ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 466/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kromě svého základního poslání financovat investice v Evropské unii, které zůstává jejím hlavním úkolem i cílem, provádí Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) finanční operace mimo Unii na podporu vnějších politik Unie. To umožňuje doplnit rozpočtové prostředky Unie dostupné pro regiony mimo EU o finanční sílu EIB ve prospěch cílových třetích zemí. Prováděním těchto finančních operací EIB nepřímo přispívá k plnění obecných zásad a cílů politiky Unie, jež zahrnují zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti, a k prosperitě Unie v měnících se globálních ekonomických podmínkách.
(2)
Ustanovení čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) ve spojení s článkem 208 této smlouvy stanoví, že EIB za podmínek stanovených ve svém statutu přispívá k provádění opatření nezbytných k dosahování cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce.
(3)
Za účelem podpory vnější činnosti Unie a k tomu, aby EIB mohla financovat investice mimo Unii, aniž by to mělo nepříznivý dopad na úvěrovou bonitu EIB, využívala většina operací EIB mimo Unii rozpočtovou záruku EU (dále jen „záruka EU“) spravovanou Komisí. To dále posiluje úvěruschopnost EIB vzhledem k finančním trhům, což má prvořadý význam.
(4)
Poslední záruka EU na finanční operace EIB podepsané během období od 1. února 2007 do 31. prosince 2013 byla stanovena rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (2). Záruka EU na finanční operace EIB mimo Unii ve prospěch unijních politik by měla být stanovena s ohledem na víceletý finanční rámec na období 2014-2020.
(5)
Záruční fond pro vnější vztahy (dále jen „záruční fond“), zřízený nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (3), zajišťuje likvidní rezervu pro rozpočet Unie pro případ ztrát z finančních operací EIB a z makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu mimo Unii.
(6)
Měl by být vypracován seznam zemí, které mohou být potenciálně způsobilé pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU. Je rovněž vhodné vytvořit seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB v rámci záruky EU.
(7)
S ohledem na nedávný vývoj, který Unii umožnil otevřít novou kapitolu vztahů s Bhútánem a Myanmarem/Barmou a s cílem podpořit probíhající politické a hospodářské reformy v obou těchto zemích, by měl být Bhútán doplněn na seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB, a Myanmar/Barma by měl být doplněn na oba uvedené seznamy.
(8)
Za účelem zohlednění zásadního politického vývoje by měl být náležitě přezkoumán seznam zemí, které jsou skutečně způsobilé pro finanční operace EIB v rámci záruky EU, a na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy III. Změny Komise v příloze III by měly vycházet z celkového hodnocení zahrnujícího ekonomické, sociální, environmentální a politické aspekty, zejména pak ty, které souvisejí s demokracií, lidskými právy a základními svobodami. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Aby se zohlednil budoucí vývoj skutečných potřeb na dotování záručního fondu podle nařízení (ES, Euratom) č. 480/2009, je zapotřebí rozdělit maximální strop záruky EU na pevně stanovený strop dosahující maximální částky 27 000 000 000 EUR a nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR. Financování záručního fondu v souhrnném rozpočtu Unie (rozpočtová položka 01 03 06) je zajišťováno zpětně na základě údajů o plnění týkajících se neuhrazených zaručených úvěrů pro třetí země na konci roku n-2. S ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1638/2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství se na svěřeneckém účtu zřízeném pro účely finančního nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP) nahromadily na základě „zpětných toků“ prostředky získané ze středomořského rizikového kapitálu a úvěrových investic v rámci operací sjednaných před rokem 2007, na něž bylo využito rozpočtových prostředků Unie. Část těchto prostředků by měla být využita na záruční fond jako mimořádné opatření k zajištění toho, aby stropy pro finanční operace EIB stanovené tímto rozhodnutím byly v období 2014-2020 udržovány na příslušné úrovni. Zbývající část těchto prostředků by měla být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie.
(10)
Otázky, které by měly být posouzeny pro úplné nebo částečné uvolnění nepovinné dodatečné částky, by měly zahrnovat: pokrok při provádění tohoto rozhodnutí ze strany EIB, zejména výsledky operací EIB na základě informací mimo jiné z rámce pro měření výsledků, včetně údajů o dopadu na rozvoj; potřeby financování záručního fondu s přihlédnutím k minulým i budoucím neuhrazeným částkám na veškeré činnosti kryté záručním fondem; makroekonomická, finanční a politická situace způsobilých regionů a zemí v době přezkumu v polovině období.
(11)
Částky kryté zárukou EU v jednotlivých regionech by měly nadále představovat stropy pro financování ze strany EIB v rámci záruky EU, a nikoliv cíle, které má EIB splnit. Tyto stropy by měly být posouzeny v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období, zejména s ohledem na případné změny v seznamu regionů a zemí, které jsou skutečně způsobilé získat financování ze strany EIB.
(12)
Finanční operace EIB by měly být v souladu se strategiemi přijímající země. V této souvislosti, v zájmu soudržnější a lépe cílené činnosti EIB v oblasti vnějšího financování na podporu politik Unie a maximálního prospěchu příjemců stanoví rozhodnutí č. 1080/2011/EU obecné cíle finančních operací EIB pro všechny způsobilé regiony a země: rozvoj místního soukromého sektoru, zejména v rámci podpory malých a středních podniků, sociální a hospodářskou infrastrukturu a zmírňování dopadů změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a to na základě komparativních výhod EIB v oblastech, kde má prokazatelné výsledky. Tyto cíle by měly být v zájmu další podpory udržitelného růstu a vytváření pracovních míst zachovány i v tomto rozhodnutí.
(13)
Zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování, a to včetně malých a středních podniků z Unie, které investují v regionech, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, může hrát zásadní roli při oživení hospodářského rozvoje a v boji proti nezaměstnanosti. Chce-li EIB skutečně oslovit malé a střední podniky, její finanční operace by se měly zaměřovat na výsledek. EIB by měla pokud možno investovat do činnosti malých a středních podniků v oblasti výzkumu a inovací s cílem podpořit místní rozvoj. EIB by měla spolupracovat s místními institucemi, které ve způsobilých zemích působí jako finanční zprostředkovatelé a jež by měly být součástí místního hospodářství, zejména s cílem zajistit, aby se část finančních výhod převedla na jejich klienty a aby vznikala přidaná hodnota ve srovnání s jinými zdroji financování. EIB by rovněž měla v co největší možné míře zvyšovat diverzifikaci svých finančních partnerů v zemích, v nichž provádí operace. Během svého důkladného posuzování by EIB měla vyhodnotit, zda jsou finanční operace na podporu malých a středních podniků prováděné finančními zprostředkovateli v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny, rámcem pro měření výsledků a standardy EIB. EIB by měla vytvořit mechanismus podávání zpráv s cílem zajistit, že jsou fondy určené malým a středním podnikům využívány k jejich prospěchu. V rámci svého příspěvku k přezkumu v polovině období by EIB měla předložit konsolidovanou zprávu o financování malých a středních podniků podle tohoto rozhodnutí.
(14)
Krytí zárukou EU, které je omezeno na rizika státní nebo politické povahy, není samo o sobě dostatečné k zajištění smysluplné činnosti EIB na podporu mikrofinancování. Proto by tato činnost měla být případně uskutečňována v kombinaci s rozpočtovými prostředky, které jsou k dispozici v rámci jiných nástrojů, a prostřednictvím institucí působících jako zprostředkovatelé, a to i na místní úrovni, s cílem prosazovat růst a nepřímo přispívat ke snížení chudoby v chudších zemích.
(15)
EIB by měla i nadále financovat investiční projekty v oblasti sociální, environmentální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy a energetiky, a měla by zvážit posílení své činnosti na podporu infrastruktury v oblasti zdravotnictví a vzdělávání, pokud má tato činnost jasnou přidanou hodnotu.
(16)
Pro posílení rozměru záruky EU v oblasti změny klimatu by měl být zaveden cílový celkový objem operací a systém umožňující předběžné posouzení emisí skleníkových plynů u projektů podporovaných v rámci záruky EU. Finanční operace EIB na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by měly tvořit nejméně 25 % všech finančních operací EIB s cílem dále podpořit celosvětové cíle Unie v oblasti změny klimatu. EIB by ve spolupráci s Komisí měla poskytovat své odborné znalosti, aby podpořila veřejné i soukromé subjekty, na něž se vztahují finanční operace EIB, při řešení problémů spojených se změnou klimatu a při nejlepším možném využití dostupných finančních prostředků. Pro projekty na podporu přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování by mělo být k dispozici zvýhodněné financování. Finanční operace EIB by měly být podle možnosti a ve vhodných případech doplněny finančními prostředky ze souhrnného rozpočtu Unie prostřednictvím účinné a náležité kombinace grantů a úvěrů na financování opatření v oblasti změny klimatu v souvislosti s vnější pomocí Unie. Z tohoto hlediska by výroční zpráva Komise pro Evropský parlament a Radu měla obsahovat podrobnou zprávu o finančních nástrojích využívaných k financování těchto projektů, v níž budou uvedeny výše finančních operací EIB a příslušné výše grantů.
(17)
V oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by základním cílem finančních operací EIB měla být regionální integrace zemí, zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k EU, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. V této souvislosti a v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, by EIB měla mít možnost podporovat partnerské země prostřednictvím přímých zahraničních investic společností z Unie, které prosazují hospodářskou integraci s Unií a přispívají k podpoře technologií a předávání znalostí za předpokladu, že během odpovídajícího posouzení investičního projektu byla náležitá pozornost věnována minimalizaci rizik, že finanční operace EIB budou mít nepříznivé dopady na zaměstnanost v Unii. EIB by měla být rovněž povzbuzována, aby na své vlastní riziko podporovala přímé zahraniční investice společností z Unie v partnerských zemích, s přihlédnutím ke schopnosti EIB nést riziko.
(18)
EIB by měla u činností podporovaných podle tohoto rozhodnutí pravidelně provádět následná hodnocení nebo hodnocení v polovině období s cílem posoudit jejich relevantnost, výkonnost a účinky na rozvoj a určit aspekty, které by mohly vést ke zlepšení budoucích činností. Taková hodnocení by měla přispívat k odpovědnosti a provedení analýzy udržitelnosti.
(19)
Praktická opatření na propojení obecných cílů záruky EU a jejich provádění by měla být stanovena v regionálních operačně-technických pokynech. Tyto pokyny by měly být v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie včetně zásady diferenciace stanovené v rámci evropské politiky sousedství. Regionální operačně-technické pokyny by měly být v návaznosti na přijetí tohoto rozhodnutí přezkoumány a na základě přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období dále aktualizovány, aby se přizpůsobily vývoji vnějších politik a priorit Unie. Aktualizace regionálních operačně-technických pokynů by měla mimo jiné zohlednit odpovídající vývoj ve způsobilých zemích.
(20)
V souladu s protokolem č. 5 o statutu Evropské investiční banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unie (dále jen „Smlouva o EU“) a ke Smlouvě o fungování EU, mají být žádosti podané přímo u EIB o finanční operace EIB uskutečněné podle tohoto rozhodnutí předloženy k vyjádření Komisi ohledně souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Unie. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise záporné stanovisko ke kterékoli z těchto operací, neměla by se na takovou operaci záruka EU vztahovat.
(21)
I když silnou stránkou EIB zůstává to, že je specifickým modelem jakožto investiční banka ve veřejném vlastnictví, která poskytuje dlouhodobé půjčky určené k naplnění politických cílů stanovených jejími akcionáři, její finanční operace by měly přispívat k naplňování obecných zásad, kterými se podle článku 21 Smlouvy o EU řídí vnější činnost Unie, tedy k upevňování a podpoře demokracie a právního státu, lidských práv a základních svobod a k plnění mezinárodních závazků a dohod, včetně dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. EIB by měla zejména přispívat k hospodářské, finanční a technické spolupráci se třetími zeměmi v souladu s článkem 212 Smlouvy o fungování EU. Činnost EIB by mimoto měla být v souladu s mezinárodním právem, včetně dodržování zásad Charty Organizace spojených národů. V příslušných fázích životnosti projektu by činnost EIB měla být také v souladu s Úmluvou o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí Evropské hospodářské komise OSN (Aarhuská úmluva). Ve vztahu k rozvojovým zemím by finanční operace EIB měly posilovat udržitelný hospodářský, sociální a environmentální rozvoj, a to zejména v těch zemích, které jsou nejvíce znevýhodněné, jejich hladké a postupné začlenění do světového hospodářství, jakož i zajištění souladu s cíli schválenými Unií v návaznosti na OSN a jiné příslušné mezinárodní organizace. V souladu s čl. 209 odst. 3 Smlouvy o fungování EU by EIB měla v rámci svého příspěvku k provádění opatření, jež jsou nezbytná k podpoře cílů unijní politiky rozvojové spolupráce, ve všech regionech, v nichž rozvíjí své aktivity, usilovat o nepřímou podporu za účelem dosažení rozvojových cílů tisíciletí Organizace spojených národů pro rok 2015 a po roce 2015 za účelem dosažení případných nových rozvojových cílů, které by mohly rozvojové cíle tisíciletí upravit či nahradit.
(22)
Činnost EIB podle tohoto rozhodnutí by měla podporovat provádění Evropského konsensu o rozvoji, Agendy pro změnu a zásad účinnosti podpory uvedených v Pařížském prohlášení z roku 2005, akčním programu z Akkry z roku 2008 a v dohodě o Busanském partnerství z roku 2011. Tato činnost by navíc měla být v souladu se strategickým rámcem EU a akčním plánem EU pro lidská práva a demokracii, který Rada přijala dne 25. června 2012, a mezinárodními dohodami o životním prostředí včetně závazků v oblasti biologické rozmanitosti. Měla by být realizována prostřednictvím řady konkrétních opatření, zejména posílením schopnosti EIB posuzovat environmentální, sociální a rozvojové aspekty investičních projektů, včetně lidských práv, základních svobod a rizik spojených s konflikty, a podporou místních konzultací s veřejnými orgány a občanskou společností. V této souvislosti by EIB měla realizovat a dále rozvíjet svůj rámec pro měření výsledků, který představuje podrobný soubor ukazatelů pro měření výkonnosti posuzujících hospodářský, environmentální, sociální a rozvojový dopad jejích finančních operací po celou dobu životnosti projektu EIB. Realizace rámce pro měření výsledků by měla být posouzena v rámci přezkumu tohoto rozhodnutí v polovině období. Při provádění důkladného posouzení v souvislosti s investičními projekty by EIB ve vhodných případech a v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie a mezinárodními osvědčenými postupy, jakož i s právem Unie a vnitrostátním právem přijímající země, měla požadovat, aby předkladatelé investičních projektů vedli konzultace na místní úrovni a zveřejňovali jejich výsledky s cílem zohlednit dopad projektů na příslušné zúčastněné strany. EIB by měla být v kontaktu s navrhovateli a příjemci projektů po celou dobu jejich vypracovávání. Dohody o financování podepsané během období, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a týkající se finančních operací EIB, jejichž stranou jsou veřejné subjekty, by měly obsahovat výslovnou možnost pozastavit vyplácení prostředků, pokud dojde podle tohoto rozhodnutí k odvolání způsobilosti země, kde se investiční projekt realizuje.
