tokia teise gauti leidimą pasinaudojama tam, kad būtų galima prižiūrėti rimtai sergantį sutuoktinį, aukštutinės ar žemutinės giminystės linijos giminaitį, brolius ar seseris, arba tam, kad būtų galima dalyvauti tolesniuose mokymuose, bendra tokių laikotarpių trukmė neviršija penkerių metų per visą pareigūno tarnybos laikotarpį.“;
35)
56 straipsnio trečioji pastraipa pakeičiama taip:
„Kaip numatyta VI priede, SC 1-SC 6 lygių ir AST 1-AST 4 lygių pareigūnai už išdirbtus viršvalandžius turi teisę gauti kompensuojamąsias atostogas arba atlygį, jei dėl tarnybos reikalavimų negali gauti kompensuojamųjų atostogų per du mėnesius, einančius po to mėnesio, kurį buvo dirbami viršvalandžiai.“;
36)
56a straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, Komisija deleguotaisiais aktais pagal 111 ir 112 straipsnius nustato teisę gauti tokias išmokas turinčių pareigūnų kategorijas, išmokų skyrimo sąlygas ir jų dydžius.“;
37)
56b straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, Komisija deleguotaisiais aktais pagal 111 ir 112 straipsnius nustato teisę gauti tokias išmokas turinčių pareigūnų kategorijas, išmokų skyrimo sąlygas ir jų dydžius.“;
38)
56c straipsnio antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu, Komisija deleguotaisiais aktais pagal 111 ir 112 straipsnius nustato teisę gauti specialias išmokas turinčių pareigūnų kategorijas, išmokų skyrimo sąlygas ir jų dydžius.“;
39)
57 straipsnio pirmojoje pastraipoje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
40)
58 straipsnis pakeičiamas taip:
„58 straipsnis
Be 57 straipsnyje numatytų atostogų, nėščiosios, pateikusios medicininę pažymą, turi teisę gauti 20 savaičių atostogų. Atostogos prasideda ne anksčiau kaip likus šešioms savaitėms iki numatytos gimdymo datos, nurodytos pažymoje, ir baigiasi ne anksčiau kaip praėjus 14 savaičių po gimdymo dienos. Jei gimsta daugiau kaip vienas vaikas arba jeigu gimdymas priešlaikinis ar gimsta neįgalus arba sunkia liga sergantis vaikas, atostogų trukmė yra 24 savaitės. Šioje nuostatoje priešlaikinis gimdymas yra gimdymas nepasibaigus 34 nėštumo savaitei.“;
41)
61 straipsnis pakeičiamas taip:
„61 straipsnis
Valstybinių švenčių sąrašai sudaromi Sąjungos institucijų paskyrimų tarnybų susitarimu pasikonsultavus su Tarnybos nuostatų komitetu.“;
42)
63 straipsnis pakeičiamas taip:
„63 straipsnis
Pareigūno atlyginimas nurodomas eurais. Jis išmokamas šalies, kurioje pareigūnas vykdo savo pareigas, valiuta arba eurais.
Kita valiuta nei eurais mokamas atlyginimas apskaičiuojamas remiantis valiutų kursais, taikomais tų metų liepos 1 d. vykdant Europos Sąjungos bendrąjį biudžetą.
Kiekvienais metais valiutos kursas tikslinamas atgaline data 65 straipsnyje numatyto atlyginimo tikslinimo metu.“;
43)
64 straipsnis pakeičiamas taip:
„64 straipsnis
Eurais nurodytam pareigūno atlyginimui, atėmus šiuose Tarnybos nuostatuose arba įgyvendinimo taisyklėse nustatytus privalomus atskaitymus, taikomas korekcinis koeficientas, kuris yra didesnis kaip 100 %, mažesnis kaip 100 % arba lygus 100 %, atsižvelgiant į gyvenimo sąlygas įvairiose įdarbinimo vietose.
Korekciniai koeficientai nustatomi ar atšaukiami bei kasmet tikslinami remiantis XI priedo nuostatomis. Tikslinant koeficientus visos vertės laikomos pamatinėmis vertėmis. Komisija skelbia patikslintas vertes Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo patikslinimo dienos.
Belgijoje ir Liuksemburge korekcinis koeficientas netaikomas, nes tos įdarbinimo vietos yra daugumos institucijų pagrindinės darbo ir būstinės vietos ir todėl jos kaip orientacinės vietos yra ypatingos svarbos.“
44)
65 straipsnis pakeičiamas taip:
„65 straipsnis
1. Kasmet Europos Sąjungos pareigūnų ir kitų tarnautojų atlyginimai atnaujinami atsižvelgiant į Sąjungos ekonomikos ir socialinę politiką. Ypatingai atsižvelgiama į bet kokį darbo užmokesčių padidėjimą valstybių narių viešojoje tarnyboje ir į priėmimo į darbą poreikius. Darbo užmokesčiai atnaujinami remiantis XI priedu. Atsižvelgiant į Komisijos ataskaitą, pagrįstą remiantis susitarimu su valstybių narių nacionalinėmis statistikos tarnybomis Europos Sąjungos statistikos tarnybos parengtais statistiniais duomenimis, atnaujinama iki kiekvienų metų pabaigos; statistiniai duomenys atspindi padėtį liepos 1 d. kiekvienoje valstybėje narėje. Toje ataskaitoje pateikiami duomenys, susiję su biudžeto poveikiu Sąjungos pareigūnų atlyginimams ir pensijoms. Ji pateikiama Europos Parlamentui ir Tarybai.
Sumos, nurodytos Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 42a straipsnio antrojoje ir trečiojoje pastraipose, 66 ir 69 straipsniuose, VII priedo 1 straipsnio 1 dalyje, 2 straipsnio 1 dalyje, 3 straipsnio 1 ir 2 dalyse, 4 straipsnio 1 dalyje, 7 straipsnio 2 dalyje, 8 straipsnio 2 dalyje, 10 straipsnio 1 dalyje ir XIII priedo 8 straipsnio 2 dalyje, pagal XIII priedo 18 straipsnio 1 dalį atnaujintinos sumos, nurodytos VII priedo 4a straipsnyje, sumos, nurodytos 24 straipsnio 3 dalyje, 28a straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje, 28a straipsnio 7 dalyje, 93 straipsnyje, 94 straipsnyje, 96 straipsnio 3 dalies antrojoje pastraipoje ir 96 straipsnio 7 dalyje, 133, 134 ir 136 straipsniuose, sumos, nurodytos Tarybos reglamento (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 300/76 (6) 1 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje, ir sumoms taikomas koeficientas, nurodytas Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68 (7) 4 straipsnyje, kasmet tikslinami remiantis XI priedu. Komisija skelbia atnaujintas sumas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje per dvi savaites nuo tokio atnaujinimo dienos informavimo tikslais.
2. Jeigu iš esmės pasikeičia pragyvenimo išlaidos, 1 dalyje nurodytos sumos ir 64 straipsnyje nurodyti korekciniai koeficientai atnaujinami remiantis XI priedu. Komisija skelbia atnaujintas sumas ir korekcinius koeficientus Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo atnaujinimo.
3. 1 ir 2 dalyje nurodytos sumos ir 64 straipsnyje nurodyti korekciniai koeficientai suprantami kaip sumos ir koeficientai, kurių tikroji vertė tam tikru laiko momentu turi būti atnaujinta netaikant kito teisės akto.
4. Nedarant poveikio XI priedo 3 straipsnio 5 ir 6 dalių taikymui 2013 ir 2014 m. nebus daromas joks 1 ir 2 dalyse nurodytas atnaujinimas.
45)
66 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pirmosios pastraipos įžanginis sakinys pakeičiamas taip:
„AD ir AST pareigų grupių kiekvieno lygio ir pakopos personalo baziniai mėnesiniai darbo užmokesčiai nustatomi pagal šią lentelę:“
b)
papildoma šia dalimi:
„AST/SC pareigų grupės kiekvieno lygio ir pakopos personalo baziniai mėnesiniai darbo užmokesčiai nustatomi pagal šią lentelę:
Pakopa
Lygis
1
2
3
4
5
SC 6
4 349,59
4 532,36
4 722,82
4 854,21
4 921,28
SC 5
3 844,31
4 005,85
4 174,78
4 290,31
4 349,59
SC 4
3 397,73
3 540,50
3 689,28
3 791,92
3 844,31
SC 3
3 003,02
3 129,21
3 260,71
3 351,42
3 397,73
SC 2
2 654,17
2 765,70
2 881,92
2 962,10
3 003,02
SC 1
2 345,84
2 444,41
2 547,14
2 617,99
2 654,17“;
46)
66a straipsnis pakeičiamas taip:
„66a straipsnis
1. Nukrypstant nuo Reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68 3 straipsnio 1 dalies ir, nedarant poveikio 65 straipsnio 3 daliai, siekiant atsižvelgti į metodo taikymą pareigūnų atlyginimams ir pensijoms atnaujinti, nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2023 m. gruodžio 31 d. atlyginimui, kurį Sąjunga moka faktiškai dirbančiam personalui, taikoma laikinoji priemonė - vadinamasis solidarumo mokestis.
2. Solidarumo mokesčio tarifas, taikomas 3 dalyje nustatytai bazei, yra 6 proc. Tačiau AD 15 lygio 2 pakopos ir tolesnių lygių bei pakopų pareigūnams taikomas 7 proc. tarifas.
3.
a)
Solidarumo mokesčio bazė yra bazinis darbo užmokestis, pagal kurį skaičiuojamas atlyginimas, atėmus:
i)
socialinio draudimo ir pensijų įmokas bei mokesčius, kuriuos to paties lygio ir pakopos pareigūnas, neturintis išlaikytinių, kaip apibrėžta VII priedo 2 straipsnyje, turi mokėti prieš solidarumo mokestį, ir
ii)
AST 1 lygio 1 pakopos pareigūno baziniam darbo užmokesčiui lygią sumą.
b)
Sudėtinės dalys, naudojamos nustatant solidarumo mokesčio bazę, išreiškiamos eurais ir nustatoma jų svertinė vertė pagal 100 dalių skalę.
4. Solidarumo mokestis išskaičiuojamas kiekvieną mėnesį išmokant atlyginimą; surinktos lėšos įtraukiamos į bendrą Europos Sąjungos biudžetą kaip pajamos.“;
47)
67 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Išmoka vaikui išlaikyti specialiu motyvuotu paskyrimų tarnybos sprendimu gali būti padvigubinta remiantis medicinos įstaigų išduotais dokumentais, įrodančiais, kad vaikas turi negalią arba serga ilgalaike liga, dėl kurių pareigūnas patiria daug išlaidų.“;
48)
72 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies pirmos pastraipos pirmajame sakinyje ir 1 dalies trečiojoje pastraipoje žodžiai „institucijų“ ir „institucijos“ pakeičiami žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybų“ ir „institucijų paskyrimų tarnybos“;
b)
2 dalyje žodžiai „63 metai“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
c)
2a dalies i ir ii punktuose žodžiai „63 metai“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
d)
2b dalyje žodžiai „1 lygio“ pakeičiami žodžiais „AST 1 lygio“;
49)
73 straipsnio 1 dalyje žodis „institucijų“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybų“;
50)
76a straipsnio antrajame sakinyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „institucijų paskyrimų tarnybos“;
51)
77 straipsnis pakeičiamas taip:
„77 straipsnis
Pareigūnas, turintis ne mažesnį kaip 10 metų tarnybos stažą, turi teisę gauti ištarnauto laiko pensiją. Tačiau jei pareigūnui sukako daugiau metų nei pensinis amžius, jei nebuvo galima jo grąžinti į tarnybą jam esant rezerve arba atsistatydinant tarnybos labui, jis turi teisę gauti tokią pensiją nepriklausomai nuo stažo.
Didžiausia senatvės pensija siekia 70 % paskutinės kategorijos, kuriai pareigūnas buvo priskirtas bent vienerius metus, paskutinės bazinės algos. 1,80 % to paskutinio bazinio darbo užmokesčio pareigūnui mokama už kiekvienus tarnybos metus, skaičiuojamus VIII straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka.
Tačiau pareigūnai, dirbę Europos Sąjungos sutartyje ar Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo numatytas pareigas einančių asmenų, vienos iš Sąjungos institucijų ar organų išrinkto pirmininko arba vienos iš Europos Parlamento frakcijų išrinkto pirmininko padėjėjais, už einant tas pareigas išdirbtus pensinio stažo metus turi teisę į pensiją, apskaičiuojamą pagal paskutinį tuo metu gautą bazinį darbo užmokestį, jei gautas bazinis darbo užmokestis yra didesnis už darbo užmokestį, pagal kurį apskaičiuojama pensija pagal šio straipsnio antrą pastraipą.
Ištarnauto laiko pensija neturi būti mažesnė kaip 4 % minimalaus gyvenimo lygio už kiekvienus tarnybos metus.
Pensinis amžius yra 66 metai.
Pensinis amžius įvertinamas kiekvienais metais pradedant 2014 m. sausio 1 d. remiantis Komisijos Europos Parlamentui ir Tarybai pateikta ataskaita. Ataskaitoje visų pirma nagrinėjama, kaip kito valstybių narių darbuotojų pensinis amžius ir Europos institucijų pareigūnų tikėtina gyvenimo trukmė.
Prireikus Komisija, atkreipdama ypatingą dėmesį į pokyčius valstybėse narėse, pateikia pasiūlymą, kuriuo atsižvelgiant į tą ataskaitą keičiamas pensinis amžius“;
52)
78 straipsnis pakeičiamas taip:
„78 straipsnis
Jei dėl visiško nuolatinio invalidumo pareigūnas negali atlikti savo pareigų grupę ir postą atitinkančių pareigų, jis turi teisę gauti invalidumo pašalpą VIII priedo 1-16 straipsniuose numatyta tvarka.
Pagal analogiją 52 straipsnis taikomas invalidumo pašalpos gavėjams. Jeigu invalidumo pašalpos gavėjas išeina į pensiją nesulaukęs 66 metų amžiaus ir nesukaupęs teisių į didžiausią galimą pensiją, taikomos bendrosios taisyklės dėl ištarnauto laiko pensijų. Ištarnauto laiko pensijos dydis apskaičiuojamas pagal darbo užmokestį, nustatytą pareigūno lygiui ir pakopai, kuriuose jis dirbo tuo metu, kai tapo invalidu.
Invalidumo pašalpa lygi 70 % pareigūno paskutinio bazinio darbo užmokesčio. Tačiau ji negali būti mažesnė, negu minimalus gyvenimo lygis.
Invalidumo pašalpa kaupiama į pensijų sistemą mokant įmokas, apskaičiuojamas pagal tos pašalpos dydį.
Jeigu invalidumas atsirado dėl nelaimingo atsitikimo pareigūnui atliekant savo pareigas ar dėl nelaimingo atsitikimo, susijusio su pareigūno pareigomis, dėl profesinės ligos, dėl veiksmų visuomenės labui ar rizikuojant gyvybe gelbstint kitą žmogų, invalidumo pašalpa negali būti mažesnė negu 120 % minimalaus gyvenimo lygio. Be to, tokiais atvejais visa įmokų pagal pensijų sistemą suma mokama iš institucijos ar 1b straipsnyje minėtos įstaigos biudžeto.“;
53)
80 straipsnio šešta pastraipa pakeičiama taip:
„Pirmojoje, antrojoje ir trečiojoje pastraipose numatytos teisės taikomos mirus buvusiam pareigūnui, turėjusiam teisę gauti išmokas pagal Tarnybos nuostatų 50 straipsnį, Tarybos reglamento (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 259/68 (8) 5 straipsnį, Tarybos reglamento (Euratomas, EAPB, EEB) Nr. 2530/72 (9) 3 straipsnį arba Tarybos reglamento (EAPB, EEB, Euratomas) Nr. 1543/73 (10) 3 straipsnį, ir mirus buvusiam pareigūnui, atleistam iš tarnybos prieš jam sukankant pensiniam amžiui ir prašiusiam atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios kalendorinio mėnesio, sekančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos.
54)
81a straipsnio 1 dalis iš dalies keičiamas taip:
a)
b punkte žodžiai „65 metai“ pakeičiami žodžiais „66 metai“;
b)
d punktas pakeičiamas taip:
„d)
mirus iš tarnybos prieš sukankant pensiniam amžiui išėjusiam bei atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios po mėnesio, kurį jam sukaks pensinis amžius, einančio kalendorinio mėnesio dienos prašiusiam buvusiam pareigūnui - senatvės pensijos, į kurią jis būtų turėjęs teisę sulaukęs pensinio amžiaus, pridėjus visas b punkte nurodytas išmokas ir atėmus išskaitymus“;
c)
e punkte žodžiai „išmokas pagal šių Tarnybos nuostatų 41 arba 50 straipsnį“ pakeičiami žodžiais „išmokas pagal šių Tarnybos nuostatų 41, 42c arba 50 straipsnį“;
55)
82 straipsnio 2 dalis iš dalies keičiama taip:
„2. Jeigu pagal 65 straipsnio 1 dalį atnaujinami atlyginimai, taip pat atnaujinamos ir pensijos.“;
56)
83 straipsnio 1 dalies antroji pastraipa išbraukiama;
57)
83a straipsnio 2, 3, 4 ir 5 dalys pakeičiamos taip:
„2. Agentūros, negaunančios subsidijų iš bendro Europos Sąjungos biudžeto, moka į tą biudžetą visą įmokų sumą, reikalingą sistemai finansuoti. Nuo 2016 m. sausio 1 d. agentūros, kurios iš to biudžeto finansuojamos iš dalies, moka darbdavių įmokų dalį, atitinkančią savo pajamų be subsidijos iš bendro Europos Sąjungos biudžeto ir visų savo pajamų santykį.
