NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 510/2014
ze dne 16. dubna 2014
o právní úpravě obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů a zrušení nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 této Smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je třeba upravit nařízení Rady (ES) č. 1216/2009 (3) a nařízení Rady (ES) č. 614/2009 (4), zejména s ohledem na zavedení rozlišení mezi akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty. Dále je třeba provést úpravy s cílem zlepšit jasnost a transparentnost stávajících textů.
(2)
Až do 31. prosince 2013 bylo hlavním nástrojem společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) stanoveným ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5).
(3)
V rámci reformy SZP bylo nařízení (ES) č. 1234/2007 nahrazeno s účinkem ode dne 1. ledna 2014 nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (6). Nařízení (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 by měla být upravena tak, aby zohledňovala uvedené nařízení v zájmu zachování soudržnosti právní úpravy obchodování se třetími zeměmi týkající se zemědělských produktů na straně jedné a zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů na straně druhé.
(4)
Některé zemědělské produkty se používají k výrobě zpracovaných zemědělských produktů i zboží neuvedeného v příloze I Smlouvy o fungování EU. Je nezbytné přijmout opatření jak v rámci SZP, tak v rámci společné obchodní politiky, aby se zohlednil vliv, jejž má obchod s těmito produkty a zbožím na dosažení cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU, a účinky, jež mají opatření přijatá podle článku 43 Smlouvy o fungování EU na hospodářské postavení těchto produktů a zboží, s ohledem na rozdíly mezi výrobními a obchodními náklady na zemědělské produkty v Unii a na světovém trhu.
(5)
Aby se zohlednily různé situace zemědělství a potravinářského průmyslu v Unii, rozlišuje se v Unii mezi zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy o fungování EU a zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v dané příloze. Stejné rozlišování nemusí existovat v některých třetích zemích, se kterými Unie uzavírá dohody. Proto je třeba stanovit rozšíření působnosti obecných pravidel pro zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU na některé zemědělské produkty uvedené v dané příloze, stanoví-li mezinárodní dohoda připodobnění těchto dvou typů produktů.
(6)
Odkazuje-li toto nařízení na mezinárodní dohody uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, chápe se takový odkaz jako odkaz na článek 218 Smlouvy o fungování EU.
(7)
Za účelem vyloučení nebo napravení negativních účinků, jež by mohl mít dovoz určitých zpracovaných zemědělských produktů na trh Unie a na účinnost SZP, by mělo být možné, aby dovoz takových produktů při splnění určitých podmínek podléhal dodatečnému clu.
(8)
Vaječný albumin a mléčný albumin jsou zpracovanými zemědělskými produkty, které nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy o fungování EU. Z důvodu harmonizace a zjednodušení by měl být společný obchodní režim pro vaječný albumin a mléčný albumin, stanovený v nařízení (ES) č. 614/2009, začleněn do právní úpravy obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Vzhledem k tomu, že vejce mohou být do značné míry nahrazena vaječným albuminem a do určité míry mléčným albuminem, měla by právní úprava obchodování pro vaječný albumin a mléčný albumin odpovídat právní úpravě obchodování stanovené pro vejce.
(9)
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení týkající se preferenčního obchodního režimu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 (7), je nutné stanovit hlavní pravidla právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty a zbožím neuvedeným v příloze I vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Rovněž je nutné zajistit, aby byla stanovena snížená dovozní cla a celní kvóty, a poskytování vývozních náhrad v souladu s těmito hlavními pravidly. Tato pravidla a ustanovení by měla brát v úvahu omezení týkající se dovozních cel a vývozních subvencí, jež vyplývají ze závazků přijatých Unií v rámci dohod Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) a dvoustranných dohod.
(10)
Z důvodu těsné provázanosti trhů s vaječným albuminem a s mléčným albuminem a trhu s vejci by mělo být možné vyžadovat předložení dovozní licence pro dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu a pozastavit režim aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin, pokud hrozí, že režim aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin by narušil nebo mohl narušit trh Unie s těmito produkty nebo s vejci. Mělo by být možné, aby vydávání dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin a propuštění těchto produktů, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu bylo podmíněno požadavky týkajícími se původu, provenience, pravosti a znaků jakosti produktů.
(11)
Za účelem zohlednění rozvoje obchodu a vývoje na trhu, potřeby trhů s vaječným albuminem a mléčným albuminem nebo trhu s vejci a zohlednění výsledků sledování dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla pro podmínění dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu předložením dovozní licence, předpisy o právech a povinnostech vyplývajících z této dovozní licence a jejích právních účinků, pravidla týkající se případů, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet množství uvedené v licenci, pravidla, která podmiňují vydávání dovozních licencí a propuštění do volného oběhu předložením dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, pravost a znaky jakosti produktů, provenienci, pravidla pro převod dovozních licencí nebo omezení jejich převodu, případy, kdy se nevyžaduje předložení dovozní licence, a případy, v nichž se vyžaduje či nevyžaduje složení jistoty zaručující, že produkty jsou dovezeny v době platnosti licence.
(12)
Některé zpracované zemědělské produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU se získávají ze zemědělských produktů, které podléhají SZP. Cla, která se vztahují na dovoz těchto zpracovaných zemědělských produktů, by měla vyrovnávat rozdíl mezi cenami na světovém trhu a cenami zemědělských produktů použitých při jejich výrobě na trhu Unie a přitom zajišťovat konkurenceschopnost průmyslu zpracování daných zemědělských produktů.
(13)
Podle některých mezinárodních dohod je v rámci obchodní politiky Unie stanoveno snížení nebo postupné zrušení zemědělských složek dovozních cel pro zpracované zemědělské produkty, dodatečných cel u cukru a mouky a valorických cel. Mělo by být možné, aby tato snížení byla stanovena v poměru k zemědělským složkám uplatňovaným při nepreferenčním obchodu.
(14)
Zemědělská složka dovozního cla by měla vyrovnat rozdíl cen zemědělských produktů použitých při výrobě dotyčných zpracovaných zemědělských produktů na světovém trhu a na trhu Unie. Proto je třeba zachovat úzkou spojitost mezi výpočtem zemědělské složky dovozního cla uplatňovaného na zpracované zemědělské produkty a dovozního cla uplatňovaného na zemědělské produkty dovezené v nezměněném stavu.
(15)
Za účelem provádění mezinárodních dohod, jež stanoví snížení nebo postupné ukončení dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů na základě konkrétních zemědělských produktů použitých nebo považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vytvoření seznamu těchto zemědělských produktů považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, stanovení ekvivalentních množství a pravidel pro převod jiných zemědělských produktů na ekvivalentní množství těchto konkrétních zemědělských produktů považovaných za použité, stanovení prvků nezbytných pro výpočet snížené zemědělské složky a snížených dodatečných cel a stanovení metod tohoto výpočtu a stanovení zanedbatelného množství, pro než mají být snížené zemědělské složky a dodatečná cla u cukru a mouky stanoveny jako nulové.
(16)
Je možné, aby byly celní koncese na dovoz poskytnuty pro neomezená množství dotyčného zboží nebo pro omezená množství v rámci celní kvóty. Jsou-li podle některých mezinárodních dohod poskytnuty celní koncese v rámci celních kvót, měly by být tyto kvóty otevřené a spravované Komisí. Z praktických důvodů je třeba, aby řízení nezemědělské složky dovozních cel u zboží, pro které byly dohodnuty celní preference, podléhalo stejným pravidlům jako řízení zemědělské složky.
(17)
Z důvodu těsné provázanosti trhů s vaječným albuminem a s mléčným albuminem a trhu s vejci by měly být celní kvóty pro vaječný albumin a mléčný albumin otevřené a spravované stejným způsobem jako celní kvóty pro vejce podle nařízení (EU) č. 1308/2013. Způsob správy by měl, pokud je to nezbytné, brát v úvahu požadavky na zásobování trhu Unie a nutnost zachovat jeho rovnováhu a měl by být založen na způsobech používaných v minulosti, a to s ohledem na práva vyplývající z dohod uzavřených v rámci WTO.
(18)
Za účelem zajištění rovného přístupu na trh a rovného zacházení pro hospodářské subjekty, zohlednění požadavků na zásobování trhu Unie a zachování rovnováhy na tomto trhu, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podmínky, které musí být splněny, aby bylo možné podat žádost v rámci celní kvóty, pravidla pro převod práv v rámci celní kvóty, podmínění účasti na celní kvótě složením jistoty a zvláštní vlastnosti, požadavky a omezení vztahující se na celní kvóty.
(19)
Za účelem zajištění možnosti, aby vyvážené produkty při dovozu do třetí země za určitých podmínek využívaly výhod zvláštního zacházení podle mezinárodních dohod uzavřených Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla, podle nichž musí příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavit potvrzení, že dané podmínky jsou splněny u produktů, které v případě vývozu mohou využívat výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země, jsou-li splněny určité podmínky.
(20)
Je možné, že poptávka zpracovatelského průmyslu po zemědělských surovinách nebude moci být za podmínek hospodářské soutěže plně uspokojena zemědělskými surovinami Unie. Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (8), umožňuje propuštění takového zboží do režimu aktivního zušlechťovacího styku s výhradou splnění hospodářských podmínek vymezených nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (9). Nařízení (EHS) č. 2913/1992 se nahrazuje nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (10), ale s účinností pouze od 1. června 2016. Je proto vhodné odkazovat v tomto nařízení na nařízení (EHS) č. 2913/1992, zejména s ohledem na to, že v budoucnosti mají být odkazy na nařízení (EHS) č. 2913/1992 považovány za odkazy na nařízení (EU) č. 952/2013. Za jasně stanovených okolností by hospodářské podmínky pro propuštění určitého množství zemědělských produktů do režimu aktivního zušlechťovacího styku měly být považovány za splněné. Tato množství by měla být stanovena na základě bilance dodávek. Spravedlivý přístup k dostupným množstvím, rovné zacházení s hospodářskými subjekty a jasnost by měly být zajištěny díky systému osvědčení o režimu aktivního zušlechťovacího styku vydávaných členskými státy.
(21)
Za účelem zajištění obezřetného a účinného řízení režimu aktivního zušlechťovacího styku při zohlednění situace na trhu Unie s dotyčným zbožím a potřeb a praxe zpracovatelského průmyslu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o seznam zemědělských produktů, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, práva vyplývající z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a příslušné právní účinky, ustanovení týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a pravidla nezbytná pro spolehlivost a účinnost systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, pokud jde o pravost osvědčení, jeho převod nebo omezení tohoto převodu.
