NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1393/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy pelagického rybolovu v severozápadních vodách
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je zavést povinnost vykládky úlovků druhů podléhajících omezením odlovu, a postupně tím odstranit výměty při veškerém rybolovu Unie.
(2)
Ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 zmocňuje Komisi přijmout plány výmětů prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci na maximálně tři roky na základě společných doporučení vypracovaných členskými státy po konzultaci s příslušnými poradními sbory.
(3)
Na řízení rybolovu v severozápadních vodách mají přímý zájem Belgie, Irsko, Španělsko, Francie, Nizozemsko a Spojené království. Uvedené členské státy předložily Komisi společné doporučení, poté co konzultovaly poradní sbor pro pelagický rybolov, poradní sbor pro dálkový rybolov a poradní sbor pro severozápadní vody. Vědecké mínění rovněž poskytly příslušné vědecké subjekty. Opatření obsažená ve společném doporučení splňují ustanovení čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a proto by v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 měla být zařazena do tohoto nařízení.
(4)
Pokud jde o severozápadní vody, podle čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 se má povinnost vykládky nejpozději od 1. ledna 2015 vztahovat na veškerá plavidla, která se zabývají drobným pelagickým rybolovem a pelagickým rybolovem velkých druhů, a týkat se druhů, pro které platí omezení odlovu.
(5)
V souladu se společným doporučením by se plán výmětů měl vztahovat na některé druhy drobného pelagického rybolovu a pelagického rybolovu velkých druhů, konkrétně rybolovu zaměřeného na makrelu obecnou, sledě obecného, kranase obecného, tresku modravou, drsnatce obecného, stříbrnici, tuňáka křídlatého a šprota obecného v oblastech ICES Vb, VI a VII ode dne 1. ledna 2015.
(6)
Společné doporučení obsahuje v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013 výjimku z povinnosti vykládky u makrely obecné a sledě obecného odlovených za určitých podmínek košelkovými nevody, pokud vědecké podklady doloží vysokou míru přežití. Vědecké podklady podporující vysokou míru přežití poskytla skupina Scheveningen ve společném doporučení pro plán výmětů pro Severní moře, který odkazuje na konkrétní vědeckou studii o přežití ryb po jejich vypuštění v rámci rybolovu pomocí košelkových nevodů. Studie zjistila, že míra přežití závisí na délce tlačení ryb a jejich hustotě v síti, přičemž u tohoto druhu rybolovu je obojí obvykle omezeno. VTHVR tyto informace přezkoumal. Výbor došel k závěru, že za předpokladu, že jsou výsledky studie o přežití, pokud jde o míru přežití u komerčních rybolovných operací, reprezentativní, podíl přeživších vypuštěných ryb je pravděpodobně asi 70 %. Hustota je také nižší než hustota, při které byl zaznamenán nárůst úmrtnosti u sledě obecného. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což by mohlo vést ke ztrátám v podobě mrtvých nebo umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 850/98 (2). Touto výjimkou ohledně míry přežití není dotčen platný zákaz, jelikož ryby budou vypouštěny ve fázi rybolovné činnosti, ve které bude míra přežití ryb po vypuštění vysoká. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Společné doporučení zahrnuje čtyři výjimky de minimis z povinnosti vykládky, které platí u některých druhů rybolovu a do určitého objemu. Důkazní informace poskytnuté členskými státy přezkoumal VTHVR a došel k závěru, že společná doporučení obsahují odůvodněné argumenty týkající se nárůstu nákladů při manipulaci s nežádoucími úlovky, které v několika případech podpořilo kvalitativní posouzení nákladů. Vzhledem k výše uvedenému a protože neexistují odlišné vědecké informace, je vhodné stanovit výjimky de minimis podle procentního podílu navrženého ve společném doporučení, a to na úrovních, jež nepřekračují povolené úrovně podle čl. 15 odst. 5 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(8)