3. Pensijų sistemos pusiausvyra užtikrinama pensiniu amžiumi ir įmokų į šią sistemą tarifu. Pagal XII priedą atliekant penkerių metų laikotarpio aktuarinį įvertinimą ir siekiant užtikrinti pensijų sistemos pusiausvyrą, atnaujinamas įmokos į pensijų sistemą tarifas.
4. Kiekvienais metais pagal XII priedo 1 straipsnio 2 dalį Komisija pateikia 3 dalyje nurodytą atnaujintą aktuarinio vertinimo variantą. Nustačius, kad einamuoju momentu taikomas įmokų tarifas ir tarifas, kurio reikia aktuarinei pusiausvyrai palaikyti, skiriasi bent 0,25 punkto, Komisija tarifą atnaujina XII priede nustatyta tvarka.
5. Šio straipsnio 3 ir 4 dalyse numatytais atvejais atnaujinamas 83 straipsnio 2 dalyje nurodytas orientacinis skaičius. Komisija skelbia atnaujintą įnašo tarifą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo atnaujinimo dienos.“;
58)
VIII antraštinė dalis išbraukiama;
59)
110 straipsnis pakeičiamas taip:
„110 straipsnis
1. Bendrąsias šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo nuostatas priima kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba, pasitarusi su personalo komitetu ir Tarnybos nuostatų komitetu.
2. Komisijos priimtos šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklės, įskaitant 1 dalyje nurodytas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, pagal analogiją taikomos agentūroms. Tuo tikslu Komisija po priėmimo nedelsdama praneša agentūroms apie tokias įgyvendinimo taisykles.
Įgyvendinimo taisyklės agentūrose įsigalioja praėjus devyniems mėnesiams nuo jų įsigaliojimo Komisijoje arba devyniems mėnesiams nuo dienos, kurią Komisija agentūras informavo apie atitinkamos įgyvendinimo taisyklės priėmimą, atsižvelgiant į tai, kuri data vėlesnė. Nepaisant to, kas išdėstyta, agentūra gali taip pat nuspręsti, kad tokios įgyvendinimo taisyklės įsigalios anksčiau.
Išimties tvarka prieš pasibaigiant šios dalies antroje pastraipoje nurodytam devynių mėnesių laikotarpiui ir pasitarusi su personalo komitetu agentūra gali teikti Komisijai pritarti įgyvendinimo taisykles, kurios skiriasi nuo Komisijos priimtų taisyklių. Tokiomis pat sąlygomis agentūra gali prašyti Komisijos pritarti kai kurių iš tų įgyvendinimo taisyklių netaikymui. Pastaruoju atveju Komisija, užuot priėmusi arba atmetusi prašymą, gali agentūros prašyti pateikti jai pritarti įgyvendinimo taisykles, kurios skiriasi nuo Komisijos priimtų taisyklių.
Šios dalies antroje pastraipoje nurodytas devynių mėnesių laikotarpis sustabdomas nuo dienos, kurią agentūra paprašo Komisijos pritarimo, iki dienos, kurią Komisija pareiškia savo poziciją.
Agentūra taip pat gali, pasitarusi su personalo komitetu, teikti Komisijai pritarti įgyvendinimo taisykles, kurios susijusios su kitokiais klausimais nei Komisijos priimtos taisyklės.
Priimant įgyvendinimo taisykles agentūroms atstovauja valdyba arba lygiavertis organas, nurodytas Sąjungos teisės akte, kuriuo jos steigiamos.
3. Priimant taisykles institucijų sutarimu, agentūros nelaikomos institucijomis. Tačiau prieš priimdama tas taisykles Komisija tariasi su agentūromis.
4. Apie šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisykles, įskaitant 1 dalyje nurodytas bendrąsias įgyvendinimo nuostatas, ir institucijų paskyrimų tarnybų sutarimu priimtas taisykles informuojami darbuotojai.
5. Institucijų ir agentūrų administraciniai padaliniai reguliariai tariasi vienas su kitu dėl šių Tarnybos nuostatų taikymo. Tuose pasitarimuose agentūroms atstovaujama bendrai pagal taisykles, kurios turi būti nustatytos jų tarpusavio susitarimu.
6. Remdamasis 2 dalyje, įskaitant visus jos pakeitimus, nustatyta tvarka Europos Sąjungos Teisingumo Teismas administruoja kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos priimtų taisyklių registrą, siekdamas įgyvendinti šiuos Tarnybos nuostatus ir tas agentūrų priimtas taisykles tiek, kiek jomis nukrypstama nuo Komisijos priimtų taisyklių. Institucijos ir agentūros turi tiesioginę prieigą prie to registro ir visas teises iš dalies keisti savo taisykles. Valstybės narės turi tiesioginę prieigą prie to registro. Be to, kas trejus metus Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos priimtų šių Tarnybos nuostatų įgyvendinimo taisyklių.“;
60)
papildoma šiais straipsniais:
„111 straipsnis
Komisijai pagal 112 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl tam tikrų darbo sąlygų aspektų ir tam tikrų atlyginimų taisyklių ir socialinio draudimo sistemos įgyvendinimo aspektų.
112 straipsnis
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. Tarnybos nuostatų 56a, 56b ir 56c straipsniuose, VII priedo 13 straipsnio 3 dalyje ir XI priedo 9 straipsnyje bei Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 11 dalyje ir 96 straipsnio 11 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti Tarnybos nuostatų 56a, 56b ir 56c straipsniuose, VII priedo 13 straipsnio 3 dalyje ir XI priedo 9 straipsnyje bei Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 11 dalyje ir 96 straipsnio 11 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal Tarnybos nuostatų 56a, 56b ir 56c straipsnius, VII priedo 13 straipsnio 3 dalį arba XI priedo 9 straipsnį arba Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 28a straipsnio 11 dalį ir 96 straipsnio 11 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo apie šį aktą Europos Parlamentui ir Tarybai dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento ar Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
113 straipsnis
Ne vėliau kaip iki 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje įvertinamas šių Tarnybos nuostatų veikimas.“;
61)
I priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
A skirsnis pakeičiamas taip:
„A. Kiekvienos pareigų grupės pareigybių rūšys, kaip numatyta 5 straipsnio 4 dalyje
1. AD pareigų grupė
Generalinis direktorius
AD 15 - AD 16
Direktorius
AD 14 - AD 15
Patarėjas arba lygiavertės pareigos
AD 13 - AD 14
Skyriaus vadovas arba lygiavertės pareigos
AD 9 - AD 14
Administratorius
AD 5 - AD 12
2. AST pareigų grupė
Vyresnysis padėjėjas
Vykdo administracinę, techninę arba mokomąją veiklą, kuriai reikia daug savarankiškumo, ir eina svarbias pareigas personalo valdymo, biudžeto vykdymo arba politikos koordinavimo srityje
AST 10 - AST 11
Padėjėjas
Vykdo administracinę, techninę arba mokomąją veiklą, kuriai reikia tam tikro savarankiškumo, visų pirma susijusią su taisyklių ir nuostatų arba bendrųjų instrukcijų įgyvendinimu, arba kaip asmeninis institucijos nario, nario privataus biuro vadovo arba generalinio direktoriaus (pavaduotojo) arba lygiaverčio vyresniojo vadovo padėjėjas
AST 1 - AST 9
3. AST/SC pareigų grupė
Sekretorius / Raštinės darbuotojas
Vykdo raštinių ir sekretoriatų užduotis, tarnybos vadybos ir kitas lygiavertes užduotis, kurioms reikia tam tikro savarankiškumo (11)
SC 1 - SC 6
b)
B skirsnis iš dalies keičiamas taip:
„B. Vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai
1.
AST ir AD pareigų grupių vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai:
Lygis
Padėjėjai
Administratoriai
13
-
15 %
12
-
15 %
11
-
25 %
10
20 %
25 %
9
8 %
25 %
8
25 %
33 %
7
25 %
36 %
6
25 %
36 %
5
25 %
36 %
4
33 %
-
3
33 %
-
2
33 %
-
1
33 %
-
2.
AST/SC pareigų grupių vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugikliai;
Lygis
Sekretoriai (raštinės darbuotojai)
SC 6
-
SC 5
12 %
SC 4
15 %
SC 3
17 %
SC 2
20 %
SC 1
25 %“
62)
II priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio pirmos pastraipos antrajame sakinyje žodis „institucija“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba“;
b)
1 straipsnio antros pastraipos antrasis sakinys pakeičiamas taip:
„Tačiau kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba gali nuspręsti, kad rinkimų sąlygas reikia nustatyti pagal institucijos darbuotojų pageidavimus, išreikštus visuotiniu balsavimu.“;
c)
1 straipsnio ketvirtoje pastraipoje žodžiai „abiejų pareigų grupių“ keičiami žodžiais „visų trijų pareigų grupių“;
d)
2 straipsnio antros pastraipos pirmojoje įtraukoje žodžiai „trečiojoje pastraipoje“ išbraukiami;
63)
IV priedo vienintelis straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies antrojoje pastraipoje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „66 metų“;
b)
1 dalies trečioji pastraipa išbraukiama;
c)
3 dalies lentelės paskutinėje eilutėje žodžiai „59 iki 64“ pakeičiami žodžiais „59 iki 65“;
d)
4 dalies ketvirtojoje pastraipoje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „66 metų“;
64)
IVa priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio antroje pastraipoje žodžiai „55a straipsnio 2 dalies e punkto“ pakeičiami žodžiais „55a straipsnio 2 dalies g punkto“;
b)
4 straipsnio pirmojoje pastraipoje žodžiai „vyresni nei 55 metų pareigūnai, kuriems leista dirbti pusę darbo dienos, rengiantis išeiti į pensiją“ pakeičiami žodžiais „pareigūnai, kuriems pagal Tarnybos nuostatų 55a straipsnio 2 dalies g punktą leista dirbti pusę darbo dienos“;
65)
V priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
Be metinių atostogų, pareigūnas, paprašius, gali gauti specialias atostogas. Specialios atostogos suteikiamos visų pirma šiais atvejais:
-
pareigūno santuokos atveju: keturios dienos;
-
pareigūnui pakeitus gyvenamąją vietą: iki dviejų dienų;
-
sunkios sutuoktinio ligos atveju: iki trijų dienų;
-
sutuoktinio mirties atveju: keturios dienos;
-
aukštutinės giminystės linijos giminaičio sunkios ligos atveju: iki dviejų dienų;
-
aukštutinės giminystės linijos giminaičio mirties atveju: dvi dienos;
-
vaiko santuokos atveju: dvi dienos;
-
vaiko gimimo atveju: 10 dienų per 14 savaičių po gimimo;
-
gimus neįgaliam arba sunkia liga sergančiam vaikui: 20 dienų per 14 savaičių po gimimo;
-
per motinystės atostogas mirus žmonai: dienų skaičius, atitinkantis likusią motinystės atostogų dalį; jei mirusi žmona nėra pareigūnas, likusi motinystės atostogų dalis nustatoma pagal analogiją taikant Tarnybos nuostatų 58 straipsnio nuostatas;
-
sunkios vaiko ligos atveju: iki dviejų dienų;
-
labai sunkios vaiko ligos atveju, kai tai patvirtino gydytojas, ar paguldžius į ligoninę 12 metų ar jaunesnį vaiką: iki penkių dienų;
-
vaiko mirties atveju: keturios dienos;
-
įvaikinus vaiką: 20 savaičių, prailginant iki 24 savaičių, jei įvaikinamas vaikas su negalia:
-
Kiekvienas įvaikintas vaikas suteikia teisę tik į vieną specialių atostogų laikotarpį, kurį įvaikinę tėvai, jeigu jie abu yra pareigūnai, gali dalytis tarpusavyje. Jos suteikiamos tik tada, jeigu pareigūno sutuoktinis bent pusę laiko užsiima apmokama veikla. Jei sutuoktinis dirba ne Sąjungos institucijose ir turi teisę į panašias atostogas, iš pareigūnui suteikiamų atostogų atimamas atitinkantis dienų skaičius.
-
Kai būtina, paskyrimų tarnyba gali suteikti papildomas specialias atostogas, jeigu toje šalyje, kurioje atliekama įvaikinimo procedūra, ir kuri nėra įvaikinančio pareigūno darbo šalis, pagal galiojančius vidaus teisės aktus vienas ar abu įvaikinantys tėvai turi praleisti tam tikrą laiką.
-
Suteikiamos specialios 10 dienų atostogos, jeigu pareigūnas nepanaudoja visų specialių 20 ar 24 savaičių atostogų dėl šios įtraukos pirmojo sakinio; tos papildomos specialios atostogos suteikiamos tik kartą už kiekvieną įvaikintą vaiką.
Be to, pagal Tarnybos nuostatų 24a straipsnį atsižvelgiant į institucijos sudarytos kvalifikacijos kėlimo ir mokymo programos ribas, institucija taip pat gali suteikti specialias atostogas kvalifikacijos kėlimui ir mokymuisi.
Be to, specialios atostogos gali būti suteiktos pareigūnams išimties tvarka dėl išskirtinio darbo, viršijančio įprastines pareigūno prievoles. Tokios specialios atostogos suteikiamos vėliausiai po trijų mėnesių paskyrimų tarnybai priėmus sprendimą dėl išskirtinio pareigūno darbo pobūdžio.
Šiame straipsnyje nesusituokęs pareigūno partneris laikomas sutuoktiniu, jeigu tenkinamos pirmosios trys sąlygos, nustatytos VII priedo 1 straipsnio 2 dalies c punkte.
Kai remiantis šio skirsnio nuostatomis suteikiamos specialios atostogos, kelionės laikas nustatomas specialiu sprendimu, atsižvelgiant į konkrečius poreikius.“;
b)
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
Pareigūnai, turintys teisę į ekspatriacijos išmoką arba išmoką už darbą užsienyje, turi teisę į dvi su puse dienos papildomų atostogų per metus, kurios skiriamos kelionei namo.
Pirma pastraipa taikoma pareigūnams, kurių darbo vieta yra valstybių narių teritorijose. Jeigu darbo vieta yra už šių teritorijų ribų, atostogų, kurios skiriamos kelionei namo, trukmė nustatoma specialiu sprendimu, atsižvelgiant į konkrečius poreikius.“;
66)
VI priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnis pakeičiamas taip:
„1 straipsnis
Neviršijant Tarnybos nuostatų 56 straipsnyje nustatytų ribų, SC 1-SC 6 arba AST 1-AST 4 lygių pareigūnas už viršvalandžius turi teisę gauti kompensuojamąsias atostogas arba atlyginimą:
a)
už kiekvieną viršvalandžių valandą pareigūnas turi teisę gauti pusantros valandos kompensuojamųjų atostogų; jeigu pareigūnas viršvalandžius dirbo nuo 22.00 iki 7.00 val. arba sekmadienį ar valstybės šventės dieną, jis turi teisę gauti dviejų valandų kompensuojamąsias atostogas; suteikiant kompensuojamąsias atostogas, atsižvelgiama į tarnybos reikalavimus ir atitinkamo pareigūno lengvatas;
b)
jeigu tarnybos reikalavimai neleidžia per du mėnesius nuo to mėnesio, kai buvo dirbami viršvalandžiai, išeiti į kompensuojamąsias atostogas, paskyrimų tarnyba leidžia apmokėti neatlygintas viršvalandžių valandas taikant 0,56 % mėnesinio bazinio darbo užmokesčio už kiekvieną a punkte nurodytą viršvalandžių valandą;
c)
siekiant gauti kompensuojamąsias atostogas arba atlyginimą už vienos valandos viršvalandį, papildomai reikia išdirbti ilgiau kaip 30 minučių.“;
b)
3 straipsnis pakeičiamas taip:
„3 straipsnis
Nepaisant pirmesnių šio priedo nuostatų, atlygis už tam tikrų SC 1-SC 6 arba AST 1-AST 4 lygių grupių pareigūnų išdirbtus viršvalandžius tam tikromis sąlygomis gali būti mokamas fiksuotomis išmokomis, kurių dydį ir sąlygas nustato paskyrimų tarnyba, pasitarusi su Jungtiniu komitetu.“;
67)
VII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio 3 dalyje žodžiai „3 lygio“ pakeičiami žodžiais „AST 3 lygio“;
b)
3 straipsnio 1 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Teisė į tą išmoką įgyjama pirmąją mėnesio, kurį vaikas pradeda lankyti pradinę švietimo įstaigą, dieną ir baigiasi paskutinę mėnesio, kurį vaikas baigia mokslus ar kurio pabaigoje jam sukanka dvidešimt šešeri metai (priklausomai nuo to, kuri iš šių datų ankstesnė), dieną.“;
c)
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
1. Pareigūnas turi teisę gauti fiksuoto dydžio išmoką, atitinkančią jo paties, jo sutuoktinio ir kartu su juo gyvenančių išlaikomų asmenų kelionės išlaidas:
a)
pradedant eiti pareigas kompensuojama kelionė nuo pareigūno įdarbinimo vietos iki jo darbo vietos;
b)
baigiant tarnybą, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 47 straipsnyje, kompensuojama kelionė iš darbo vietos į kilmės vietą, kaip apibrėžta šio straipsnio 4 dalyje;
c)
persikeliant į kitą vietą, kai pasikeičia jo darbo vieta.
Mirus pareigūnui, našliu likęs sutuoktinis ir išlaikomi asmenys turi teisę tomis pačiomis sąlygomis gauti fiksuoto dydžio išmoką.
Jaunesnių nei dvejų metų vaikų kelionės išlaidos per visus kalendorinius metus nekompensuojamos.
2. Fiksuoto dydžio išmoka apskaičiuojama pagal sumą, skirtą už geografinio atstumo tarp 1 dalyje nurodytų vietų kilometrą.