(22)
Měla by být přijata ustanovení pro poskytování vývozních náhrad v mezích stanovených závazky Unie v rámci WTO pro některé zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze I Smlouvy o fungování EU, aby výrobci tohoto zboží nebyli penalizováni kvůli cenám, za něž musí sami nakupovat v důsledku SZP. Tyto vývozní náhrady by měly pouze vyrovnávat rozdíl mezi cenou určitého zemědělského produktu na trhu Unie a na světovém trhu. Tato ustanovení by tudíž měla být zavedena jako součást právní úpravy obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů.
(23)
Seznam zboží neuvedeného v příloze I, na které se vztahují vývozní náhrady, by měl být stanoven s ohledem na vliv rozdílu mezi cenami zemědělských produktů použitých při jeho výrobě na trhu Unie a na světovém trhu a na nezbytnost plného nebo částečného vyrovnání tohoto rozdílu, aby byl usnadněn vývoz zemědělských produktů použitých při výrobě daného zboží neuvedeného v příloze I.
(24)
Je nezbytné zajistit, že nebude poskytnuta žádná vývozní náhrada pro dovážené zboží neuvedené v příloze I propuštěné do volného oběhu, které je zpětně vyvezené, vyvezené po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží neuvedeného v příloze I. Pokud jde o dovážené obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky či vejce propuštěné do volného oběhu, je nezbytné zajistit, že nebude poskytnuta žádná vývozní náhrada, je-li zboží vyvezeno po zpracování nebo po zapracování do zboží neuvedeného v příloze I.
(25)
Sazby vývozních náhrad pro zemědělské produkty vyvážené ve formě zboží neuvedeného v příloze I by měly být stanoveny podle stejných pravidel a praktických způsobů a podle stejného postupu jako sazby vývozních náhrad pro zemědělské produkty vyvážené v nezměněném stavu podle nařízení (EU) č. 1308/2013 a nařízení Rady (EU) č. 1370/2013 (11).
(26)
Vzhledem k úzké spojitosti mezi zbožím neuvedeným v příloze I na jedné straně a zemědělskými produkty, které se používají při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, na straně druhé a rozdílům mezi tímto zbožím a těmito produkty je nezbytné stanovit používání horizontálních ustanovení týkajících se vývozních náhrad stanovených v nařízení (EU) č. 1308/2013 u zboží neuvedeného v příloze I.
(27)
Za účelem zohlednění zvláštních výrobních postupů a obchodních požadavků u zboží neuvedeného v příloze I, jež obsahuje některé zemědělské produkty, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení pravidel pro vlastnosti zboží neuvedeného v příloze I, které má být vyvezeno, a zemědělských produktů použitých při jeho výrobě, pravidel pro stanovení vývozních náhrad pro některé zemědělské produkty vyvážené po zpracování na zboží neuvedené v příloze I, pravidel týkajících se dokladu o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I, pravidel stanovujících požadavek na prohlášení o používání některých dovážených zemědělských produktů, pravidel týkajících se připodobnění zemědělských produktů základním produktům a stanovení referenčního množství každého ze základních produktů a použití horizontálních pravidel pro vývozní náhrady pro zemědělské produkty na zboží neuvedené v příloze I.
(28)
Dodržování vývozních omezení, která vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU, by mělo být zajištěno vydáváním osvědčení o náhradě za referenční období stanovená v dohodách s přihlédnutím k roční částce stanovené pro malé vývozce.
(29)
Vývozní náhrady by měly být poskytovány až do výše celkové částky, která je k dispozici, a to podle konkrétní situace obchodu se zbožím neuvedeným v příloze I. Systém osvědčení o náhradě by měl usnadnit účinné řízení částek náhrad.
(30)
Je třeba stanovit, že osvědčení o náhradě vydaná členskými státy jsou platná v celé Unii a že jejich vydání je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt zažádá o náhradu. Měla by být stanovena pravidla pro poskytování náhrady v rámci režimu stanovení náhrady předem, podle kterých by se náhrada poskytovala pro všechny platné sazby náhrady, a dále pro složení a uvolnění jistot.
(31)
Za účelem kontroly výdajů za vývozní náhrady a provádění systému osvědčení o náhradě by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o pravidla stanovující práva a povinnosti vyplývající z osvědčení o náhradě, pravidla pro jejich převod nebo omezení tohoto převodu, stanovení případů a situací, v nichž se nevyžaduje předložení osvědčení o náhradě ani složení jistoty, a stanovení přípustné odchylky, v rámci níž se neuplatní povinnost zažádat o náhradu.
(32)
Při zohledňování dopadu cílených opatření týkajících se vývozních náhrad by měla být věnována pozornost podnikům zpracovávajícím zemědělské produkty obecně, a zejména pak situaci malých a středních podniků. Malým vývozcům by s ohledem na jejich zvláštní potřeby měla být na každý rozpočtový rok přidělena celková částka, přičemž by měli být osvobozeni od povinnosti předkládat osvědčení v rámci právní úpravy udělování vývozních náhrad.
(33)
Pokud jsou podle nařízení (EU) č. 1308/2013 přijata opatření týkající se vývozu zemědělského produktu a vývoz zboží neuvedeného v příloze I s vysokým obsahem zemědělského produktu by mohl bránit dosažení cílů těchto opatření, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení rovnocenných opatření, jež mají být přijata s ohledem na vývoz tohoto zboží neuvedeného v příloze I, při dodržení veškerých závazků plynoucích z mezinárodních dohod.
(34)
Podle některých mezinárodních dohod může Unie omezit dovozní cla a částky splatné v případě vývozu za účelem celkového nebo částečného vyrovnání cenového rozdílu mezi zemědělskými produkty použitými při výrobě zpracovaných zemědělských produktů nebo příslušného zboží neuvedeného v příloze I. Pro tyto zpracované zemědělské produkty a zboží neuvedené v příloze I je třeba stanovit, že tyto částky se určují společně jako součást celkového cla a že mají vyrovnat rozdíly mezi cenami zemědělských produktů, jež je třeba vzít v úvahu na trhu dané země nebo regionu a na trhu Unie.
(35)
Jelikož složení zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I může být důležité pro správné uplatňování právní úpravy obchodování stanovené v tomto nařízení, mělo by být možné stanovit složení prostřednictvím kvalitativních a kvantitativních analýz.
(36)
Za účelem provádění mezinárodních dohod uzavřených Unií a zajištění jasnosti a souladu se změnami nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12) by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o doplnění a změnu některých nepodstatných částí tohoto nařízení a jeho příloh pro uvedené účely.
(37)
Je třeba stanovit, že členské státy mají poskytovat Komisi a sobě navzájem informace nezbytné k provádění právní úpravy obchodování se zpracovanými zemědělskými produkty a zbožím neuvedeným v příloze I.
(38)
Za účelem zajištění jednotnosti informačních systémů a pravosti a čitelnosti dokladů a údajů předávaných spolu s nimi by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vymezení povahy a druhu oznamovaných informací, kategorií zpracovávaných údajů, maximální doby uchovávání údajů a účelu, k němuž jsou údaje zpracovávány, práv na přístup k informacím nebo informačním systémům a podmínek, za nichž jsou tyto informace zveřejňovány.
(39)
Použije se právo Unie o ochraně osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14).
(40)
Za účelem zabránění zbytečné administrativní zátěži hospodářských subjektů a vnitrostátních orgánů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení prahové hodnoty, pod níž by neměly být vybírány nebo poskytovány částky dovozních cel, dodatečných dovozních cel, snížených dovozních cel, vývozních náhrad a částky, které mají být vybrány nebo které jsou splatné při nahrazování ceny stanovené vzájemnou dohodou.
(41)
Vzhledem k úzké spojitosti mezi zbožím neuvedeným v příloze I a zemědělskými produkty, které se používají při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, je nezbytné stanovit, že v případě zboží neuvedeného v příloze I se obdobně použijí horizontální ustanovení týkající se jistot, kontrol, ověřování a sankcí stanovených a přijatých na základě nařízení (EU) č. 1306/2013 (15).
(42)
Za účelem zajištění uplatňování horizontálních předpisů přijatých na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě v případě zboží neuvedeného v příloze I by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o pravidla upravující horizontální ustanovení o jistotách, kontrolách, ověřování a sankcích přijatých na základě uvedeného nařízení.
(43)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti k přijetí aktů v přenesené pravomoci vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření, jež stanoví zpracované zemědělské produkty, na něž by se měla vztahovat dodatečná dovozní cla, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady na trh Unie, opatření pro použití tohoto dodatečného dovozního cla, co se týče lhůt pro prokázání dovozní ceny, předkládání dokumentace a stanovení výše dodatečných dovozních cel, opatření, která stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel, opatření týkající se formátu a obsahu dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin, podávání žádostí o tyto dovozní licence a jejich vydávání a používání, doby platnosti těchto licencí, postupu pro složení jistoty a výše skládané jistoty u těchto licencí, důkazů, že byly splněny požadavky související s používáním těchto licencí, míry přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovážet množství uvedené v dovozní licenci, a vydávání náhradních dovozních licencí a jejich duplikátů, opatření pro zacházení s dovozními licencemi členskými státy, jakož i výměnu informací nezbytných pro řízení režimu dovozních licencí pro vaječný albumin a mléčný albumin, včetně postupů týkajících se specifické správní pomoci mezi členskými státy, výpočet dovozních cel a stanovení výše dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů při provádění mezinárodních režimů.
(45)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření, kterými se stanoví pevná množství zemědělských produktů považovaných za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů pro účely snížení nebo postupného ukončení dovozních cel, jež se vztahují na preferenční obchod, jakož i přiměřené požadavky na dokumentaci, roční celní kvóty a správní metody používané pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů a určitých zemědělských produktů v souladu s mezinárodními závazky Unie, postupy pro používání zvláštních ustanovení obsažených v mezinárodních dohodách nebo v aktech, kterými je stanoven režim dovozu nebo vývozu, zejména pokud jde o záruky týkající se povahy a původu produktu, uznávání dokladů použitých pro ověření těchto záruk, předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí a určením a použitím produktů, opatření, kterými se stanoví doba platnosti dovozních licencí, postupy pro složení jistoty a výše skládané jistoty, používání těchto dovozních licencí a případně konkrétní opatření týkající se zejména podmínek, za nichž mají být předkládány žádosti o dovoz a udělováno povolení v rámci celní kvóty, a přiměřených požadavků na dokumentaci.