(23)
Mělo by být zajištěno, aby finanční operace EIB na všech úrovních, od strategického plánování na výchozí úrovni po navazující rozvoj investičních projektů, byly v souladu s vnějšími politikami Unie a s obecnými cíli stanovenými v tomto rozhodnutí a aby je podporovaly. V zájmu větší vnitřní provázanosti vnější činnosti Unie by měl být dále prohlouben dialog o politice a strategii mezi Komisí a EIB, včetně Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), přičemž Evropský parlament a Rada by měly být náležitě informovány. Kanceláře EIB mimo území Unie by se měly podle možnosti nacházet při delegacích Unie, aby došlo k prohloubení této spolupráce a aby se obě instituce mohly podělit o provozní náklady. Memorandum o porozumění mezi Evropskou komisí a Evropskou investiční bankou o spolupráci a koordinaci v regionech, na které se vztahuje mandát pro poskytování úvěrů třetím zemím, jež bylo v roce 2013 přezkoumáno za účelem prohloubení spolupráce a včasné vzájemné výměny informací mezi Komisí, ESVČ a EIB na operativní úrovni, by se mělo i nadále uplatňovat. Spolupráce v rámci memoranda o porozumění by měla zejména zahrnovat pravidelný přezkum uplatňování zásady diferenciace v zemích v rámci evropské politiky sousedství. Zvláštní význam v procesu přípravy příslušných programových dokumentů s cílem maximalizovat součinnost mezi činnostmi EIB a Komise, případně včetně ESVČ, pak má včasná a systematická výměna názorů mezi těmito orgány. Je také zapotřebí posílit spolupráci týkající se otázek dodržování lidských práv, základních svobod a předcházení konfliktům. EIB by měla být po dobu životnosti projektu EIB motivována ke spolupráci s delegacemi Unie.
(24)
Vnější vztahy Unie by měly být podpořeny několika nástroji, zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (4). S cílem posílit soulad celkové podpory Unie v dotčených regionech je třeba využívat příležitostí k tomu, aby bylo financování EIB ve vhodných případech kombinováno s rozpočtovými zdroji Unie, a to ve formě finančních nástrojů uvedených v hlavě VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5) a ve formě technické pomoci při přípravě a realizaci projektů prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci II zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (6), nástroje pro evropské sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (7), nástroje pro rozvojovou pomoc zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (8), nástroje partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (9), nástroje pro celosvětové prosazování demokracie a lidských práv zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (10), nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (11) a nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti zřízeného nařízením Rady (EU) č. 237/2014 (12). Po přijetí rozhodnutí č. 1080/2011/EU Komise zřídila platformu EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci s cílem optimalizovat fungování mechanismů pro kombinování grantů a úvěrů mimo Unii, zejména při plnění souhrnného rozpočtu Unie a úvěrů EIB a při výměně osvědčených postupů ohledně správy a řízení a hodnotících kritérií na úrovni projektu. Účast EIB a dalších finančních institucí na mechanismech kombinování grantů a úvěrů by měla být plně v souladu s vnějšími cíli Unie, účinností pomoci a transparentností.
(25)
Při svých finančních operacích mimo Unii, které spadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, by EIB měla dále usilovat o posílení koordinace a spolupráce s evropskými a mezinárodními finančními institucemi, a to zejména s těmi, které se účastní platformy EU pro kombinování zdrojů ve vnější spolupráci. K této spolupráci případně patří odvětvové podmínky a vzájemná důvěra v postupy, využívání spolufinancování a podílení se na celosvětových iniciativách, jako je podpora koordinace a účinnosti pomoci. Cílem této koordinace a spolupráce by měla být minimalizace potenciálního zdvojování nákladů a nadbytečného překrývání činností. Spolupráce by se měla zakládat na zásadě vzájemnosti. Ve vhodných případech by měl být prosazován vzájemný přístup EIB k finančním nástrojům zřízeným jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi. Třístranné memorandum o porozumění mezi Komisí, skupinou EIB a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj (EBRD) týkající se spolupráce mimo Unii, které umožňuje, aby se skupina EIB a EBRD ve své činnosti vzájemně doplňovaly a co nejlépe využívaly svých komparativních výhod, bylo v roce 2012 aktualizováno tak, aby zohlednilo rozšíření zeměpisné působnosti EBRD na středomořský region, a mělo by se i nadále uplatňovat. Zásady stanovené v tomto rozhodnutí by se měly rovněž uplatňovat v případech, kdy je financování ze strany EIB prováděno prostřednictvím dohod o spolupráci s jinými evropskými a mezinárodními finančními institucemi.
(26)
EIB by měla být motivována k tomu, aby i nadále financovala operace mimo Unii také na vlastní riziko, mimo jiné i na podporu ekonomických zájmů Unie, v zemích a ve prospěch investičních projektů, které mají podle posouzení EIB dostatečnou bonitu, a s přihlédnutím ke své vlastní schopnosti absorbovat riziko, tak aby mohlo být využívání záruky EU zaměřeno na země a investiční projekty, u nichž záruka EU podle posouzení EIB vede k přidané hodnotě, a to i v oblasti udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje.
(27)
EIB by měla rozšířit řadu nabízených inovačních finančních nástrojů, mimo jiné větším zaměřením na vyvíjení záručních nástrojů. EIB by kromě toho měla aktivně usilovat o účast na nástrojích pro sdílení rizik a na dluhových nástrojích kapitálového trhu pro financování projektů se stabilním a předvídatelným vývojem peněžních toků. Měla by zejména zvážit podporu dluhových nástrojů kapitálového trhu, které byly vydány nebo poskytnuty ve prospěch investičního projektu uskutečňovaného ve způsobilých zemích. Dále by EIB měla zvýšit poskytování úvěrů v místních měnách a vydávání dluhopisů na místních trzích, za předpokladu, že přijímající země zavedou nezbytné strukturální reformy, zejména ve finančním sektoru, jakož i jiná opatření k usnadnění činnosti EIB. Při diverzifikaci a rozšiřování nástrojů kapitálového trhu by se mělo dbát především na to, aby takové nástroje nevedly k rizikovým finančním praktikám a zadlužení, a aby tudíž nemohly ohrožovat finanční stabilitu.
(28)
Komise by měla každý rok předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva by měla posoudit finanční operace EIB a jejich soulad s tímto rozhodnutím, jejich přidanou hodnotu a přínos pro vnější politiky Unie, jejich kvalitu, dopad na rozvoj podle rámce EIB pro měření výsledků a finanční výhody přenesené na příjemce. Tato zpráva by rovněž měla obsahovat informace o čerpání záruky EU, financování opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, následných opatřeních týkajících se fungování memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv a popis spolupráce s Komisí a dalšími evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva by měla být zveřejněna s cílem umožnit příslušným zúčastněným stranám, včetně občanské společnosti, vyjádřit své stanovisko.
(29)
Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie by měly být nadále prováděny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe. Tyto operace by měly být i nadále řízeny v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB, jež by měly ze zásad řádné bankovní praxe vycházet, včetně vhodných kontrolních opatření a souladu s prohlášením EIB o sociálních a environmentálních normách, jakož i v souladu s příslušnými pravidly a postupy ve vztahu k Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). S cílem přispět k mezinárodnímu boji proti daňovým podvodům, daňovým únikům a praní peněz by EIB při svých finančních operacích měla náležitě provádět své politiky vůči nedostatečně regulovaným nebo nespolupracujícím jurisdikcím, které za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor. V zájmu zajištění transparentnosti by EIB ve spolupráci s místními finančními zprostředkovateli měla v rámci možností vytvořit seznam konečných příjemců úvěrů.
(30)
EIB by měla přijmout příslušná opatření, která zajistí, aby při finančních operacích EIB krytých zárukou EU byly uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci, praní peněz a jakémukoli protiprávnímu jednání chráněny finanční zájmy Unie a aby byl úřad OLAF oprávněn provádět kontroly a inspekce na místě v prostorách příjemců. V souladu s pokynem „Politika pro předcházení nedovoleným postupům v činnostech Evropské investiční banky a odrazování od nich“ přijatým v roce 2008 a revidovaným v roce 2013 by EIB měla úzce spolupracovat s příslušnými orgány Unie a členských států s cílem posílit platná opatření proti praní peněz a financování terorismu a přispět ke zlepšení jejich prosazování. V souladu se svou politikou vnitřních informátorů by EIB měla rovněž věnovat zvláštní pozornost informacím od informátorů týkajícím se potenciálních případů podvodu, korupce nebo jiné nezákonné činnosti, aby bylo možné zajistit řádná následná opatření, zpětnou vazby a ochranu proti odvetným opatřením.
(31)
Řídící orgány EIB by měly být motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Záruka EU
1. Unie poskytne Evropské investiční bance (EIB) rozpočtovou záruku za financování operací prováděných mimo území Unie (dále jen „záruka EU“). Záruka EU je poskytnuta jako paušální záruka za všechny platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, v souvislosti s úvěry, úvěrovými zárukami a dluhovými nástroji kapitálového trhu poskytnutými nebo vydanými ve prospěch investičních projektů EIB, které jsou způsobilé podle odstavce 2.
2. Pro účely záruky EU jsou způsobilé úvěry, úvěrové záruky a dluhové nástroje kapitálového trhu, které jsou poskytnuty nebo vydány ve prospěch investičních projektů uskutečňovaných ve způsobilých zemích podle vlastních pravidel a postupů EIB, včetně prohlášení EIB o environmentálních a sociálních zásadách a normách, a na podporu relevantních cílů vnější politiky Unie, jestliže EIB poskytuje finanční prostředky v souladu s podepsanou dohodou, jejíž účinnost dosud neuplynula a jež ani nebyla zrušena (dále jen „finanční operace EIB“).
3. Finanční operace EIB na podporu vnějších politik Unie jsou nadále řízeny v souladu se zásadami řádné bankovní praxe.
4. Záruka EU je omezena na 65 % celkové vyplacené a zaručené částky v rámci finančních operací EIB po odečtení splacených částek a přičtení všech souvisejících částek.
5. Záruka EU kryje finanční operace EIB podepsané v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
6. Pokud po uplynutí období uvedeného v odstavci 5 Evropský parlament a Rada nepřijmou rozhodnutí, jímž bude EIB poskytnuta nová záruka EU na krytí ztrát v rámci jejích finančních operací mimo Unii, prodlouží se toto období automaticky jedenkrát o šest měsíců.
Článek 2
Stropy pro finanční operace EIB v rámci záruky EU
1. Maximální strop pro finanční operace EIB v rámci záruky EU nepřesáhne v období 2014-2020 částku 30 000 000 000 EUR. Částky, které se původně pro finanční operace plánovaly, ale později byly zrušeny, se do tohoto stropu nezapočítávají.
Tento maximální strop je rozdělen na:
a)
pevně stanovený strop s maximální částkou dosahující 27 000 000 000 EUR;
b)
nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 000 000 000 EUR.
Evropský parlament a Rada rozhodnou v souladu s řádným legislativním postupem o úplném nebo částečném uvolnění částky uvedené v písmenu b) a její regionální distribuci na základě přezkumu v polovině období uvedeného v článku 19.
2. Pevně stanovený strop uvedený v odst. 1 písm. a) se dělí na regionální stropy a podstropy, jak stanoví příloha I. V rámci regionálních stropů zajistí EIB postupně vyvážené rozdělení mezi jednotlivé země v regionech, na něž se vztahuje záruka EU.
Článek 3
Obecné cíle a zásady
1. Záruka EU se poskytuje pouze na finanční operace EIB, jež mají podle posouzení EIB přidanou hodnotu a podporují některý z těchto obecných cílů:
a)
rozvoj místního soukromého sektoru, zejména podporu malých a středních podniků;
b)
rozvoj sociální a hospodářské infrastruktury, včetně dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury a informačních a komunikačních technologií;
c)
přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování.
2. Při zachování specifického charakteru EIB jakožto investiční banky přispívají finanční operace EIB uskutečňované podle tohoto rozhodnutí k naplnění obecného zájmu EU, a to zejména zásad, kterými se podle článku 21 SEU řídí vnější činnost Unie, a k provádění mezinárodních dohod v oblasti životního prostředí, jichž je Unie smluvní stranou. Řídící orgány EIB jsou motivovány k přijetí nezbytných opatření k úpravě činnosti EIB, tak aby účinným způsobem přispívala k vnějším politikám Unie a náležitě splňovala požadavky stanovené v tomto rozhodnutí.
3. Základním cílem finančních operací EIB v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle stanovené v odstavci 1, je regionální integrace zemí, mimo jiné zejména hospodářská integrace zemí usilujících o přistoupení k Unii, zemí v rámci evropské politiky sousedství a Unie. EIB provádí finanční operace v přijímajících zemích v oblastech, na něž se vztahují obecné cíle, podporou přímých zahraničních investic, které prosazují hospodářskou integraci s Unií.
4. Finanční operace EIB v rozvojových zemích, které jsou vymezeny v seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci, jejž sestavuje Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, přispívají podle článků 208 a 209 Smlouvy o fungování EU nepřímo k plnění cílů politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce, jako je zmírňování chudoby prostřednictvím růstu podporujícího začlenění a udržitelného rozvoje v hospodářské, environmentální a sociální oblasti.
5. V zájmu zajištění co největšího dopadu investic do soukromého sektoru na rozvoj usiluje EIB o posílení místního soukromého sektoru v přijímajících zemích podporou místních investic, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a). Finanční operace EIB na podporu obecných cílů uvedených v odstavci 1 usilují rovněž o to, aby zahrnovaly i podporu, kterou Unie poskytuje investičním projektům malých a středních podniků. Za účelem účinného sledování využití finančních prostředků ve prospěch dotčených malých a středních podniků stanoví EIB společně s finančními zprostředkovateli odpovídající smluvní požadavky, včetně norem pro předkládání zpráv příjemci.
EIB spolupracuje s finančními zprostředkovateli, kteří mohou podpořit konkrétní potřeby malých a středních podniků v zemích operace a kteří se nepodílejí na finančních operacích EIB prováděných ve způsobilé zemi prostřednictvím nástrojů umístěných v zahraniční nespolupracující jurisdikci uvedené v článku 13.
6. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. b) podporují investiční projekty převážně v oblastech dopravy, energetiky, environmentální infrastruktury, informačních a komunikačních technologií, zdraví a vzdělávání. To zahrnuje výrobu a integraci energie z obnovitelných zdrojů, transformaci energetických systémů umožňující přechod na technologie a paliva s nižšími emisemi uhlíku, udržitelnou energetickou bezpečnost a energetickou infrastrukturu, včetně infrastruktury pro produkci plynu a jeho dopravy na energetický trh Unie, jakož i elektrifikaci venkovských oblastí, environmentální infrastruktury, jako jsou voda a hygiena a ekologická infrastruktura, telekomunikace a infrastruktury pro širokopásmové připojení.