Výjimka de minimis pro lov tresky modravé (Micromesistius poutassou) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu tohoto druhu pomocí vlečných sítí v oblasti ICES VIII, při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi, se zakládá na skutečnosti, že zvýšení selektivity není možné a náklady na manipulaci s nežádoucími úlovky jsou nepřiměřené. VTHVR se domnívá, že tato výjimka je dostatečně odůvodněná. Proto by výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(9)
Výjimka de minimis pro lov tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) ve výši maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků tuňáka křídlatého v rámci cíleného rybolovu pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VII vychází z nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Jedná se o náklady na skladování a manipulaci na moři i pevnině. VTHVR ve svém hodnocení poukázal na riziko odlovu nejkvalitnější části populace ryb. Touto výjimkou však není dotčen článek 19a nařízení (ES) č. 850/98. Proto by dotyčná výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(10)
Aby se zabránilo nepřiměřeným nákladům na manipulaci s nežádoucími úlovky, jako je skladování, práce, chlazení, a při zohlednění obtížnosti zvýšit selektivitu v rámci pelagického rybolovu zaměřeného na lov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v divizi ICES VIId, obsahuje společné doporučení výjimku de minimis z povinnosti vykládky, pokud jde o smíšený rybolov. Tuto výjimku odůvodňují vědecké důkazy, které poskytly členské státy, jež se podílely na přípravě společného doporučení, a které přezkoumal VTHVR. Výbor VTHVR zjistil, že společné doporučení nabízí odůvodněné kvalitativní argumenty, které tuto výjimku podporují z důvodu nepřiměřených nákladů na manipulaci s nežádoucími úlovky. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(11)
Výjimku de minimis maximálně do 1 % v roce 2015 a 0,75 % v roce 2016 celkového přípustného rybolovu drsnatce obecného (Caproidae) v rámci rybolovu zaměřeného na kranase obecného (Trachurus spp.) používajícího vlečné sítě a mrazírenská plavidla v oblastech ICES VI a VII odůvodňuje skutečnost, že je obtížné zvýšit selektivitu, jakož i nepřiměřené náklady na manipulaci (oddělení žádoucích úlovků od nežádoucích). VTHVR došel k závěru, že tuto výjimku podporují odůvodněné kvalitativní argumenty týkající se obtížnosti ohledně zlepšení selektivity u tohoto druhu rybolovu a odůvodněné argumenty týkající se dodatečných nákladů na manipulaci. Proto by tato výjimka měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(12)
Aby se zajistila řádná kontrola, měly by se stanovit zvláštní požadavky na dokumentaci úlovků, na které se vztahuje výjimka na základě míry přežití a kterou upravuje toto nařízení.
(13)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na související hospodářské činnosti a plánování období rybolovu rybářských plavidel Unie, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost okamžitě po svém vyhlášení. Mělo by se začít používat od 1. ledna 2015, aby byl dodržen časový rámec stanovený v článku 15 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by se toto nařízení nemělo používat déle než tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, jež platí ode dne 1. ledna 2015 pro severozápadní vody, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 2 písm. c) uvedeného nařízení, a vztahuje se na druhy rybolovu, které jsou stanoveny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Výjimka na základě míry přežití
1. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky makrely obecné a sledě obecného odlovené pomocí košelkových nevodů v oblasti ICES VI, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
-
úlovky jsou vypuštěny dříve, než se uzavře určitý procentní podíl (stanovený v odstavcích 2 a 3 níže) košelkového nevodu („okamžik vytažení sítě“);
-
košelkový nevod je vybaven viditelnými bójemi, které zřetelně označují dosažení okamžiku vytažení sítě,
-
rybářské plavidlo a košelkový nevod jsou vybaveny elektronickým záznamovým a dokumentačním systémem, který u veškeré rybolovné činnosti zaznamenává čas, místo a rozsah použití košelkového nevodu.
2. Okamžik vytažení sítě nastává u rybolovu makrely obecné při 80 % uzavření košelkového nevodu a u rybolovu sledě obecného při 90 % uzavření košelkového nevodu.
3. Pokud se obkroužené lovené hejno skládá z obou druhů ryb, nastává okamžik vytažení sítě při 80 % uzavření košelkového nevodu.