Už kiekvieną kilometrą mokama ši išmoka:
0 EUR už kiekvieną km nuo
0 iki 200 km
0,1895 EUR už kiekvieną km nuo
201 iki 1 000 km
0,3158 EUR už kiekvieną km nuo
1 001 iki 2 000 km
0,1895 EUR už kiekvieną km nuo
2 001 iki 3 000 km
0,0631 EUR už kiekvieną km nuo
3 001 iki 4 000 km
0,0305 EUR už kiekvieną km nuo
4 001 iki 10 000 km
0 EUR už kiekvieną km per
10 000 km.
Prie kelionės išmokos pridedamas fiksuoto dydžio priedas:
-
94,74 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp 1 dalyje nurodytų vietų yra nuo 600 iki 1 200 km,
-
189,46 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp 1 dalyje nurodytų vietų yra didesnis nei 1 200 km.
Minėtos išmokos už kiekvieną kilometrą ir fiksuoto dydžio priedai atnaujinami tokiu pat santykiu, kaip ir atlyginimas.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, kelionės išlaidos, susijusios su persikėlimu iš darbo vietos Europos Sąjungos valstybių narių teritorijose į darbo vietą už tų teritorijų ribų arba su persikėlimu iš vienos darbo vietos į kitą už tų teritorijų ribų, kompensuojamos išmokant fiksuoto dydžio išmoką, apskaičiuojamą pagal kelionės lėktuvu klase, viena pakopa aukštesne už ekonominę klasę, kainą.
4. Pareigūno kilmės vieta jam pradėjus eiti pareigas nustatoma iš esmės pagal tai, kur pareigūnas priimtas į darbą arba kur, remiantis specialiu ir pagrįstu jo prašymu, yra jo interesų centras. Taip nustatyta kilmės vieta gali būti pakeista specialiu paskyrimų tarnybos sprendimu, kol pareigūnas eina pareigas arba kai jis baigia tarnybą. Tačiau kol pareigūnas eina pareigas, toks sprendimas gali būti priimtas tik išimtiniais atvejais ir pareigūnui pateikus tinkamus patvirtinamuosius dokumentus.
Tačiau dėl tokio pakeitimo pareigūno interesų centru nelaikoma vieta už Sąjungos valstybių narių teritorijų ribų, už Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede išvardytų šalių bei teritorijų ribų ir už Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių narių teritorijų ribų.“;
d)
8 straipsnis pakeičiamas taip:
„8 straipsnis
1. Kiekvienais kalendoriniais metais pareigūnai, turintys teisę į ekspatriacijos arba gyvenimo užsienyje išmoką, turi teisę, neviršijant 2 dalyje nustatytų ribų, gauti kelionės iš darbo vietos į kilmės vietą, kaip apibrėžta 7 straipsnyje, išlaidas atitinkančią fiksuoto dydžio išmoką sau ir - jeigu jis turi teisę gauti išmoką šeimai - savo sutuoktiniui bei išlaikomiems vaikams, kaip apibrėžta 2 straipsnyje.
Kai ir vyras, ir žmona yra Europos Sąjungos pareigūnai, kiekvienas iš jų pagal išdėstytas nuostatas turi teisę į kelionės išlaidas atitinkančią fiksuoto dydžio išmoką sau ir išlaikomiems vaikams; už kiekvieną išlaikomą vaiką mokama tik viena išmoka. Išmoka išlaikomiems vaikams nustatoma vyro ar žmonos prašymu pagal vieno iš jų kilmės vietą.
Jeigu tam tikrais metais pareigūnas susituokia ir taip įgyja teisę į išmoką šeimai, sutuoktiniui apmokėtinos kelionės išlaidos apskaičiuojamos proporcingai laikotarpiui nuo santuokos dienos iki metų pabaigos.
Jeigu dėl šeiminės padėties pasikeitimo po sumų išmokėjimo pasikeičia skaičiavimo bazė, pareigūnas jų grąžinti neprivalo.
Jaunesnių nei dvejų metų vaikų kelionės išlaidos per visus kalendorinius metus nekompensuojamos.
2. Fiksuoto dydžio išmoka apskaičiuojama pagal išmoką už kiekvieną geografinio atstumo tarp pareigūno darbo vietos ir jo kilmės vietos kilometrą.
Kai kilmės vieta, kaip apibrėžta 7 straipsnyje, yra už Sąjungos valstybių narių teritorijų ribų, už Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede išvardytų šalių bei teritorijų ribų ir už Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių narių teritorijų ribų, fiksuoto dydžio išmoka apskaičiuojama pagal išmoką už kiekvieną geografinio atstumo tarp pareigūno darbo vietos ir valstybės narės, kurios pilietybę jis turi, sostinės kilometrą. Pareigūnai, kurių kilmės vieta yra už Sąjungos valstybių narių teritorijų ribų, už Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede išvardytų šalių bei teritorijų ribų ir už Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių narių teritorijų ribų ir kurie nėra vienos iš valstybių narių piliečiai, neturi teisės į fiksuoto dydžio išmoką.
Už kiekvieną kilometrą mokama ši išmoka:
0 EUR už kiekvieną km nuo
0 iki 200 km
0,3790 EUR už kiekvieną km nuo
201 iki 1 000 km
0,6316 EUR už kiekvieną km nuo
1 001 iki 2 000 km
0,3790 EUR už kiekvieną km nuo
2 001 iki 3 000 km
0,1262 EUR už kiekvieną km nuo
3 001 iki 4 000 km
0,0609 EUR už kiekvieną km nuo
4 001 iki 10 000 km
0 EUR už kiekvieną km per
10 000 km.
Prie kelionės išmokos pridedamas fiksuoto dydžio priedas:
-
189,48 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp darbo vietos ir kilmės vietos yra nuo 600 km iki 1 200 km,
-
378,93 EUR - jeigu geografinis atstumas tarp darbo vietos ir kilmės vietos yra didesnis kaip 1 200 km.
Minėtos išmokos už kiekvieną kilometrą ir fiksuoto dydžio priedai atnaujinami tokiu pat santykiu, kaip ir atlyginimas.
3. Jeigu pareigūnas, kurio tarnyba kalendoriniais metais dėl kokios nors priežasties, išskyrus mirtį, nutrūksta arba kuris dalį metų išėjęs atostogų dėl asmeninių priežasčių, Sąjungos institucijoje faktiškai dirba trumpiau kaip devynis tų metų mėnesius, jis turi teisę gauti tik dalį 1 ir 2 dalyse nurodyto fiksuoto dydžio išmokos, apskaičiuotos proporcingai faktiškai išdirbtam laikotarpiui.
4. Šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalys taikomos pareigūnams, kurių darbo vieta yra valstybių narių teritorijose. Pareigūnas, kurio darbo vieta yra už valstybių narių teritorijų ribų, kiekvienais kalendoriniais metais turi teisę gauti pats, o tuo atveju, jeigu jis turi teisę į šeimos pašalpą, - taip pat jo sutuoktinis ir išlaikomi vaikai, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, kelionės į kilmės vietą išlaidų kompensaciją arba kelionės į kitą vietą išlaidų kompensaciją, neviršijančią kelionės į kilmės vietą išlaidų. Tačiau jeigu sutuoktinis ir 2 straipsnio 2 dalyje nurodyti asmenys negyvena su pareigūnu jo darbo vietoje, jie turi teisę kiekvienais kalendoriniais metais gauti kelionės iš kilmės vietos į darbo vietą arba kelionės į kitą vietą, kurios kaina yra ne didesnė už kelionės į darbo vietą kainą, išlaidų kompensaciją.
Kelionės išlaidos kompensuojamos išmokant fiksuoto dydžio išmoką, apskaičiuojamą pagal kelionės lėktuvu ekonomine klase kainą.“;
e)
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
1. Pareigūnai, kurie, kad būtų laikomasi Tarnybos nuostatų 20 straipsnio, pradėdami tarnybą privalo pakeisti gyvenamąją vietą arba vėliau keisti darbo vietą būdami tarnyboje ir kurie negavo tų pačių išlaidų kompensacijos iš kito šaltinio, turi teisę į baldų ir asmeninių daiktų pervežimo išlaidų, įskaitant įprastinės rizikos (t. y. įsilaužimo, vagystės, gaisro) draudimo išlaidas, kompensaciją, neviršijančią išlaidų ribų.
Nustatant išlaidų ribas atsižvelgiama į pareigūno šeiminę padėtį persikraustymo metu ir vidutines persikraustymo bei susijusias draudimo išlaidas.
Šiai daliai įgyvendinti kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba priima bendrąsias įgyvendinimo nuostatas.
2. Pareigūnui baigus tarnybą arba mirus, kompensuojamos persikraustymo iš pareigūno darbo vietos į jo kilmės vietą išlaidos, neviršijant 1 dalyje nustatytų ribų. Jeigu miręs pareigūnas buvo nevedęs, išlaidų kompensaciją gauna jo teises gauti išmokas turintys asmenys.
3. Jeigu asmuo turi pareigūno statusą, persikraustoma per vienus metus nuo jo bandomojo laikotarpio pabaigos. Baigus tarnybą, persikraustoma per trejus metus, kaip nustatyta 6 straipsnio 4 dalies antrojoje pastraipoje. Persikraustymai po šioje dalyje nurodytų terminų kompensuojami tik išimtiniais atvejais specialiu paskyrimų tarnybos sprendimu.“;
f)
13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisija kas dvejus metus peržiūri 2 dalies a punkte nustatytus tarifus. Peržiūra atliekama atsižvelgiant į ataskaitą apie viešbučių, restoranų bei maitinimo paslaugų kainas ir grindžiama tokių kainų pokyčių rodikliais. Dėl peržiūros Komisija sprendžia priimdama deleguotuosius aktus pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius.“;
ii)
papildoma šia dalimi:
„4. Nukrypstant nuo 1 dalies, apgyvendinimo išlaidos, kurias pareigūnai patiria komandiruotėse į pagrindines savo institucijų darbo vietas, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo protokole Nr. 6, gali būti kompensuojamos remiantis fiksuoto dydžio suma, kuri neviršija didžiausios minėtoms valstybėms narėms nustatytos sumos.“;
g)
13a straipsnyje žodžiai „įvairios institucijos“ pakeičiami žodžiais „įvairių institucijų paskyrimų tarnybos“;
h)
17 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Atlyginimas kiekvienam pareigūnui išmokamas toje vietoje, kur jis dirba, ir tos šalies valiuta arba, pareigūno prašymu, eurais į banką Europos Sąjungoje.“;
ii)
2 dalies pirmoji pastraipa pakeičiama taip:
„Taisyklėse, kurias pasitarusios su Tarnybos nuostatų komitetu kiekvienos institucijos paskyrimų tarnybos nustato bendru sutarimu, išdėstytomis sąlygomis pareigūnas gali prašyti nuolatinio atlyginimo dalies pervedimo.“;
iii)
3 dalies pirmajame sakinyje po žodžių „atliekami“ įterpiami žodžiai „atitinkamos valstybės narės valiuta“;
iv)
4 dalies pirmajame sakinyje prieš žodžius „į kitą valstybę narę“ įterpiami žodžiai „vietos valiuta“;
68)
VIII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
3 straipsnio b punkte žodžiai „pagal 41 ir 50 straipsnius“ pakeičiami žodžiais „pagal 41, 42c ir 50 straipsnius“;
b)
5 straipsnis pakeičiamas taip:
„5 straipsnis
Nepaisant šio priedo 2 straipsnio nuostatų, pareigūnai, likę tarnyboje po to, kai sulaukė pensinio amžiaus, turi teisę į pensijos priedą, lygų 1,5 % bazinio darbo užmokesčio, pagal kurį skaičiuojama jų pensija kiekvienais metais, dirbtais sulaukus tokio amžiaus, su išlyga, kad bendra jų pensijos ir priedo suma negali viršyti 70 % jų paskutinio bazinio darbo užmokesčio, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antroje arba trečioje pastraipoje.
Ta padidinta suma taip pat mokama mirus pareigūnui, kuris nenutraukė savo tarnybos sulaukęs pensinio amžiaus.“;
c)
6 straipsnyje žodžiai „1 lygio pirmos pakopos“ pakeičiami žodžiais „AST 1 lygio pirmosios pakopos“;
d)
9 straipsnis pakeičiamas taip:
„9 straipsnis
Pareigūnas, išeidamas iš tarnybos, kol dar nesulaukė pensinio amžiaus, gali paprašyti, kad jo ištarnauto laiko pensija:
a)
būtų atidėta iki kalendorinio mėnesio po to mėnesio, kurį jis sulaukė pensinio amžiaus, pirmosios dienos arba
b)
būtų išmokėta tuojau pat, jeigu jam yra sukakę ne mažiau kaip 58 metai. Tuo atveju ištarnauto laiko pensija mažinama suma, apskaičiuota atsižvelgiant į pareigūno amžių, jam pradėjus gauti savo pensiją.
Pensija mažinama 3,5 % kiekvienais metais iki tų metų, kuriais pareigūnas įgytų teisę į ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje. Jeigu amžiaus, kurio sulaukus įgyjamos teisės į ištarnauto laiko pensiją, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje, ir suinteresuoto asmens amžiaus tuo metu skirtumas yra didesnis, negu sveikas metų skaičius, pensija mažinama dar vienus papildomus metus.“;
e)
11 straipsnio 2 dalies antrojoje pastraipoje žodis „institucija“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba“;
f)
12 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Pareigūnas, kuris dar nesulaukė pensinio amžiaus ir kurio tarnyba nutrūksta ne dėl mirties ar invalidumo, ir kuris neturi teisės į tuojau pat prasidedantį ar atidėtą pensijos mokėjimą, išeidamas iš tarnybos turi teisę:
a)
gauti išeitinę pašalpą, lygią trigubai sumai, išskaičiuotai iš jo bazinio darbo užmokesčio jo pensijos įmokoms, atėmus visas sumas, išmokėtas pagal Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 42 ir 112 straipsnius, jeigu jo tarnybos trukmė buvo trumpesnė nei vieneri metai ir jis nepasinaudojo 11 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka;
b)
kitais atvejais - gauti išmokas, numatytas 11 straipsnio 1 dalyje arba į tai, kad tokių išmokų aktuarinis ekvivalentas būtų pervestas į jo pasirinktą privačią draudimo bendrovę ar pensijų fondą, jeigu tokia bendrovė ar fondas garantuoja, kad:
i)
kapitalas nebus grąžintas;
ii)
mėnesinės išmokos bus pradėtos mokėti ne anksčiau kaip sulaukus 60 metų ir ne vėliau kaip sulaukus 66 metų;
iii)
būtų įtrauktos nuostatos dėl apgrąžos ar maitintojo netekimo pensijos;
iv)
perkėlimas į kitą draudimo bendrovę ar kitą fondą leidžiamas tik tada, jeigu toks fondas atitinka i, ii ir iii papunkčiuose nustatytas sąlygas.“;
ii)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Nukrypstant nuo 1 dalies b punkto, jaunesni kaip pensinio amžiaus pareigūnai, kurie nuo to laiko, kai pradėjo eiti pareigas, tam, kad įgytų ar išlaikytų teises į pensiją, mokėjo įmokas valstybinei pensijų sistemai ar jų pasirinktai privačiai draudimo sistemai arba pensijų fondui, atitinkančiam 1 dalyje nustatytas sąlygas, ir kurių tarnyba nutrūksta ne dėl mirties ar invalidumo, jiems neįgyjant teisės tuojau pat ar po tam tikro laiko gauti ištarnauto laiko pensiją, išeidami iš tarnybos turi teisę gauti išeitinę išmoką, lygią jų pensijos, sukauptos jų tarnybos metu institucijose, aktuarinei vertei. Tais atvejais sumos, sumokėtos tam, kad būtų įgytos ar išlaikytos teisės į pensiją pagal valstybinę pensijų sistemą, taikant Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 42 ar 112 straipsnius, atimamos iš išeitinės išmokos.“;
g)
15 straipsnyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
h)
18a straipsnyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
i)
27 straipsnio antrojoje pastraipoje žodis „patikslinus“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinus“;
j)
45 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
trečiojoje pastraipoje žodžiai „valstybės narės, kurioje yra jų gyvenamoji vieta,“ pakeičiami žodžiais „Europos Sąjungos“;
ii)
ketvirtos pastraipos pirmajame sakinyje prieš žodžius „šalies, kurioje yra jų gyvenamoji vieta, banką“ įterpiami žodžiai „Europos Sąjungos arba“;
iii)
ketvirtos pastraipos antrajame sakinyje žodžiai „eurais į banką šalyje, kurioje yra institucijos buveinė, ar“ išbraukiami;
69)
IX priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
2 straipsnio 3 dalyje žodis „institucijos“ pakeičiamas žodžiais „kiekvienos institucijos paskyrimų tarnyba“;
b)
5 straipsnio 1 dalies pirmasis sakinys pakeičiamas taip:
„Kiekvienoje institucijoje įsteigiama drausmės komisija (toliau - komisija), jei dvi arba daugiau agentūrų, remdamosi Tarnybos nuostatų 9 straipsnio 1a dalimi, nenusprendžia įsteigti bendros komisijos.“;
c)
30 straipsnis pakeičiamas taip:
„30 straipsnis
Nedarant poveikio 2 straipsnio 3 daliai, kiekvienos institucijos paskyrimo tarnyba, jei mano, kad tai tikslinga, pasitarusi su personalo komitetu, priima šio priedo įgyvendinimo tvarką.“;
70)
X priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
Kiekvienais kalendoriniais metais pareigūnas turi teisę į dvi dienas metinių atostogų už kiekvieną tarnybos mėnesį.
Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, į trečiąsias šalis jau komandiruoti pareigūnai nuo 2014 m. sausio 1 d. turi teisę:
-
į tris darbo dienas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d.;
-
dvi su puse darbo dienų nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d.“;
b)
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
Tais metais, kai pareigūnas pradeda arba baigia eiti pareigas trečiojoje šalyje, jis turi teisę į dvi darbo dienas atostogų už kiekvieną pilną tarnybos mėnesį, po dvi darbo dienas už nepilną tarnybos mėnesį, jei dirbta daugiau kaip 15 dienų, ir po vieną darbo dieną už nepilną mėnesį, jei dirbta 15 ar mažiau dienų.