7. Finanční operace EIB na podporu obecných cílů stanovených v odst. 1 písm. c) podporují investiční projekty v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování, které přispívají k plnění celkového cíle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, a to zejména zamezením emisí skleníkových plynů nebo jejich snižováním v oblastech obnovitelných zdrojů energie, energetické účinnosti a udržitelné dopravy nebo zvyšováním odolnosti ohrožených zemí, odvětví a regionů vůči nepříznivým dopadům změny klimatu. Kritéria způsobilosti pro projekty v oblasti změny klimatu jsou vymezena ve strategii EIB týkající se změny klimatu, která bude aktualizována do konce roku 2015. Za tímto účelem by měla být do postupu environmentálního hodnocení zařazena analýza uhlíkové stopy, aby bylo možno určit, zda návrhy projektu optimalizují zlepšení v oblasti energetické účinnosti. Objem těchto operací bude v období, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, představovat alespoň 25 % celkových finančních operací EIB.
8. Do konce roku 2015 a v souladu s unijními i mezinárodními cíli v oblasti změny klimatu aktualizuje EIB ve spolupráci s Komisí svoji strategii týkající se změny klimatu z hlediska finančních operací EIB. Tato aktualizace by měla mimo jiné zahrnovat konkrétní opatření s cílem zajistit, aby investiční projekty podle tohoto rozhodnutí byly v souladu s cíli Unie v oblasti změny klimatu, a posílit úsilí o podporu obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.
9. Záruka EU se vztahuje pouze na finanční operace EIB uskutečněné ve způsobilých zemích, které s EIB uzavřely rámcovou dohodu o právních podmínkách provádění těchto operací.
Článek 4
Země, na něž se vztahuje záruka EU
1. Seznam zemí, které jsou potenciálně způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze II. Seznam zemí, které jsou způsobilé získat financování EIB v rámci záruky EU, je uveden v příloze III a neobsahuje žádnou zemi, jež není uvedena v příloze II. U zemí, které nejsou uvedeny v příloze II, se o způsobilosti získat financování EIB v rámci záruky EU rozhodne v jednotlivých případech na základě řádného legislativního postupu.
2. Pokud jde o změny přílohy III, Komise má pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 18. Rozhodnutí Komise vychází z celkového posouzení zahrnujícího ekonomické sociální, environmentální a politické aspekty, a to zejména ty, které se týkají demokracie, lidských práv a základních svobod, i z příslušných usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěrů Rady.
3. Akty v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha III, není s výhradou odstavce 4 dotčeno krytí zárukou EU, které se vztahuje na finanční operace EIB podepsané před vstupem těchto aktů v přenesené pravomoci v platnost.
4. Čerpání prostředků z finančních operací EIB, na něž se vztahuje globální záruka podle čl. 8 odst. 1, se neumožňuje zemím, které nejsou uvedeny v příloze III.
5. Záruka EU se nevztahuje na finanční operace EIB v určité zemi, jestliže dohoda o těchto operacích byla podepsána po přistoupení této země k Unii.
Článek 5
Přínos finančních operací EIB pro politiky Unie
1. Do jednoho roku po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost aktualizují Komise a EIB stávající regionální operačně-technické pokyny pro finanční operace EIB.
Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s širším rámcem regionální politiky Unie uvedeným v příloze IV. Regionální operačně-technické pokyny zejména zajistí, aby financování EIB podle tohoto rozhodnutí doplňovalo odpovídající politiky, programy a nástroje Unie v oblasti pomoci v jednotlivých regionech.
Komise a EIB zohlední při aktualizaci regionálních operačně-technických pokynů příslušná usnesení Evropského parlamentu a rozhodnutí a závěry Rady. Regionální operačně-technické pokyny jsou v souladu s prioritami obsaženými v případných vnitrostátních či regionálních programech vypracovaných přijímajícími zeměmi a náležitě zohledňují veškeré konzultace s místní občanskou společností, k nimž v průběhu vypracovávání těchto programů došlo.
Komise aktualizované regionální operačně-technické pokyny okamžitě po jejich vydání předá Evropskému parlamentu a Radě.
V rámci stanoveném regionálními operačně-technickými pokyny vymezí EIB příslušné strategie financování a zajistí jejich provádění.
Finanční operace EIB jsou v souladu s regionálními operačně-technickými pokyny a strategiemi přijímající země.
Přezkum regionálních operačně-technických pokynů probíhá v návaznosti na přezkum v polovině období uvedený v článku 19.
2. V rámci postupu podle článku 19 protokolu č. 5 podává Komise vyjádření k finančním operacím EIB. Pokud v případě finančních operací EIB spadajících do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vydá Komise nepříznivé stanovisko, záruka EU se na takovou operaci nevztahuje.
Článek 6
Spolupráce s Komisí a ESVČ
1. Soulad vnějších činností EIB s cíli vnější politiky Unie musí být dále posilován s cílem maximalizovat součinnost mezi finančními operacemi EIB a rozpočtovými zdroji Unie, zejména aktualizací regionálních operačně-technických pokynů uvedených v článku 5, v souvislosti s níž je ve vhodných případech konzultována ESVČ ohledně politických otázek, a pomocí pravidelného a systematického dialogu a včasné výměny informací týkajících se:
a)
strategických dokumentů vypracovaných Komisí nebo případně ESVČ, jako jsou strategické dokumenty pro jednotlivé země a regiony, orientační programy, akční plány a předvstupní dokumenty;
b)
strategických plánovacích dokumentů, přípravy zásoby vhodných investičních projektů EIB a výročních zpráv EIB předkládaných Komisi;
c)
jiných politických a operačních hledisek.
2. Spolupráce se uskutečňuje na regionálně diferencovaném základě, jakož i na úrovni delegací Unie, při současném zohlednění úlohy EIB i politik Unie v jednotlivých regionech.
Článek 7
Spolupráce s ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi
1. Finanční operace EIB se ve vhodných případech provádějí ve spolupráci s dalšími evropskými vícestrannými finančními institucemi a finančními institucemi členských států (dále jen „evropské finanční instituce“) a mezinárodními finančními institucemi, včetně regionálních rozvojových bank (dále jen „mezinárodní finanční instituce“) s cílem maximalizovat součinnost, spolupráci a efektivitu, společně vyvíjet nové inovativní finanční nástroje a zajistit obezřetné a přiměřené sdílení rizik a vzájemně sladěné podmínky pro investiční projekty a jednotlivá odvětví a ve snaze minimalizovat potenciální zdvojování nákladů a nadbytečné překrývání činností.
2. Spolupráci uvedenou v odstavci 1 usnadní koordinace mezi Komisí, EIB a příslušnými evropskými a mezinárodními finančními institucemi působícími v jednotlivých regionech, případně uskutečňovaná v kontextu memorand o porozumění nebo jiných rámců Unie pro regionální spolupráci.
Článek 8
Krytí a podmínky záruky EU
1. V případě finančních operací EIB, s výjimkou finančních operací spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu, u nichž je jednou ze stran stát nebo za něž se stát zaručil, a jiných finančních operací EIB, u nichž jsou jednou ze stran regionální nebo místní orgány nebo státem vlastněné nebo státem kontrolované veřejné podniky nebo instituce, jestliže u těchto jiných finančních operací EIB provedla EIB náležité hodnocení úvěrového rizika zohledňující situaci dané země, pokud jde o úvěrová rizika, záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela (dále jen „globální záruka“).
2. Pro účely odstavce 1 je Palestina zastoupena palestinskou samosprávou a Kosovo (13) je zastoupeno kosovskými úřady.
3. V případě finančních operací EIB neuvedených v odstavci 1 záruka EU kryje veškeré platby, na něž má EIB nárok, které však dosud neobdržela, pokud to bylo způsobeno naplněním jednoho z těchto politických rizik (dále jen „záruka ke krytí politických rizik“):
a)
zastavení devizového transferu;
b)
vyvlastnění;
c)
válka nebo občanské nepokoje;
d)
odepření spravedlnosti po porušení smlouvy.
4. V případě finančních operací EIB spočívajících v dluhových nástrojích kapitálového trhu se použije pouze záruka ke krytí politických rizik.
5. Finanční dohody s konkrétními předkladateli projektů v souvislosti s finančními operacemi EIB obsahují také příslušná environmentální a sociální ustanovení v souladu s vlastními pravidly a postupy EIB.
6. Komise a EIB stanoví v dohodě o záruce uvedené v článku 14 jasnou a transparentní politiku přidělování, která EIB umožní v rámci její vnější činnosti identifikovat operace, jež mají být financovány podle tohoto rozhodnutí, s cílem zajistit co možná nejúčinnější využití záruky EU. Tato politika přidělování vychází z bonity finančních operací EIB na základě posouzení EIB, ze stropů definovaných v příloze I, z povahy protistrany, ať se jedná o státní subjekt, státem řízený subjekt podle odstavce 1 tohoto článku či o soukromý subjekt, ze schopnosti EIB absorbovat riziko a dalších relevantních kritérií, včetně přidané hodnoty záruky EU. Evropský parlament a Rada jsou informovány o politice přidělování v souladu s článkem 14.
7. Je-li záruka EU uplatněna, EIB Unii postoupí jakákoli relevantní práva týkající se jakýchkoli povinností v souvislosti se svými finančními operacemi, a to v souladu s dohodou o záruce uvedenou v článku 14.
Článek 9
Posouzení a sledování investičních projektů ze strany EIB
1. V souvislosti s aspekty investičních projektů, na něž se vztahuje záruka EU, spojenými se sociálními aspekty a s aspekty lidských práv, životního prostřední, hospodářství a rozvoje provede EIB důkladné posouzení a ve vhodných případech požaduje, aby předkladatelé projektů v souladu se sociálními a environmentálními zásadami Unie vedli ve fázi plánování a ve fázi provádění projektu veřejné konzultace na místní úrovni s příslušnými vnitrostátními a místními zúčastněnými stranami, jakož i s občanskou společností, a aby poskytovali informace relevantní pro posouzení přínosu k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie.
Pokud je to vhodné, toto hodnocení obsahuje posouzení toho, jak zvýšit během doby životnosti projektu kapacity příjemců financování ze strany EIB prostřednictvím technické pomoci. EIB zahrne do vlastních pravidel a postupů nezbytná ustanovení týkající se posouzení environmentálního a sociálního dopadu investičních projektů a aspektů spojených s lidskými právy a předcházení konfliktů, aby se zajistilo, že investiční projekty podpořené na základě tohoto rozhodnutí jsou environmentálně a sociálně udržitelné.
2. EIB kromě předběžného posouzení rozvojových aspektů sleduje také provádění finančních operací. Po předkladatelích projektů zejména požaduje, aby důkladně sledovali provádění projektu až do jeho dokončení, mimo jiné i dopady investičního projektu na hospodářství, rozvoj, sociální otázky, životní prostředí a lidská práva. EIB pravidelně ověřuje informace poskytnuté předkladateli projektu a se souhlasem předkladatelů projektů je zpřístupňuje veřejnosti. Pokud je to možné, zprávy o dokončení projektu spojeného s finančními operacemi EIB se, kromě důvěrných informací, zveřejňují.
3. EIB usiluje o to, aby se sledování vztahovalo také na provádění zprostředkovatelských operací a činnost finančních zprostředkovatelů v oblasti podpory malých a středních podniků.
4. EIB zřídí ucelený systém předběžného posouzení relativních i absolutních hodnot emisí skleníkových plynů v souvislosti s finančními operacemi EIB v případech, kdy tyto emise dosahují významných prahových hodnot, jak jsou vymezeny v příslušné metodice EIB začleněné ve strategii EIB týkající se změny klimatu, a kdy jsou údaje k dispozici.
5. Výsledky sledování jsou pokud možno zveřejněny, s výhradou požadavků důvěrnosti a dohody mezi příslušnými stranami.
Článek 10
Vnější účelově vázané příjmy pro záruční fond
Splátky a příjmy ve výši 110 000 000 EUR, které pocházejí z operací uzavřených před rokem 2007, včetně splátek kapitálu, uvolněných jistot a splátek jistin úvěrů, dividend, kapitálového zisku, poplatků za poskytnutí záruk a úroků z úvěrů a z prostředků uložených na svěřeneckých účtech, a které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství a lze je přičítat podpoře poskytované ze souhrnného rozpočtu Unie, představují vnější účelově vázané příjmy v souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a využijí se ve prospěch záručního fondu.
Částky nad 110 000 000 EUR, které byly uhrazeny na svěřenecký účet zřízený pro nástroj pro evropsko-středomořské investice a partnerství, se po odečtení nákladů na řízení a poplatků zapíší do souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 11
Výroční zprávy a účetnictví
1. Komise předloží každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o finančních operacích EIB uskutečněných na základě tohoto rozhodnutí. Tato zpráva se zveřejní a obsahuje:
a)
posouzení finančních operací EIB na úrovni projektu, odvětví, země a regionu a jejich souladu s tímto rozhodnutím;
b)
souhrnné posouzení přidané hodnoty, očekávané výstupy, výsledky a rozvojové dopady finančních operací EIB, vycházející z výroční zprávy EIB o rámci pro měření výsledků. Za tímto účelem použije EIB ukazatele hodnocení výsledků financovaných projektů z hlediska rozvoje, životního prostředí a sociálních aspektů, včetně lidských práv, a zohlední přitom příslušné ukazatele podle Pařížské deklarace o účinnosti pomoci z roku 2005. Součástí ukazatelů měřících výsledky projektů z hlediska životního prostředí jsou kritéria pro „čisté technologie“, jež se v zásadě zaměřují na energetickou účinnost a technologie na snižování emisí;
c)
posouzení přínosu finančních operací EIB k plnění cílů Unie v oblasti vnější politiky a strategických cílů Unie, přičemž se zohlední regionální operačně-technické pokyny uvedené v článku 5;
d)
souhrnné posouzení finančních výhod přenesených na příjemce finančních operací EIB;
e)
posouzení kvality finančních operací EIB, zejména rozsah zohlednění environmentální a sociální udržitelnosti při důkladném posuzování a sledování financovaných investičních projektů;
f)
podrobné informace o čerpání záruky EU;
g)
informace o objemu financování projektů v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti podle tohoto rozhodnutí, o celkovém dopadu na relativní i absolutní hodnoty emisí skleníkových plynů podle čl. 9 odst. 4, jakož i počet projektů posuzovaných z hlediska klimatických rizik;
h)
popis spolupráce s Komisí a ostatními evropskými a mezinárodními finančními institucemi, včetně spolufinancování. Zpráva obsahuje zejména rozpis finančních zdrojů z Unie a zdrojů z ostatních evropských a mezinárodních finančních institucí využívaných v kombinaci s financováním ze strany EIB, což poskytuje přehled o celkových investicích podporovaných finančními operacemi EIB uskutečněnými podle tohoto rozhodnutí. Zpráva také upozorňuje na sjednání nových memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí;
i)
informace o následných opatřeních týkajících se memoranda o porozumění mezi EIB a evropským veřejným ochráncem práv v tom rozsahu, v jakém se toto memorandum týká finančních operací EIB podle tohoto rozhodnutí.