(46)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na dovoz a režim aktivního zušlechťovacího styku by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření pro řízení procesu, která zaručí, aby nebyla překročena množství dostupná v rámci celních kvót, a opatření týkající se přerozdělení nevyužitých množství v rámci celní kvóty, ochranná opatření proti dovozu do Unie v souladu s nařízením Rady (ES) č. 260/2009 (16) a nařízením Rady (ES) č. 625/2009 (17) nebo ochranná opatření stanovená mezinárodními dohodami, opatření týkající se množství zemědělských produktů, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, opatření týkající se provádění systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, pokud jde o požadovanou dokumentaci a postupy pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, opatření týkající se řízení osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku členskými státy, postupů týkajících se správní pomoci mezi členskými státy, opatření, jimiž se v případě, že se žádá o velká množství, omezují množství, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, odmítají množství požadovaná pro tato osvědčení a pozastavuje podávání žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, a opatření, jimiž se pozastavuje používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin.
(47)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření týkající se použití sazeb náhrad, výpočtu vývozních náhrad, připodobnění některých produktů základním produktům a stanovení referenčního množství základních produktů, podávání žádostí o osvědčení pro vývoz určitého zboží neuvedeného v příloze I do některých míst určení a vydávání a správy těchto osvědčení, pokud je to stanoveno v mezinárodní dohodě uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU, a zacházení se zánikem produktů a množstevními ztrátami při výrobě a zacházení s vedlejšími produkty.
(48)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz by rovněž měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření ohledně postupů týkajících se prohlášení a dokladu o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I nezbytných pro provádění režimu vývozních náhrad, opatření týkající se zjednodušeného dokladu o dosažení místa určení v případě rozlišených náhrad, opatření pro používání horizontálních ustanovení o vývozních náhradách u zboží neuvedeného v příloze I, opatření týkající se provádění systému osvědčení o vývozní náhradě, pokud jde o podávání žádosti o osvědčení o náhradě a o formát a obsah této žádosti, formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o náhradě, postup pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o náhradě a pro jeho používání, postupy pro skládání jistoty a její výši, míru přípustné odchylky, pokud jde o výši vývozní náhrady, o niž nebylo požádáno, a důkazní prostředky, jimiž se prokazuje splnění povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě.
(49)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz a některá obecná ustanovení by rovněž měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření týkající se zacházení s osvědčením o náhradě členskými státy a výměny informací a specifické správní pomoci mezi členskými státy, pokud jde o osvědčení o náhradě, opatření týkající se stanovení celkové částky přidělené malým vývozcům a individuální prahové hodnoty pro osvobození od předkládání osvědčení o náhradě, opatření týkající se vydávání náhradních osvědčení o náhradě a duplikátů osvědčení o náhradě, opatření, jimiž se v případě, že se žádá o částky přesahující dostupné částky stanovené na základě závazků plynoucích z mezinárodních dohod, omezují částky, pro které mohou být vydána osvědčení o náhradě, odmítají částky požadované pro tato osvědčení a pozastavuje podávání žádostí o osvědčení o náhradě, nezbytná procedurální pravidla a technická kritéria pro používání jiných opatření, pokud jde o vývoz, opatření týkající se stanovení použitelného cla v případě přímých náhrad v preferenčním obchodě a souvisejících částek uplatňovaných na vývoz do dotčené země nebo regionu, opatření, která zajistí, aby zpracované zemědělské produkty uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebyly ve skutečnosti vyvezeny mimo rámec preferenčního režimu a naopak, opatření týkající se metod kvalitativní a kvantitativní analýzy zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I, technických ustanovení nezbytných pro jejich identifikaci a postupů pro účely jejich zařazení do kombinované nomenklatury.
(50)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení s ohledem na vývoz a některá obecná ustanovení by měly být Komisi svěřeny také prováděcí pravomoci, pokud jde o opatření nezbytná k provádění závazků Komise a členských států ohledně výměny informací týkajících se způsobů oznamování, pravidel určujících, jaké informace jsou oznamovány, systému správy oznamovaných informací, obsahu, formátu, načasování, frekvence a lhůt oznámení a opatření pro předávání a zpřístupňování informací a dokumentů při dodržení pravidel ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství a opatření týkající se uplatňování horizontálních ustanovení o jistotách, kontrolách, ověřování a sankcích přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, která se vztahují na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I.
(51)
Vzhledem k jejich zvláštní povaze by prováděcí akty, které se týkají opatření ke stanovení reprezentativních cen a spouštěcích objemů dovozu pro účely použití dodatečných dovozních cel a výše těchto cel v souladu s mezinárodními závazky Unie, opatření omezujících množství, pro něž lze vydat osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a osvědčení o náhradě, zamítajících požadované množství, pokud jde o tato osvědčení, a pozastavujících podávání žádostí o tato osvědčení, opatření pro správu procesu zaručujícího, aby nebyla překročena množství dostupná v rámci celní kvóty, a o přerozdělení nevyužitých množství v rámci celní kvóty, by měly být přijímány, aniž by se použilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (18). Ostatní prováděcí akty podle tohoto nařízení by měly být přijímány podle nařízení (EU) č. 182/2011.
(52)
Při přijímání prováděcích aktů, které mají být přijaty podle nařízení (EU) č. 182/2011, by se měl použít přezkumný postup, jelikož se tyto akty vztahují na společnou zemědělskou politiku, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 2 písm. b) bodě ii) uvedeného nařízení.
(53)
Komise by v řádně odůvodněných případech, a pokud to vyžadují naléhavé závažné důvody, které se týkají ochranných opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie nebo narušení či možného narušení trhu Unie ukládajících pozastavení používání režimu zušlechťovacího styku nebo aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin, měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(54)
V souladu se zásadou proporcionality je nezbytné a vhodné pro dosažení cílů tohoto nařízení stanovit právní úpravu obchodování s některým zbožím vzniklým zpracováním zemědělských produktů. Toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů, v souladu s čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
(55)
V zájmu zachování současného stavu by mělo toto nařízení obsahovat přílohy zahrnující všechny následující prvky: seznam zpracovaných zemědělských produktů, který nahrazuje přílohu II nařízení (ES) č. 1216/2009; seznam zboží neuvedeného v příloze I, který nahrazuje přílohu II nařízení Komise (EU) č. 578/2010 (19) a přílohu XX nařízení (ES) č. 1234/2007; seznam základních produktů používaných k výrobě zboží neuvedeného v příloze I, který nahrazuje přílohu I nařízení (EU) č. 578/2010; seznam zpracovaných zemědělských produktů, na něž mohou být uvalena dodatečná dovozní cla, který nahrazuje přílohu III nařízení (ES) č. 1216/2009, a seznam zemědělských produktů používaných při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, který nahrazuje přílohu I nařízení (ES) č. 1216/2009.
(56)
Nařízení (ES) č. 1216/2009 a (ES) č. 614/2009 by měla být zrušena.
(57)
Vzhledem k tomu, že před vstupem tohoto nařízení v platnost byl nezbytný soulad zajišťován pomocí přechodných ustanovení obsažených v čl. 230 odst. 1 druhém pododstavci písm. i) nařízení (EU) č. 1308/2013, mělo by být toto nařízení použito co nejdříve po přijetí nařízení, která jsou součástí reformy SZP, přičemž je nutné plně respektovat zájem na právní jistotě a oprávněná očekávání hospodářských subjektů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví právní úpravu obchodování vztahující se na dovoz zpracovaných zemědělských produktů a vývoz zboží neuvedeného v příloze I a zemědělských produktů zapracovaných do zboží neuvedeného v příloze I.
Toto nařízení se vztahuje rovněž na dovoz zemědělských produktů, na něž se vztahuje mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy, která stanoví připodobnění těchto produktů zpracovaným zemědělským produktům, na něž se vztahují pravidla preferenčního obchodu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„zemědělskými produkty“ produkty uvedené v článku 1 nařízení (EU) č. 1308/2013;
b)
„zpracovanými zemědělskými produkty“ produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení;
c)
„zbožím neuvedeným v příloze I“ produkty neuvedené v příloze I Smlouvy o fungování EU, které jsou uvedené v prvním a druhém sloupci přílohy II tohoto nařízení;
d)
„základními produkty“ zemědělské produkty uvedené v příloze III tohoto nařízení;
e)
„zemědělskou složkou“ buď ta část dovozního cla uplatňovaného na zpracované zemědělské produkty, jež odpovídá dovoznímu clu uplatňovanému na zemědělské produkty uvedené v příloze V tohoto nařízení, nebo případně sníženému clu uplatňovanému na zemědělské produkty pocházející z daných zemí pro množství těchto zemědělských produktů, která byla použita nebo jsou považována za použitá;
f)
„nezemědělskou složkou“ část poplatku odpovídající clům podle společného celního sazebníku sníženým o zemědělskou složku vymezenou v písmenu e);
g)
„dodatečným clem na cukr a mouku“ dodatečné clo na cukr (AD S/Z) a dodatečné clo na mouku (AD F/M) uvedená v příloze I části 1 oddílu 1 bodu B.6 nařízení (EHS) č. 2658/87 a stanovená v příloze 1 části 3 oddílu I tabulce č. 2 uvedeného nařízení;
h)
„valorickým clem“ část dovozního cla vyjádřená jako procentní sazba celní hodnoty;
i)
„skupinou produktů 1“ syrovátka v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, která neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, s kódy KN ex 0404 10 02 až ex 0404 10 16;
j)
„skupinou produktů 2“ mléko v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, které neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku nepřesahujícím 1,5 % hmotnostních, jiné než v bezprostředním obalu o čistém obsahu nepřesahujícím 2,5 kg, s kódem KN ex 0402 10 19;
k)
„skupinou produktů 3“ mléko v prášku, granulích nebo v jiné pevné formě, které neobsahuje přidaný cukr ani jiná sladidla, o obsahu tuku 26 % hmotnostních, jiné než v bezprostředním obalu o čistém obsahu nepřesahujícím 2,5 kg, s kódem KN ex 0402 21 18;
l)
„skupinou produktů 6“ máslo o obsahu tuku 82 % hmotnostních s kódem KN ex 0405 10;
KAPITOLA II
DOVOZ ZPRACOVANÝCH ZEMĚDĚLSKÝCH PRODUKTŮ
ODDÍL I
Obecná ustanovení pro dovoz
Pododdíl i
Dovozní cla u zpracovaných zemědělských produktů
Článek 3
Složky dovozních cel
1. U zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 1 přílohy I se dovozní cla stanovená ve společném celním sazebníku skládají ze zemědělské složky, která není součástí valorického cla, a z nezemědělské složky, která je valorickým clem.