Pareigūnui dėl nesusijusių su tarnyba priežasčių neišnaudojus kasmetinių atostogų iki einamųjų metų pabaigos, į kitus metus galima perkelti ne daugiau kaip 14 darbo dienų atostogų.“;
c)
8 straipsnis papildomas šia pastraipa:
„Pareigūnai, kurie pagal Tarnybos nuostatų 24a straipsnį dalyvauja mokymuose ir kuriems pagal šio straipsnio pirmą pastraipą suteikiamos atostogos poilsiui, prireikus derina mokymams skirtą laiką su savo atostogomis.“;
d)
9 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Atsižvelgiant į pareigūno pageidavimą ir tarnybos poreikius, kasmetinės atostogos gali būti suteikiamos visos iš karto arba dalimis. Tačiau bent viena atostogų dalis turi trukti dvi savaites iš eilės.“;
e)
10 straipsnis pakeičiamas taip:
„10 straipsnis
1. Išmoka dėl gyvenimo sąlygų nustatoma pagal pareigūno tarnybos vietą orientacinės sumos procentu. Ta bazinė suma apima visą bazinį darbo užmokestį, ekspatriacijos išmoką, išmoką šeimai ir išmoką vaikui išlaikyti, atėmus Tarnybos nuostatuose arba jiems įgyvendinti priimtuose reglamentuose nurodytas privalomas išskaičiuoti sumas.
Kai pareigūnas dirba šalyje, kurioje gyvenimo sąlygos gali būti laikomos lygiavertėmis gyvenimo sąlygoms Europos Sąjungoje, tokia išmoka nemokama.
Kitose darbo vietose išmoka dėl gyvenimo sąlygų nustatoma atsižvelgiant, be kita ko, į šiuos aspektus:
-
sveikatos priežiūros ir ligoninių aplinką,
-
saugumą,
-
klimatą,
-
izoliacijos laipsnį,
-
kitas vietos gyvenimo sąlygas.
Gavusi Personalo komiteto nuomonę, paskyrimų tarnyba kasmet persvarsto ir prireikus patikslina kiekvienai tarnybos vietovei nustatytą išmoką dėl gyvenimo sąlygų.
Paskyrimų tarnyba gali nuspręsti prie išmokos dėl gyvenimo sąlygų skirti papildomą priemoką tais atvejais, kai pareigūnas buvo daugiau nei vieną kartą paskirtas į darbo vietą, kurioje darbo sąlygos laikomos sunkiomis arba labai sunkiomis. Ta papildoma priemoka neviršija pirmoje pastraipoje nurodytos 5 % bazinės sumos, o paskyrimų tarnyba tinkamai pagrindžia pavienius savo sprendimus, kad būtų paisoma vienodo požiūrio principo, remdamasi ankstesnio paskyrimo sunkumo laipsniu.
2. Jei gyvenimo sąlygos darbo vietoje tiesiogiai pavojingos pareigūnui, paskyrimų tarnybos specialiu pagrįstu sprendimu jam mokama laikina papildoma išmoka. Ta išmoka nustatoma 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytos bazinės sumos procentu:
-
kai tarnyba rekomenduoja personalui neįkurdinti šeimos ar kitų priklausomų asmenų darbo vietoje, su sąlyga, kad jie laikosi tos rekomendacijos;
-
kai tarnyba nusprendžia laikinai sumažinti tam tikroje darbo vietoje dirbančių darbuotojų skaičių.
Tinkamai pagrįstais atvejais paskyrimų tarnyba taip pat gali nustatyti, kad tam tikras pareigas gali eiti tik šeimos neturintis asmuo. Minėta išmoka mokama tik darbuotojams, kurie laikosi tos apibrėžties.
3. Dėl išsamių šio straipsnio taikymo nuostatų sprendžia paskyrimų tarnyba.“;
f)
11 straipsnio pirmajame sakinyje žodis „Belgijoje“ pakeičiamas žodžiais „Europos Sąjungoje“;
g)
13 straipsnis pakeičiamas taip:
„13 straipsnis
Siekiant kuo geriau užtikrinti pareigūnams tą pačią perkamąją galią, kad ir kur būtų jų darbo vieta, 12 straipsnyje nurodyti korekciniai koeficientai atnaujinami kartą per metus laikantis XI priedo. Atnaujinant koeficientus visos vertės laikomos orientacinėmis vertėmis. Komisija skelbia atnaujintas vertes Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais praėjus dviem savaitėms nuo atnaujinimo dienos.
Tačiau jei paaiškėja, kad tam tikros šalies pragyvenimo išlaidų skirtumas, apskaičiuotas remiantis korekciniu koeficientu ir atitinkamu valiutų kursu, po paskutinio atnaujinimo viršijo 5 %, pirmoje pastraipoje nustatyta tvarka atliekamas laikinasis atnaujinimas siekiant korekcinio koeficiento tikslinimo.“;
h)
23 straipsnis pakeičiamas taip:
„23 straipsnis
Paskyrimų tarnyba, remdamasi šalių sąrašu, kurį turi sudaryti ji pati, ir kai institucija neaprūpina pareigūno būstu, moka pareigūnui būsto išmoką arba grąžina pareigūno mokamą nuomą.
Būsto išmoka mokama pateikus nuomos sutartį, nebent paskyrimų tarnyba dėl tinkamai pagrįstų priežasčių, susijusių su darbo vietos atitinkamoje trečiojoje šalyje praktika ir vietos sąlygomis, panaikina tą prievolę. Būsto išmoka apskaičiuojama visų pirma atsižvelgiant į pareigūno pareigų lygį ir po to į jo išlaikomos šeimos sudėtį.
Nuoma grąžinama, jeigu paskyrimų tarnyba davė aiškų leidimą įsikurti atitinkamame būste ir jei jis visų pirma atitinka pareigūno pareigų lygį ir po to jo išlaikomos šeimos sudėtį.
Išsamias šio straipsnio taikymo nuostatas nustato paskyrimų tarnyba. Būsto išmoka jokiu būdu neturi viršyti pareigūno patiriamų išlaidų.“;
71)
XI priedas pakeičiamas taip:
„XI PRIEDAS
TARNYBOS NUOSTATŲ 64 IR 65 STRAIPSNIŲ ĮGYVENDINIMO TAISYKLĖS
1 SKYRIUS
KASMETINIS ATLYGINIMO ATNAUJINIMAS, NUSTATYTAS TARNYBOS NUOSTATŲ 65 STRAIPSNIO 1 DALYJE
1 Skirsnis
Kasmetinį tikslinimą lemiantys veiksniai
1 straipsnis
1. Europos Sąjungos statistikos tarnybos (Eurostato) pranešimas
Siekiant atlikti Tarnybos nuostatų 65 straipsnio 1 dalyje nustatytą atnaujinimą ir X priedo 13 straipsnio tikslais, kiekvienais metais iki spalio mėn. pabaigos Eurostatas parengia pranešimą apie pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge pasikeitimus, ekonominius Briuselio ir tam tikrų valstybių narių bei, jei būtina, trečiųjų šalių vietų ekonominius paritetus ir centrinės valdžios valstybinėje tarnyboje mokamų darbo užmokesčių perkamosios galios pokyčius.
2. Pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge kitimas
Eurostatas sudaro indeksą Sąjungos pareigūnų pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge pokyčiams įvertinti. Šis indeksas (toliau - jungtinis indeksas) apskaičiuojamas atsižvelgiant į nacionalinį korekcinį infliacijos koeficientą (Belgijos atveju į suderintą vartotojų kainų indeksą (SVKI), o Liuksemburgo - į vartotojų kainų indeksą (VKI)) nuo praėjusių metų birželio mėn. iki einamųjų metų birželio mėn. pagal tose valstybėse narėse tarnaujančių darbuotojų pasiskirstymą.
3. Pragyvenimo ne Briuselyje išlaidų kitimas
a)
Eurostatas, suderinęs su valstybių narių nacionaliniais statistikos institutais ar kitomis atitinkamomis institucijomis, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 223/2009 (12), (toliau - valstybių narių nacionaliniai statistikos institutai ar kitos atitinkamos institucijos) apskaičiuoja ekonominius paritetus, kuriais nustatoma, kiek ekvivalentiška yra perkamoji galia, kurią užtikrina:
i)
Sąjungos pareigūnų, dirbančių valstybių narių sostinėse, išskyrus Olandiją, kai skaičiuojama pagal padėtį Hagoje, o ne Amsterdame, bei tam tikrose kitose darbo vietose darbo užmokestis, palyginti su Briuseliu,
ii)
valstybėse narėse mokamos pareigūnų pensijos, palyginti su Belgija.
b)
ekonominiai paritetai nurodomi kiekvienų metų birželio mėnesiui.
c)
Ekonominiai paritetai skaičiuojami taip, kad kiekviena bazinė sudedamoji dalis galėtų būti atnaujinama du kartus per metus ir patikrinama tiesioginio tyrimo metu bent kartą per penkerius metus. Eurostatas atnaujina ekonominius paritetus, taikydamas suderinto valstybių narių vartotojų kainų indekso pokyčius ir tinkamiausius indeksus, apibrėžtus 13 straipsnyje nurodytos Tarnybos nuostatų 64 ir 65 straipsnių darbo grupės;
d)
ne Belgijoje ir Liuksemburge pragyvenimo išlaidų pokyčiai baziniu laikotarpiu skaičiuojami pagal išvestinius indeksus. Tie indeksai skaičiuojami jungtinį indeksą padauginant iš ekonominio pariteto pokyčio.
4. Centrinės valdžios valstybės tarnautojų darbo užmokesčių perkamosios galios kitimas (specifiniai rodikliai)
a)
siekdamas apskaičiuoti valstybės tarnautojų darbo užmokesčio santykinį pokytį, t. y. jo sumažėjimą arba padidėjimą, Eurostatas, remdamasis valstybių narių nacionalinių statistikos institutų ar kitų atitinkamų institucijų iki rugsėjo mėn. pabaigos pateikta informacija, apskaičiuoja specifinius rodiklius, atspindinčius faktinio centrinės valdžios valstybės tarnautojų atlyginimo pokyčius nuo praėjusių metų liepos mėn. iki einamųjų metų liepos mėn. Abu dydžius turėtų sudaryti viena dvyliktoji visų kasmet išmokamų sumų.
Specifiniai rodikliai yra dviejų rūšių:
i)
po vieną rodiklį kiekvienai Tarnybos nuostatuose apibrėžtai pareigų grupei,
ii)
vidutinis rodiklis, atspindintis nacionalinių valstybės tarnautojų skaičių, atitinkantį kiekvieną pareigų grupę.
Kiekvienas iš tų rodiklių turi būti išreikštas realiomis bruto ir neto vertėmis. Pereinant nuo bruto į neto, atsižvelgiama į įstatymais numatytus atskaitymus ir bendruosius apmokestinimo koeficientus.
Nustatydamas visos Europos Sąjungos bruto ir neto rodiklius, Eurostatas taiko imtį, sudarytą iš šių valstybių narių: Belgijos, Vokietijos, Ispanijos, Prancūzijos, Italijos, Liuksemburgo, Nyderlandų, Austrijos, Lenkijos, Švedijos ir Jungtinės Karalystės. Europos Parlamentas ir Taryba, veikdami pagal Komisijos pasiūlymą, pateiktą pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos Veikimo 336 straipsnį, gali patvirtinti naują imtį, kuri atitinka 75 % Sąjungos bendro vidaus produkto (BVP) ir kuri pradedama taikyti kitais metais po jos patvirtinimo. Kiekvienos šalies rezultatas vertinamas pagal atitinkamą agreguotą jos BVP, nustatytą pagal perkamosios galios paritetus, kurie matyti iš naujausių statistinių duomenų, paskelbtų pagal nacionalinių sąskaitų apibrėžtis einamuoju momentu galiojančioje Europos sąskaitų sistemoje.
b)
Eurostato prašymu valstybių narių nacionaliniai statistikos institutai ar kitos atitinkamos institucijos jam pateikia papildomą informaciją, jo nuomone, reikalingą tam, kad būtų galima nustatyti specifinį rodiklį, pagal kurį tiksliai įvertinami nacionalinių valstybės tarnautojų perkamosios galios pokyčiai.
Jeigu po tolesnių konsultacijų su valstybių narių nacionaliniais statistikos institutais ar kitomis atitinkamomis institucijomis Eurostatas gautoje informacijoje randa statistinių anomalijų arba nustato, kad neįmanoma parengti rodiklių, kurie leistų statistiškai tiksliai įvertinti tam tikros valstybės narės valstybės tarnautojų faktinių pajamų pokyčius, jis apie tai praneša Komisijai ir pateikia visus duomenis, kurių jai reikia įvertinimui atlikti.
c)
be specifinių rodiklių, Eurostatas apskaičiuoja tam tikrus kontrolinius rodiklius. Vienas toks rodiklis yra duomenys apie realų uždarbį vienam asmeniui centrinės valdžios institucijoje, nustatyti pagal nacionalinių sąskaitų apibrėžimus einamuoju momentu galiojančioje Europos sąskaitų sistemoje.
Prie Eurostato pranešimo apie specifinius rodiklius pridedamos pastabos apie tų rodiklių ir šiame punkte nurodytų kontrolinių rodiklių skirtumus.
2 straipsnis
Šio priedo 15 straipsnio tikslais Komisija reguliariai atlieka institucijų įdarbinimo poreikių tyrimą.
2 Skirsnis
Kasmetinio atlyginimų ir pensijų atnaujinimo tvarka
3 straipsnis
1.
Pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnį, remiantis šio priedo 1 skirsnyje nustatytais kriterijais, iki kiekvienų metų pabaigos atliekamas atlyginimų ir pensijų atnaujinimas, įsigaliojantis liepos 1 d.
2.
Atnaujinimo suma nustatoma jungtinį indeksą padauginant iš specifinio rodiklio. Atnaujinimas atliekamas atskaičius mokesčius ir išreiškiamas vienodu procentiniu dydžiu.
3.
Taip nustatyto atnaujinimo suma pagal toliau nustatytą metodą įtraukiama į bazinio darbo užmokesčio lenteles, pateiktas Tarnybos nuostatų 66 straipsnyje ir Tarnybos nuostatų XIII priede, ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 20, 93 ir 133 straipsniuose:
a)
atlyginimo ir pensijos neto vertės be korekcinių koeficientų didinamos ar mažinamos pirmiau minėta metine atnaujinimo suma,
b)
nauja bazinių darbo užmokesčių lentelė sudaroma apskaičiuojant bruto sumą, kuri, atėmus mokesčius, atsižvelgiant į 4 dalį, ir privalomus socialinio draudimo atskaitymus bei pensijų įmokas, atitinka neto sumą,
c)
neto sumos verčiamos bruto sumomis pagrindu imant nesusituokusio pareigūno, kuriam nemokamos jokios Tarnybos nuostatuose numatytos išmokos, padėtį.
4.
Siekiant taikyti Reglamentą (EEB, Euratomas, EAPB) Nr. 260/68, jo 4 straipsnyje nurodytos sumos dauginamos iš koeficiento, kurį sudaro:
a)
koeficientas, apskaičiuotas per ankstesnį atnaujinimą, ir (arba)
b)
2 dalyje nurodyta atlyginimo atnaujinimo norma.
5.
Belgijoje ir Liuksemburge netaikomi jokie korekciniai koeficientai. Korekciniai koeficientai, kurie taikomi:
a)
Europos Sąjungos pareigūnų, dirbančių kitose valstybėse narėse ir tam tikrose kitose darbo vietose, darbo užmokesčiams,
b)
nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 82 straipsnio 1 dalies, Europos Sąjungos pensijų, mokamų kitose valstybėse narėse, daliai, atitinkančiai iki 2004 m. gegužės 1 d. įgytas teises
nustatomi remiantis šio priedo 1 straipsnyje nurodytų atitinkamų ekonominių paritetų ir valiutų kursų, kurie Tarnybos nuostatų 63 straipsnyje nustatyti atitinkamoms šalims, tarpusavio santykiu.
Taikoma šio priedo 8 straipsnyje nustatyta korekcinių koeficientų taikymo atgaline data darbo vietose, kur yra didelė infliacija, tvarka.
6.
Institucijos atlieka atitinkamus pareigūnų, buvusių pareigūnų ir kitų susijusių asmenų atlyginimų ir pensijų atnaujinimus - padidinimus arba sumažinimus - atgaline data laikotarpiui nuo įsigaliojimo datos ir kito atnaujinimo įsigaliojimo.
Jei dėl to atnaujinimo atgaline data reikia susigrąžinti permokėtas sumas, grąžinimas gali būti paskirstytas per ne ilgesnį kaip 12 mėnesių laikotarpį nuo kito kasmetinio atnaujinimo įsigaliojimo.
2 SKYRIUS
TARPINIAI ATLYGINIMŲ IR PENSIJŲ ATNAUJINIMAI (TARNYBOS NUOSTATŲ 65 STRAIPSNIO 2 DALIS)
4 straipsnis
1.
Tarpinis atlyginimų ir pensijų atnaujinimas pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnio 2 dalį, įsigaliojantis sausio 1 d., atliekamas, kai nuo birželio iki gruodžio mėn. iš esmės pasikeičia pragyvenimo išlaidos (palyginti su šio priedo 6 straipsnio 1 dalyje nustatyta ribine verte), tinkamai atsižvelgiant į perkamosios galios kitimo einamuoju metiniu ataskaitiniu laikotarpiu prognozes.
2.
Į tokius tarpinius atnaujinimus atsižvelgiama atliekant kasmetinį darbo užmokesčių atnaujinimą.
5 straipsnis
1.