2. Pro účely předkládání zpráv uvedeného v odstavci 1 poskytne EIB Komisi výroční zprávy o finančních operacích EIB uskutečněných podle tohoto rozhodnutí, včetně všech údajů potřebných k tomu, aby Komise mohla vypracovat zprávy podle odstavce 1. EIB může Komisi poskytnout také dodatečné relevantní informace, aby Evropský parlament a Rada získaly ucelený přehled o vnější činnosti EIB.
3. EIB poskytne Komisi o každé své finanční operaci statistické, finanční a účetní údaje, jakož i dodatečné informace nezbytné k tomu, aby Komise plnila své povinnosti v oblasti předkládání zpráv nebo reagovala na požadavky Účetního dvora, spolu s osvědčením auditora o částkách nesplacených v rámci finančních operací EIB. EIB poskytne Komisi také jakékoli jiné potřebné doklady v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
4. Pro účely účetnictví a podávání zpráv Komise o rizicích, na která se vztahuje záruka EU, předloží EIB Komisi své hodnocení rizik a informace o bonitě týkající se finančních operací EIB.
5. EIB alespoň jednou ročně poskytne Komisi orientační víceletý program plánovaného objemu finančních operací EIB, jež mají být podepsány tak, aby se zajistil soulad prognóz EIB se stropy zavedenými tímto rozhodnutím a aby Komise mohla zajistit odpovídající rozpočtové plánování, pokud jde o financování záručního fondu. Komise tuto prognózu zohlední při přípravě návrhu souhrnného rozpočtu Unie.
6. EIB pravidelně poskytuje Evropskému parlamentu, Radě a Komisi všechny své nezávislé hodnotící zprávy, které posuzují praktické výsledky konkrétních činností zrealizovaných EIB podle tohoto rozhodnutí a v rámci dalších vnějších mandátů.
7. Informace uvedené v odstavcích 2 až 6 poskytuje EIB na vlastní náklady. Informace uvedené v odstavcích 2, 3 a 6 rovněž EIB obecně zveřejňuje, přičemž ze zveřejnění vyloučí veškeré informace důvěrné povahy.
Článek 12
Transparentnost a zveřejňování informací
1. EIB v souladu s vlastní politikou transparentnosti a zásadami Unie pro přístup k dokumentům a informacím a postupně i se standardy Mezinárodní iniciativy na podporu transparentnosti rozvojové pomoci zveřejní na svých internetových stránkách informace týkající se:
a)
všech finančních operací EIB uskutečňovaných podle tohoto rozhodnutí po schválení projektu, zejména informace o tom, zda se na daný investiční projekt vztahuje záruka EU a jak přispívá k cílům vnější činnosti Unie, zejména s poukazem na jeho hospodářský, sociální a environmentální dopad;
b)
memorand o porozumění mezi EIB a dalšími evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, která mají dopad na finanční operace EIB podle tohoto rozhodnutí, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti;
c)
pokud je to možné a vhodné, stávajících rámcových dohod mezi EIB a přijímající zemí. Při podepisování nových dohod nebo změnách stávajících dohod usiluje EIB o to, aby bylo umožněno jejích zveřejnění;
d)
politiky EIB pro přidělování prostředků.
2. Komise na svých internetových stránkách zveřejní konkrétní informace týkající se všech případů zpětného získávání plateb podle dohody o záruce uvedené v článku 14 a dohody, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, uvedené v čl. 15 odst. 2, pokud se na ně nevztahují požadavky na zachování důvěrnosti.
Článek 13
Nespolupracující jurisdikce
V rámci svých finančních operací netoleruje EIB žádné nezákonné činnosti, včetně praní peněz, financování terorismu, daňových podvodů nebo daňových úniků, korupce a podvodů ohrožujících zájmy Unie. EIB se zejména nepodílí na žádné finanční operaci prováděné ve způsobilé zemi prostřednictvím zahraničního nástroje umístěného v nespolupracující jurisdikci, kterou za nespolupracující označuje Unie, Organizace spojených národů, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj nebo Finanční akční výbor.
Ve svých finančních operacích uplatňuje EIB zásady a standardy stanovené v právu Unie upravujícím předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, případně včetně požadavku ohledně přijetí přiměřených opatření ke zjištění totožnosti skutečných vlastníků.
Článek 14
Dohoda o záruce
Komise a EIB podepíší dohodu o záruce, která bude obsahovat podrobná ustanovení a postupy týkající se záruky EU podle článku 8, a informují o ní Evropský parlament a Radu.
Článek 15
Zpětné získávání plateb provedených Komisí
1. Pokud Komise provede jakoukoli platbu v rámci záruky EU, usiluje EIB jménem a na účet Komise o uplatnění nároků z vyplacených částek.
2. Komise a EIB podepíší samostatnou dohodu, kterou se stanoví podrobná ustanovení a postupy týkající se uplatňování nároků, a to nejpozději do dne podpisu dohody uvedené v článku 14.
Článek 16
Kontrola Účetním dvorem
Záruku EU a v jejím rámci poskytnuté a zpětně získané platby k tíži nebo ve prospěch souhrnného rozpočtu Unie kontroluje Účetní dvůr.
Článek 17
Opatření proti podvodům
1. EIB bezodkladně uvědomí úřad OLAF a poskytne mu nezbytné informace, jakmile má v jakékoli fázi přípravy, provádění nebo ukončování projektů, na něž se vztahuje záruka EU, důvodné podezření že došlo k možnému podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávní jednání, které může ohrozit finanční zájmy Unie.
2. V zájmu ochrany finančních zájmů Evropské unie je úřad OLAF oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy vyplývajícími z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (14), nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (15) a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (16), aby zjistil, zda ve spojitosti s finančními operacemi nedošlo k podvodu, korupci, praní peněz nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. OLAF může příslušným orgánům dotčených členských států předat informace získané během vyšetřování.
Jestliže se uvedené protiprávní jednání potvrdí, je EIB nápomocna při vymáhání finančních prostředků s ohledem na své finanční operace a v rámci svých pravomocí.
3. Finanční dohody podepsané v souvislosti s projekty podpořenými na základě tohoto rozhodnutí obsahují ustanovení umožňující pozastavení finančních operací EIB a v případě potřeby odpovídající opatření k vymáhání finančních prostředků v případech podvodu, korupce nebo jiného protiprávního jednání. Rozhodnutí, zda pozastavit nebo zrušit financování EIB, přijímá EIB po náležitém posouzení všech okolností a rizik.
4. EIB se nadále spoléhá na své jednotné kontaktní místo pro boj proti korupci a podvodům určené zaměstnancům EIB a všem zúčastněným stranám.
5. EIB při svých finančních operacích uplatňuje svůj Mechanismus pro vyloučení protistran zapojených do podvodného a korupčního jednání, který obsahuje kritéria pro vyloučení uvedená v centrální databázi Unie pro vyloučení s cílem zajistit, aby byla práva všech stran dodržena.
Článek 18
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená v článku 4 se Komisi svěřuje na dobu neurčitou počínaje dnem 11. května 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení pravomoci se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 19
Přezkum v polovině období
Komise do 31. prosince 2016 ve spolupráci s EIB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu v polovině období, hodnotící provádění tohoto rozhodnutí v počátečních letech, doplněnou případně o návrh na změnu tohoto rozhodnutí. Zpráva v polovině období vychází z nezávislého externího hodnocení a příspěvku EIB.
Tato zpráva zahrnuje zejména:
a)
posouzení provádění politiky přidělování;
b)
posouzení podávání zpráv EIB a případná doporučení na jeho zlepšení;
c)
posouzení rámce pro měření výsledků, včetně ukazatelů a kritérií výkonnosti a jejich přínosu k dosažení cílů tohoto rozhodnutí;
d)
podrobný popis kritérií posuzovaných pro účely doporučení ohledně případného úplného nebo částečného uvolnění nepovinné dodatečné částky.
Článek 20
Předložení závěrečné zprávy
Do 31. prosince 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí.
Článek 21
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 466/2014/ES
2014 m. balandžio 16 d.
kuriuo Europos investicijų bankui suteikiama ES garantija finansavimo operacijų, kuriomis remiami investiciniai projektai ne Sąjungoje, nuostoliams atlyginti
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 ir 212 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
Europos investicijų bankas (EIB) vykdo ne tik pagrindinę investicijų finansavimo Europos Sąjungoje misiją, kuri tebėra svarbiausia jo užduotis ir tikslas, bet ir finansavimo operacijas ne Sąjungoje, remdamas Sąjungos išorės politiką. Tai sudaro galimybę išorės regionams skiriamas Sąjungos biudžeto lėšas papildyti EIB finansiniu pajėgumu paramą gaunančių trečiųjų šalių naudai. Vykdydamas tokias finansavimo operacijas, EIB netiesiogiai prisideda prie Sąjungos bendrųjų principų ir politikos tikslų, įskaitant skurdo mažinimą pasitelkiant integracinį augimą ir darnų ekonominį, aplinkosaugos bei socialinį vystymąsi ir Sąjungos gerovę kintančiomis pasaulinėmis ekonominėmis aplinkybėmis;
(2)
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 209 straipsnio 3 dalyje kartu su jos 208 straipsniu nustatyta, kad EIB pagal jo statute nustatytas sąlygas turi prisidėti prie priemonių, būtinų Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslams pasiekti, įgyvendinimo;
(3)
siekiant remti Sąjungos išorės veiksmus ir sudaryti EIB galimybes finansuoti investicijas ne Sąjungoje nedarant poveikio EIB kreditingumui, dauguma EIB operacijų ne Sąjungoje buvo vykdomos naudojantis Komisijos administruojama ES biudžeto garantija (toliau - ES garantija). Taip papildomai sustiprinamas EIB kreditingumas finansų rinkų atžvilgiu, o tai yra itin svarbu;
(4)
paskutinė ES garantija EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms laikotarpiu nuo 2007 m. vasario 1 d. iki 2013 m. gruodžio 31 d., buvo nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1080/2011/ES (2). Turėtų būti nustatyta 2014-2020 m. daugiametės finansinės programos ES garantija EIB finansavimo operacijoms ne Sąjungoje remiant Sąjungos politiką;
(5)
Išorės veiksmų garantijų fondo (toliau - Garantijų fondas), įsteigto Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 480/2009 (3), veikla užtikrina Sąjungos biudžeto likvidumo atsargas, skirtas nuostoliams, susidariusiems dėl ne Sąjungoje vykdomų EIB finansavimo operacijų ir teikiamos makrofinansinės paramos bei Euratomo paskolų, atlyginti;
(6)
reikėtų sudaryti EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus galinčių atitikti šalių sąrašą. Taip pat tikslinga sudaryti EIB finansavimo su ES garantija reikalavimus faktiškai atitinkančių šalių sąrašą;
(7)
atsižvelgiant į pastarojo meto įvykius, kurie sudarė sąlygas Sąjungai pradėti naują santykių su Butanu ir Mianmaru/Birmos etapą, siekiant remti abiejose šalyse vykdomas politines ir ekonomines reformas, Butaną reikėtų įtraukti į EIB finansavimo reikalavimus faktiškai atitinkančių šalių sąrašą, o Mianmarą/Birmą - įtraukti į abu sąrašus;
(8)
siekiant parodyti svarbius politikos pokyčius, reikėtų atitinkamai peržiūrėti EIB finansavimo operacijų su ES garantija reikalavimus faktiškai atitinkančių šalių sąrašą ir pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl III priedo pakeitimų. Komisijos III priedo pakeitimai turėtų būti grindžiami bendru įvertinimu, įskaitant ekonominius, socialinius, aplinkosaugos ir politinius aspektus, visų pirma su demokratija, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis susijusius aspektus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad visi atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(9)
siekiant atsižvelgti į galimą Garantijų fondo faktinių atidėjimų poreikių raidą pagal Reglamentą (EB, Euratomas) Nr. 480/2009, didžiausia ES garantijos viršutinė riba turėtų būti išskaidyta į nekintamą viršutinę ribą, kurios didžiausia suma yra 27 000 000 000 EUR, ir neprivalomą papildomą 3 000 000 000 EUR sumą. Garantijų fondo atidėjimai į Sąjungos bendrąjį biudžetą (biudžeto eilutė 01 03 06) įrašomi ex post, remiantis likutinio garantuoto išorės skolinimo n-2 metų pabaigoje rezultatų duomenimis. Atsižvelgiant į pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1638/2006, išdėstantis bendrąsias nuostatas, kurios nustato Europos kaimynystės ir partnerystės priemonę, grįžtamosios lėšos iš rizikos kapitalu bei paskolomis finansuotų investicijų Viduržemio jūros šalyse, gautos vykdant operacijas, užbaigtas iki 2007 m. naudojant Sąjungos biudžeto lėšas, buvo sukauptos Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programai (FEMIP) atidarytoje patikos sąskaitoje. Dalis šių grįžtamųjų lėšų turėtų būti panaudotos Garantijų fondui kaip išimtinė priemonė, siekiant užtikrinti, kad 2014-2020 m. laikotarpiu būtų išlaikytos tinkamos EIB finansavimo operacijų pagal šį sprendimą viršutinės ribos. Likusios lėšos turėtų būti grąžintos į Sąjungos bendrąjį biudžetą;
(10)
klausimai, kuriuos reikia apsvarstyti visos arba dalies neprivalomos papildomos sumos panaudojimo atveju, turėtų apimti: pažangą EIB įgyvendinant šį sprendimą, visų pirma EIB operacijų rezultatus, remiantis informacija, gauta, be kita ko, naudojantis rezultatų vertinimo sistema (RVS), įskaitant poveikį vystymuisi; Garantijų fondo atidėjimų poreikius, atsižvelgiant į praeities ir ateities likutines sumas dėl visos Garantijų fondo finansuojamos veiklos; makroekonominę, finansinę ir politinę padėtį reikalavimus atitinkančiuose regionuose ir šalyse tuo metu, kai atliekama laikotarpio vidurio peržiūra;
(11)