2. U zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I se dovozní cla stanovená ve společném celním sazebníku skládají z valorického cla a ze zemědělské složky, která je součástí valorického cla. Není-li u zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I stanoveno valorické clo, považuje se zemědělská složka těchto produktů za součást zvláštního cla na tyto produkty.
Článek 4
Maximální sazba dovozního cla
1. Jestliže se má použít maximální celní sazba, stanoví se metoda výpočtu pro určení této maximální celní sazby ve společném celním sazebníku na základě článku 31 Smlouvy o fungování EU.
2. Jestliže u zpracovaných zemědělských produktů uvedených v tabulce 1 přílohy I maximální celní sazba zahrnuje dodatečné clo na cukr a na mouku, stanoví se metoda výpočtu pro určení tohoto dodatečného cla ve společném celním sazebníku na základě článku 31 Smlouvy o fungování EU.
Článek 5
Dodatečná dovozní cla pro vyloučení nebo napravení negativních účinků na trhu Unie
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví zpracované zemědělské produkty uvedené v příloze IV, na něž se při dovozu podléhajícím celní sazbě stanovené ve společném celním sazebníku vztahuje dodatečné dovozní clo. Tyto prováděcí akty se přijímají pouze za tím účelem, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trh Unie, a pokud:
a)
se dovoz uskutečňuje za cenu nižší, než je cena oznámená Unií WTO („spouštěcí cena“), nebo
b)
objem dovozu v kterémkoli roce překročí určitou úroveň („spouštěcí objem“).
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Dodatečná dovozní cla se neuloží v souladu s odstavcem 1, pokud je nepravděpodobné, že by dovoz narušil trh Unie, nebo pokud by účinky takových dodatečných dovozních cel nebyly vzhledem ke sledovanému cíli přiměřené.
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se dovozní ceny stanoví na základě dovozních cen c.i.f. dané zásilky.
Dovozní ceny c.i.f. se prověřují porovnáním s reprezentativními cenami daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Unie s tímto produktem.
Reprezentativní ceny se stanoví v pravidelných intervalech na základě údajů shromážděných v rámci systému kontroly Společenství zřízeného podle čl. 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/1993 (20).
4. Spouštěcí objem se stanoví na základě možností přístupu na trh vymezených jako dovoz vyjádřený v procentním podílu odpovídající domácí spotřeby během tří let předcházejících roku, v němž se projeví nebo v němž se zdá pravděpodobné, že se projeví negativní účinky uvedené v odstavci 1.
5. Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví nezbytná opatření pro použití tohoto článku, zejména co se týče lhůt pro prokázání dovozní ceny a předkládání dokumentace. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
6. Pokud jde o produkty stanovené v souladu s odstavcem 1, Komise může přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými:
a)
stanoví reprezentativní ceny a spouštěcí objemy pro účely použití dodatečných dovozních cel;
b)
stanoví výši dodatečných dovozních cel v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodních dohodách uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU.
7. Komise zveřejní spouštěcí ceny uvedené v odst. 1 písm. a) v Úředním věstníku Evropské unie.
Pododdíl ii
Dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu
Článek 6
Dovozní licence pro vaječný albumin a mléčný albumin
1. Dovoz vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu může podléhat předložení dovozní licence, je-li taková licence nezbytná pro řízení dotčených trhů a zejména pro sledování obchodu s těmito produkty.
2. Aniž jsou dotčena opatření přijatá v souladu s článkem 14, vydají členské státy dovozní licence uvedené v odstavci 1 každému žadateli o dovozní licenci usazenému v Unii bez ohledu na místo jeho usazení, nestanoví-li akt přijatý podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování EU jinak.
3. Dovozní licence uvedené v odstavci 1 jsou platné v celé Unii.
4. Vydávání dovozních licencí uvedených v odstavci 1 a propuštění zboží, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu může být podmíněno požadavky týkajícími se původu a provenience dotčeného produktu a předložením dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, provenienci, pravost a znaky jakosti produktů.
Článek 7
Jistota u dovozních licencí
1. Vydání dovozních licencí uvedených v článku 6 může být podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt doveze produkty během doby platnosti dovozní licence.
2. Nejsou-li produkty dovezeny během doby platnosti dovozní licence, jistota zcela nebo částečně propadne.
3. Jistota však nepropadne, jestliže produkty nebyly dovezeny během této doby v důsledku vyšší moci nebo jestliže množství, které během této doby nebylo dovezeno, spadá do výše přípustné odchylky.
Článek 8
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla pro podmínění dovozu vaječného albuminu a mléčného albuminu za účelem propuštění do volného oběhu předložením dovozní licence;
b)
pravidla týkající se práv a povinností vyplývajících z dovozní licence a jejích právních účinků;
c)
případy, kdy lze použít přípustnou odchylku, pokud jde o dodržování povinnosti dovézt množství uvedené v licenci, nebo kdy má být v licenci uveden původ;
d)
pravidla týkající se vydání dovozní licence nebo pravidla stanovující, že propuštění zboží, na něž se licence vztahuje, do volného oběhu podléhá předložení dokladu vydaného třetí zemí nebo subjektem, který potvrdí mimo jiné původ, provenienci, pravost a znaky jakosti produktů;
e)
pravidla pro převod dovozní licence nebo omezení tohoto převodu;
f)
případy, v nichž se předložení dovozní licence nevyžaduje;
g)
pravidla podmiňující vydání dovozních licencí uvedených v článku 6 složením jistoty.
Článek 9
Prováděcí pravomoci
Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
formát a obsah dovozní licence;
b)
podávání žádostí o dovozní licence, vydávání těchto licencí a jejich používání;
c)
dobu platnosti dovozní licence, výši jistoty a postupy pro její složení;
d)
důkazy, že byly splněny požadavky související s používáním dovozních licencí;
e)
míru přípustné odchylky, pokud jde o dodržování povinnosti dovézt množství uvedené v dovozní licenci;
f)
vydávání náhradních dovozních licencí a duplikátů dovozních licencí;
g)
zacházení s dovozními licencemi ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení daného režimu, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
ODDÍL II
Preferenční obchod
Pododdíl i
Snížení dovozních cel
Článek 10
Snížení a postupné ukončení zemědělských složek, valorických cel a dodatečných cel
1. Jestliže mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU:
a)
stanoví snížení nebo opakovaná snížení, které vedou k postupnému ukončení dovozního cla u zpracovaných zemědělských produktů; a
b)
stanoví produkty způsobilé pro tato snížení, množství zboží, hodnotu kvót, na které se tato snížení vztahují, způsob výpočtu těchto množství nebo hodnot, nebo prvky určující snížení zemědělské složky, pokud jde o dodatečné clo na cukr a mouku nebo valorické clo,
zemědělská složka, dodatečné clo na cukr a mouku nebo valorické clo mohou podléhat snížení nebo opakovaným snížením vedoucím k ukončení, jako jsou stanovena v případě dovozního cla pro zpracované zemědělské produkty.
Pro účely tohoto článku může zemědělská složka obsahovat rovněž zemědělský prvek uvedený v příloze I části 1 oddílu 1 bodu B1 nařízení (EHS) č. 2658/87 a stanovený v příloze I části 3 oddílu I tabulce č. 2 uvedeného nařízení.
2. Jestliže mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU stanoví snížení nebo postupné ukončení zemědělských složek u produktů uvedených v tabulce 2 přílohy I tohoto nařízení, nahradí se clo sestávající ze zemědělské složky, jež je součástí valorického cla, nevalorickou zemědělskou složkou.
Článek 11
Skutečně použitá množství nebo množství považovaná za použitá
1. Snížení nebo postupné ukončení zemědělských složek nebo dodatečných cel na cukr a mouku podle čl. 10 odst. 1 se stanoví na základě:
a)
množství zemědělských produktů uvedených v příloze V, která byla skutečně použita nebo která se považují za použitá při výrobě zpracovaných zemědělských produktů;
b)
cel, která se vztahují na zemědělské produkty uvedené v písmenu a) a která se používají pro výpočet snížené zemědělské složky a dodatečných cel na cukr a mouku v případě určité preferenční právní úpravy obchodování.
2. Zemědělské produkty, které lze považovat za použité při výrobě zpracovaného zemědělského produktu, se vybírají z těch zemědělských produktů, které byly skutečně použity při výrobě zpracovaných zemědělských produktů na základě jejich významu v mezinárodním obchodě a míry, do které jsou jejich cenové úrovně reprezentativní pro cenové úrovně všech ostatních zemědělských produktů používaných při výrobě tohoto zpracovaného zemědělského produktu.
3. Množství zemědělských produktů uvedených v příloze V a skutečně použitých se převádějí na ekvivalentní množství konkrétních zemědělských produktů považovaných za použité.
Článek 12
Přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 42 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o:
a)
vytvoření seznamu zemědělských produktů uvedených v příloze V, které se mají považovat za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů na základě kritérií pro výběr stanovených v čl. 11 odst. 2;
b)
stanovení ekvivalentních množství a pravidel pro převod podle čl. 11 odst. 3;
c)
prvky nezbytné pro výpočet snížené zemědělské složky a snížených dodatečných cel na cukr a mouku a stanovení metod tohoto výpočtu;
d)
zanedbatelná množství, pro něž jsou snížené zemědělské složky a dodatečná cla u cukru a mouky stanoveny jako nulové.
Článek 13
Prováděcí pravomoci
1. Komise případně přijme prováděcí akty, kterými stanoví opatření k provádění mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU, pokud jde o výpočet dovozních cel u zpracovaných zemědělských produktů, na něž se vztahuje snížení podle čl. 10 odst. 1 a odst. 2 tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Pokud je to nezbytné, Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
pevně stanovená množství zemědělských produktů uvedených v čl. 12 písm. a), které se považují za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů;
b)
množství zemědělských produktů uvedených v čl. 12 písm. a), které se považují za použité při výrobě zpracovaných zemědělských produktů, u každého možného složení těchto zpracovaných zemědělských produktů, pro které nelze určit pevně stanovená množství konkrétních zemědělských produktů podle písmene a) tohoto pododstavce;
c)
požadavky na dokumentaci.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
3. Komise může přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými stanoví výši uplatňovaného dovozního cla v souladu s pravidly stanovenými v mezinárodní dohodě uzavřené nebo prozatímně uplatňované Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU a s pravidly přijatými podle odstavce 1 tohoto článku.