Kiekvienų metų kovo mėn. Eurostatas sudaro perkamosios galios pokyčių per atitinkamą laikotarpį prognozes, remdamasis informacija, pateikta per šio priedo 13 straipsnyje numatytą posėdį.
Jei tas prognozuojamas dydis yra neigiamas, skaičiuojant tarpinį atnaujinimą atsižvelgiama į pusę to dydžio.
2.
Pragyvenimo išlaidų Belgijoje ir Liuksemburge pokytis vertinamas pagal jungtinį indeksą, nustatytą laikotarpiui nuo praėjusių kalendorinių metų birželio iki gruodžio mėn.
3.
Kiekvienai vietai, kuriai nustatytas korekcinis koeficientas (išskyrus Belgiją ir Liuksemburgą), apskaičiuojamas 1 straipsnio 3 dalyje minėtų ekonominių paritetų įvertinimas gruodžio mėnesiui. Pragyvenimo išlaidų pokytis skaičiuojamas pagal 1 straipsnio 3 dalyje nustatytas taisykles.
6 straipsnis
1.
Šio priedo 5 straipsnio 2 dalyje minėta ribinė vertė šešių mėnesių laikotarpiui yra procentinis dydis, atitinkantis 6 % 12 mėnesių laikotarpiui.
2.
Taikant šio priedo 5 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, ribinė vertė taikoma tokia tvarka:
a)
jei ribinė vertė Belgijoje ir Liuksemburge pasiekta ar viršyta (vertinant pagal birželio - gruodžio mėn. jungtinį indeksą), atlyginimai visose vietose atnaujinami kasmetinio atnaujinimo tvarka,
b)
jei Belgijoje ir Liuksemburge ribinė vertė nepasiekta, korekciniai koeficientai atnaujinami tik tose vietose, kur pragyvenimo lygio išlaidos (vertinant pagal birželio-gruodžio mėn. išvestinius indeksus) viršijo ribinę vertę.
7 straipsnis
Pagal šio priedo 6 straipsnį:
Atnaujinimo suma yra jungtinis indeksas, kai reikia, padaugintas iš pusės prognozuojamo specifinio rodiklio dydžio, jei jo vertė neigiama.
Korekciniai koeficientai yra atitinkamo ekonominio pariteto ir Tarnybos nuostatų 63 straipsnyje nurodyto valiutos kurso santykis, padaugintas, jeigu atnaujinimo ribinė vertė Belgijoje ir Liuksemburge nepasiekta, iš atnaujinimo dydžio.
3 SKYRIUS
KOREKCINIO KOEFICIENTO ĮSIGALIOJIMO DATA (DARBO VIETOS, KURIOSE DIDELIS PRAGYVENIMO IŠLAIDŲ AUGIMAS)
8 straipsnis
1.
Vietose, kuriose didelis pragyvenimo išlaidų augimas (vertinant pagal išvestinių indeksų kitimą), korekcinis koeficientas įsigalioja iki sausio 1 d., jei atliekamas tarpinis atnaujinimas, arba liepos 1 d., jeigu atliekamas kasmetinis atnaujinimas. Tai daroma tam, kad perkamosios galios sumažėjimas atitiktų dydį, kuris būtų taikomas įdarbinimo vietoje, kurioje pragyvenimo išlaidų pokytis atitinka ribinę vertę.
2.
Kasmetinio atnaujinimo įsigaliojimo datos:
a)
gegužės 16 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 6 %, ir
b)
gegužės 1 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 10 %.
3.
Tarpinio atnaujinimo įsigaliojimo datos:
a)
lapkričio 16 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 6 %, ir
b)
lapkričio 1 d. - darbo vietose, kur infliacijos lygis didesnis nei 10 %.
4 SKYRIUS
KOREKCINIŲ KOEFICIENTŲ NUSTATYMAS IR PANAIKINIMAS (TARNYBOS NUOSTATŲ 64 STRAIPSNIS)
9 straipsnis
1.
Atitinkamos valstybių narių institucijos, Sąjungos institucijos administracija arba Sąjungos pareigūnų atstovai konkrečioje darbo vietoje gali prašyti nustatyti tos vietos korekcinį koeficientą.
Toks prašymas turėtų būti pagrįstas objektyviais veiksniais, atskleidžiančiais apčiuopiamą pragyvenimo išlaidų toje darbo vietoje ir atitinkamos valstybės narės sostinėje (išskyrus Nyderlandus, kur lyginama su Haga, o ne su Amsterdamu) skirtumą per kelerius metus. Jei Eurostatas patvirtina, kad skirtumas apčiuopiamas (daugiau nei 5 %) ir ilgalaikis, Komisija deleguotaisiais aktais pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius nustato tos vietos korekcinį koeficientą.
2.
Komisija, priimdama deleguotuosius aktus pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius, sprendžia dėl tam tikrai vietai nustatyto korekcinio koeficiento panaikinimo. Tuo atveju sprendimas grindžiamas vienu iš šių dalykų:
a)
atitinkamų valstybės narės institucijų, Sąjungos institucijos administracijos arba Sąjungos pareigūnų atstovų prašymu tam tikroje darbo vietoje, kuris rodo, kad pragyvenimo išlaidos toje vietoje smarkiai nebesiskiria (skirtumas mažesnis negu 2 %) nuo tokių išlaidų atitinkamos valstybės narės sostinėje. Toks išlaidų supanašėjimas turėtų būti ilgalaikis ir patvirtintas Eurostato,
b)
tuo, kad toje vietoje nebedirba nė vienas Europos Sąjungos pareigūnas ir laikinasis darbuotojas.
5 SKYRIUS
NUOSAIKUMO IR IŠLYGOS NUOSTATOS
10 straipsnis
Kasmetiniam atnaujinimui naudojamo specifinio rodiklio vertės viršutinė riba yra 2 %, o žemutinė riba yra - 2 %. Jei specifinis rodiklis viršija viršutinę ribą arba yra žemesnis už žemutinę ribą, atnaujinimo vertei apskaičiuoti naudojama ribos vertė.
Pirma pastraipa netaikoma, jei taikomas 11 straipsnis.
Atlikus metinį atnaujinimą gauta liekana, lygi taikant specifinį rodiklį apskaičiuotos atnaujinimo vertės ir taikant ribą apskaičiuotos atnaujinimo vertės skirtumui, taikoma nuo kitų metų balandžio 1 d.
11 straipsnis
1.
Jeigu Komisija einamiesiems metams prognozuoja faktinį Sąjungos BVP sumažėjimą, o specifinis rodiklis yra teigiamas, atnaujinimo vertei apskaičiuoti naudojama tik specifinio rodiklio dalis. Specifinio rodiklio liekaną atitinkanti atnaujinimo vertės liekana taikoma nuo kitų metų vėlesnės datos. Į tą atnaujinimo vertės liekaną neatsižvelgiama taikant 10 straipsnį. Sąjungos BVP poveikis specifiniam rodikliui ir taikymo datai apibrėžtas šioje lentelėje:
Sąjungos BVP
Poveikis specifiniam rodikliui
Antros dalies mokėjimo data
[- 0,1 %; - 1 %]
33 %; 67 %
n + 1 metų balandžio 1 d.
[- 1 %; - 3 %]
0 %; 100 %
n + 1 metų balandžio 1 d.
mažiau kaip - 3 %
0 %
-
2.
Jeigu tarp 1 dalies lentelėje nurodytos prognozės ir galutinių Komisijos pateiktų Sąjungos BVP duomenų yra skirtumas ir tie galutiniai duomenys pakeistų poveikį, kaip nustatyta 1 dalyje esančioje lentelėje, pagal tą pačią lentelę atliekama būtina teigiama arba neigiama korekcija, įskaitant patikslinimą atgaline data.
3.
Bet kokią atlikus korekciją gautą atnaujintą bazinę sumą Komisija informavimo tikslais skelbia per dvi savaites po korekcijos atlikimo Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje.
4.
Jei taikant 1 ar 2 dalį specifinio rodiklio vertė nepanaudojama atlyginimams ir pensijoms atnaujinti, ta pastaroji vertė taikoma kaip pagrindas būsimam atnaujinimui apskaičiuoti, kai Sąjungos BVP produkto augimas nuo metų, kuriais taikyta 1 ar 2 dalis, tampa teigiamas. Bet kuriuo atveju pirmajame sakinyje nurodytai vertei taikomos tos pačios šio priedo 10 straipsnyje nustatytos ribos ir principai. Šiuo tikslu Sąjungos BVP pokyčius reguliariai vertina Eurostatas.
5.
Jei reikia, 10 straipsnio ir šio straipsnio taikymo teisiniai padariniai toliau visapusiškai galioja net baigus galioti šiam priedui, kaip nurodyta 15 straipsnyje.
6 SKYRIUS
EUROSTATO VAIDMUO IR RYŠIAI SU VALSTYBIŲ NARIŲ NACIONALINIAIS STATISTIKOS INSTITUTAIS AR KITOMIS ATITINKAMOMIS INSTITUCIJOMIS
12 straipsnis
Eurostato užduotis - tikrinti pagrindinių duomenų kokybę ir statistinius metodus, taikomus siekiant nustatyti veiksnius, į kuriuos atsižvelgiama atnaujinant atlyginimus. Visų pirma jis atlieka tokiam patikrinimui būtinus vertinimus arba tyrimus.
13 straipsnis
Kiekvienų metų kovo mėn. Eurostatas sušaukia darbo grupę, kurią sudaro valstybių narių nacionalinių statistikos institutų ar kitų atitinkamų institucijų ekspertai, - vadinamąją Tarnybos nuostatų 64 ir 65 straipsnių darbo grupę.
Tame posėdyje nagrinėjami statistiniai metodai ir jų taikymas, susiję su specifiniais ir kontroliniais rodikliais, jungtinis indeksas ir ekonominiai paritetai.
Taip pat pateikiama informacija, reikalinga sudaryti perkamosios galios pokyčių prognozei, kuri būtina tarpiniam atlyginimų atnaujinimui, kartu su duomenimis apie darbo valandas centrinės valdžios padaliniuose.
14 straipsnis
Eurostato prašymu valstybės narės informuoja jį apie bet kokius veiksnius, turinčius tiesioginės ar netiesioginės įtakos valstybės tarnautojų atlyginimų sudėčiai ir pokyčiams.
7 SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS IR PERŽIŪROS SĄLYGA
15 straipsnis
1.
Šio priedo nuostatos taikomos nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2023 m. gruodžio 31 d.
2.
Iki 2022 m. kovo 31 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą. Toje ataskaitoje atsižvelgiama į pagal šio priedo 2 straipsnį atliktą apžvalgą ir įvertinama, ar visų pirma Sąjungos pareigūnų atlyginimų ir pensijų perkamosios galios pokyčiai atitinka valstybių narių centrinės valdžios valstybės tarnautojų atlyginimų perkamosios galios pokyčius. Remdamasi ta ataskaita, Komisija, jei reikia, pateikia pasiūlymą iš dalies keisti šį priedą ir Tarnybos nuostatų 66a straipsnį remiantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 336 straipsniu.
3.
Kol Europos Parlamentas ir Taryba nepriima reglamento pagal Komisijos pasiūlymą, Tarnybos nuostatų šis priedas ir 66a straipsnis laikinai taikomi toliau pasibaigus Tarnybos nuostatų šio straipsnio 1 dalyje ir 66a straipsnyje nustatytiems terminams.
4.
2018 m. pabaigoje Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia tarpinę Tarnybos nuostatų šio priedo ir 66a straipsnio taikymo ataskaitą.“;
72)
XII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
2 straipsnis pakeičiamas taip:
„2 straipsnis
1. Visi įmokų tarifo atnaujinimai įsigalioja liepos 1 d., tuo pačiu laiku, kaip ir kasmetinis atlyginimų atnaujinimas pagal Tarnybos nuostatų 65 straipsnį. Jokiu atnaujinimu negalima nustatyti įmokos, kuri būtų daugiau kaip vienu procentu didesnė ar mažesnė už praėjusiais metais galiojusį tarifą.
2. Nustatytas įmokų tarifo patikslinimo, kuris būtų buvęs apskaičiuotas atliekant aktuarinius skaičiavimus, ir atnaujinimo, susidariusio dėl 1 dalies paskutiniame sakinyje nurodyto nukrypimo, skirtumas nekompensuojamas niekada, taip pat ir vėliau į jį neatsižvelgiama atliekant tolesnius aktuarinius skaičiavimus. Įmokų tarifas, kuris būtų buvęs apskaičiuotas atliekant aktuarinius skaičiavimus, nurodomas šio priedo 1 straipsnyje numatytoje įvertinimo ataskaitoje.“;
b)
4 straipsnio 6 dalyje žodžiai „12 metų“ pakeičiami žodžiais „30 metų“;
c)
10 straipsnio 2 dalyje ir 11 straipsnio 2 dalyje žodžiai „12 metų“ pakeičiami žodžiais „30 metų“;
d)
įterpiamas šis straipsnis:
„11a straipsnis
Iki 2020 m., taikant šio priedo 4 straipsnio 6 dalį, 10 straipsnio 2 dalį ir 11 straipsnio 2 dalį, slenkamasis vidurkis skaičiuojamas pagal tokią skalę:
2014 m. - 16 metų
2015 m. - 18 metų
2016 m. - 20 metų
2017 m. - 22 metai
2018 m. - 24 metai
2019 m. - 26 metai
2020 m. - 28 metai.“;
e)
12 straipsnis pakeičiamas taip:
„12 straipsnis
VIII priedo 4 ir 8 straipsniuose nurodytuose skaičiavimuose taikoma sudėtinių palūkanų norma yra faktinė norma, nurodyta šio priedo 10 straipsnyje, kuri, jei reikia, atnaujinama kas penkeri metai atliekamo aktuarinio įvertinimo metu.
Atnaujinimo tikslais VIII priedo 4 ir 8 straipsniuose nurodyta norma suprantama kaip orientacinė norma. Komisija skelbia atnaujintą faktinę normą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje informavimo tikslais per dvi savaites nuo atnaujinimo dienos.“;
f)
14 straipsnis pakeičiamas taip:
„14 straipsnis
1. 2022 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą. Toje ataskaitoje atsižvelgiama į šio priedo poveikį biudžetui ir įvertinama pensijų sistemos aktuarinė pusiausvyra. Remdamasi ta ataskaita, Komisija, jei reikia, pateiks pasiūlymą iš dalies keisti šį priedą.
2. 2018 m. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia šio priedo taikymo tarpinę ataskaitą.“;
73)
XIII priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
7 straipsnio 2 dalies trečiojoje pastraipoje žodis „patikslinus“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinus“;
b)
10 ir 14-17 straipsniai bei 18 straipsnio 2 dalis išbraukiami;
c)
18 straipsnio 1 dalyje žodis „tikslinama“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinama“, o žodis „patikslinimą“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinimą“;
d)
19 straipsnis pakeičiamas taip:
„19 straipsnis
Nepaisant Europos Parlemento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1023/2013 (13) nuostatų, iki 1.11.2013 galiojusių Tarnybos nuostatų 63, 64, 65, 82 ir 83a straipsniai, XI ir XII priedai ir Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 20 straipsnio 1 dalis, 64, 92 ir 132 straipsniai galioja toliau tik atliekant bet kokį patikslinimą, būtiną, kad būtų laikomasi Europos Sąjungos Teisingumo Teismo sprendimo dėl tų straipsnių taikymo pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 266 straipsnį.
e)
20 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
2 dalis išbraukiama;
ii)
3 dalies antroji pastraipa pakeičiama taip:
„Korekcinis koeficientas pensijoms taikomas tik tada, jeigu pareigūno gyvenamoji vieta sutampa su jo paskutine darbo vieta arba kilmės vietos šalimi, kaip apibrėžta VII priedo 7 straipsnio 4 dalyje. Tačiau dėl šeiminių ar medicininių priežasčių pensiją gaunantys pareigūnai gali prašyti paskyrimų tarnybos pakeisti jų kilmės vietą; sprendimas priimamas pareigūnui pateikus atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus.“;
iii)
4 dalies paskutinis sakinys išbraukiamas;
f)
21 straipsnis pakeičiamas taip:
„21 straipsnis
Neatsižvelgiant į Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antrosios pastraipos antrą sakinį, pareigūnai, kurie pradėjo tarnybą iki 2004 m. gegužės 1 d., turi teisę į 2 % tame straipsnyje minėto jų darbo užmokesčio už kiekvienus pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu ir skaičiuojamo pagal VIII priedo 3 straipsnį, metus.
Pareigūnai, pradėję tarnybą nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d. turi teisę į 1,9 % tame straipsnyje minėto jų darbo užmokesčio už kiekvienus pensijų draudimo stažo, įgyto tarnybos pagrindu ir skaičiuojamo pagal VIII priedo 3 straipsnį, metus.“;
g)
22 straipsnis pakeičiamas taip:
„22 straipsnis
1. Pareigūnai, kurių darbo stažas 2004 m. gegužės 1 d. yra 20 ar daugiau metų, teisę į ištarnauto laiko pensiją įgyja sulaukę 60 m. amžiaus.
Pareigūnai, kuriems 2014 m. gegužės 1 d. yra 35 ar daugiau metų ir kurie pradėjo tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., teisę į ištarnauto laiko pensiją įgyja sulaukę šioje lentelėje nurodyto amžiaus:
Amžius 2014 m. gegužės 1 d.
Pensinis amžius
Amžius 2014 m. gegužės 1 d.