ES garantija garantuojamos sumos kiekviename regione turėtų ir toliau būti viršutinės EIB finansavimo su ES garantija ribos, o ne tikslai, kuriuos EIB turi įgyvendinti. Viršutinės ribos turėtų būti įvertintos atliekant šio sprendimo įgyvendinimo laikotarpio vidurio peržiūrą, visų pirma atsižvelgiant į galimus regionų ir šalių, faktiškai atitinkančių EIB finansavimo reikalavimus, sąrašo pakeitimus;
(12)
EIB finansavimo operacijos turėtų atitikti pačios lėšas gaunančios šalies strategijas. Atsižvelgiant į šią aplinkybę, siekiant padidinti EIB išorės finansavimo veiklos Sąjungos politikai remti nuoseklumą bei tikslingumą ir užtikrinti kuo didesnę naudą lėšų gavėjams, Sprendime Nr. 1080/2011/ES nustatomi EIB finansavimo operacijų visuose reikalavimus atitinkančiuose regionuose ir šalyse bendrieji tikslai, t. y. vietos privačiojo sektoriaus vystymasis, visų pirma remiant mažąsias ir vidutines įmones (MVĮ), socialinė ir ekonominė infrastruktūra, klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos, pasinaudojant santykiniais EIB privalumais tose srityse, kuriose EIB ne kartą yra pasiekęs gerų rezultatų. Šių tikslų turėtų būti siekiama ir šiuo sprendimu, kad būtų toliau skatinamas tvarus augimas ir darbo vietų kūrimas;
(13)
galimybių MVĮ gauti finansavimą gerinimui, įskaitant Sąjungos MVĮ, kurios investuoja šiame sprendime nurodytuose regionuose, gali tekti esminis vaidmuo skatinant ekonomikos vystymąsi ir kovojant su nedarbu. Siekiant veiksmingai padėti MVĮ, EIB finansavimo operacijos turėtų būti orientuotos į rezultatus. EIB turėtų, kai tai įmanoma, investuoti į MVĮ atliekamus mokslinius tyrimus ir inovacijas ir tokiu būdu remti vietos vystymąsi. EIB turėtų bendradarbiauti su reikalavimus atitinkančių šalių vietos finansų tarpininkų įstaigomis, kurios turėtų būti integruotos į vietos ekonomiką, visų pirma siekdamas užtikrinti, kad dalį finansinės naudos gautų jų klientai ir kad būtų suteikta pridėtinės vertės, palyginti su kitais finansavimo šaltiniais. EIB taip pat turėtų savo veiklos šalyse kuo labiau didinti savo finansinių partnerių diversifikaciją. Išsamaus patikrinimo etape EIB turėtų įvertinti, ar finansavimo operacijos, kuriomis remiamos MVĮ per finansų tarpininką, atitinka regionines technines veiklos gaires, RVS ir EIB standartus. Siekdamas užtikrinti, kad MVĮ skirtos lėšos būtų naudojamos jų naudai, EIB turėtų nustatyti ataskaitų teikimo mechanizmą. Dalyvaudamas laikotarpio vidurio peržiūroje, EIB, be kita ko, turėtų pateikti suvestinę MVĮ finansavimo pagal šį sprendimą ataskaitą;
(14)
vien suteikiamos ES garantijos, kuri apima tik valstybinio ir politinio pobūdžio riziką, nepakanka, kad būtų užtikrinta prasminga EIB veikla, kuria remiamas mikrofinansavimas. Todėl tokia veikla atitinkamais atvejais turėtų būti vykdoma atsižvelgiant į kitoms priemonėms skirtus biudžeto išteklius ir pasitelkus tarpininkų įstaigas (įskaitant, vietos lygiu), siekiant ja skatinti ekonomikos augimą ir netiesiogiai prisidėti mažinant skurdą skurdesnėse šalyse;
(15)
EIB turėtų ir toliau finansuoti socialinės, aplinkosaugos ir ekonominės infrastruktūros, įskaitant transportą ir energetiką, investicinius projektus ir turėtų apsvarstyti galimybę išplėsti savo veiklą, kuria remiama sveikatos ir švietimo infrastruktūra, kai tokia veikla teikia akivaizdžią pridėtinę vertę;
(16)
siekiant stiprinti ES garantijos su klimato kaita susijusį aspektą, turėtų būti nustatytas bendros operacijų apimties tikslas ir sistema, sudaranti sąlygas ex ante įvertinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, išmetamą įgyvendinant projektus, remiamus taikant ES garantiją. EIB finansavimo operacijos, kuriomis remiamas klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos, turėtų sudaryti bent 25 % visų EIB finansavimo operacijų, kad pasaulio mastu būtų propaguojami Sąjungos klimato politikos tikslai. EIB, bendradarbiaudamas su Komisija, turėtų panaudoti savo technines ekspertines žinias viešiesiems ir privatiesiems subjektams, kuriems teikiama parama EIB finansavimo operacijomis, remti, kad būtų kovojama su klimato kaita ir kuo geriau pasinaudota turimu finansavimu. Klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos projektams turėtų būti galima gauti lėšų lengvatinėmis sąlygomis. EIB finansavimo operacijas, jei įmanoma, tinkamais atvejais turėtų papildyti Sąjungos bendrojo biudžeto lėšos, efektyviai ir tinkamai derinant kovos su klimato kaita finansavimui skiriamas dotacijas ir paskolas teikiant Sąjungos išorės paramą. Šiuo atžvilgiu Komisijos metinėje ataskaitoje Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų būti pateikta išsami finansinių priemonių, naudojamų šiems projektams finansuoti, ataskaita, kurioje būtų nurodytos EIB finansavimo operacijų sumos ir atitinkamos dotacijų sumos;
(17)
tose srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, šalių regioninė integracija, visų pirma narystės Sąjungoje siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominė integracija, turėtų būti vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų. Atsižvelgiant į tai, srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, EIB turėtų galėti remti Sąjungos bendrovių vykdomas tiesiogines užsienio investicijas šalyse partnerėse, kuriomis skatinama ekonominė integracija su Sąjunga ir kuriomis prisidedama prie technologijų skatinimo ir žinių perdavimo, su sąlyga, kad atliekant išsamų investicinių projektų patikrinimą būtų tinkamai stengiamasi sumažinti riziką, kad EIB finansavimo operacijos turės neigiamų padarinių užimtumui Sąjungoje. EIB taip pat reikėtų skatinti savo rizika remti tiesiogines užsienio investicijas šalyse partnerėse, kurias suteiktų Sąjungos bendrovės, atsižvelgiant į EIB rizikos prisiėmimo pajėgumą;
(18)
EIB turėtų reguliariai atlikti pagal šį sprendimą remiamos veiklos ex post arba laikotarpio vidurio vertinimus, kad įvertintų jos aktualumą, rezultatus bei poveikį vystymuisi ir nustatytų aspektus, į kuriuos atsižvelgiant būtų galima pagerinti veiklą ateityje. Tokiais vertinimais turėtų būti prisidedama prie atskaitomybės ir tvarumo analizės;
(19)
bendrųjų ES garantijos tikslų ir jų įgyvendinimo susiejimo praktinės priemonės turi būti nustatytos regioninėse techninėse veiklos gairėse. Tokios gairės turėtų derėti su platesne Sąjungos regioninės politikos sistema, įskaitant Europos kaimynystės politikoje nustatytą diferenciacijos principą. Priėmus šį sprendimą, regioninės techninės veiklos gairės turėtų būti peržiūrėtos ir toliau atnaujintos po laikotarpio vidurio peržiūros, kad jos būtų pritaikytos prie Sąjungos išorės politikos ir prioritetų pokyčių. Atnaujinant regionines technines veiklos gaires, be kitų aplinkybių, turėtų būti atsižvelgta ir į atitinkamus pokyčius reikalavimus atitinkančiose šalyse;
(20)
pagal Protokolą Nr. 5 dėl Europos investicijų banko statuto, pridėtą prie Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) ir SESV, tiesiogiai EIB pateiktos paraiškos dėl EIB finansavimo operacijų, vykdytinų pagal šį sprendimą, turi būti pateikiamos Komisijai siekiant gauti jos nuomonę dėl atitikties atitinkamiems Sąjungos teisės aktams ir politikai. Kai Komisija pateikia neigiamą nuomonę dėl kurios nors EIB finansavimo operacijos, kuriai taikomas šis sprendimas, tai operacijai ES garantija neturėtų būti taikoma;
(21)
nors EIB stiprioji pusė ir toliau yra jo išskirtinis modelis (valstybinis investicijų bankas, kurio užduotis - teikti ilgalaikes paskolas siekiant jo akcininkų nustatytų tikslų), EIB finansavimo operacijomis turėtų būti prisidedama prie bendrųjų principų, kuriais vadovaujamasi Sąjungos išorės veiksmuose, kaip nurodyta ES sutarties 21 straipsnyje - demokratijos ir teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių įtvirtinimo ir rėmimo, taip pat prie tarptautinių įsipareigojimų ir susitarimų, įskaitant aplinkosaugos susitarimus, kurių šalis yra Sąjunga, įgyvendinimo. EIB visų pirma turėtų prisidėti prie ekonominio, finansinio ir techninio bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis pagal SESV 212 straipsnį. Be to, EIB veiksmai turėtų atitikti tarptautinę teisę, įskaitant Jungtinių Tautų Chartijos principų laikymąsi. Be to, EIB veiksmai atitinkamais projekto ciklo etapais turėtų atitikti Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos Konvenciją dėl teisės gauti informaciją, visuomenės dalyvavimo priimant sprendimus ir teisės kreiptis į teismus aplinkosaugos klausimais (Orhuso konvenciją). Visų pirma besivystančių šalių atveju EIB finansavimo operacijomis turėtų būti skatinamas jų, visų pirma nepalankiausioje padėtyje esančių šalių, ekonominis, socialinis ir aplinkosaugos darnus vystymasis, jų sklandi ir laipsniška integracija į pasaulio ekonomiką, taip pat tikslų, kuriems Sąjunga pritarė Jungtinėse Tautose ir kitose atitinkamose tarptautinėse organizacijose, laikymasis. Padėdamas įgyvendinti priemones, būtinas Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslams pasiekti pagal SESV 209 straipsnio 3 dalį, EIB turėtų siekti netiesiogiai remti Jungtinių Tautų 2015 m. Tūkstantmečio vystymosi tikslų įgyvendinimą, o po 2015 m. - naujų vystymosi tikslų, kuriais Tūkstantmečio vystymosi tikslai galėtų būti pakoreguoti arba pakeisti, įgyvendinimą visuose regionuose, kuriuose jis vykdo veiklą;
(22)
EIB veikla pagal šį sprendimą turėtų būti remiamas Europos konsensuso dėl vystymosi, Pokyčių darbotvarkės ir pagalbos veiksmingumo principų, išdėstytų 2005 m. Paryžiaus deklaracijoje, 2008 m. Akros veiksmų darbotvarkėje ir 2011 m. Pusano partnerystės susitarime, įgyvendinimas. Be to, ji turi derėti su 2012 m. birželio 25 d. Tarybos priimta ES strategine programa ir veiksmų planu žmogaus teisių ir demokratijos srityje bei tarptautiniais aplinkosaugos susitarimais, įskaitant įsipareigojimus dėl biologinės įvairovės. Ji turėtų būti įgyvendinama įvairiomis konkrečiomis priemonėmis, visų pirma stiprinant EIB gebėjimą vertinti investicinių projektų aplinkosaugos, socialinius, vystymosi aspektus, įskaitant žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir su konfliktais susijusios rizikos aspektus, ir skatinant konsultacijas vietos lygiu su valdžios institucijomis ir pilietine visuomene. Šiomis aplinkybėmis EIB turėtų įgyvendinti ir toliau plėtoti RVS, kurioje išsamiai nustatyti veiklos rezultatų rodikliai, pagal kuriuos vertinamas banko finansavimo operacijų poveikis ekonominiu, aplinkosaugos, socialiniu ir vystymosi požiūriais per visą EIB projekto ciklą. RVS įgyvendinimas turėtų būti įvertintas atliekant šio sprendimo įgyvendinimo laikotarpio vidurio peržiūrą. Atlikdamas išsamų investicinio projekto patikrinimą, EIB atitinkamais atvejais, laikydamasis Sąjungos socialinių bei aplinkosaugos principų ir tarptautinės geriausios praktikos, taip pat Sąjungos teisės ir lėšas gaunančios šalies nacionalinės teisės, turėtų reikalauti, kad investicinio projekto vykdytojas konsultuotųsi vietos lygiu ir viešai paskelbtų šių konsultacijų rezultatus, siekiant atsižvelgti į projektų poveikį atitinkamiems suinteresuotiesiems subjektams. EIB per visą projektų programavimo procesą turėtų palaikyti ryšius su projektų vykdytojais ir projektų naudos gavėjais. Šio sprendimo taikymo laikotarpiu pasirašytose finansavimo sutartyse dėl EIB finansavimo operacijų, kuriose kaip šalis dalyvauja viešieji subjektai, turėtų būti aiškiai nurodyta galimybė stabdyti išmokas, jeigu atšaukiamas šalies, kurioje vykdomas investicinis projektas, atitikties reikalavimams pagal šį sprendimą pripažinimas;
(23)
reikėtų užtikrinti, kad EIB finansavimo operacijos visais lygiais - pradedant išankstiniu strateginiu planavimu ir baigiant tolesniu investicinių projektų rengimu - atitiktų ir remtų Sąjungos išorės politiką ir šiame sprendime numatytus bendruosius tikslus. Siekiant didinti Sąjungos išorės veiksmų nuoseklumą, reikėtų toliau stiprinti Komisijos ir EIB dialogą politikos ir strategijos klausimais, įtraukiant į jį Europos išorės veiksmų tarnybą (EIVT) ir tinkamai informuojant Europos Parlamentą ir Tarybą. Ne Sąjungoje esantys EIB biurai, jei įmanoma, turėtų būti įsteigti Sąjungos delegacijose, siekiant skatinti tokį bendradarbiavimą ir kartu dalintis veiklos išlaidomis. Siekiant sustiprinti Komisijos, EIVT ir EIB bendradarbiavimą bei išankstinį keitimąsi informacija veiklos lygiu, Europos Komisijos ir Europos investicijų banko susitarimo memorandumas dėl bendradarbiavimo ir koordinavimo regionuose, kuriems taikomas išorės mandatas, 2013 m. buvo patikslintas ir turėtų būti toliau taikomas. Bendradarbiaujant pagal susitarimo memorandumą visų pirma turėtų būti reguliariai peržiūrimas diferenciacijos principo taikymas kaimynystės šalyse. Ypač svarbu, kad Komisija ir EIB, atitinkamais atvejais iš anksto sistemingai keistųsi nuomonėmis rengiant atitinkamus programavimo dokumentus, į šį procesą įtraukdami EIVT, kad būtų padidinta jų vykdomos veiklos sinergija. Taip pat reikėtų stiprinti bendradarbiavimą žmogaus teisių, pagrindinių laisvių ir konfliktų prevencijos klausimais. EIB turėtų būti skatinamas EIB projekto ciklo metu bendradarbiauti su Sąjungos delegacijomis;
(24)