Pododdíl ii
Celní kvóty a zvláštní zacházení při dovozu ze třetích zemí
Článek 14
Otevření a správa celních kvót
1. Celní kvóty pro dovoz zpracovaných zemědělských produktů a zemědělských produktů uvedených v čl. 1 druhém pododstavci, pro jejich propuštění do volného oběhu v Unii, na základě mezinárodních dohod uzavřených nebo prozatímně uplatňovaných Unií podle Smlouvy o fungování EU otevírá a spravuje Komise v souladu s články 15 a 16.
2. Celní kvóty uvedené v odstavci 1 jsou spravovány tak, aby nedošlo k žádné diskriminaci mezi hospodářskými subjekty a aby byl přikládán náležitý význam požadavkům na zásobování trhu Unie a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu.
3. Celní kvóty uvedené v odstavci 1 jsou spravovány jednou z těchto metod, jinou vhodnou metodou nebo kombinací těchto metod:
a)
metoda přidělování založená na časovém pořadí podání žádostí (podle zásady „kdo podá žádost dřív, je dřív na řadě“);
b)
metoda přidělování kvót úměrně k požadovaným množstvím v žádostech (tzv. „metoda souběžného zkoumání“);
c)
metoda přidělování založená na tradičních obchodních tocích (tzv. „metoda tradičních dovozců/nových žadatelů“).
Článek 15
Přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
podmínky a požadavky na způsobilost, jež musí splnit hospodářský subjekt, aby mohl podat žádost v rámci celní kvóty stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1;
b)
pravidla týkající se převodu práv mezi hospodářskými subjekty a v případě potřeby omezení tohoto převodu v rámci správy celní kvóty stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1;
c)
ustanovení podmiňující účast na celní kvótě stanovené v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1 předložením dovozní licence a složením jistoty;
d)
zvláštní vlastnosti, požadavky nebo omezení vztahující se na celní kvótu stanovenou v mezinárodní dohodě uvedené v čl. 14 odst. 1.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42 požadující, aby příslušné orgány členských států na požádání a po náležité kontrole vystavily potvrzení, že produkt splňuje podmínky pro využívání výhod zvláštního zacházení při dovozu do třetí země.
Článek 16
Prováděcí pravomoci
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví:
a)
roční celní kvóty, v případě potřeby jejich vhodné časové rozvržení v průběhu roku a způsob správy, který má být použit;
b)
postupy pro použití zvláštních ustanovení obsažených v mezinárodní dohodě nebo v právním aktu, kterým se přijímá režim dovozu nebo vývozu, zejména pro:
i)
záruky vztahující se na povahu, provenienci a původ produktu,
ii)
uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v bodě i),
iii)
předkládání dokladu vydaného vyvážející zemí,
iv)
určení a použití produktů;
c)
doba platnosti dovozních licencí předložených podle čl. 15 odst. 1 písm. c);
d)
postupy týkající se skládaní jistoty podle čl. 15 odst. 1 písm. c) a její výše;
e)
používání dovozních licencí předložených podle čl. 15 odst. 1 písm. c) a v případě potřeby konkrétní opatření týkající se zejména podmínek pro podávání žádostí pro dovoz a udělování povolení v rámci celní kvóty;
f)
požadavky na dokumentaci;
g)
nezbytná opatření týkající se obsahu, formy, vydání a použití dokladu uvedeného v čl. 15 odst. 2.
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Komise přijme prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými:
a)
bude řídit proces, kterým se zaručí, že nebudou překročena množství dostupná v rámci celní kvóty, zejména stanovením koeficientu přidělení u každé žádosti při dosažení dostupných množství, zamítnutím dosud projednávaných žádostí a v případě potřeby pozastavením podávání žádostí;
b)
přerozdělí nevyužitá množství celní kvóty.
ODDÍL III
Ochranná opatření
Článek 17
Ochranná opatření
1. Komise za podmínek podle odstavce 3 tohoto článku přijme prováděcí akty obsahující ochranná opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie. Aby byla zajištěna jednotnost společné obchodní politiky, přijímají se tyto prováděcí akty v souladu s nařízeními (ES) č. 260/2009 a (ES) č. 625/2009. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. Pokud není stanoveno jinak v jiném právním aktu Evropského parlamentu a Rady ani v jiném právním aktu Rady, Komise za podmínek podle odstavce 3 tohoto článku přijme prováděcí akty obsahující ochranná opatření proti dovozu zpracovaných zemědělských produktů do Unie v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými nebo prozatímně uplatňovanými Unií v souladu se Smlouvou o fungování EU. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
3. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 může Komise přijmout na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost o přijetí prováděcích aktů uvedených v odstavci 1 nebo 2 či obou, přijme prováděcí akt obsahující její rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
4. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se ochranných opatření stanovených v odstavcích 1 a 2 přijme Komise postupem podle čl. 44 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty.
5. Pokud chce Komise zrušit nebo změnit ochranná opatření přijatá podle odstavců 1 až 4, přijme za tímto účelem prováděcí akty Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2, s výjimkou závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případů, ve kterých se tyto prováděcí akty přijímají podle čl. 44 odst. 3.
ODDÍL IV
Aktivní zušlechťovací styk
Pododdíl i
Aktivní zušlechťovací styk bez zkoumání hospodářských podmínek
Článek 18
Aktivní zušlechťovací styk u zemědělských produktů bez zkoumání hospodářských podmínek
1. Jestliže se zboží neuvedené v příloze I získává ze zemědělských produktů uvedených v příloze III tohoto nařízení spadajících do režimu aktivního zušlechťovacího styku, považují se hospodářské podmínky uvedené v čl. 117 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 za splněné předložením osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro tyto zemědělské produkty.
2. Osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku se pro zemědělské produkty použité při výrobě zboží neuvedeného v příloze I vydávají v mezích množství stanovených Komisí.
Tato množství se stanoví vyrovnáním na jedné straně závazných rozpočtových stropů pro vývozní náhrady u zboží neuvedeného v příloze I, a na straně druhé očekávaných požadavků na výdaje na vývozní náhrady pro zboží neuvedené v příloze I, s ohledem zejména na:
a)
odhadovaný objem vývozu příslušného zboží neuvedeného v příloze I;
b)
situaci na trhu Unie a na světovém trhu s příslušnými základními produkty (podle okolností);
c)
hospodářské a právní faktory.
Množství se pravidelně přezkoumávají, aby se přihlédlo k vývoji hospodářských a právních faktorů.
3. Členské státy vydají osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku podle odstavce 1 každému žadateli o osvědčení usazenému v Unii bez ohledu na místo jeho usazení.
Osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku jsou platná v celé Unii.
Článek 19
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
seznam zemědělských produktů použitých při výrobě zboží neuvedeného v příloze I, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
b)
práva vyplývající z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a jeho právní účinky;
c)
převod práv vyplývajících z osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku mezi hospodářskými subjekty;
d)
pravidla nezbytná pro spolehlivost a účinnost systému osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, týkající se pravosti osvědčení, jeho převodu nebo omezení jeho převodu.
Článek 20
Prováděcí pravomoci
1. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
stanovení v souladu s čl. 18 odst. 2 množství zemědělských produktů, pro které mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
b)
formát a obsah žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
c)
formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
d)
požadovanou dokumentaci a postup pro podávání žádostí a vydávání osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku;
e)
správu osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku členskými státy;
f)
postupy týkající se správní pomoci mezi členskými státy;
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V případě, že se žádá o množství, která přesahují množství určená v souladu s odst. 1 písm. a), může Komise přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými omezí množství, pro která mohou být vydána osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku, odmítne množství požadovaná pro osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku a pozastaví podávání žádostí o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro dotčené produkty.
Pododdíl ii
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku
Článek 21
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin
1. Pokud je trh Unie narušen režimem aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu přijmout prováděcí akty, kterými zcela nebo částečně pozastaví používání režimu aktivního zušlechťovacího styku pro vaječný albumin a mléčný albumin. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost o přijetí prováděcích aktů uvedených v prvním pododstavci, přijme prováděcí akty obsahující její rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech přijme Komise postupem podle čl. 44 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty týkající se pozastavení uvedeného v odstavci 1.
KAPITOLA III
VÝVOZ
ODDÍL I
Vývozní náhrady
Článek 22
Způsobilé zboží a produkty
1. Pokud je vyváženo zboží neuvedené v příloze I, jsou zemědělské produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly použity při výrobě tohoto zboží neuvedeného v příloze I, způsobilé pro vývozní náhrady podle článku 196 uvedeného nařízení, jak je stanoveno v příloze II tohoto nařízení a použije se čl. 196 odst. 1 písm. b), odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013.
2. Vývozní náhrady uvedené v odstavci 1 se neposkytují pro:
a)
dovážené zboží neuvedené v příloze I, které je považováno za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které je zpětně vyvezeno;
b)
dovážené zboží neuvedené v příloze I, které je považováno za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které je vyvezeno po zpracování nebo po zapracování do jiného zboží neuvedeného v příloze I;
c)
dovážené obiloviny, rýži, mléko a mléčné výrobky či vejce, které jsou považovány za zboží ve volném oběhu podle článku 29 Smlouvy o fungování EU a které jsou vyvezeny po zpracování nebo po zapracování do zboží neuvedeného v příloze I.
Článek 23
Stanovení vývozních náhrad
1. Vývozní náhrady podle článku 22 stanoví příslušné orgány členských států na základě složení vyváženého zboží a sazeb vývozních náhrad stanovených pro každý základní produkt, z něhož se vyvážené zboží skládá.
2. Pro stanovení vývozních náhrad se produkty uvedené v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013, které nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení, připodobní základním produktům nebo produktům odvozeným ze zpracování základních produktů.
Článek 24
Horizontální předpisy a sazby vývozních náhrad
1. Horizontální předpisy o vývozních náhradách pro zemědělské produkty uvedené v čl. 199 odst. 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 se použijí na zboží neuvedené v příloze I.
2. Pro stanovení sazeb vývozních náhrad u základních produktů se přijímají opatření v souladu s článkem 198 nařízení (EU) č. 1308/2013 a článkem 13 nařízení (EU) č. 1370/2013.
3. Pro výpočet vývozních náhrad se zemědělské produkty, jež jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení a které jsou připodobněny základním produktům nebo produktům vzniklých ze zpracování základních produktů podle čl. 23 odst. 2 převádějí na základní produkty.
Článek 25
Osvědčení o vývozu konkrétního zboží neuvedeného v příloze I do konkrétních míst určení
Jestliže to vyžaduje mezinárodní dohoda uzavřená nebo přechodně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU, vydají příslušné orgány dotčeného členského státu na žádost dotyčné strany osvědčení, které uvádí, zda byla vyplacena vývozní náhrada pro konkrétní zboží neuvedené v příloze I vyvážené do konkrétních míst určení.