Pensinis amžius
60 metų ir daugiau
60 metų
47 metai
62 metai 6 mėnesiai
59 metai
60 metų 2 mėnesiai
46 metai
62 metai 8 mėnesiai
58 metai
60 metų 4 mėnesiai
45 metai
62 metai 10 mėnesių
57 metai
60 metų 6 mėnesiai
44 metai
63 metai 2 mėnesiai
56 metai
60 metų 8 mėnesiai
43 metai
63 metai 4 mėnesiai
55 metai
61 metai
42 metai
63 metai 6 mėnesiai
54 metai
61 metai 2 mėnesiai
41 metai
63 metai 8 mėnesiai
53 metai
61 metai 4 mėnesiai
40 metų
63 metai 10 mėnesių
52 metai
61 metai 6 mėnesiai
39 metai
64 metai 3 mėnesiai
51 metai
61 metai 8 mėnesiai
38 metai
64 metai 4 mėnesiai
50 metų
61 metai 11 mėnesių
37 metai
64 metai 5 mėnesiai
49 metai
62 metai 2 mėnesiai
36 metai
64 metai 6 mėnesiai
48 metai
62 metai 4 mėnesiai
35 metai
64 metai 8 mėnesiai
Pareigūnai, kuriems 2014 m. gegužės 1 d. yra mažiau kaip 35 metų, teisę į ištarnauto laiko pensiją įgyja sulaukę 65 metų amžiaus.
Tačiau pareigūnų, kuriems 2014 m. gegužės 1 d. yra 45 metai arba daugiau ir kurie pradėjo tarnybą nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., pensinis amžius lieka 63 metai.
Pareigūnų, pradėjusių tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., pensinis amžius, į kurį reikia atsižvelgti pagal visas šių Tarnybos nuostatų nuorodas į pensinį amžių, nustatomas pagal pateiktas nuostatas, išskyrus atvejus, kai šiuose Tarnybos nuostatuose nustatyta kitaip.
2. Neatsižvelgiant į VIII priedo 2 straipsnį, pareigūnai, kurie pradeda tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d. ir lieka tarnauti po to, kai sulaukia amžiaus, suteikiančio jiems teisę į ištarnauto laiko pensiją, įgyja teisę į papildomą paskutinio bazinio atlyginimo padidinimą 2,5 % už kiekvienus metus, išdirbtus sulaukus tokio amžiaus, jeigu visa pensija neviršija 70 % paskutinio bazinio darbo užmokesčio, kaip apibrėžta Tarnybos nuostatų 77 straipsnio antrojoje arba trečiojoje pastraipose.
Tačiau pareigūnams, 2004 m. gegužės 1 d. sulaukusiems daugiau kaip 50 metų amžiaus arba turintiems 20 metų ar ilgesnį tarnybos stažą, pirmesnėje pastraipoje numatytas pensijos padidinimas yra ne mažesnis nei 5 % teisių į pensiją, įgytų sulaukus 60 metų, sumos.
Pensija taip pat didinama pareigūnui mirus, jei jis liko tarnauti sulaukęs tokio amžiaus, kuris suteikia teisę į ištarnauto laiko pensiją.
Jeigu pagal IVa priedą pareigūnas, pradėjęs tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d. ir dirbantis ne visą darbo laiką, į pensijų sistemą moka darbo laikui proporcingas įmokas, šiame straipsnyje numatytas pensijos padidinimas taikomas tik ta pačia proporcija.
3. Jeigu pareigūnas išeina į pensiją nesulaukęs šiame straipsnyje nustatyto pensinio amžiaus, laikotarpiui nuo 60 metų amžiaus iki teisės aktuose nustatyto pensinio amžiaus taikoma tik pusė VIII priedo 9 straipsnio 1 dalies b punkte nustatyto mažinimo.
4. Nukrypstant nuo IV priedo vienintelio straipsnio 1 dalies antrosios pastraipos, pareigūnas, kuriam pagal 1 dalį taikomas trumpesnis nei 65 metų pensinis amžius, šiame straipsnyje numatytą išmoką jame nustatytomis sąlygomis gauna iki tos dienos, kurią jis sulaukia pensinio amžiaus.
Tačiau vyresnis nei nurodyto amžiaus pareigūnas iki 65 metų ir toliau gauna išmoką, kol pasiekia didžiausią ištarnauto laiko pensiją, nebent būtų taikomas Tarnybos nuostatų 42c straipsnis.“;
h)
23 straipsnis pakeičiamas taip:
„23 straipsnis
1. Jei taikomas Tarnybos nuostatų 52 straipsnio a punktas, nedarant poveikio 50 straipsnio nuostatoms, pareigūnas, pradėjęs tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., automatiškai išeina į pensiją paskutinę mėnesio, kurį jam sukanka 65 metai, dieną. Tarnautojų, pradėjusių eiti tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d., atveju Tarnybos nuostatų 78 straipsnio antroje pastraipoje ir 81a straipsnio b punkte ir VIII priedo 12 straipsnio 1 dalies b punkte „66 metų“ ir „66 metai“ pakeičiami žodžiais atitinkamai „65 metų“ ir „65 metai“.
2. Neatsižvelgiant į Tarnybos nuostatų 52 straipsnį, pareigūnai, kurie pradėjo tarnybą iki 2014 m. sausio 1 d. ir kurie baigė tarnybą nesulaukę amžiaus, nuo kurio būtų įgiję teisę į ištarnauto laiko pensiją pagal šio priedo 22 straipsnį, gali prašyti, kad VIII priedo 9 straipsnio 1 dalies b punkto antroji pastraipa būtų taikoma:
a)
iki 2015 m. gruodžio 31 d. nuo 55 metų;
b)
iki 2016 m. gruodžio 31 d. nuo 57 metų.
3. Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 50 straipsnio aštuntos pastraipos, pareigūnas, išėjęs į pensiją tarnybos labui pagal Tarnybos nuostatų 50 straipsnio pirmą pastraipą, turi teisę gauti pensiją pagal VIII priedo 9 straipsnį pagal šią lentelę:
Sprendimo pagal 50 straipsnio pirmą pastraipą data
Amžius
Iki 2016 m. gruodžio 31 d.
55 metai
Po 2016 m. gruodžio 31 d.
58 metai“
i)
įterpiamas šis straipsnis:
„24a straipsnis
Jeigu pensija nustatyta iki 2014 m. sausio 1 d., gavėjo teisės į pensiją po tos datos ir toliau nustatomos pagal taisykles, galiojusias tada, kai tos teisės nustatytos pirmą kartą. Tas pats taikoma ir draudimui pagal bendrąją sveikatos draudimo sistemą.“;
j)
28 straipsnis pakeičiamas taip:
„28 straipsnis
1. Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnyje nurodyti tarnautojai, kurie 2004 m. gegužės 1 d. dirbo pagal sutartį ir kurie po tos datos ir iki 2014 m. sausio 1 d. paskirti pareigūnais, išeidami į pensiją turi teisę į jų teisių į pensiją, kurias jie įgijo būdami laikinaisiais tarnautojais, aktuarinį tikslinimą, kurį atliekant atsižvelgiama į Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje nurodyto jų pensinio amžiaus pasikeitimą.
2. Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2, 3a ir 3b straipsniuose minėti tarnautojai, kurie 2014 m. sausio 1 d. dirba pagal sutartį ir po tos datos paskiriami pareigūnais, išeidami į pensiją turi teisę į jų teisių į pensiją, kurias jie įgijo būdami laikinaisiais darbuotojais ar sutartininkais, aktuarinį patikslinimą, kurį atliekant atsižvelgiama į jų pensinio amžiaus, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 77 straipsnyje, pasikeitimą, jeigu 2014 m. gegužės 1 d. jie yra sulaukę bent 35 metų amžiaus.“;
k)
papildoma šiuo skirsniu:
„5 skirsnis
30 straipsnis
1. Nukrypstant nuo I priedo A skirsnio 2 dalies, 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujantiems pareigūnams taikoma ši AD pareigų grupės pareigybių rūšių lentelė:
Generalinis direktorius
AD 15 - AD 16
Direktorius
AD 14 - AD 15
Skyriaus vadovas arba lygiavertės pareigos
AD 9 - AD 14
Patarėjas arba lygiavertės pareigos
AD 13 - AD 14
Pereinamojo laikotarpio vyresnysis administratorius
AD 14
Pereinamojo laikotarpio administratorius
AD 13
Administratorius
AD 5 - AD 12
2. Nuo 2014 m. sausio 1 d. paskyrimų tarnyba 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujančius AD pareigų grupės pareigūnus į pareigybių rūšis skirsto taip:
a)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 14 lygio ir kurie nėjo direktoriaus ar lygiaverčių pareigų, skyriaus vadovo ar lygiaverčių pareigų arba patarėjo ar lygiaverčių pareigų, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio vyresniojo administratoriaus“ pareigybių rūšies;
b)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 13 lygio ir kurie nėjo skyriaus vadovo ar lygiaverčių pareigų arba patarėjo ar lygiaverčių pareigų, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio administratoriaus“ pareigybių rūšies;
c)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 9-14 lygio ir kurie ėjo skyriaus vadovo ar lygiavertes pareigas, priskiriami prie „Skyriaus vadovo arba lygiaverčių pareigų“ pareigybių rūšies;
d)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 13 arba AD 14 lygio ir kurie ėjo patarėjo ar lygiavertes pareigas, priskiriami prie „Patarėjo arba lygiaverčių pareigų“ pareigybių rūšies;
e)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. buvo AD 5-12 lygio ir kurie nėjo skyriaus vadovo ar lygiaverčių pareigų, priskiriami prie „Administratoriaus“ pareigybių rūšies.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, AD 9-14 lygio pareigūnai, einantys specialias pareigas, iki 2015 m. gruodžio 31 d. paskyrimų tarnybos gali būti priskiriami prie „Skyriaus vadovo arba lygiaverčių pareigų“ arba „Patarėjo arba lygiaverčių pareigų“ pareigybių rūšies. Kiekviena paskyrimų tarnyba nustato šio straipsnio įgyvendinimo nuostatas. Tačiau bendras pareigūnų, kuriems taikoma ši nuostata, skaičius neviršija 5 % AD pareigų grupės pareigūnų skaičiaus 2013 m. gruodžio 31 d.
4. Priskyrimas prie pareigybių rūšies galioja tol, kol pareigūnai yra paskiriami į naujas pareigas, kurios atitinka kitą pareigybių rūšį.
5. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 12 lygio 5 pakopos administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams nuo 2016 m. sausio 1 d. bazinis darbo užmokestis padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 4 pakopos ir AD 12 lygio 3 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
6. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 12 lygio 5 pakopos administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams, kuriems taikoma 5 dalies priemonė, po dvejų metų bazinis darbo užmokestis papildomai padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 5 pakopos ir AD 12 lygio 4 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
7. Nukrypstant nuo 5 dalies administratoriaus pareigas einantiems AD 12 lygio pareigūnams, pradėjusiems eiti pareigas iki 2004 m. gegužės 1 d. ir nepaaukštintiems nuo 2004 m. gegužės 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., taikomos šios nuostatos:
a)
44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems 8 pakopos pareigūnams nuo 2016 m. sausio 1 d. bazinis darbo užmokestis padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 4 pakopos ir AD 12 lygio 3 pakopos darbo užmokesčio skirtumui;
b)
8 pakopos pareigūnams, kuriems taikoma a punkto priemonė, po dvejų metų bazinis darbo užmokestis papildomai padidinamas dalimi, lygia AD 12 lygio 5 pakopos ir AD 12 lygio 4 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
8. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 13 lygio 5 pakopos pereinamojo laikotarpio administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams nuo 2016 m. sausio 1 d. bazinis darbo užmokestis padidinamas dalimi, lygia AD 13 lygio 4 pakopos ir AD 13 lygio 3 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
9. 44 straipsnio pirmojoje pastraipoje nustatytas sąlygas tenkinantiems AD 13 lygio 5 pakopos pereinamojo laikotarpio administratoriaus pareigas einantiems pareigūnams, kuriems taikoma 8 dalies priemonė, po dvejų metų bazinis darbo užmokestis papildomai padidinamas dalimi, lygia AD 13 lygio 5 pakopos ir AD 13 lygio 4 pakopos darbo užmokesčio skirtumui.
10. Pareigūnams, kuriems pagal 5-9 dalis padidinamas bazinis darbo užmokestis ir kurie vėliau paskiriami į to paties lygio skyriaus vadovo ar lygiavertes pareigas arba į patarėjo ar lygiavertes pareigas, toks bazinio darbo užmokesčio padidinimas tebegalioja.
11. Nukrypstant nuo 46 straipsnio pirmo sakinio, į aukštesnį lygį paskirti pareigūnai, kuriems pagal 5, 6, 8 ir 9 dalis padidinamas bazinis darbo užmokestis, paskiriami į to lygio antrą pakopą. Jiems bazinis darbo užmokestis nepadidinamas, kaip nustatyta 5, 6, 8 ir 9 dalyse.
12. 7 dalyje nustatyta bazinio darbo užmokesčio padidinimo dalis nemokama po paaukštinimo ir ji nenaudojama apskaičiuojant bazinio mėnesinio darbo užmokesčio padidinimo dalį, nurodytą šio priedo 7 straipsnio 5 dalyje.
31 straipsnis
1. Nukrypstant nuo I priedo A skirsnio 2 dalies, 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujantiems pareigūnams taikoma ši AST pareigų grupės pareigybių rūšių lentelė:
Pereinamojo laikotarpio vyresnysis padėjėjas
AST 10 - AST 11
Pereinamojo laikotarpio padėjėjas
AST 1 - AST 9
Pereinamojo laikotarpio administracinis padėjėjas
AST 1 - AST 7
Pereinamojo laikotarpio pagalbinis darbuotojas
AST 1 - AST 5
2. Nuo 2014 m. sausio 1 d. paskyrimų tarnyba 2013 m. gruodžio 31 d. tarnaujančius AST pareigų grupės pareigūnus į pareigybių rūšis skirsto taip:
a)
pareigūnai, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra AST 10 arba AST 11 lygio, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio vyresniojo padėjėjo“ pareigybių rūšies;
b)
pareigūnai, kuriems netaikomas a punktas, kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai B kategorijai arba iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusioms C ar D kategorijoms ir kurie tapo AST pareigų grupės darbuotojais, taip pat AST pareigūnai, įdarbinti po 2004 m. gegužės 1 d., be apribojimų priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio padėjėjo“ pareigybių rūšies;
c)
pareigūnai, kuriems netaikomi a ir b punktai ir kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai C kategorijai, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio administracinio padėjėjo“ pareigybių rūšies;
d)
pareigūnai, kuriems netaikomi a ir b punktai ir kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai D kategorijai, priskiriami prie „Pereinamojo laikotarpio pagalbinio darbuotojo“ pareigybių rūšies.
3. Priskyrimas prie pareigybių rūšies galioja tol, kol pareigūnai yra paskiriami į naujas pareigas, kurios atitinka kitą pareigybių rūšį. Pereinamojo laikotarpio administraciniai padėjėjai ir pereinamojo laikotarpio pagalbiniai darbuotojai gali būti priskirti prie padėjėjo pareigybių rūšies, kaip apibrėžta I priedo A skirsnyje, tik laikantis Tarnybos nuostatų 4 straipsnyje ir 29 straipsnio 1 dalyje nustatytos procedūros. Paaukštinimas leidžiamas tik 1 dalyje nurodytuose karjeros srautuose, atitinkančiuose kiekvieną pareigybę.
4. Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 6 straipsnio 1 dalies ir I priedo B skirsnio, kito aukštesnio lygio laisvų darbo vietų skaičius, kurio reikia paaukštinimo tikslais, pereinamojo laikotarpio pagalbiniams darbuotojams skaičiuojamas atskirai. Taikomi tokie daugikliai:
Lygis
Dydis
Pereinamojo laikotarpio pagalbiniai darbuotojai
5
-
4
10 %
3
22 %
2
22 %
1
-
Siekiant paaukštinti pereinamojo laikotarpio pagalbinius darbuotojus, lyginami reikalavimus atitinkančių to paties lygio ir kategorijos pareigūnų nuopelnai (Tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalis).
5. Pereinamojo laikotarpio administraciniai padėjėjai ir pereinamojo laikotarpio pagalbiniai darbuotojai, kurie iki 2004 m. gegužės 1 d. priklausė buvusiai C arba D kategorijai, ir toliau už išdirbtus viršvalandžius turi teisę į kompensuojamąsias atostogas arba atlygį, kai pagal tarnybos reikalavimus nenumatomos kompensuojamosios atostogos du mėnesius po to mėnesio, kurį buvo dirbami viršvalandžiai, kaip numatyta VI priede.
6. Pareigūnai, kuriems remiantis Tarnybos nuostatų 55a straipsnio 2 dalies g punktu ir Tarnybos nuostatų IVa priedo 4 straipsniu leista dirbti ne visą darbo laiką laikotarpiu iki 2014 m. sausio 1 d., kuris tęsiasi ir po tos datos, gali toliau dirbti ne visą darbo laiką tokiomis pat sąlygomis ne ilgesniu nei penkerių metų bendru laikotarpiu.
7. Pareigūnų, kurių pensinis amžius pagal šio priedo 22 straipsnį yra mažesnis negu 65 metai, atveju Tarnybos nuostatų 55a straipsnio 2 dalies g punkte nurodytas trejų metų laikotarpis gali viršyti jų pensinį amžių, tačiau neturi viršyti 65 metų.
32 straipsnis
Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų II priedo 1 straipsnio ketvirtos pastraipos pirmojo sakinio, atstovavimo AST/SC pareigų grupei personalo komitete nereikia užtikrinti iki kitų naujo personalo komiteto, kuriame gali būti atstovaujama AST/SC darbuotojams, rinkimų.
33 straipsnis
Nukrypstant nuo Tarnybos nuostatų 40 straipsnio 2 dalies, jei 2013 m. gruodžio 31 d. pareigūnas per visą karjerą yra praleidęs atostogose dėl asmeninių priežasčių daugiau kaip 10 metų, bendra atostogų dėl asmeninių priežasčių trukmė per visą pareigūno karjerą negali viršyti 15 metų.“.
2 straipsnis
Kitų Europos Sąjungos tarnautojų įdarbinimo sąlygos iš dalies keičiamos taip:
1)
1 straipsnio antroji įtrauka išbraukiama.