Sąjungos išorės santykiai turėtų būti remiami keliomis priemonėmis, ypač Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 236/2014 (4). Siekiant užtikrinti didesnį visos Sąjungos paramos atitinkamuose regionuose nuoseklumą, reikėtų rasti galimybių prireikus ir atitinkamais atvejais derinti EIB finansavimą su Sąjungos biudžeto ištekliais, taikant finansines priemones, numatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5) VIII antraštinėje dalyje, ir teikiant techninę pagalbą projektams rengti ir įgyvendinti naudojant Pasirengimo narystei pagalbos priemonę II, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 231/2014 (6), Europos kaimynystės priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 232/2014 (7), vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 233/2014 (8), bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 234/2014 (9), demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo visame pasaulyje finansavimo priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 235/2014 (10), priemonę, kuria prisidedama prie stabilumo ir tvarkos, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 230/2014 (11) ir bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonę, nustatytą Tarybos reglamentu (ES) Nr. 237/2014 (12). Atsižvelgdama į Sprendimą Nr. 1080/2011/ES, Komisija sukūrė ES išorės bendradarbiavimo derinimo platformą, siekdama optimizuoti dotacijų bei paskolų ne Sąjungoje derinimo mechanizmų veikimą, visų pirma atitinkamai vykdant Sąjungos bendrąjį biudžetą ir administruojant EIB paskolas, ir keistis geriausios praktikos pavyzdžiais valdymo bei vertinimo kriterijų projektų lygiu srityje. EIB ir kitų finansų įstaigų dalyvavimas derinimo mechanizmuose turėtų visiškai atitikti Sąjungos išorės politikos tikslus ir pagalbos veiksmingumo bei skaidrumo principus;
(25)
vykdydamas į šio sprendimo taikymo sritį patenkančias finansavimo operacijas ne Sąjungoje, EIB turėtų siekti toliau stiprinti koordinavimą ir bendradarbiavimą su Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis, ypač tomis, kurios dalyvauja ES išorės bendradarbiavimo derinimo platformoje. Šis bendradarbiavimas tam tikrais atvejais apima bendradarbiavimą klausimais, susijusiais su sektorių sąlygomis ir abipusiu rėmimusi procedūromis, bendro finansavimo naudojimu ir dalyvavimu pasaulinėse iniciatyvose, pavyzdžiui, iniciatyvose, kuriomis skatinamas paramos koordinavimas ir veiksmingumas. Tokiu veiksmų koordinavimu ir bendradarbiavimu turėtų būti siekiama kuo labiau sumažinti galimą sąnaudų dubliavimą ir bereikalingus sutapimus. Bendradarbiavimas turėtų būti grindžiamas abipusiškumo principu. Atitinkamais atvejais turėtų būti skatinama abipusiškumo principu grindžiama EIB prieiga prie kitų Europos ir tarptautinių finansų įstaigų nustatytų finansinių priemonių. Komisijos, EIB grupės ir Europos rekonstrukcijos ir plėtros banko (ERPB) trišalis susitarimo memorandumas dėl bendradarbiavimo ne Sąjungoje, kuris leidžia EIB grupei ir ERPB veikti pagal papildomumo principą remiantis jų atitinkamais lyginamaisiais pranašumais, buvo atnaujintas 2012 m., kad apimtų išplėstą ERPB geografinę aprėptį įtraukiant Viduržemio jūros regioną, ir turėtų būti toliau taikomas. Šiame sprendime išdėstyti principai turėtų būti taikomi ir tuo atveju, kai EIB finansavimas teikiamas pagal bendradarbiavimo susitarimus su kitomis Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis;
(26)
EIB turėtų būti skatinamas toliau finansuoti operacijas ne Sąjungoje taip pat ir pats prisiimdamas riziką, be kita ko, remiant Sąjungos ekonominius interesus, kai šios operacijos skirtos šalims ir investiciniams projektams, kurie pagal EIB vertinimą ir atsižvelgiant į jo paties rizikos prisiėmimo pajėgumą turi pakankamą kreditingumą, kad naudojant ES garantiją visų pirma būtų remiamos tos šalys ir investiciniai projektai, kuriems, remiantis paties EIB vertinimu, ES garantija suteikiama pridėtinė vertė, be kita ko, darnaus ekonominio, socialinio ir aplinkosauginio vystymosi požiūriu;
(27)
EIB turėtų išplėsti novatoriškų finansinių priemonių pasiūlą, be kita ko, skirdamas daugiau dėmesio garantijų priemonių kūrimui. Be to, EIB turėtų aktyviai siekti dalyvauti projektų rizikos pasidalijimo priemonėse ir skolos kapitalo rinkų finansavime užtikrindamas stabilų ir prognozuojamą pinigų srautą. Visų pirma jis turėtų apsvarstyti galimybę remti investicinio projekto, vykdomo reikalavimus atitinkančiose šalyse, arba jo naudai išleidžiamas skolos kapitalo rinkos priemones. Be to, EIB turėtų teikti daugiau paskolų vietos valiuta ir vietos rinkose leisti obligacijas, jei lėšas gaunančios šalys įgyvendins būtinas struktūrines reformas, visų pirma finansų sektoriuje, taip pat imsis kitų priemonių palankesnėms sąlygoms EIB veiklai sudaryti. Diversifikuojant ir plečiant kapitalo rinkų priemones, reikėtų visų pirma stengtis užtikrinti, kad dėl tokių priemonių nebūtų pradedama taikyti rizikingą finansinę praktiką ir įsiskolinama ir kad jos tokiu būdu nesukeltų grėsmės finansiniam stabilumui;
(28)
Komisija turėtų kasmet teikti ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Ataskaitoje turėtų būti įvertintos EIB finansavimo operacijos ir jų atitiktis šiam sprendimui, jų pridėtinė vertė ir nauda Sąjungos išorės politikai, jų kokybė, jų poveikis vystymuisi remiantis EIB RVS ir lėšų gavėjams suteikta finansinė nauda. Ataskaitoje taip pat turėtų būti pateikta informacija apie ES garantijos pareikalavimo atvejus, kovos su klimato kaita ir biologinės įvairovės finansavimą pagal šį sprendimą, tolesnį EIB ir Europos ombudsmeno susitarimo memorandumo veikimo vertinimą ir bendradarbiavimo su Komisija ir kitomis Europos bei tarptautinėmis finansų įstaigomis, įskaitant bendrą finansavimą, aprašymas. Ataskaita turėtų būti skelbiama viešai, kad atitinkami suinteresuotieji subjektai, įskaitant pilietinę visuomenę, galėtų pareikšti savo nuomonę;
(29)
EIB finansavimo operacijos, kuriomis remiama Sąjungos išorės politika, turėtų būti toliau vykdomos laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų. Operacijos ir toliau turėtų būti administruojamos laikantis EIB taisyklių ir procedūrų, kurios turėtų atspindėti šiuos principus, įskaitant tinkamas kontrolės priemones, ir laikantis EIB pareiškimo dėl socialinių ir aplinkos apsaugos standartų, taip pat laikantis atitinkamų taisyklių ir procedūrų, susijusių su Audito Rūmais ir Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF). Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB turėtų tinkamai įgyvendinti savo politiką dėl mažai reguliuojamų ar nebendradarbiaujančių šalių ir teritorijų, kurias tokiomis pripažino Sąjunga, Jungtinės Tautos, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija arba Finansinių veiksmų darbo grupė, kad prisidėtų prie tarptautinės kovos su mokestiniu sukčiavimu, mokesčių vengimu ir pinigų plovimu. Skaidrumo sumetimais EIB, bendradarbiaudamas su vietos finansų tarpininkais, turėtų, kiek įmanoma, parengti galutinių besiskolinančių subjektų sąrašą;
(30)
EIB turėtų imtis tinkamų priemonių, užtikrindamas, kad, kai finansavimo operacijoms suteikiama ES garantija, Sąjungos finansiniai interesai būtų apsaugoti taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija, pinigų plovimu ir kita neteisėta veikla priemones, o OLAF turėtų teisę vykdyti patikras vietoje ir patikrinimus lėšų gavėjų patalpose. EIB, laikydamasis savo 2008 m. priimtos bei 2013 m. peržiūrėtos „Neleistino elgesio vykdant Europos investicijų banko veiklą prevencijos ir atgrasymo nuo jo politikos“ (toliau - EIB kovos su sukčiavimu politika), turėtų glaudžiai bendradarbiauti su kompetentingomis Sąjungos ir valstybių narių valdžios institucijomis, kad būtų stiprinamos galiojančios kovos su pinigų plovimu bei su teroristų finansavimu priemonės ir padedama geriau jas vykdyti. Laikydamasis savo informavimo apie pažeidimus politikos, EIB taip pat turėtų skirti ypatingą dėmesį informatorių pateikiamai informacijai apie galimus sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejus, užtikrindamas tinkamus tolesnius veiksmus, grįžtamąjį ryšį ir apsaugą nuo keršto;
(31)
EIB valdymo organai turėtų būti skatinami imtis reikiamų priemonių siekiant pritaikyti EIB veiklą taip, kad ją vykdant būtų veiksmingai prisidedama prie ES išorės politikos, ir siekiant tinkamai laikytis šiame sprendime nustatytų reikalavimų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
ES garantija
1. Sąjunga Europos investicijų bankui (toliau - EIB) suteikia biudžeto garantiją finansavimo operacijoms, vykdomoms ne Sąjungoje (toliau - ES garantija). ES garantija suteikiama kaip visuotinė garantija dėl EIB priklausančių, bet negautų sumų, susijusių su paskolomis, paskolų garantijomis ir skolos kapitalo rinkos priemonėmis, suteiktomis EIB investiciniams projektams, kurie atitinka reikalavimus pagal 2 dalį, arba išleistomis jų naudai.
2. ES garantijos reikalavimus atitinka EIB paskolos, paskolų garantijos ir skolos kapitalo rinkos priemonės, suteiktos investiciniams projektams, vykdomiems reikalavimus atitinkančiose šalyse pagal EIB taisykles ir procedūras, įskaitant EIB pareiškimą dėl aplinkos apsaugos bei socialinių principų ir standartų, ir remiant atitinkamus ES išorės politikos tikslus, arba išleistos jų naudai, kai EIB finansavimas suteikiamas pagal pasirašytą susitarimą, kuris vis dar galioja ir nebuvo nutrauktas (toliau - EIB finansavimo operacijos).
3. EIB finansavimo operacijos, kuriomis remiama Sąjungos išorės politika, toliau administruojamos laikantis patikimos bankininkystės praktikos principų.
4. ES garantija neviršija 65 % visos vykdant EIB finansavimo operacijas išmokėtų lėšų ir suteiktų garantijų sumos, atėmus sugrąžintas sumas ir įskaitant visas susijusias sumas.
5. ES garantija taikoma EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu.
6. Jeigu, pasibaigus 5 dalyje nurodytam laikotarpiui, Europos Parlamentas ir Taryba nėra priėmę sprendimo, kuriuo EIB būtų suteikta nauja ES garantija, skirta jo finansavimo operacijų ne Sąjungoje nuostoliams atlyginti, tas laikotarpis automatiškai vieną kartą pratęsiamas šešiems mėnesiams.
2 straipsnis
EIB finansavimo operacijų, kurioms suteikiama ES garantija, viršutinės ribos
1. EIB finansavimo operacijų, kurioms suteikiama ES garantija, didžiausia viršutinė riba 2014-2020 m. laikotarpiui neviršija 30 000 000 000 EUR. Sumos, kurios iš pradžių buvo paskirtos finansavimo operacijoms, bet vėliau buvo anuliuotos, į viršutinę ribą neįskaitomos.
Ši didžiausia viršutinė riba išskaidoma į:
a)
nekintamą viršutinę ribą, kurios didžiausia suma yra 27 000 000 000 EUR;
b)
neprivalomą papildomą 3 000 000 000 EUR sumą.
Europos Parlamentas ir Taryba, laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros, priima sprendimą dėl visos b punkte nurodytos sumos arba jos dalies panaudojimo ir jos regioninio paskirstymo atlikus laikotarpio vidurio peržiūrą, kaip nustatyta 19 straipsnyje.
2. 1 dalies a punkte nurodyta nekintama viršutinė riba suskirstoma į regionines viršutines ribas ir viršutinių ribų dalis, kaip nustatyta I priede. Taikydamas regionines viršutines ribas EIB laipsniškai užtikrina proporcingą paskirstymą pagal šalis regionuose, kuriems taikoma ES garantija.
3 straipsnis
Bendrieji tikslai ir principai
1. ES garantija suteikiama tik toms EIB finansavimo operacijoms, kurios, remiantis EIB atliktu įvertinimu, turi pridėtinės vertės ir kuriomis remiamas kuris nors iš šių bendrųjų tikslų:
a)
vietos privačiojo sektoriaus plėtojimas, visų pirma parama MVĮ;
b)
socialinės ir ekonominės infrastruktūros, įskaitant transporto, energetikos, aplinkosaugos infrastruktūrą bei informacines ir ryšių technologijas, plėtojimas;
c)
klimato kaitos švelninimas ir prisitaikymas prie jos.
2. Išlaikant išskirtinį EIB, kaip investicijų banko, pobūdį, EIB finansavimo operacijomis, vykdomomis pagal šį sprendimą, prisidedama prie ES bendro intereso, visų pirma prie Sąjungos išorės veiksmų principų, kaip nurodyta ES sutarties 21 straipsnyje, ir tarptautinių aplinkosaugos susitarimų, kurių šalis Sąjunga yra, įgyvendinimo. EIB valdymo organai skatinami imtis reikiamų priemonių siekiant pritaikyti EIB veiklą taip, kad ją vykdant būtų veiksmingai prisidedama prie Sąjungos išorės politikos, ir siekiant tinkamai laikytis šiame sprendime nustatytų reikalavimų.
3. Šalių regioninė integracija, įskaitant visų pirma narystės siekiančių šalių, kaimynystės šalių ir Sąjungos ekonominę integraciją, yra vienas svarbiausių EIB finansavimo operacijų tikslų tose srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, kaip nustatyta 1 dalyje. EIB vykdo finansavimo operacijas lėšas gaunančiose šalyse tose srityse, kurioms taikomi bendrieji tikslai, remdamas tiesiogines užsienio investicijas, kuriomis skatinama ekonominė integracija su Sąjunga.
4. Besivystančiose šalyse, kaip nurodyta Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos sudarytame oficialios paramos vystymuisi gavėjų sąraše, EIB finansavimo operacijomis, vadovaujantis SESV 208 ir 209 straipsniais, netiesiogiai prisidedama siekiant Sąjungos vystomojo bendradarbiavimo politikos tikslų, pavyzdžiui, sumažinti skurdą pasitelkiant integracinį augimą ir tvarų ekonominį, aplinkosaugos bei socialinį vystymąsi.
5. Siekiant užtikrinti, kad privačiojo sektoriaus investicijos turėtų kuo didesnį poveikį vystymuisi, EIB stengiasi stiprinti vietos privatųjį sektorių lėšas gaunančiose šalyse, remdamas vietos investicijas, kaip nustatyta 1 dalies a punkte. Į EIB finansavimo operacijas, kuriomis remiami 1 dalyje numatyti bendrieji tikslai, siekiama taip pat įtraukti paramą Sąjungos MVĮ investiciniams projektams. Siekiant veiksmingai stebėti, kaip naudojamos lėšos atitinkamų MVĮ naudai, EIB su finansų tarpininkais nustato tinkamus sutartinius reikalavimus, įskaitant lėšų gavėjų pateiktinų ataskaitų standartus.