4. Po dosažení okamžiku vytažení sítě je zakázáno vypouštět úlovky makrely obecné a sledě obecného.
5. Z obkrouženého loveného hejna se před vypuštěním odebere vzorek za účelem odhadu složení úlovku podle druhu ryb, jejich velikosti a množství.
Článek 3
Výjimky de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze jako výměty vyřadit následující množství:
a)
v případě tresky modravé (Micromesistius poutassou) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci průmyslového pelagického rybolovu pomocí vlečných sítí, který se zaměřuje na tento druh v oblastech ICES Vb, VI a VII a při kterém se tento druh zpracovává na palubě za účelem získání základu surimi;
b)
v případě tuňáka křídlatého (Thunnus alalunga) maximálně 7 % v letech 2015 a 2016 a 6 % v roce 2017 celkových ročních úlovků v rámci cíleného rybolovu tuňáka křídlatého pomocí pelagických vlečných párových sítí v oblasti ICES VII;
c)
v případě makrely obecné (Scomber scombrus), kranase obecného (Trachurus spp.), sledě obecného (Clupea harengus) a tresky bezvousé (Merlangius merlangus) maximálně 3 % v roce 2015 a 2 % v roce 2016 celkových ročních úlovků těchto druhů odlovených pomocí pelagických vlečných sítí rybářskými plavidly v délce do 25 metrů, které používají pelagickou vlečnou síť (OTM) a zaměřují se na lov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v oblasti ICES VIId;
d)
maximálně do 1 % v roce 2015 a 0,75 % v roce 2016 celkových ročních úlovků drsnatce obecného (Caproidae) v rámci rybolovu zaměřeného na kranase obecného (Trachurus spp.) používajícího pelagické vlečné sítě a mrazírenská plavidla v oblastech ICES VI a VII.
Článek 4
Dokumentace úlovků
Do lodního deníku se zaznamenává množství vypuštěných ryb podle výjimky stanovené v článku 2, jakož i výsledky odebraných vzorků požadovaných podle čl. 2 odst. 5.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 a jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1393/2014
2014 m. spalio 20 d.
kuriuo nustatomas tam tikros pelaginių žuvų žvejybos Šiaurės vakarų vandenyse žuvų išmetimo į jūrą mažinimo planas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1380/2013 dėl bendros žuvininkystės politikos, kuriuo iš dalies keičiami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1954/2003 ir (EB) Nr. 1224/2009 bei panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 2371/2002 ir (EB) Nr. 639/2004 bei Tarybos sprendimas 2004/585/EB (1), ypač į jo 15 straipsnio 6 dalį ir 18 straipsnio 1 ir 3 dalis,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1380/2013 siekiama palaipsniui panaikinti visų Sąjungoje sužvejojamų žuvų išmetimo į jūrą praktiką, nustatant įpareigojimą iškrauti visą tų rūšių, kurioms taikomi sužvejojamo kiekio apribojimai, laimikį;
(2)
Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 6 dalyje Komisija įgaliojama deleguotuoju aktu ne ilgesniam kaip trejų metų laikotarpiui priimti žuvų išmetimo į jūrą mažinimo planus remiantis bendromis rekomendacijomis, kurias parengė valstybės narės, pasikonsultavusios su atitinkamomis patariamosiomis tarybomis;
(3)
Belgija, Airija, Ispanija, Prancūzija, Nyderlandai ir Jungtinė Karalystė turi tiesioginių žvejybos Šiaurės vakarų vandenyse valdymo interesų. Pasikonsultavusios su Pelaginių žuvų išteklių patariamąja taryba, Tolimojo plaukiojimo laivyno patariamąja taryba ir Šiaurės vakarų vandenų patariamąja taryba, minėtos valstybės narės Komisijai pateikė bendrą rekomendaciją. Iš atitinkamų mokslo įstaigų buvo gauta mokslinės informacijos. Į bendrą rekomendaciją įtrauktos priemonės atitinka Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 6 straipsnį, todėl, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 18 straipsnio 3 dalimi, jas reikėtų įtraukti į šį reglamentą;