2)
2 straipsnis papildomas šiuo punktu:
„f)
darbuotojus, priimtus užimti pareigybę, kuri įtraukta į pareigybių sąrašą, pridedamą prie agentūrai skirto biudžeto skirsnio, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 1a straipsnio 2 dalyje, ir kurią biudžeto valdymo institucijos priskiria prie laikinųjų pareigybių, išskyrus agentūrų vadovus ir agentūrų vadovų pavaduotojus, kaip nurodyta Sąjungos teisės akte, kuriuo steigiama agentūra, ir pareigūnus, komandiruotus į agentūrą tarnybos labui.“;
3)
3 straipsnis išbraukiamas;
4)
3b straipsnio b punkto i papunktis pakeičiamas taip:
„i)
AST/SC ir AST pareigų grupės pareigūnus ar laikinuosius darbuotojus;“;
5)
8 straipsnio pirmojoje pastraipoje žodžiai „2 straipsnio a punktas“ pakeičiami žodžiais „2 straipsnio a arba f punktas“;
6)
10 straipsnio 4 dalis išbraukiama;
7)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pirmos pastraipos pirmajame sakinyje žodžiai „11 - 26 straipsnių“ pakeičiami žodžiais „11 - 26a straipsnių“;
b)
trečiojoje pastraipoje žodžiai „antrosios pastraipos“ pakeičiami žodžiais „trečiosios pastraipos“;
8)
12 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Įdarbinant laikinuosius darbuotojus siekiama užtikrinti, kad institucijoje dirbtų gabiausi, darbingiausi ir sąžiningiausi asmenys, pasamdyti iš Sąjungos valstybių narių piliečių laikantis kuo platesnės geografinės įvairovės principo.
Laikinieji darbuotojai parenkami neatsižvelgiant į rasę, politinius, filosofinius ar religinius įsitikinimus, lytį ar seksualinę orientaciją ir nesiremiant jų civiline būkle ar šeimine padėtimi.
Pareigybės nerezervuojamos nė vienos valstybės narės piliečiams. Tačiau pagal Sąjungos piliečių lygybės principą kiekvienai institucijai leidžiama imtis tinkamų priemonių, pastebėjus didelį laikinųjų darbuotojų iš skirtingų valstybių narių skaičiaus skirtumą, nepagrįstą objektyviais kriterijais. Tos tinkamos priemonės turi būti pagrįstos ir jas įgyvendinant taikomi tik nuopelnais grindžiami įdarbinimo kriterijai. Prieš imdamasi tokių tinkamų priemonių, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija Tarnybos nuostatų 110 straipsnyje nustatyta tvarka priima bendrąsias šios dalies įgyvendinimo nuostatas.
Praėjus trejų metų laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d., Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pirmesnės pastraipos įgyvendinimo ataskaitą.
Norėdamos sudaryti palankesnes sąlygas įdarbinimui kuo platesniu geografiniu pagrindu, institucijos siekia remti daugiakalbį ir daugiakultūrį savo darbuotojų vaikų švietimą.“;
b)
5 dalyje žodžiai „Kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
9)
14 straipsnis pakeičiamas taip:
„14 straipsnis
1. Laikinasis darbuotojas dirba devynių mėnesių bandomąjį laikotarpį.
Jeigu per bandomąjį laikotarpį laikinasis darbuotojas bent vieno mėnesio nepertraukiamo laikotarpio negali eiti pareigų dėl ligos, motinystės atostogų, kaip nurodyta Tarnybos nuostatų 58 straipsnyje, ar nelaimingo atsitikimo, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija gali jo bandomąjį laikotarpį pratęsti atitinkamą laiką. Visas bandomasis laikotarpis jokiomis aplinkybėmis negali viršyti 15 mėnesių.
2. Ataskaita apie laikinąjį darbuotoją parengiama bet kuriuo metu iki bandomojo laikotarpio pabaigos, jeigu matyti, kad jo darbas akivaizdžiai netinkamas.
Atitinkamas asmuo supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonių darbo dienų laikotarpį raštu pateikti savo pastabas. Ataskaitą ir pastabas tiesioginis laikinojo darbuotojo viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai. Remdamasi ataskaita, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje minėta institucija gali nuspręsti atleisti laikinąjį darbuotoją bandomajam laikotarpiui nepasibaigus, įspėjusi jį prieš vieną mėnesį, arba likusiam bandomojo laikotarpio laikui paskirti laikinąjį darbuotoją į kitą skyrių.
3. Likus ne mažiau kaip mėnesiui iki bandomojo laikotarpio pabaigos, parengiama ataskaita apie laikinojo darbuotojo sugebėjimus atlikti jo etatui priskirtas pareigas ir apie jo darbo našumą bei jo elgesį tarnyboje. Laikinasis darbuotojas supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonias darbo dienas raštu pateikti savo pastabas.
Jei ataskaitoje rekomenduojama asmenį atleisti arba, išimtiniais atvejais, pratęsti bandomąjį laikotarpį pagal 1 dalį, ataskaitą ir pastabas tiesioginis laikinojo darbuotojo viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai.
Laikinasis darbuotojas, kurio darbas arba elgesys neatitiko jo pareigybei keliamų reikalavimų, yra atleidžiamas.
Galutinis sprendimas priimamas remiantis šioje dalyje nurodyta ataskaita ir 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytos institucijos turima informacija apie laikinojo darbuotojo elgesį pagal Tarnybos nuostatų II antraštinę dalį.
4. Atleistas laikinasis darbuotojas turi teisę į vieno trečdalio jo bazinio mėnesinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją už kiekvieną ištarnautą bandomojo laikotarpio mėnesį.“;
10)
15 straipsnio 1 dalies pirmoji pastraipa papildoma šiuo sakiniu:
„Pagal 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytos institucijos priimtus kriterijus tam tikram lygiui priskirtas laikinasis darbuotojas išlaiko atitinkamoje tarnybos pakopoje įgytą stažą, jei laikinuoju to paties lygio darbuotoju įdarbinamas iš karto po ankstesnio laikinosios tarnybos laikotarpio.“;
11)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Pagal analogiją taikomi Tarnybos nuostatų 42a, 42b ir 55-61 straipsniai dėl atostogų, darbo valandų, viršvalandžių, darbo pamainomis, budėjimo darbo vietoje ar namuose ir valstybinių švenčių. Specialios atostogos, vaiko priežiūros atostogos ir atostogos dėl šeiminių priežasčių negali tęstis ilgiau už darbo sutarties terminą. Be to, Tarnybos nuostatų 41, 42, 45 ir 46 straipsniai pagal analogiją taikomi Tarnybos nuostatų XIII priedo 29 straipsnyje minimiems laikinai priimtiems tarnautojams, nepriklausomai nuo jų darbo pradžios datos.
Tačiau Tarnybos nuostatų 59 straipsnyje numatytos mokamos atostogos dėl ligos negali būti ilgesnės kaip trys mėnesiai arba ilgesnės už laikinai priimto tarnautojo dirbtą laiką, kai jis ilgesnis nei trys mėnesiai. Atostogos neturi būti ilgesnės už darbo sutarties galiojimo terminą.
Tiems terminams pasibaigus, tarnautojui, kurio sutartis nenutraukiama, nepaisant jo nedarbingumo, suteikiamos nemokamos atostogos.
Tačiau, jei tarnautojas suserga profesine liga arba patiria nelaimingą atsitikimą eidamas savo pareigas, jis visą nedarbingumo laiką gauna visą atlyginimą, kol jam pagal 33 straipsnio nuostatas paskiriama invalidumo pensija.“;
12)
17 straipsnis pakeičiamas taip:
„17 straipsnis
Išskirtinėmis aplinkybėmis laikinai priimto tarnautojo prašymu dėl neatidėliotinų asmeninių priežasčių jam gali būti suteiktos nemokamos atostogos. Nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių laikotarpiu toliau taikomas Tarnybos nuostatų 12b straipsnis.
Leidimas pagal 12b straipsnį laikinai priimtam tarnautojui nesuteikiamas dalyvavimo profesinėje veikloje tikslu - nesvarbu, ar ji pelninga, ar ne - kuri apima su jo institucija susijusią lobistinę veiklą ar protegavimą ir dėl kurios galėtų būti pažeisti teisėti institucijos interesai ar galėtų atsirasti tokio pažeidimo galimybė.
6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija nustato tokių atostogų trukmę, kuri negali būti ilgesnė kaip ketvirtadalis tarnautojo dirbto laiko arba
-
trys mėnesiai, jei tarnautojo darbo stažas trumpesnis kaip ketveri metai,
-
dvylika mėnesių visais kitais atvejais.
Į atostogų, suteiktų remiantis pirma pastraipa, laikotarpį neatsižvelgiama taikant Tarnybos nuostatų 44 straipsnio pirmąją pastraipą.
Laikinai priimtam tarnautojui esant nemokamose atostogose, jo narystė 28 straipsnyje nurodytoje socialinio draudimo sistemoje sustabdoma.
Tačiau praėjus ne daugiau kaip vienam mėnesiui nuo to mėnesio, kurį prasideda nemokamos atostogos, laikinai priimtas tarnautojas, kuris nedirba mokamo darbo, gali pateikti prašymą būti toliau draudžiamas nuo 28 straipsnyje nurodytos rizikos, jeigu sumoka pusę tame straipsnyje nurodytų įmokų už savo atostogų trukmę. Įmoka apskaičiuojama pagal jo paskutinį bazinį darbo užmokestį.
Be to, laikinai priimtas tarnautojas, kuriam taikomas 2 straipsnio c arba d punktas ir kuris įrodo negalįs įgyti teisės gauti pensiją pagal kitą pensijų sistemą, gali prašyti, kad jam ir toliau nemokamų atostogų laikotarpiu būtų leista nenutraukti pensinio stažo, su sąlyga, kad jis moka trijų 41 straipsnyje nustatytų normų dydžio įmoką; įmokos apskaičiuojamos pagal jo lygio ir pakopos bazinį darbo užmokestį.
Moterys, kurių motinystės atostogos prasideda iki su jomis pasirašytos sutarties galiojimo pabaigos, turi teisę į motinystės atostogas ir motinystės išmokas.“;
13)
20 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalyje žodis „patikslinimų“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinimo“;
b)
3 dalyje žodžiai „specialiojo mokesčio“ pakeičiami žodžiais „solidarumo mokesčio“;
c)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Pagal analogiją laikiniesiems darbuotojams taikomas Tarnybos nuostatų 44 straipsnis.“;
14)
28a straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalies paskutiniame sakinyje žodis „tikslinamos“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinamos“;
b)
10 dalyje žodžiai „Sąjungos institucijų“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytų Sąjungos institucijų“;
c)
11 dalis pakeičiama taip:
„Kas dvejus metus Komisija teikia ataskaitą apie nedarbo draudimo sistemos finansinę padėtį. Nepriklausomai nuo tos ataskaitos, Komisija gali deleguotaisiais aktais pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius patikslinti šio straipsnio 7 dalyje numatytas įmokas, jei to reikia sistemos pusiausvyrai palaikyti.“;
15)
33 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje žodžiai „65 metų amžiaus“ pakeičiami žodžiais „66 metų amžiaus“;
16)
34 straipsnis pakeičiamas taip:
„34 straipsnis
Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriuje apibrėžti mirusiojo tarnautojo įpėdiniai pagal 35-38 straipsnių nuostatas turi teisę į maitintojo netekimo pensiją.
Mirus invalidumo pašalpą gavusiam buvusiam tarnautojui arba 2 straipsnio a, c, d, e arba f punkto apibrėžimą atitinkančiam senatvės pensiją gavusiam buvusiam tarnautojui arba iš tarnybos prieš pensinį amžių išėjusiam ir atidėti senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, prašiusiam buvusiam tarnautojui, Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriuje apibrėžti mirusiojo tarnautojo įpėdiniai turi teisę į tame priede numatytą maitintojo netekimo pensiją.
Kai laikinai priimto tarnautojo arba invalidumo pašalpą ar senatvės pensiją gaunančio buvusio laikinai priimto tarnautojo, arba buvusio laikinai priimto tarnautojo, kuris baigė tarnybą prieš pensinį amžių ir prašiusio atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmosios kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, buvimo vieta nežinoma ilgiau nei vienerius metus, Tarnybos nuostatų VIII priedo 5 ir 6 skyriaus nuostatos dėl laikinųjų pensijų pagal analogiją taikomos jo sutuoktiniui ir jo išlaikytiniais pripažintiems asmenims.“;
17)
36 straipsnio pirmos pastraipos trečiajame sakinyje žodžiai „2 straipsnio a, c arba d punktų“ pakeičiami žodžiais „2 straipsnio a, c, d, e arba f punktų“;
18)
37 straipsnio ketvirtojoje pastraipoje žodžiai „63 metų amžiaus“ pakeičiami žodžiais „pensinio amžiaus“, o žodžiai „2 straipsnio a, c ar d punkte“ pakeičiami žodžiais „2 straipsnio a, c, d, e ar f punktuose“;
19)
39 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Baigdamas tarnybą tarnautojas, kaip apibrėžta 2 straipsnyje, turi teisę į senatvės pensiją, aktuarinio ekvivalento pervedimą ar išeitinę išmoką, kaip numatyta Tarnybos nuostatų V antraštinės dalies 3 skyriuje ir VIII priede. Jeigu tarnautojas turi teisę į senatvės pensiją, jo teisės į pensiją mažinamos proporcingai sumoms, išmokėtoms pagal 42 straipsnį.“;
20)
42 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip:
„Laikantis sąlygų, kurias turi nustatyti 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodyta institucija, tarnautojas gali paprašyti tos institucijos mokėti visas įmokas, kurias jis privalo mokėti, siekdamas įsigyti ar išlaikyti teises gauti pensiją savo kilmės šalyje.“;
21)
47 straipsnis pakeičiamas taip:
„47 straipsnis
Išskyrus tarnybos nutraukimą dėl mirties, laikinieji darbuotojai atleidžiami iš darbo:
a)
mėnesio, kurį tarnautojas sulaukia 66 metų, pabaigoje arba, jeigu taikytina, pagal Tarnybos nuostatų 52 straipsnio antrąją ir trečiąją pastraipas nustatytą dieną; arba
b)
jeigu darbo sutartis sudaryta nustatytos trukmės laikotarpiui:
i)
darbo sutartyje nustatytą datą;
ii)
pasibaigus sutartyje apibrėžtam įspėjimo laikotarpiui, kuriuo tarnautojui ar institucijai suteikiama galimybė sutartį nutraukti anksčiau. Įspėjimo terminas turi būti ne trumpesnis kaip vienas mėnuo, skaičiuojant vieną mėnesį už kiekvienus tarnybos metus, ir ne ilgesnis kaip trys mėnesiai. Laikiniesiems darbuotojams, kurių darbo sutartys buvo pratęstos, ilgiausias įspėjimo terminas yra šeši mėnesiai. Tačiau įspėjimo terminas negali būti pradėtas skaičiuoti nėštumo metu, jei pateikiama medicininė pažyma, motinystės atostogų arba laikinojo nedarbingumo atostogų metu, jei laikinojo nedarbingumo atostogos neužtrunka ilgiau kaip tris mėnesius. Be to, laikantis minėtų apribojimų šio termino skaičiavimas sustabdomas medicinine pažyma patvirtinto nėštumo, motinystės atostogų ar laikinojo nedarbingumo atostogų metu. Jeigu darbo sutartį nutraukia institucija, tarnautojas turi teisę gauti kompensaciją, lygią trečdaliui jo bazinio darbo užmokesčio laikotarpiu nuo tos dienos, kurią jis baigia eiti pareigas, iki tos dienos, kurią baigiasi jo darbo sutartis;
iii)
jeigu tarnautojas nebeatitinka 12 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų sąlygų, atsižvelgus į galimybę pagal tą nuostatą padaryti išimtį. Jeigu išimtis nepadaroma, taikomas ii papunktyje nurodytas įspėjimo laikotarpis; arba
c)
jeigu darbo sutartis sudaryta neapibrėžtos trukmės laikotarpiui:
i)
pasibaigus sutartyje apibrėžtam įspėjimo laikotarpiui; įspėjimo laikotarpio trukmė negali būti mažesnė kaip vienas mėnuo už kiekvienus visus tarnybos metus, bet ne trumpesnė kaip trys mėnesiai ir ne ilgesnė kaip 10 mėnesių. Tačiau įspėjimo laikotarpis negali būti pradėtas skaičiuoti nėštumo metu, jei pateikiama medicininė pažyma, motinystės atostogų arba laikinojo nedarbingumo atostogų metu, jei tokios laikinojo nedarbingumo atostogos neužtrunka ilgiau kaip tris mėnesius. Be to, jo skaičiavimas laikinai sustabdomas pateikus medicininę pažymą patvirtinto nėštumo metu, motinystės atostogų ar laikinojo nedarbingumo atostogų metu, taikant pirmiau nustatytus terminus; arba
ii)
jeigu tarnautojas nebeatitinka 12 straipsnio 2 dalies a punkte nustatytų sąlygų, atsižvelgus į galimybę pagal tą nuostatą padaryti išimtį. Jeigu išimtis nepadaroma, taikomas i papunktyje nurodytas įspėjimo laikotarpis.“;
22)
įterpiamas šis straipsnis:
„48a straipsnis
Kiekvienu atitinkamos Parlamento kadencijos laikotarpiu daugiausia penkiems vyresniesiems Europos Parlamento frakcijų AD 15 arba AD 16 lygio laikiniesiems darbuotojams pagal analogiją gali būti taikomas Tarnybos nuostatų 50 straipsnis, jeigu jie yra 55 metų amžiaus, Europos institucijose dirba jau dvidešimt metų ir turi bent 2,5 metų paskutinio lygio, kuriam buvo priskirti, darbo stažą.“;
23)
50c straipsnio 2 dalis išbraukiama;
24)
II antraštinė dalis papildoma šiuo skyriumi:
„11 SKYRIUS
SPECIALIOSIOS NUOSTATOS, TAIKOMOS 2 STRAIPSNIO F PUNKTE NURODYTIEMS LAIKINIESIEMS DARBUOTOJAMS
51 straipsnis
Pagal analogiją 2 straipsnio f punkte nurodytiems laikiniesiems darbuotojams taikomas Tarnybos nuostatų 37 straipsnis, išskyrus pirmos pastraipos b punktą, ir 38 straipsnis.