EIB bendradarbiauja su finansų tarpininkais, kurie gali paremti konkrečius MVĮ poreikius šalyse, kuriose vykdomos operacijos, ir kurie nedalyvauja EIB finansavimo operacijose, vykdomose reikalavimus atitinkančioje šalyje pasitelkiant struktūras, esančias nebendradarbiaujančioje užsienio šalyje ar teritorijoje, kaip nurodyta 13 straipsnyje.
6. EIB finansavimo operacijomis, kuriomis remiamas 1 dalies b punkte nustatytas bendrasis tikslas, remiami investiciniai projektai daugiausia transporto, energetikos, aplinkosaugos infrastruktūros, informacinių ir ryšių technologijų, sveikatos ir švietimo srityse. Tai apima atsinaujinančiųjų išteklių energijos gamybą ir integraciją, energijos sistemų transformavimą, kuriuo sudaromos sąlygos pereiti prie mažiau anglies dioksido išskiriančių technologijų ir kuro, tvarų energetinį saugumą ir energetikos infrastruktūrą, įskaitant dujų gamybai ir transportavimui į Sąjungos energijos rinką skirtą infrastruktūrą, taip pat kaimo vietovių elektrifikavimą, aplinkosaugos infrastruktūrą, pavyzdžiui, vandenį ir sanitariją bei žaliąją infrastruktūrą, telekomunikacijų ir plačiajuosčių tinklų infrastruktūrą.
7. EIB finansavimo operacijomis, kuriomis remiami 1 dalies c punkte nustatyti bendrieji tikslai, remiami klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos investiciniai projektai, kuriais padedama siekti bendro Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos tikslo, visų pirma vengiant šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo arba jį mažinant atsinaujinančiosios energijos, energijos vartojimo efektyvumo ir tvaraus transporto srityse arba didinant pažeidžiamų šalių, sektorių ir bendruomenių atsparumą neigiamam klimato kaitos poveikiui. Projektų, susijusių su veiksmais klimato kaitos srityje, atitikties reikalavimams kriterijai apibrėžti EIB klimato kaitos strategijoje, kuri turi būti atnaujinta iki 2015 m. pabaigos. Šiuo tikslu į poveikio aplinkai vertinimo procedūrą turėtų būti įtraukta anglies dioksido išmetimo rodiklio analizė, kad būtų galima nustatyti, ar pasiūlymais dėl projektų optimaliai didinamas energijos vartojimo efektyvumas. Šio sprendimo taikymo laikotarpiu tų operacijų apimtis sudaro ne mažiau kaip 25 % visų EIB finansavimo operacijų.
8. Laikydamasis Sąjungos ir tarptautinių tikslų klimato kaitos srityje, EIB, bendradarbiaudamas su Komisija, ne vėliau kaip iki 2015 m. pabaigos atnaujina savo klimato kaitos strategiją, kiek tai susiję su EIB finansavimo operacijomis. Taip atnaujintoje strategijoje, inter alia, numatomi konkretūs veiksmai siekiant užtikrinti, kad investiciniai projektai pagal šį sprendimą atitiktų Sąjungos tikslus klimato kaitos srityje, ir siekiant intensyviau dėti pastangas remti atsinaujinančiuosius energijos išteklius ir energijos vartojimo efektyvumą.
9. ES garantija taikoma tik toms EIB finansavimo operacijoms, kurios vykdomos reikalavimus atitinkančiose šalyse, sudariusiose bendrąjį susitarimą su EIB, kuriuo nustatomos teisinės sąlygos, pagal kurias turi būti vykdomos tokios operacijos.
4 straipsnis
Tinkamos šalys
1. II priede pateikiamas šalių, kurios gali atitikti EIB finansavimo, kuriam suteikiama ES garantija, reikalavimus, sąrašas. III priede pateikiamas šalių, kurios atitinka EIB finansavimo, kuriam suteikiama ES garantija, reikalavimus, sąrašas, į kurį gali būti įtrauktos tik II priede nurodytos šalys. Sprendimas dėl į II priede pateiktą sąrašą neįtrauktų šalių atitikties EIB finansavimo, kuriam suteikiama ES garantija, reikalavimams priimamas kiekvienu konkrečiu atveju atskirai, laikantis įprastos teisėkūros procedūros.
2. Komisijai pagal 18 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl III priedo pakeitimų. Komisijos sprendimai grindžiami bendru įvertinimu, įskaitant ekonominius, socialinius, aplinkosaugos ir politinius aspektus, visų pirma su demokratija, žmogaus teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis susijusius aspektus, taip pat atitinkamomis Europos Parlamento rezoliucijomis ir Tarybos sprendimais bei išvadomis.
3. Deleguotieji aktai, kuriais iš dalies keičiamas III priedas, nedaro poveikio ES garantijos taikymui EIB finansavimo operacijoms, pasirašytoms iki tų deleguotųjų aktų įsigaliojimo, atsižvelgiant į 4 dalį.
4. Mokėjimai pagal EIB finansavimo operacijas, kurioms taikoma bendroji garantija, kaip nurodyta 8 straipsnio 1 dalyje, neatliekami šalyse, kurios nenurodytos III priede.
5. ES garantija netaikoma EIB finansavimo operacijoms konkrečioje šalyje, su kuria susitarimas dėl tokių operacijų buvo pasirašytas po tos šalies įstojimo į Sąjungą.
5 straipsnis
EIB finansavimo operacijų indėlis siekiant Sąjungos politikos tikslų
1. Komisija kartu su EIB per vienerius metus nuo šio sprendimo įsigaliojimo atnaujina EIB finansavimo operacijoms taikomas galiojančias regionines technines veiklos gaires.
Regioninės techninės veiklos gairės turi būti suderintos su platesne Sąjungos regioninės politikos sistema, nustatyta IV priede. Regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis visų pirma užtikrinama, kad pagal šį sprendimą teikiamas EIB finansavimas papildytų atitinkamų sričių Sąjungos paramos politiką, programas ir priemones įvairiuose regionuose.
Atnaujindami regionines technines veiklos gaires, Komisija ir EIB atsižvelgia į atitinkamas Europos Parlamento rezoliucijas ir Tarybos sprendimus bei išvadas. Regioninės techninės veiklos gairės turi būti suderintos su prioritetais, nustatytais lėšas gaunančių šalių parengtose nacionalinėse arba regioninėse programose, jeigu tokių programų yra, deramai atsižvelgiant į rengiant tas programas vykdytų konsultacijų su vietos pilietine visuomene rezultatus.
Kai tik atnaujintos regioninės techninės veiklos gairės parengiamos, Komisija jas perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai.
Laikydamasis regioninėse techninėse veiklos gairės nustatytų principų, EIB nustato atitinkamas finansavimo strategijas ir užtikrina jų įgyvendinimą.
EIB finansavimo operacijos turi būti suderintos su regioninėmis techninėmis veiklos gairėmis ir lėšas gaunančios šalies strategijomis.
Regioninės techninės veiklos gairės peržiūrimos po 19 straipsnyje nurodytos laikotarpio vidurio peržiūros.
2. Laikydamasi Protokolo Nr. 5 19 straipsnyje numatytos procedūros, Komisija pateikia nuomonę dėl EIB finansavimo operacijų. Jeigu Komisija pateikia nepalankią nuomonę dėl kurios nors iš EIB finansavimo operacijų, kurioms taikomas šis sprendimas, tai operacijai netaikoma ES garantija.
6 straipsnis
Bendradarbiavimas su Komisija ir EIVT
1. Siekiant kuo labiau padidinti EIB finansavimo operacijų ir Sąjungos biudžeto išteklių sinergiją, toliau didinamas EIB išorės veiksmų suderinamumas su Sąjungos išorės politikos tikslais, visų pirma atnaujinant 5 straipsnyje nurodytas regionines technines veiklos gaires (dėl jų politikos aspektų atitinkamais atvejais konsultuojamasi su EIVT), taip pat palaikant reguliarų ir sistemingą dialogą ir iš anksto keičiantis informacija apie:
a)
Komisijos arba atitinkamais atvejais EIVT parengtus strateginius dokumentus, pavyzdžiui, šalių ir regionų strategijos dokumentus, orientacines programas, veiksmų planus ir pasirengimo narystei dokumentus;
b)
EIB strateginius planavimo dokumentus, planuojamus investicinius projektus ir EIB metines ataskaitas Komisijai;
c)
kitus politikos ir veiklos aspektus.
2. Bendradarbiavimas vykdomas su kiekvienu regionu atskirai, be kita ko, Sąjungos delegacijų lygiu, atsižvelgiant į EIB vaidmenį ir Sąjungos politikos kryptis kiekviename regione.
7 straipsnis
Bendradarbiavimas su kitomis Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis
1. Atitinkamais atvejais EIB finansavimo operacijos vykdomos bendradarbiaujant su kitomis Europos daugiašalėmis ir valstybių narių finansų įstaigomis (toliau - Europos finansų įstaigos) ir tarptautinėmis finansų įstaigomis, įskaitant regioninius plėtros bankus (toliau - tarptautinės finansų įstaigos), siekiant kuo labiau padidinti sinergiją, bendradarbiavimą ir veiksmingumą, plėtoti bendras novatoriškas finansines priemones, užtikrinti apdairų ir pagrįstą rizikos pasidalijimą ir investicinių projektų bei sektorių sąlygų suderinamumą, kad būtų kuo labiau sumažintas galimas sąnaudų dubliavimas ir bereikalingi sutapimai.
2. 1 dalyje nurodytas bendradarbiavimas lengvinamas tarpusavyje koordinuojant Komisijos, EIB ir atitinkamų Europos ir tarptautinių finansų įstaigų, veikiančių įvairiuose regionuose, veiksmus, atitinkamais atvejais vykdomus pagal susitarimo memorandumus arba kitas Sąjungos regioninio bendradarbiavimo sistemas.
8 straipsnis
ES garantijos aprėptis ir sąlygos
1. EIB finansavimo operacijoms, išskyrus operacijas, kurias sudaro skolos kapitalo rinkos priemonės, dėl kurių susitarimas pasirašomas su valstybe arba kurios vykdomos su valstybės garantija, ir kitoms EIB finansavimo operacijoms, dėl kurių susitarimas pasirašomas su regioninės arba vietos valdžios institucijomis, arba valstybei priklausančiomis arba jos kontroliuojamomis viešosiomis įmonėmis arba įstaigomis, jeigu tokių kitų EIB finansavimo operacijų kredito rizika yra deramai EIB įvertinta atsižvelgiant į atitinkamos šalies kredito rizikos būklę, ES garantija taikoma visoms EIB priklausančioms, bet negautoms sumoms (toliau - bendroji garantija).
2. Taikant 1 dalį, Palestinai atstovauja Palestinos Administracija, o Kosovui (13) atstovauja Kosovo valdžios institucijos.
3. EIB finansavimo operacijų, išskyrus 1 dalyje nurodytas operacijas, atveju ES garantija apima visas EIB priklausančias, bet negautas sumas, jeigu jos nebuvo gautos dėl vienos iš toliau nurodytų rūšių politinės rizikos (toliau - politinės rizikos garantija) susidarymo:
a)
valiutos nepervedimo;
b)
turto nusavinimo;
c)
karo arba pilietinių neramumų;
d)
atsisakymo vykdyti teisingumą pažeidus sutartį.
4. EIB finansavimo operacijoms, kurias sudaro skolos kapitalo rinkos priemonės, taikoma tik politinės rizikos garantija.
5. Į finansavimo susitarimus su atskirais projektų, susijusių su EIB finansavimo operacijomis, vykdytojais taip pat įtraukiamos tinkamos aplinkosaugos ir socialinės nuostatos vadovaujantis EIB taisyklėmis ir procedūromis.
6. Komisija ir EIB 14 straipsnyje nurodytame garantijos susitarime nustato aiškią ir skaidrią paskirstymo politiką, kuria EIB suteikiama galimybė savo išorės veikloje nustatyti pagal šį sprendimą finansuotinas operacijas siekiant užtikrinti veiksmingiausią ES garantijos panaudojimą. Paskirstymo politika grindžiama EIB įvertintu EIB finansavimo operacijų kreditingumu, I priede apibrėžtomis viršutinėmis ribomis, susitarimo šalies pobūdžiu, ar tai valstybinis, ar valstybės, vietos valdžios subjektas, kuriems taikoma šio straipsnio 1 dalis, ar privatusis subjektas, EIB rizikos prisiėmimo pajėgumu ir kitais svarbiais kriterijais, įskaitant ES garantijos pridėtinę vertę. Europos Parlamentas ir Taryba informuojami apie paskirstymo politiką vadovaujantis 14 straipsniu.
7. Kai pareikalaujama ES garantijos, Sąjungai perleidžiamos visos atitinkamos EIB teisės dėl visų pareigų, susijusių su jo finansavimo operacijomis, pagal 14 straipsnyje nurodytą garantijų susitarimą.
9 straipsnis
EIB vykdomas investicinių projektų vertinimas ir stebėsena
1. EIB atlieka išsamų patikrinimą ir atitinkamais atvejais reikalauja, kad projektų vykdytojai, laikydamiesi Sąjungos socialinių ir aplinkosaugos principų, projektų planavimo ir įgyvendinimo etapuose surengtų vietos lygio viešas konsultacijas su atitinkamais nacionaliniais ir vietos suinteresuotaisiais subjektais, taip pat su pilietine visuomene, dėl investicinių projektų, kuriems suteikiama ES garantija, socialinių, žmogaus teisių, aplinkosaugos, ekonominių bei su vystymusi susijusių aspektų ir suteiktų informacijos, kuri yra svarbi norint įvertinti, kaip jais prisidedama įgyvendinant Sąjungos išorės politikos ir strateginius tikslus.
Atitinkamais atvejais taip pat įvertinama, kaip projekto įgyvendinimo laikotarpiu teikiant techninę pagalbą būtų galima padidinti EIB finansavimo gavėjų pajėgumus. EIB taisyklės ir procedūros apima būtinas nuostatas dėl investicinių projektų poveikio aplinkai bei socialinio poveikio ir aspektų, susijusių su žmogaus teisėmis ir konfliktų prevencija, vertinimo siekiant užtikrinti, kad pagal šį sprendimą remiami investiciniai projektai būtų tvarūs aplinkos ir socialiniu požiūriu.
2. EIB ne tik atlieka su vystymusi susijusių aspektų ex ante įvertinimą, bet ir stebi finansavimo operacijų įgyvendinimą. Jis visų pirma reikalauja, kad projektų vykdytojai vykdytų išsamią projekto įgyvendinimo stebėseną iki jo užbaigimo, inter alia, stebėtų investicinio projekto ekonominį poveikį, poveikį vystymuisi, socialinį poveikį, poveikį aplinkai ir žmogaus teisėms. EIB reguliariai tikrina projektų vykdytojų pateiktą informaciją ir, jeigu projektų vykdytojas sutinka, paskelbia šią informaciją viešai. Jeigu įmanoma, paskelbiamos su EIB finansavimo operacijomis susijusios projektų užbaigimo ataskaitos, išskyrus konfidencialią informaciją.