Článek 26
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla týkající se vlastností zboží neuvedeného v příloze I, které má být vyvezeno, a zemědělských produktů použitých při jeho výrobě;
b)
pravidla pro stanovení vývozních náhrad u zemědělských produktů vyvážených po zpracování na zboží neuvedené v příloze I;
c)
pravidla týkající se důkazů o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I;
d)
pravidla vyžadující prohlášení o používání některých dovážených zemědělských produktů;
e)
pravidla týkající se připodobnění zemědělských produktů, jež jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a jež nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení základním produktům a stanovení referenčního množství každého ze základních produktů;
f)
používání horizontálních předpisů týkajících se vývozních náhrad pro zemědělské produkty přijatých podle článku 202 nařízení (EU) č. 1308/2013 u zboží neuvedeného v příloze I.
Článek 27
Prováděcí pravomoci
Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
použití sazeb náhrad, jestliže při výpočtu vývozních náhrad musí být zohledněny vlastnosti složek produktů uvedených v písm. c) tohoto článku a zboží neuvedeného v příloze I;
b)
výpočet vývozních náhrad pro:
i)
základní produkty,
ii)
produkty odvozené zpracováním základních produktů,
iii)
produkty připodobněné produktům uvedeným v bodě i) nebo ii);
c)
připodobnění produktů uvedených v písm. b) bodě ii) a iii), které jsou uvedeny v čl. 196 odst. 1 písm. a) bodech i), ii), iii), v) a vii) nařízení (EU) č. 1308/2013 a které nejsou uvedeny v příloze III tohoto nařízení, základním produktům;
d)
stanovení referenčního množství každého ze základních produktů, jež slouží jako základ pro stanovení vývozních náhrad, na základě množství produktu, které bylo skutečně použito při výrobě vyváženého zboží, nebo na pevném základě, jak je uvedeno v příloze II;
e)
podávání žádostí o osvědčení podle článku 25, jejich vydávání a správu;
f)
zacházení se zánikem produktů a množstevními ztrátami při výrobě a zacházení s vedlejšími produkty;
g)
postupy týkající se prohlášení a důkazů o složení vyváženého zboží neuvedeného v příloze I nezbytných pro provádění režimu vývozních náhrad;
h)
zjednodušený doklad o dosažení místa určení v případě náhrad rozlišených podle místa určení;
i)
používání horizontálních ustanovení týkajících se vývozních náhrad pro zemědělské produkty přijatých podle článku 203 nařízení (EU) č. 1308/2013 u vývozních náhrad pro zboží neuvedené v příloze I.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
ODDÍL II
Osvědčení o náhradě
Článek 28
Osvědčení o náhradě
1. Vývozní náhrady pro zemědělské produkty zapracované do zboží neuvedeného v příloze I se poskytují, jestliže byla předložena žádost o vývozní náhrady, a po předložení osvědčení o náhradě platného v době vývozu.
Malí vývozci, včetně držitelů osvědčení o náhradě, žádající o omezené částky vývozních náhrad, jež jsou tak nízké, že se na ně nevztahují osvědčení o náhradě, a které neohrožují splnění rozpočtových omezení, jsou od předkládání osvědčení o náhradě osvobozeni. V rámci těchto osvobození nesmí být překročena celková částka přidělená malým vývozcům.
2. Členské státy vydají osvědčení o náhradě každému žadateli o osvědčení o náhradě usazenému v Unii bez ohledu na jeho místo usazení. Osvědčení o náhradě jsou platná v celé Unii.
Článek 29
Platné sazby náhrad
1. Použije se sazba náhrady, která platí v den přijetí vývozního prohlášení pro zboží neuvedené v příloze I celními orgány, pokud nebyla podána žádost podle odstavce 2 o stanovení sazby náhrady předem.
2. Žádost o stanovení sazby náhrady předem lze podávat při podání žádosti o osvědčení o náhradě, v den udělení osvědčení o náhradě nebo kdykoli po tomto dni, avšak před uplynutím platnosti osvědčení o náhradě.
3. Sazba stanovená předem odpovídá sazbě platné v den podání žádosti o stanovení sazby náhrady předem. Stanovení sazeb náhrad předem se použije od uvedeného dne na všechny sazby náhrad, na které se vztahuje osvědčení o náhradě.
4. Vývozní náhrady pro zboží neuvedené v příloze I se poskytují na základě:
a)
sazeb náhrad pro základní produkty zapracované do tohoto zboží neuvedeného v příloze I, které se použijí podle odstavce 1, pokud nebyly stanoveny sazby náhrad předem, nebo
b)
sazeb náhrad pro základní produkty zapracované do tohoto zboží neuvedeného v příloze I, které byly stanoveny předem podle odstavce 3.
Článek 30
Jistota u osvědčení o náhradě
1. Vydávání osvědčení o náhradě je podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že hospodářský subjekt podá žádost o vývozní náhrady u příslušných orgánů dotčeného členského státu, pokud jde o vývoz zboží neuvedeného v příloze I uskutečněný během doby platnosti osvědčení o náhradě.
2. Pokud jde o vývoz uskutečněný v době platnosti osvědčení o náhradě, jistota zcela nebo zčásti propadá, jestliže nebylo o vývozní náhradu požádáno nebo jestliže o ni bylo požádáno pouze částečně.
Aniž je dotčen první pododstavec, jistota nepropadne, pokud:
a)
zboží nebylo vyvezeno nebo bylo vyvezeno pouze částečně, nebo jestliže o vývozní náhradu nebylo požádáno nebo o ni bylo požádáno pouze částečně v důsledku vyšší moci;
b)
výše vývozní náhrady, o niž nebylo požádáno, spadá do výše přípustné odchylky.
Článek 31
Přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
pravidla týkající se práv a povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě, včetně záruky, že vývozní náhrady budou při splnění všech podmínek vyplaceny, a povinnosti požádat o vývozní náhrady pro zemědělské produkty vyvážené po zpracování na zboží neuvedené v příloze I;
b)
pravidla pro převod osvědčení o náhradě nebo omezení jeho převodu;
c)
případy a situace, kdy se nevyžaduje předložení osvědčení o náhradě podle čl. 28 odst. 1, při zohlednění účelu operace, příslušných částek a celkové částky, která může být poskytnuta malým vývozcům;
d)
případy a situace, kdy odchylně od článku 30 není vyžadováno složení jistoty;
e)
pravidla týkající se přípustné odchylky uvedené v čl. 30 odst. 2 druhém pododstavci písm. b) s ohledem na nutnost splnit rozpočtová omezení.
Článek 32
Prováděcí pravomoci
1. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, pokud jde o:
a)
podávání, formát a obsah žádostí o osvědčení o náhradě;
b)
formát, obsah a dobu platnosti osvědčení o náhradě;
c)
postup pro podávání žádostí, jakož i postup pro vydávání osvědčení o náhradě a pro jejich používání;
d)
postupy pro složení jistoty a její výše;
e)
výši přípustné odchylky uvedené v čl. 30 odst. 2 druhém pododstavci bodě b) s ohledem na nutnost dodržet rozpočtová omezení;
f)
důkazní prostředky, jimiž se prokazuje splnění povinností vyplývajících z osvědčení o náhradě;
g)
zacházení s osvědčeními o náhradě ze strany členských států a výměny informací nezbytných pro řízení systému, včetně postupů týkajících se konkrétní správní pomoci mezi členskými státy;
h)
stanovení celkové částky přidělené malým vývozcům a individuální prahové hodnoty pro osvobození od předkládání osvědčení o náhradě podle čl. 28 odst. 1 druhého pododstavce;
i)
vydávání náhradních osvědčení o náhradě a duplikátů osvědčení o náhradě.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
2. V případě, že se žádá o částky, které přesahují částky stanovené na základě závazků vyplývajících z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU, může Komise přijmout prováděcí akty bez použití postupu podle čl. 44 odst. 2 nebo 3, kterými omezí částky, pro které mohou být vydána osvědčení o náhradě, odmítne částky požadované pro osvědčení o náhradě a pozastaví podávání žádostí o osvědčení o náhradě.
ODDÍL III
Další opatření týkající se vývozu
Článek 33
Další opatření týkající se vývozu
1. Pokud jsou podle nařízení (EU) č. 1308/2013 přijata opatření týkající se vývozu zemědělského produktu uvedeného v příloze III v podobě dávky nebo poplatků a vývoz zboží neuvedeného v příloze I s vysokým obsahem tohoto zemědělského produktu by mohl bránit dosažení cílů těchto opatření, je Komisi svěřená pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42 tohoto nařízení, kterými stanoví rovnocenná opatření s ohledem na toto zboží neuvedené v příloze I, pokud jsou tyto akty v přenesené pravomoci v souladu se závazky vyplývajícími z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou o fungování EU. Tyto akty v přenesené pravomoci se přijímají, pouze pokud se stávající opatření, která mohou být přijata podle nařízení (EU) č. 1308/2013, jeví jako nedostatečná.
Ve zvláště závažných naléhavých případech uvedených v prvním pododstavci se na akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto odstavce použije postup stanovený v článku 43.
Tyto naléhavé závažné důvody mohou nastat rovněž v případě, kdy je bezodkladně nutné přijmout opatření, která budou řešit narušení trhu nebo která takovému narušení zabrání, v případě, že se hrozba narušení trhu objeví tak rychle a nečekaně, že je nutno okamžitě na danou situaci účinně a efektivně reagovat, nebo v případě, kdy by okamžitý zásah zamezil tomu, aby se riziko narušení trhu stalo skutečností, či tomu, aby toto riziko trvalo nebo aby se proměnilo v závažnější nebo trvalejší narušení trhu, nebo v případě, kdy by odklad zásahu mohl způsobit nebo zhoršit narušení trhu nebo vést k tomu, že by opatření, jež by k odvrácení hrozby nebo k řešení narušení trhu byla později nutná, musela být učiněna v širší míře, nebo kdyby měl odklad zásahu neblahý vliv na výrobní či tržní podmínky.
2. Komise přijme v případě potřeby prováděcí akty, kterými stanoví postupy a technická kritéria pro používání odstavce 1.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ VZTAHUJÍCÍ SE NA DOVOZ I VÝVOZ
Článek 34
Přímé náhrady v preferenčním obchodě
1. Jestliže to stanoví mezinárodní dohoda uzavřená nebo prozatímně uplatňovaná Unií podle Smlouvy o fungování EU, může být clo uplatňované na dovoz zemědělských produktů nahrazeno částkou stanovenou na základě rozdílu mezi cenami zemědělských produktů v Unii a v dotčené zemi nebo regionu, nebo částkou nahrazující cenu stanovenou vzájemnou dohodou pro danou zemi nebo region.