(4)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies a punktą įpareigojimas iškrauti visą laimikį vėliausiai nuo 2015 m. sausio 1 d. Šiaurės vakarų vandenyse turėtų būti taikomas visiems laivams, žvejojantiems mažas ir dideles pelagines žuvis, kai vykdant šią žvejybą sužvejojamos tų rūšių, kurioms taikomi sužvejojamo kiekio apribojimai, žuvys;
(5)
remiantis bendra rekomendacija, žuvų išmetimo į jūrą mažinimo planas nuo 2015 m. sausio 1 d. turėtų būti taikomas tam tikrų mažų ir didelių pelaginių žuvų rūšių žvejybai, būtent atlantinių skumbrių, silkių, paprastųjų stauridžių, šiaurinių žydrųjų merlangų, smulkiadyglių saulažuvių, atlantinių argentinų, ilgapelekių tunų ir šprotų žvejybai, ICES Vb, VI ir VII zonose;
(6)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 4 dalies b punktą remiantis didelį išgyvenamumą pagrindžiančiais moksliniais įrodymais, į bendrą rekomendaciją yra įtraukta įpareigojimo iškrauti visą laimikį išimtis, taikoma atlantinėms skumbrėms ir silkėms, sužvejotoms gaubiamaisiais tinklais tam tikromis sąlygomis. Mokslinius įrodymus, pagrindžiančius didelį išgyvenamumą, pateikė Ševeningeno grupė bendroje rekomendacijoje dėl Šiaurės jūrai skirto žuvų išmetimo į jūrą mažinimo plano, kurioje daroma nuoroda į konkretų mokslinį tyrimą apie gaubiamaisiais tinklais sužvejotų žuvų išgyvenamumą jas paleidus atgal į jūrą. Šiuo tyrimu nustatyta, kad išgyvenamumo koeficientas priklauso nuo to, kiek laiko žuvys išbuvo susigrūdusios tinkle ir koks buvo jų tankis tinkle - abu rodikliai tokioje žvejyboje paprastai nedideli. Šią informaciją peržiūrėjo ŽMTEK. ŽMTEK padarė išvadą, kad darant prielaidą, jog išgyvenamumo tyrimo rezultatai vertinant išgyvenamumo koeficientą komercinėje žvejyboje yra reprezentatyvūs, paleistų išgyvenusių atlantinių skumbrių dalis greičiausiai sudarytų apie 70 %. Tankis taip pat būtų mažesnis už tą tankį, kuriam esant buvo pastebėtas silkių mirtingumo padidėjimas. Tarybos reglamento (ES) Nr. 850/98 (2) 19b straipsnio 2 dalyje yra nustatytas draudimas paleisti atlantines skumbres ir silkes tinklo visiškai neįkėlus į laivą ir taip žvejybos laivui atsikratyti negyvų ar dvesiančių žuvų. Ši išgyvenamumu grindžiama išimtis nedaro poveikio galiojančiam draudimui, kadangi žuvys būtų paleidžiamos į jūrą tuo žvejybos operacijos etapu, kai galimybę išgyventi turi didelė paleistų žuvų dalis. Todėl minėta išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(7)
šioje bendroje rekomendacijoje yra keturios įpareigojimo iškrauti visą laimikį taikymo de minimis išimtys, taikomos tam tikrai žvejybai tam tikra apimtimi. ŽMTEK, peržiūrėjęs valstybių narių pateiktus įrodymus, padarė išvadą, kad bendrose rekomendacijose pateikiami argumentai dėl išlaidų padidėjimo tvarkant nepageidaujamą priegaudą (kai kuriais atvejais paremti ir kokybiniu išlaidų vertinimu) yra pagrįsti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, ir kadangi nėra kitokios mokslinės informacijos, tikslinga nustatyti de minimis išimtis pagal bendroje rekomendacijoje siūlomus procentinius dydžius neviršijant Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 5 dalyje leidžiamų lygių;
(8)