3. EIB stebėsena taip pat siekiama apimti tarpinių operacijų vykdymo ir finansų tarpininkų veiklos remiant MVĮ stebėseną.
4. EIB nustato išsamią sistemą, kad būtų galima ex ante įvertinti santykinį ir absoliutų išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, susijusį su EIB finansavimo operacijomis, kai tie išmetami kiekiai pasiekia dideles ribas, kaip apibrėžta atitinkamoje metodikoje, įtrauktoje į EIB klimato kaitos strategiją, ir kai turima duomenų.
5. Jeigu įmanoma, stebėsenos rezultatai atskleidžiami, laikantis konfidencialumo reikalavimų ir gavus atitinkamų šalių sutikimą.
10 straipsnis
Garantijų fondui skirtos išorės asignuotosios įplaukos
110 000 000 EUR grąžinamų sumų ir įplaukų suma, gauta vykdant operacijas, kurios buvo užbaigtos iki 2007 m., įskaitant kapitalo grąžinimą, suteiktas garantijas ir pagrindinės paskolų sumos grąžinimą, dividendus, kapitalo prieaugį, garantijų mokesčius ir paskolų bei patikos sąskaitų sumų palūkanas, grąžinta į Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programai atidarytą patikos sąskaitą ir priskirta paramos iš Sąjungos bendrojo biudžeto mokėjimui, yra išorės asignuotosios įplaukos pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 21 straipsnio 4 dalį ir yra naudojama Garantijų fondui.
110 000 000 EUR viršijančios sumos, grąžintos į Europos ir Viduržemio jūros regiono valstybių investicijų ir partnerystės programai atidarytą patikos sąskaitą, įrašomos į Sąjungos bendrąjį biudžetą atėmus valdymo išlaidas ir mokesčius.
11 straipsnis
Metinė atskaitomybė ir apskaita
1. Kiekvienais metais Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teikia ataskaitą dėl EIB finansavimo operacijų, atliktų pagal šį sprendimą. Ataskaita skelbiama viešai ir joje pateikiama:
a)
EIB finansavimo operacijų ir jų atitikties šiam sprendimui vertinimas projekto, sektoriaus, šalies ir regiono lygiu;
b)
EIB finansavimo operacijų pridėtinės vertės, numatomų rezultatų, pasiektų rezultatų ir poveikio vystymuisi bendras vertinimas, grindžiamas EIB rezultatų vertinimo sistemos metine ataskaita. Šiuo tikslu EIB naudoja veiklos rezultatų rodiklius, susijusius su finansuojamų projektų vystymosi, aplinkosaugos ir socialiniai aspektais, įskaitant žmogaus teisių aspektus, atsižvelgdamas į atitinkamus rodiklius, nustatytus pagal 2005 m. Paryžiaus deklaraciją dėl pagalbos veiksmingumo. Projektų aplinkosaugos aspektų rodikliai apima „švarios technologijos“ kriterijus, iš esmės grindžiamus energijos vartojimo efektyvumu ir išmetamųjų teršalų mažinimo technologijomis.
c)
EIB finansavimo operacijų indėlio įgyvendinant Sąjungos išorės politikos ir strateginius tikslus vertinimas atsižvelgiant į 5 straipsnyje nurodytas regionines technines veiklos gaires;
d)
EIB finansavimo operacijų lėšų gavėjams perteiktos finansinės naudos bendras vertinimas;
e)
EIB finansavimo operacijų kokybės vertinimas, visų pirma, kiek atlikdamas išsamų finansuojamų investicinių projektų patikrinimą ir juos stebėdamas EIB atsižvelgė į tvarumą aplinkos ir socialiniu požiūriais;
f)
išsami informacija apie ES garantijos pareikalavimo atvejus;
g)
informacija apie kovos su klimato kaita ir biologinės įvairovės finansavimo sumą pagal šį sprendimą, bendrą poveikį santykiniam ir absoliučiam išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiui, nurodytam 9 straipsnio 4 dalyje, ir pagal klimato riziką įvertintų projektų skaičių;
h)
bendradarbiavimo su Komisija ir kitomis Europos ir tarptautinėmis finansų įstaigomis, įskaitant bendrą finansavimą, aprašymas. Ataskaitoje visų pirma pateikiamas visų Sąjungos finansinių išteklių ir kitų Europos ir tarptautinių finansų įstaigų išteklių, naudojamų kartu su EIB finansavimu, išskaidymas pateikiant visų investicijų, kurios remiamos pagal šį sprendimą vykdomomis EIB finansavimo operacijomis, apžvalgą. Ataskaitoje taip pat minimas EIB ir kitų Europos ar tarptautinių finansų įstaigų naujų susitarimo memorandumų, kurie turi įtakos EIB finansavimo operacijoms pagal šį sprendimą, sudarymas;
i)
informacija apie tolesnę veiklą, susijusią su EIB ir Europos ombudsmeno susitarimo memorandumo veikimu, kiek tas memorandumas susijęs su EIB finansavimo operacijomis pagal šį sprendimą.
2. Kad Komisija galėtų parengti 1 dalyje nurodytą ataskaitą, EIB teikia Komisijai pagal šį sprendimą įvykdytų EIB finansavimo operacijų metines ataskaitas, įskaitant visą būtiną informaciją, kuri leistų Komisijai parengti ataskaitą pagal 1 dalį. EIB taip pat gali pateikti Komisijai papildomą Europos Parlamentui ir Tarybai svarbią informaciją, kad šios institucijos gautų išsamią EIB išorės veiklos apžvalgą.
3. EIB teikia Komisijai statistinius, finansinius ir apskaitos duomenis, susijusius su kiekviena EIB finansavimo operacija, taip pat visą papildomą informaciją, kuri būtina Komisijos ataskaitų teikimo pareigoms arba Audito Rūmų prašymams vykdyti, ir pateikia pagal EIB finansavimo operacijas neišmokėtų sumų audito pažymą. EIB taip pat teikia Komisijai visus kitus būtinus dokumentus pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
4. Kad Komisija galėtų vykdyti rizikos, kuriai suteikiama ES garantija, apskaitą ir parengti ataskaitą, EIB pateikia Komisijai EIB rizikos įvertinimą ir informaciją apie EIB finansavimo operacijų reitingus.
5. Ne rečiau kaip kartą per metus EIB Komisijai teikia numatomos EIB finansavimo operacijų, dėl kurių pasirašomos sutartys, sumos preliminarią daugiametę programą, kad būtų užtikrintas EIB prognozuojamo finansavimo suderinamumas su šiuo sprendimu nustatytomis viršutinėmis ribomis ir kad Komisija galėtų užtikrinti tinkamą biudžeto lėšų, kurių reikia Garantijų fondo atidėjimams sudaryti, planavimą. Komisija atsižvelgia į šią prognozę, rengdama Sąjungos bendrojo biudžeto projektą.
6. EIB reguliariai teikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai visas nepriklausomo vertinimo ataskaitas, kuriose įvertinami praktiniai konkrečių EIB veiksmų pagal šį sprendimą ir kitus išorės įgaliojimus rezultatai.
7. EIB savo sąskaita teikia 2-6 dalyse nurodytą informaciją. EIB taip pat viešai skelbia 2, 3 ir 6 dalyse nurodytą informaciją - bendro pobūdžio informaciją, išskyrus bet kokią konfidencialią informaciją.
12 straipsnis
Skaidrumas ir viešas informacijos atskleidimas
1. Laikydamasis savo skaidrumo politikos ir Sąjungos galimybės susipažinti su dokumentais ir informacija principų, taip pat palaipsniui diegdamas Tarptautinės paramos skaidrumo iniciatyvos standartus, EIB savo interneto svetainėje viešai skelbia informaciją, susijusią su:
a)
visomis EIB finansavimo operacijomis, vykdomomis pagal šį sprendimą pasibaigus projekto tvirtinimo etapui, visų pirma nurodydamas, ar investiciniam projektui taikoma ES garantija ir kaip juo prisidedama siekiant Sąjungos išorės veiksmų tikslų, pažymėdamas visų pirma jo ekonominį bei socialinį poveikį ir poveikį aplinkai;
b)
išskyrus atvejus, kai taikomi konfidencialumo reikalavimai, visais EIB ir kitų Europos ar tarptautinių finansų įstaigų sudarytais susitarimo memorandumais, kurie turi įtakos EIB finansavimo operacijoms pagal šį sprendimą;
c)
jeigu įmanoma ir tinkama, esamais EIB ir lėšas gaunančios šalies bendraisiais susitarimais. Pasirašydamas naujus susitarimus arba iš dalies keisdamas esamus susitarimus, EIB stengiasi užtikrinti, kad juos būtų galima atskleisti;
d)
EIB paskirstymo politika.
2. Komisija savo interneto svetainėje viešai skelbia konkrečią informaciją, susijusią su visais sumų išieškojimo pagal 14 straipsnyje nurodytą garantijos susitarimą ir 15 straipsnio 2 dalyje nurodytą susitarimą, kuriame nustatomos išsamios išmokėtų sumų išieškojimo nuostatos ir procedūros, atvejais, išskyrus atvejus, kai taikomi konfidencialumo reikalavimai.
13 straipsnis
Nebendradarbiaujančios šalys ir teritorijos
EIB savo finansavimo operacijose netoleruoja jokių veiksmų, kurie vykdomi siekiant neteisėtų tikslų, įskaitant pinigų plovimą, terorizmo finansavimą, mokestinį sukčiavimą ir mokesčių slėpimą, korupciją ir sukčiavimą, kenkiantį Sąjungos finansiniams interesams. Visų pirma EIB nedalyvauja jokiose finansavimo operacijose, kurios vykdomos reikalavimus atitinkančioje šalyje pasitelkiant užsienio struktūrą, esančią nebendradarbiaujančioje užsienio šalyje ar teritorijoje, kurią tokia pripažino Sąjunga, Jungtinės Tautos, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija arba Finansinių veiksmų darbo grupė.
Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB taiko Sąjungos teisėje dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui nustatytus principus ir standartus, įskaitant reikalavimą atitinkamais atvejais imtis pagrįstų priemonių siekiant nustatyti tikrųjų savininkų tapatybę.
14 straipsnis
Garantijos susitarimas
Komisija ir EIB pasirašo garantijos susitarimą, kuriame nustatomos išsamios nuostatos ir procedūros, susijusios su ES garantija, kaip nustatyta 8 straipsnyje, ir atitinkamai apie tai informuoja Europos Parlamentą ir Tarybą.
15 straipsnis
Komisijos išmokėtų sumų išieškojimas
1. Jeigu Komisija išmoka sumą pagal ES garantiją, EIB Komisijos vardu ir jos naudai vykdo išmokėtų sumų išieškojimą.
2. Ne vėliau kaip 14 straipsnyje nurodyto garantijos susitarimo pasirašymo dieną Komisija ir EIB pasirašo atskirą susitarimą, kuriame nustatomos išsamios išmokėtų sumų išieškojimo nuostatos ir procedūros.
16 straipsnis
Audito Rūmų atliekamas auditas
ES garantijos ir pagal ją išmokėtų ir išieškotų sumų, priskiriamų Sąjungos bendrajam biudžetui, auditą atlieka Audito Rūmai.
17 straipsnis
Kovos su sukčiavimu priemonės
1. EIB nedelsdamas praneša OLAF ir suteikia jam būtiną informaciją, jeigu bet kuriame projektų, kuriems suteikiama ES garantija, rengimo, įgyvendinimo ar užbaigimo etape turi pagrindų įtarti galimą sukčiavimo, korupcijos, pinigų plovimo ar kitos neteisėtos veiklos, kuri gali pakenkti Sąjungos finansiniams interesams, atvejį.
2. OLAF gali atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje, vadovaudamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (14), Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (15) ir Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 (16) nuostatomis ir juose nustatytomis procedūromis, kad apsaugotų Sąjungos finansinius interesus ir nustatytų, ar bet kurioje finansavimo operacijoje būta sukčiavimo, korupcijos, pinigų plovimo arba kitos neteisėtos veiklos, kenkiančios Sąjungos finansiniams interesams, atvejų. Tyrimų metu gautą informaciją OLAF gali perduoti atitinkamų valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms.
Jeigu įrodoma, kad būta tokios neteisėtos veiklos atvejų, EIB savo atsakomybės srityje padeda vykdyti išieškojimą, kiek tai susiję su jo vykdytomis finansavimo operacijomis.
3. Į pasirašytus finansavimo susitarimus, susijusius su pagal šį sprendimą remiamais projektais, įtraukiamos nuostatos, pagal kurias būtų leidžiama sustabdyti EIB finansavimo operacijas ir prireikus vykdyti tinkamas išieškojimo priemones sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejais. Sprendimą, ar sustabdyti arba nutraukti EIB finansavimą, EIB priima tinkamai įvertinęs visas aplinkybes ir riziką.
4. EIB toliau remiasi savo vienu bendru informaciniu punktu kovos su korupcija ir sukčiavimu srityje, skirtu EIB darbuotojams ir visiems suinteresuotiesiems subjektams.
5. Vykdydamas finansavimo operacijas, EIB įgyvendina draudimo dalyvauti mechanizmą, skirtą sandorio šalių, dalyvavusių sukčiavimo ir korupcijos veikloje, nušalinimui, apimantį Sąjungos draudimo dalyvauti centrinėje duomenų bazėje nustatytus draudimo dalyvauti kriterijus, kuriais užtikrinama, kad būtų gerbiamos visų šalių teisės.
18 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 4 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 11 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 4 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 4 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
19 straipsnis
Laikotarpio vidurio peržiūra
Ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d. Komisija, bendradarbiaudama su EIB, Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia laikotarpio vidurio ataskaitą, kurioje įvertina šio sprendimo taikymą pirmaisiais metais, ir kartu prireikus pateikia pasiūlymą jį iš dalies pakeisti. Laikotarpio vidurio ataskaitoje remiamasi nepriklausomu išorės įvertinimu ir EIB informacija.
Ataskaitoje visų pirma pateikiama:
a)
paskirstymo politikos taikymo vertinimas;
b)
EIB ataskaitų vertinimas ir prireikus rekomendacijos, kaip jas galima patobulinti;
c)
RVS, įskaitant veiklos rezultatų rodiklius ir kriterijus, ir jų indėlio įgyvendinant šio sprendimo tikslus vertinimas;
d)
išsami informacija apie kriterijus, į kuriuos atsižvelgta rengiant rekomendaciją dėl galimo visos neprivalomos papildomos sumos arba jos dalies panaudojimo.
20 straipsnis
Galutinės ataskaitos teikimas
Ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio sprendimo taikymo galutinę ataskaitą.
21 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.