V tomto případě se částky uplatňované na vývoz do dotčené země nebo regionu určí vzájemnou dohodou za podmínek vymezených dohodou na stejném základě jako zemědělská složka dovozního cla.
2. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty, které:
a)
stanoví platné clo podle odstavce 1 a související částky uplatňované na vývoz do dotčené země nebo regionu;
b)
zajistí, aby zpracované zemědělské produkty uvedené v celním prohlášení pro vývoz v preferenčním režimu nebyly ve skutečnosti vyvezeny v nepreferenčním režimu nebo naopak.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 35
Analytické metody
1. Pokud je to u zpracovaných zemědělských produktů nebo zboží neuvedeného v příloze I nutné, stanoví se pro účely právní úpravy obchodování podle tohoto nařízení vlastnosti a složení těchto produktů a tohoto zboží na základě analýzy jejich jednotlivých složek.
2. Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty týkající se produktů a zboží uvedeného v odstavci 1, pokud jde o:
a)
metody kvalitativní a kvantitativní analýzy;
b)
technická ustanovení nezbytná pro jejich identifikaci;
c)
postupy pro účely jejich klasifikace KN.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 36
Přizpůsobení tohoto nařízení
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o:
a)
přizpůsobení příloh I až V mezinárodním dohodám uzavřeným nebo prozatímně uplatňovaným Unií podle Smlouvy o fungování EU, včetně vypuštění zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I a začlenění nových zpracovaných zemědělských produktů a zboží neuvedeného v příloze I;
b)
přizpůsobení čl. 2 písm. i) až l), článku 25 a přílohy I až V změnám přílohy I nařízení (EHS) č. 2658/87.
Článek 37
Výměna informací
1. Je-li to nezbytné pro provádění tohoto nařízení, členské státy poskytují Komisi na její žádost informace o:
a)
dovozu zpracovaných zemědělských produktů;
b)
vývozu zboží neuvedeného v příloze I;
c)
žádostech o osvědčení o aktivním zušlechťovacím styku pro zemědělské produkty uvedených v článku 18, jejich vydávání a použití;
d)
žádostech o osvědčení o náhradě uvedených čl. 28 odst. 1 a jejich vydávání a používání;
e)
platbách a vrácení částek vývozních náhrad u zboží neuvedeného v příloze I uvedených v čl. 22 odst. 1;
f)
přijatých prováděcích správních opatřeních;
g)
další podstatné informace.
Jestliže je o vývozní náhrady požádáno v jiném členském státě než v tom, kde bylo zboží neuvedené v příloze I vyrobeno, musí být tomuto jinému členskému státu na jeho žádost oznámeny informace týkající se výroby a složení zboží neuvedeného v příloze I podle písmene e).
2. Komise může informace, jež jí byly předloženy podle odst. 1 písm. a) až g), poskytnout všem členským státům.
3. S cílem zajistit integritu informačních systémů a pravost a čitelnost dokumentů a údajů předávaných spolu s nimi je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, které stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací podle odstavce 1;
b)
kategorie zpracovávaných údajů, maximální dobu uchovávání a účel zpracování těchto údajů, zejména v případě jejich zveřejnění nebo předání třetím zemím;
c)
přístupová práva k poskytnutým informacím nebo informačním systémům při dodržení zásady profesního tajemství a důvěrnosti;
d)
podmínky, za kterých mají být informace zveřejněny.
4. Komise může přijmout prováděcí akty nezbytné pro použití tohoto článku, pokud jde o:
a)
způsoby oznamování;
b)
podrobnosti týkající se oznamovaných informací;
c)
opatření pro správu oznamovaných informací a pro obsah, formu, časový rozvrh, četnost a lhůty oznámení;
d)
opatření pro předávání nebo zpřístupnění informací a dokladů členským státům, Evropskému parlamentu, Radě, mezinárodním organizacím, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti, při současném zaručení ochrany osobních údajů a legitimních zájmů podniků při ochraně jejich obchodních tajemství.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 38
Zpracování a ochrana osobních údajů
1. Členské státy a Komise shromažďují osobní údaje pro účely uvedené v čl. 37 odst. 1 a nesmí tyto údaje zpracovávat způsobem, který překračuje tyto účely.
2. Pokud jsou osobní údaje zpracovávány pro účely uvedené v čl. 37 odst. 1, musí být anonymizovány a smějí být zpracovány pouze v souhrnné podobě.
3. Osobní údaje se zpracovávají v souladu s pravidly stanovenými ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001. Tyto údaje se především neuchovávají ve formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány, se zohledněním minimální doby pro uchovávání údajů stanovené v příslušných právních předpisech členských států a Unie.
4. Členské státy informují subjekty údajů o tom, že jejich osobní údaje mohou být v souladu s odstavcem 1 zpracovány vnitrostátními orgány a orgány Unie a že v tomto ohledu požívají práv, která jsou stanovena v pravidlech na ochranu údajů obsažených ve směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 39
Zanedbatelná množství
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o prahové hodnoty, pod nimiž mohou členské státy upustit od uplatňování vybírání nebo poskytování částek podle článků 3, 5, 10, 22 a 34. Prahová hodnota se stanoví na úroveň, pod níž by správní náklady byly neúměrné vybíraným nebo poskytovaným částkám.
Článek 40
Jistoty, kontroly, ověřování, přezkumy a sankce
1. Horizontální předpisy o jistotách, kontrolách, ověřování, přezkumech a sankcích a o použití eura uvedené v článcích 58 až 66, 79 až 88 a 105 až 108 nařízení (EU) č. 1306/2013 a v právních aktech přijatých na základě tohoto nařízení se v příslušných případech uplatní obdobně na dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty a na vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I.
2. Pro účely tohoto nařízení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42, pokud jde o pravidla upravující v případě nutnosti ustanovení přijatá na základě článků uvedených v odstavci 1.
3. Pro účely tohoto nařízení Komise v případě potřeby přijme prováděcí akty týkající se uplatňování ustanovení přijatých na základě článků uvedených v odstavci 1. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 44 odst. 2.
Článek 41
Mezinárodní závazky a platné normy
Komise při přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů zohlední mezinárodní závazky Unie a normy Unie v sociální oblasti a v oblasti ochrany životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat, potřebu monitorovat vývoj obchodu a dění na trhu, zajistit řádné řízení trhů a omezit administrativní zátěž.
KAPITOLA V
PŘENESENÍ PRAVOMOCI A POSTUP PROJEDNÁVÁNÍ VE VÝBORU
Článek 42
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článcích 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí o zrušení pravomoci nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 8, 12, 15, 19, 26, 31, čl. 33 odst. 1, článku 36, čl. 37 odst. 3, článku 39 a čl. 40 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 43
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci přijatému podle tohoto článku vyslovit námitky v souladu s postupem uvedeným v čl. 42 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 44
Postup projednávání ve výboru
1. Pro účely článku 13, čl. 17 odst. 1, 2, 4 a 5, čl. 20 odst. 1, článku 27, čl. 32 odst. 1, čl. 33 odst. 2, čl. 34 odst. 2 a čl. 37 odst. 4 a, pokud jde o zpracované zemědělské produkty a zboží neuvedené v příloze I jiné než vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 5 odst. 1 a 5 a čl. 16 odst. 1, a pokud jde o dovozní licence a celní kvóty pro zpracované zemědělské produkty jiné než vaječný albumin a mléčný albumin a vývozní náhrady a osvědčení o náhradě u zboží neuvedeného v příloze I, pro účely čl. 40 odst. 3 je Komisi nápomocen výbor zvaný Výbor pro horizontální otázky týkající se obchodu se zpracovanými zemědělskými produkty neuvedenými v příloze I. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Pro účely čl. 9 odst. 1 a čl. 21 odst. 1 a 2 a, pokud jde o vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 5 odst. 1 a 5 a čl. 16 odst. 1 a pokud jde o dovozní licence a celní kvóty pro vaječný albumin a mléčný albumin, pro účely čl. 40 odst. 3 je Komisi nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů, zřízený podle čl. 229 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Pro účely čl. 35 odst. 2 je Komisi nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený podle článku 247a nařízení (EHS) č. 2913/92. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
4. Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá nejméně čtvrtina členů výboru.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 45
Zrušení předpisů
Nařízení (ES) č. 614/2009 a (ES) č. 1216/2009 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 46
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 510/2014
2014 m. balandžio 16 d.