šiauriniams žydriesiems merlangams (Micromesistius poutassou) taikoma de minimis išimtis (2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo laimikio), kai tos rūšies žuvys ICES VIII zonoje pramoniniais tikslais žvejojamos pelaginiais traleriais ir laive perdirbamos į surimį, yra grindžiama tuo, kad didesnio selektyvumo užtikrinti neįmanoma ir kad tvarkant nepageidaujamą priegaudą patiriama neproporcingų išlaidų. ŽMTEK daro išvadą, kad ši išimtis pakankamai gerai argumentuota. Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(9)
ilgapelekiams tunams (Thunnus alalunga) taikoma de minimis išimtis (2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo laimikio), kai specializuota ilgapelekių tunų žvejyba ICES VII zonoje vykdoma poriniais įvairiagyliais tralais (PTM), yra grindžiama tuo, kad tvarkant nepageidaujamą priegaudą patiriama neproporcingų išlaidų. Šios išlaidos susijusios su žuvų laikymu ir tvarkymu jūroje ir krante. ŽMTEK savo vertinime užsiminė apie pavojų, susijusį su geriausių žuvų rūšių atranka. Tačiau ši išimtis nedaro poveikio Reglamento (ES) Nr. 850/1998 19a straipsniui. Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(10)
siekiant išvengti neproporcingų nepageidaujamos priegaudos tvarkymo išlaidų (tokių kaip sandėliavimo, darbo ir šaldymo) ir atsižvelgiant į tai, kad sunku padidinti pelaginės žvejybos selektyvumą ICES VIId kvadrate žvejojant atlantines skumbres, paprastąsias staurides ir silkes, į bendrą rekomendaciją įtraukta įpareigojimo iškrauti visą laimikį de minimis išimtis, skirta minėtai mišriajai žvejybai. Ši išimtis grindžiama moksliniais įrodymais, kuriuos bendroje rekomendacijoje pateikė susijusios valstybės narės ir peržiūrėjo ŽMTEK. ŽMTEK nustatė, kad bendroje rekomendacijoje pateikiami kokybiniai argumentai, patvirtinantys šią išimtį dėl neproporcingų išlaidų tvarkant nepageidaujamą priegaudą, yra pagrįsti. Todėl minėta išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(11)
smulkiadyglėms saulažuvėms (Caproidae) taikoma de minimis išimtis (2015 m. ne daugiau kaip 1 %, o 2016 m. - ne daugiau kaip 0,75 % bendro leidžiamo sužvejoti kiekio) ICES VI ir VII zonose pelaginiais traleriais-šaldikliais žvejojant paprastąsias staurides (Trachurus spp.) yra grindžiama tuo, kad sunku padidinti selektyvumą ir kad tvarkant žuvis (pageidaujamą laimikį atskiriant nuo nepageidaujamos priegaudos) patiriama neproporcingų išlaidų. ŽMTEK išvadoje teigiama, jog ši išimtis yra paremta pagrįstais kiekybiniais argumentais, kad šioje žvejyboje selektyvumą pagerinti sunku, ir tinkamais argumentais dėl papildomų tvarkymo išlaidų. Todėl susijusi išimtis turėtų būti įtraukta į šį reglamentą;
(12)
kad būtų užtikrinta tinkama kontrolė, reikėtų nustatyti konkrečius laimikio dokumentavimo reikalavimus, jei laimikis sužvejotas taikant šiame reglamente numatytą išgyvenamumu grindžiamą išimtį;
(13)
kadangi šiame reglamente numatytos priemonės daro tiesioginį poveikį susijusiai Sąjungos laivų ekonominei veiklai ir žvejybos sezono planavimui, šis reglamentas turėtų įsigalioti iš karto, kai tik bus paskelbtas; atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje nustatytą tvarkaraštį, jis turėtų būti taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d. Remiantis to reglamento 15 straipsnio 6 dalimi, šis reglamentas turėtų būti taikomas ne ilgiau kaip trejus metus,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente pateikiama išsami informacija, kaip įgyvendinti Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalyje numatytą įpareigojimą nuo 2015 m. sausio 1 d. iškrauti visą laimikį, sužvejotą Šiaurės vakarų vandenyse, apibrėžtuose to reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punkte, vykdant šio reglamento priede nurodytą žvejybą.