52 straipsnis
Nukrypstant nuo 17 straipsnio trečios pastraipos, 2 straipsnio f punkte nurodytiems laikiniesiems darbuotojams, su kuriais sudaryta neterminuota sutartis, gali būti neatsižvelgiant į tarnybos stažą suteikiamos nemokamos atostogos ne ilgesniam nei vienų metų laikotarpiui.
Visa tokių atostogų trukmė negali viršyti dvylikos metų per visą darbuotojo karjerą.
Į laikinojo darbuotojo užimamą pareigybę gali būti įdarbintas kitas asmuo.
Pasibaigus laikinojo darbuotojo atostogoms, jis turi būti grąžintas į pirmąją laisvą jo pareigų grupės jo lygį atitinkančią pareigybę, jei jis atitinka tai pareigybei keliamus reikalavimus. Pareigūnui atsisakius siūlomos pareigybės, jam paliekama teisė būti grąžintam į kitą atsiradusią laisvą jo pareigų grupės jo lygį atitinkančią pareigybę, jei jis atitinka tai pareigybei keliamus reikalavimus; pareigūnui antrą kartą atsisakius pareigybės, institucija gali atleisti jį iš darbo be įspėjimo. Kol pareigūnas faktiškai nėra grąžintas į atitinkamas pareigas ar komandiruotas, jis laikomas išėjusiu nemokamų atostogų dėl asmeninių priežasčių.
53 straipsnis
2 straipsnio f punkte nurodyti laikinieji darbuotojai įdarbinami pagal vienos arba daugiau agentūrų rengiamą atrankos procedūrą. Europos personalo atrankos tarnyba, gavusi atitinkamos agentūros arba agentūrų prašymą, teikia agentūroms pagalbą, visų pirma nustatydama egzaminų turinį ir rengdama atrankos procedūras. Europos personalo atrankos tarnyba užtikrina, kad atrankos tvarka būtų skaidri.
Pagal išorės atrankos procedūrą 2 straipsnio f punkte nurodyti laikinieji darbuotojai įdarbinami tik į SC 1-SC 2, AST 1-AST 4 ar AD 5-AD 8 lygius. Tačiau, kai reikia, ir tinkamai pagrįstais atvejais agentūra gali leisti įdarbinti į AD 9, AD 10, AD 11 arba išimtiniais atvejais į AD 12 lygį, kai pareigos susijusios su atitinkama atsakomybe, laikantis patvirtinto pareigybių sąrašo. Bendras į AD 9-AD 12 lygius įdarbintų darbuotojų skaičius agentūroje neviršija 20 % bendro laikinųjų darbuotojų, įdarbintų į AD pareigų grupę, skaičiaus, apskaičiuoto per penkerių metų tęstinį laikotarpį.
54 straipsnis
Į kitą aukštesnį lygį atrenkami tik tie 2 straipsnio f punkte nurodyti laikinieji darbuotojai, kurie savo lygyje išdirbo ne mažiau kaip dvejus metus, apsvarsčius tokių laikinųjų darbuotojų lyginamuosius nuopelnus ir išnagrinėjus ataskaitas apie juos. Pagal analogiją taikomas Tarnybos nuostatų 45 straipsnio 1 dalies paskutinis sakinys ir 45 straipsnio 2 dalis. Negalima viršyti vidutinės karjeros lygiavertiškumo daugiklių, pareigūnams nustatytų Tarnybos nuostatų I priedo B skirsnyje.
Pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnį kiekviena agentūra priima bendrąsias šio straipsnio įgyvendinimo nuostatas.
55 straipsnis
Kai 2 straipsnio f punkte nurodytas laikinasis darbuotojas po vidaus paskelbimo apie pareigybę perkeliamas į naują jo pareigų grupės pareigybę, jis nepaskiriamas į žemesnį negu jo ankstesnės pareigybės lygį ar pakopą, jeigu jo pareigybė yra viename iš lygių, nurodytų pranešime apie laisvą darbo vietą.
Tos pačios nuostatos pagal analogiją taikomos ir tada, kai toks laikinasis darbuotojas su agentūra sudaro naują darbo sutartį tuojau po to, kai baigiasi ankstesnė jo sutartis su kita agentūra.
56 straipsnis
Pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnio 2 dalį kiekviena agentūra priima bendrąsias nuostatas dėl 2 straipsnio f punkte nurodytų laikinųjų darbuotojų įdarbinimo ir darbo tvarkos.“;
25)
III antraštinė dalis išbraukiama;
26)
79 straipsnio 2 dalyje žodžiai „Kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
27)
80 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Remdamasi šia lentele, 3a straipsnyje nurodytos kiekvienos institucijos, agentūros ar įstaigos institucija, nurodyta 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje, pasitarusi su Tarnybos nuostatų komitetu, išsamiau apibrėžia kiekvienai darbo rūšiai priskiriamus įgaliojimus.“;
b)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Pagal analogiją taikomi Tarnybos nuostatų 1d ir 1e straipsniai.“;
28)
82 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
6 dalyje žodžiai „Kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
b)
papildoma šia dalimi:
„7. II, III ir IV pareigų grupėse dirbantiems sutartininkams gali būti leista dalyvauti vidaus konkursuose tik išdirbus institucijoje trejus metus. II pareigų grupėje dirbantys sutartininkai gali dalyvauti tik konkursuose į SC 1-SC 2 lygius, III pareigų grupėje dirbantys sutartininkai - konkursuose į AST 1-AST 2 lygius, o IV pareigų grupėje dirbantys sutartininkai - konkursuose į AST 1-AST 4 arba AD 5-AD 6 lygius. Į bet kurio iš tų lygių laisvas darbo vietas paskirtų kandidatų bendras skaičius turi neviršyti 5 % viso į tas pareigų grupes pagal Tarnybos nuostatų 30 straipsnio antrą pastraipą paskirtų darbuotojų skaičiaus per metus.“;
29)
84 straipsnis pakeičiamas taip:
„84 straipsnis
1. Sutartininko, kurio darbo sutartis sudaryta ne mažiau kaip vieniems metams, bandomasis laikotarpis trunka pirmuosius šešis jo darbo mėnesius, jeigu jo pareigų grupė I, arba pirmuosius devynis mėnesius, jeigu jo pareigų grupė kita.
Jeigu per savo bandomąjį laikotarpį sutartininkas nenutrūkstamu bent vieno mėnesio laikotarpiu negali atlikti savo pareigų dėl ligos, motinystės atostogų pagal Tarnybos nuostatų 58 straipsnį ar nelaimingo atsitikimo, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija gali atitinkamą laiką pratęsti jo bandomąjį laikotarpį. Visas bandomasis laikotarpis jokiomis aplinkybėmis negali būti ilgesnis kaip 15 mėnesių.
2. Ataskaita apie sutartininką parengiama bet kuriuo metu iki bandomojo laikotarpio pabaigos, jeigu matyti, kad jo darbas yra akivaizdžiai nepakankamo lygio.
Atitinkamas asmuo supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonias darbo dienas raštu pateikti savo pastabas. Ataskaitą ir pastabas tiesioginis sutartininko viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai. Remdamasi ataskaita, 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija gali nuspręsti atleisti sutartininką bandomajam laikotarpiui nepasibaigus, įspėjusi jį prieš vieną mėnesį, arba likusiam bandomojo laikotarpio laikui paskirti sutartininką į kitą skyrių.
3. Likus ne mažiau kaip mėnesiui iki bandomojo laikotarpio pabaigos parengiama ataskaita apie sutartininko sugebėjimus atlikti jo etatui priskirtas pareigas ir apie jo darbo našumą bei jo elgesį tarnyboje. Sutartininkas supažindinamas su ta ataskaita ir turi teisę per aštuonias darbo dienas raštu pateikti savo pastabas.
Jei ataskaitoje rekomenduojama asmenį atleisti arba, išimtiniais atvejais, pratęsti bandomąjį laikotarpį pagal 1 dalį, ataskaitą ir pastabas tiesioginis sutartininko viršininkas nedelsdamas perduoda 6 straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytai institucijai.
Sutartininkas, kurio darbas arba elgesys neatitiko nuolatiniam darbui tose pareigose keliamų reikalavimų, yra atleidžiamas.
Galutinis sprendimas priimamas remiantis šioje dalyje nurodyta ataskaita ir 6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodytos institucijos turima informacija apie sutartininko elgesį pagal Tarnybos nuostatų II antraštinę dalį.
4. Atleistas sutartininkas turi teisę į vieno trečdalio jo bazinės mėnesinio darbo užmokesčio dydžio kompensaciją už kiekvieną ištarnautą bandomojo laikotarpio mėnesį.“;
30)
85 straipsnio 3 dalyje žodžiai „EB sutarties 314 straipsnyje“ pakeičiami žodžiais „Europos Sąjungos sutarties 55 straipsnio 1 dalyje“;
31)
86 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
antra pastraipa papildoma šiuo sakiniu:
„Tačiau pagal analogiją 1 lygio pareigose įdarbintam sutartininkui taikoma Tarnybos nuostatų 32 straipsnio antra pastraipa.“;
b)
papildoma šia pastraipa:
„Šiai daliai įgyvendinti pagal Tarnybos nuostatų 110 straipsnį priimamos bendrosios įgyvendinimo nuostatos.“;
32)
88 straipsnio pirmosios pastraipos b punkte žodžiai „trejų metų“ pakeičiami žodžiais „šešerių metų“;
33)
91 straipsnis pakeičiamas taip:
„91 straipsnis
Pagal analogiją taikomi 16-18 straipsniai.
Sutartininkams pagal analogiją netaikomas Tarnybos nuostatų 55 straipsnio 4 dalies antrasis sakinys.
Už viršvalandžius, kuriuos sutartininkai dirbo III ir IV pareigų grupėse, nėra mokama.
Tarnybos nuostatų VI priede numatytomis sąlygomis I ir II pareigų grupių sutartininkai už dirbtus viršvalandžius turi teisę į kompensuojamąsias atostogas arba atlyginimą, kai tarnybos reikalavimuose nenumatytos kompensuojamosios atostogos du mėnesius, einančius po to, kurį buvo dirbami viršvalandžiai.“;
34)
95 straipsnyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
35)
96 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalyje žodis „patikslinus“ pakeičiamas žodžiu „atnaujinus“;
b)
11 dalis pakeičiama taip:
„11. Kas dvejus metus Komisija teikia ataskaitą apie nedarbo draudimo sistemos finansinę padėtį. Nepriklausomai nuo tos ataskaitos, Komisija gali deleguotaisiais aktais pagal Tarnybos nuostatų 111 ir 112 straipsnius patikslinti 7 dalyje numatytas įmokas, jei to reikia sistemos pusiausvyrai palaikyti.“;
36)
101 straipsnio 1 dalies antros pastraipos antrajame sakinyje žodžiai „65 metų“ pakeičiami žodžiais „66 metų“;
37)
103 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Mirus invalidumo pašalpą gavusiam buvusiam sutartininkui arba senatvės pensiją gavusiam buvusiam sutartininkui arba iš tarnybos prieš pensinį amžių išėjusiam ir atidėti senatvės pensijos mokėjimą iki pirmos kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, prašiusiam buvusiam sutartininkui Tarnybos nuostatų VIII priedo 4 skyriuje nurodyti asmenys, susiję su mirusiu buvusiu sutartininku, turi teisę į tame priede numatytą maitintojo netekimo pensiją.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kai sutartininko ar invalidumo pašalpą gavusio buvusio sutartininko arba senatvės pensiją gaunančio buvusio sutartininko ar buvusio sutartininko, kuris baigė tarnybą prieš pensinį amžių ir prašiusio atidėti jo senatvės pensijos mokėjimą iki pirmos kalendorinio mėnesio, einančio po to mėnesio, kurį jam sukanka pensinis amžius, dienos, buvimo vieta nežinoma ilgiau kaip vienus metus, Tarnybos nuostatų VIII priedo 5 ir 6 skyrių nuostatos dėl laikinųjų pensijų pagal analogiją taikomos jo sutuoktiniui ir jo išlaikytiniais pripažintiems asmenims.“;
38)
106 straipsnio 4 dalyje žodžiai „63 metų“ pakeičiami žodžiais „pensinis amžius“;
39)
120 straipsnyje žodžiai „kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
40)
įterpiamas šis straipsnis:
„132a straipsnis
Vadovaujantis įgyvendinimo priemonėmis, nurodytomis 125 straipsnio 1 dalyje, ir esant atitinkamo (-ų) Parlamento nario (-ių), kuriam (-iems) jie dirba, prašymui, akredituotiems Europos Parlamento narių padėjėjams vieną kartą iš atitinkamo Parlamento nario padėjėjų išmokos gali būti sumokėta arba įsikūrimo, arba persikėlimo išmoka, remiantis įrodymais, kad gyvenamosios vietos pakeitimas buvo būtinas. Išmokos dydis neviršija padėjėjo vieno mėnesio bazinio darbo užmokesčio dydžio.“;
41)
139 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
mėnesio, kurį akredituotas Europos Parlamento nario padėjėjas sulaukia 66 metų, pabaigoje arba išimties tvarka - pagal Tarnybos nuostatų 52 straipsnio antroje ir trečioje pastraipose nustatytą dieną;“;
ii)
d punktas pakeičiamas taip:
„d)
atsižvelgiant į tai, kad Europos Parlamento nario ir akredituoto Europos Parlamento nario padėjėjo profesiniai santykiai grindžiami pasitikėjimu, pasibaigus sutartyje numatytam įspėjimo terminui, per kurį akredituotam Europos Parlamento nario padėjėjui ar Europos Parlamentui, veikiančiam Europos Parlamento nario (-ių), kuriam (-iems) padėti buvo įdarbintas akredituotas Europos Parlamento nario padėjėjas, pavedimu, suteikiama teisė nutraukti sutartį nepasibaigus jos galiojimo terminui. Įspėjimo terminas turi būti ne trumpesnis kaip vienas mėnuo, skaičiuojant vieną mėnesį už kiekvienus tarnybos metus, ir ne ilgesnis kaip trys mėnesiai. Tačiau įspėjimo terminas negali būti pradėtas skaičiuoti nėštumo metu, jei pateikiama medicininė pažyma, motinystės atostogų arba laikinojo nedarbingumo atostogų metu, jei laikinojo nedarbingumo atostogos neužtrunka ilgiau kaip tris mėnesius. Be to, laikantis minėtų apribojimų šio termino skaičiavimas sustabdomas medicinine pažyma patvirtinto nėštumo, motinystės atostogų ar laikinojo nedarbingumo atostogų metu;“;
b)
įterpiama ši dalis:
„3a. Pagal 125 straipsnio 1 dalyje nurodytas įgyvendinimo priemones numatoma taikinimo procedūra, taikoma prieš nutraukiant akredituoto Parlamento nario padėjėjo darbo sutartį Europos Parlamento nario (-ių), kuriam (-iems) padėti buvo įdarbintas akredituotas Parlamento nario padėjėjas, arba atitinkamo Parlamento nario padėjėjo prašymu remiantis 1 dalies d punktu ir 3 dalimi.“;
42)
141 straipsnyje žodžiai „kiekviena institucija“ pakeičiami žodžiais „6 straipsnio pirmojoje pastraipoje nurodyta institucija“;
43)
papildoma šiuo straipsniu:
„142a straipsnis
Ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje įvertinamas šių Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų veikimas.“;
44)
priedas iš dalies keičiamas taip:
a)
1 straipsnio 1 dalis papildoma šiais sakiniais:
„Kitiems tarnautojams, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra įdarbinti, pagal analogiją taikomi šio priedo 21 straipsnis, 22 straipsnis, išskyrus jo 4 dalį, 23 straipsnis, 24a straipsnis ir 31 straipsnio 6 ir 7 dalys. Laikiniesiems darbuotojams, kurie 2013 m. gruodžio 31 d. yra įdarbinti, pagal analogiją taikomas šio priedo 30 straipsnis ir 31 straipsnio 1, 2, 3 ir 5 dalys. Sutartininkams, kurie buvo įdarbinti iki 2014 m. sausio 1 d., Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 33 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, 47 straipsnio a punkte, 101 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje ir 139 straipsnio 1 dalies b punkte žodžiai „66 metai“ pakeičiami žodžiais „65 metai“;“
b)
papildoma šiuo straipsniu:
„6 straipsnis
Nuo 2014 m. sausio 1 d. laikinųjų darbuotojų, kuriems taikomas Kitų tarnautojų įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio a punktas ir kurie 2013 m. gruodžio 31 d. dirba agentūroje, sutartys be atrankos procedūros pakeičiamos į sutartis pagal Įdarbinimo sąlygų 2 straipsnio f punktą. Likusiesiems sutarties sąlygos nekeičiamos. Šis straipsnis netaikomas laikinųjų darbuotojų, įdarbintų agentūrų vadovais arba agentūrų vadovų pavaduotojais, kaip nurodyta Sąjungos teisės akte, kuriuo steigiama agentūra, sutartims ir pareigūnams, į agentūrą komandiruotiems tarnybos labui.“.
3 straipsnis
1. Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis reglamentas taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d., išskyrus 1 straipsnio 44 punktą ir 1 straipsnio 73 punkto d papunktį, kurie taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo datos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. spalio 22 d.