2 straipsnis
Išgyvenamumu grindžiama išimtis
1. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, įpareigojimas iškrauti visą laimikį netaikomas gaubiamaisiais tinklais ICES VI rajone sužvejotų atlantinių skumbrių ir silkių laimikiui, jeigu tenkinamos visos šios sąlygos:
-
laimikis paleidžiamas prieš gaubiamąjį tinklą uždarant iki tam tikros procentinės ribos (nurodytos 2 ir 3 dalyse toliau) („negrįžtamo momento“, angl. point of retrieval),
-
prie gaubiamųjų tinklų yra pritvirtinti matomi plūdurai, akivaizdžiai žymintys negrįžtamo momento ribą,
-
laive ir gaubiamuosiuose tinkluose yra įrengta elektroninė registravimo ir dokumentavimo sistema, kurioje fiksuojama kada, kur ir kiek gaubiamasis tinklas buvo naudojamas visose žvejybos operacijose.
2. Atlantinių skumbrių žvejyboje negrįžtamas momentas yra gaubiamojo tinklo uždarymas 80 %, o silkių žvejyboje - 90 %.
3. Jeigu tinklo apsuptame žuvų būryje yra abiejų rūšių žuvų, negrįžtamas momentas yra gaubiamojo tinklo uždarymas 80 %.
4. Peržengus negrįžtamo momento ribą sužvejotas atlantines skumbres ir silkes paleisti draudžiama.
5. Siekiant įvertinti laimikio sudėtį pagal žuvų rūšis ir dydį, taip pat žuvų kiekį, prieš paleidžiant žuvis iš apsupto žuvų būrio imami ėminiai.
3 straipsnis
De minimis išimtys
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1380/2013 15 straipsnio 1 dalies, į jūrą išmesti leidžiama šiuos kiekius:
a)
2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo šiaurinių žydrųjų merlangų (Micromesistius poutassou) laimikio, kai tos rūšies žuvys ICES Vb, VI ir VII zonose pramoniniais tikslais žvejojamos pelaginiais traleriais ir laive perdirbamos į surimį;
b)
2015 m. ir 2016 m. - ne daugiau kaip 7 %, o 2017 m. - ne daugiau kaip 6 % viso per metus sužvejojamo ilgapelekių tunų (Thunnus alalunga) laimikio, kai specializuota ilgapelekių tunų žvejyba ICES VII zonoje vykdoma poriniais įvairiagyliais tralais (PTM);
c)
2015 m. - ne daugiau kaip 3 %, o 2016 m. - ne daugiau kaip 2 % viso per metus sužvejojamo atlantinių skumbrių (Scomber scombrus), paprastųjų stauridžių (Trachurus spp.), silkių (Clupea harengus) ir paprastųjų merlangų (Merlangius merlangus) laimikio, kai ICES VIId zonoje pelaginiais traleriais, kurių bendras ilgis yra iki 25 metrų, įvairiagyliais tralais (OTM) žvejojamos atlantinės skumbrės, paprastosios stauridės ir silkės;
d)
2015 m. - ne daugiau kaip 1 %, o 2016 m. - ne daugiau kaip 0,75 % bendro leidžiamo sužvejoti smulkiadyglių saulažuvių (Caproidae) kiekio, kai ICES VI ir VII zonose pelaginiais traleriais-šaldikliais žvejojamos paprastosios stauridės (Trachurus spp.).
4 straipsnis
Laimikio dokumentavimas
Žuvų, paleistų pagal 2 straipsnyje numatytą išimtį, kiekiai, ir ėminių, reikalaujamų pagal 2 straipsnio 5 dalį, rezultatai registruojami laivo žurnale.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d. iki 2017 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 20 d.