kuriuo nustatoma prekybos tvarka, taikoma tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus, ir panaikinami Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį ir 207 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, ir visų pirma ja nustačius skirtumą tarp deleguotųjų aktų ir įgyvendinimo aktų, reikia suderinti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1216/2009 (3) ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 614/2009 (4). Kad dabartiniai tekstai būtų aiškesni ir skaidresni būtini papildomi pakeitimai;
(2)
iki 2013 m. gruodžio 31 d. bendros žemės ūkio politikos (toliau - BŽŪP) priemone, kaip numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV), buvo Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 (5);
(3)
įgyvendinant BŽŪP reformą Reglamentas (EB) Nr. 1234/2007 nuo 2014 m. sausio 1 d. buvo pakeistas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1308/2013 (6). Reglamentai (EB) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009 turėtų būti pritaikyti, siekiant atsižvelgti į tą reglamentą, kad būtų galima užtikrinti su trečiosiomis šalimis suderintos prekybos tvarkos taikymą žemės ūkio produktams, kita vertus - jos taikymą prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus;
(4)
tam tikri žemės ūkio produktai naudojami gaminant tiek perdirbtus žemės ūkio produktus, tiek į SESV I priedą neįtrauktas prekes. Būtina imtis priemonių pagal BŽŪP ir pagal bendrą prekybos politiką, siekiant atsižvelgti į prekybos tokiais produktais ir prekėmis poveikį SESV 39 straipsnyje nurodytų tikslų įgyvendinimui ir į priemonių, kurios priimtos siekiant įgyvendinti SESV 43 straipsnį, poveikį tokių produktų ir prekių ekonominei padėčiai, atsižvelgiant į žemės ūkio produktų įsigijimo Sąjungoje ir pasaulio rinkoje išlaidų skirtumus;
(5)
atsižvelgiant į įvairius žemės ūkio ir maisto pramonės Sąjungoje ypatumus, į SESV I priedą įtraukti žemės ūkio produktai Sąjungoje atskiriami nuo perdirbtų žemės ūkio produktų, neįtrauktų į tą priedą. Toks pat atskyrimas negalimas tam tikrose trečiosiose šalyse, su kuriomis Sąjunga sudaro susitarimus. Todėl reikėtų numatyti galimybę išplėsti į SESV I priedą neįtrauktiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomų bendrųjų taisyklių taikymo sritį, į ją įtraukiant į tą priedą įtrauktus tam tikrus žemės ūkio produktus, kai tarptautiniu susitarimu numatyta tų dviejų tipų produktų asimiliacija;
(6)
tais atvejais, kai šiame reglamente daroma nuoroda į Sąjungos pagal SESV sudarytus arba laikinai taikomus tarptautinius susitarimus, nurodomas SESV 218 straipsnis;
(7)
siekiant užkirsti kelią neigiamam poveikiui, kurį Sąjungos rinkai ir BŽŪP veiksmingumui gali daryti tam tikrų perdirbtų žemės ūkio produktų importas, arba sumažinti tokį poveikį, turėtų būti įmanoma tokių produktų importą apmokestinti papildomu muitu, jeigu įvykdytos tam tikros sąlygos;
(8)
ovalbuminas ir laktalbuminas yra perdirbti žemės ūkio produktai, kurie nėra įtraukti į SESV I priedą. Siekiant suderinimo ir paprastinimo Reglamente (EB) Nr. 614/2009 nustatyta bendra prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistema turėtų būti įtraukta į prekybos tvarką, taikomą tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus. Atsižvelgiant į tai, kad kiaušinius daugeliu atvejų galima pakeisti ovalbuminu ir tam tikrais atvejais - laktalbuminu, ovalbuminui ir laktalbuminui nustatyta prekybos tvarka turėtų atitikti kiaušiniams nustatytą tvarką;
(9)
nedarant poveikio konkrečioms lengvatinės prekybos tvarkos nuostatoms pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 978/2012 (7) ir kitokiai Sąjungos autonominei prekybos tvarkai, būtina nustatyti pagrindines taisykles, reglamentuojančias prekybos tvarką, taikomą perdirbtiems žemės ūkio produktams ir į I priedą neįtrauktoms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus. Be to, pagal tas pagrindines taisykles būtina numatyti sumažintų importo muitų ir tarifinių kvotų nustatymo tvarką ir eksporto grąžinamųjų išmokų suteikimo tvarką. Tos taisyklės ir nuostatos turėtų būti parengtos atsižvelgiant į importo muitams ir eksporto subsidijoms taikomus ribojimus, susijusius su Sąjungos įsipareigojimais pagal PPO susitarimus ir dvišalius susitarimus;
(10)
ovalbumino ir laktalbumino rinka glaudžiai susijusi su kiaušinių rinka, todėl reikėtų numatyti galimybę pareikalauti pateikti ovalbumino ir laktalbumino importo licenciją ir laikinai sustabdyti ovalbumino ir laktalbumino laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymą, kai dėl ovalbumino ir laktalbumino laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo sutrinka arba gali būti sutrikdyta tų produktų arba kiaušinių rinka Sąjungoje. Išduodant ovalbumino ir laktalbumino importo licencijas ir licencijose nurodytus ovalbuminą ir laktalbuminą išleidžiant į laisvą apyvartą turėtų būti galima reikalauti, kad nurodyti produktai atitiktų kilmės šalies, kilmės vietos, autentiškumo ir kokybės savybių reikalavimus;
(11)
siekiant atsižvelgti į prekybos raidą ir rinkos pokyčius, ovalbumino ir laktalbumino bei kiaušinių rinkų poreikius, taip pat į ovalbumino ir laktalbumino importo stebėsenos rezultatus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti taisykles, pagal kurias nustatomas reikalavimas išleidžiant į laisvą apyvartą importuojamą ovalbuminą ir laktalbuminą pateikti importo licenciją, taisykles dėl teisių ir pareigų pagal tą importo licenciją ir jų teisinių pasekmių, atvejų, kai leidžiama nevykdyti pareigos, minimos licencijoje, importo licencijų išdavimo ir prekių išleidimo į laisvą apyvartą taisyklės, kai reikalaujama pateikti dokumentą, išduotą trečiosios šalies arba subjekto, kuriuo, be kita ko, patvirtinama produktų kilmės šalis, kilmės vieta, autentiškumas ir kokybės savybės, taisyklės dėl importo licencijų perleidimo arba perleidžiant taikomų ribojimų, atvejų kai importo licencijos nereikalaujama pateikti, ir atvejai, kai reikalaujama arba nereikalaujama pateikti garantijos, kuria užtikrinama, kad produktai importuoti per licencijos galiojimo laikotarpį;
(12)
tam tikri į SESV I priedą neįtraukti perdirbti žemės ūkio produktai gaunami naudojant žemės ūkio produktus, kuriems taikomi BŽŪP reikalavimai. Tiems importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomi muitai turėtų kompensuoti jų gamybai naudotų žemės ūkio produktų kainų pasaulinėje rinkoje ir Sąjungos rinkoje skirtumą, drauge užtikrinant atitinkamos perdirbimo pramonės konkurencingumą;
(13)
vadovaujantis tam tikrais tarptautiniais susitarimais, importo muitų, taikomų perdirbtiems žemės ūkio produktams, muito žemės ūkio sudedamosios dalys, papildomi muitai cukrui ir miltams ir ad valorem muitai mažinami arba palaipsniui panaikinami įgyvendinant Sąjungos prekybos politiką. Tuos sumažinimus turėtų būti galima nustatyti atsižvelgiant į nelengvatinei prekybai taikomas muito žemės ūkio sudedamąsias dalis;
(14)
importo muito žemės ūkio sudedamoji dalis turėtų kompensuoti perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai naudotų žemės ūkio produktų kainų pasaulinėje rinkoje ir Sąjungos rinkoje skirtumą, todėl būtina išlaikyti glaudžią perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomos importo muito žemės ūkio sudedamosios dalies apskaičiavimo ir importuojamiems neperdirbtiems žemės ūkio produktams taikomos sudedamosios dalies apskaičiavimo sąsają;
(15)
siekiant įgyvendinti tarptautinius susitarimus, kuriais numatoma mažinti ar palaipsniui panaikinti perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomus importo muitus, atsižvelgiant į specialius žemės ūkio produktus, kurie sunaudoti arba laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl tų žemės ūkio produktų, kuriuos reikia laikyti sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai, sąrašo sudarymo, kitų žemės ūkio produktų lygiaverčių kiekių nustatymo ir perskaičiavimo į specifinių žemės ūkio produktų lygiavertį kiekį, kurie laikomi sunaudotais, taisyklių, nustatant sumažintai muito žemės ūkio sudedamajai daliai ir sumažintiems papildomiems muitams apskaičiuoti būtinų elementų ir tokio apskaičiavimo metodų, taip pat nereikšmingų kiekių, kuriems esant žemės ūkio sudedamajai daliai bei papildomiems muitams cukrui ir miltams turi būti nustatoma sumažinta nulinė norma;
(16)
importo tarifų nuolaidas turėtų būti galima suteikti neribotiems susijusių prekių kiekiams arba ribotiems kiekiams, kuriems taikoma tarifinė kvota. Kai pagal tam tikrus tarptautinius susitarimus tarifų nuolaidos suteikiamos pagal tarifines kvotas, tas kvotas leidžia naudoti ir administruoja Komisija. Dėl praktinių priežasčių svarbu, kad prekių, kurioms sutarta taikyti lengvatinius muitų tarifus, importo muito ne žemės ūkio sudedamosios dalies valdymui būtų taikomos tos pačios taisyklės, kaip ir muito žemės ūkio sudedamosios dalies valdymui;
(17)
ovalbumino ir laktalbumino rinkos glaudžiai susijusios su kiaušinių rinka, todėl ovalbuminui ir laktalbuminui taikomas tarifines kvotas reikėtų leisti naudoti ir administruoti taip, kaip ir kiaušiniams taikomas kvotas remiantis Reglamentu (ES) Nr. 1308/2013. Prireikus administravimo būdas turėtų būti suderintas su prekių tiekimo į Sąjungos rinką poreikiais ir su būtinybe išsaugoti pusiausvyrą ir turėtų būti pagrįstas praeityje taikytais metodais, atsižvelgiant į PPO susitarimuose nustatytas teises;
(18)
siekiant užtikrinti, kad ekonominės veiklos vykdytojai turėtų vienodas patekimo į rinką galimybes ir vienodas sąlygas, atsižvelgti į prekių tiekimo Sąjungos rinkai reikalavimus ir išsaugoti pusiausvyrą toje rinkoje, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl sąlygų, kurių privalu laikytis norint pateikti paraišką dėl tarifinės kvotos, taisyklių, susijusių su teisių į tarifinę kvotą perleidimu, numatant reikalavimą, kad tarifine kvota būtų galima naudotis pateikus garantiją, ir ypatumų, tarifinėms kvotoms taikomų reikalavimų ar ribojimų;
(19)
siekiant užtikrinti, kad eksportuojamiems produktams tam tikromis sąlygomis būtų galima taikyti specialią importo į trečiąją šalį tvarką, laikantis Sąjungos pagal SESV sudarytų tarptautinių susitarimų, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl taisyklių, pagal kurias valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos, gavusios prašymą ir po atitinkamų patikrų, turi išduoti dokumentą, kuriuo patvirtinama, kad įvykdytos sąlygos, susijusios su produktais, kuriems gali būti taikoma speciali importo į trečiąją šalį tvarka, jei jie būtų eksportuojami ir jei būtų įvykdytos tam tikros sąlygos;
(20)
gali būti, kad konkurencijos sąlygomis žemės ūkio žaliavų perdirbimo pramonės paklausos vien tik Sąjungos žaliavomis patenkinti neįmanoma. Tarybos reglamentu (EEB) Nr. 2913/92 (8) tokioms prekėms leidžiama taikyti laikinojo įvežimo perdirbti tvarką, jeigu įvykdomos Komisijos reglamente (EEB) Nr. 2454/93 (9) nustatytos ekonominės sąlygos. Reglamentas (EEB) Nr. 2913/1992 turi būti keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 952/2013 (10), tačiau tik nuo 2016 m. birželio 1 d. Todėl šiame reglamente derėtų pateikti nuorodą į Reglamentą (EEB) Nr. 2913/1992, ypač atsižvelgiant į tai, kad ateityje nuorodos į Reglamentą (EEB) Nr. 2913/1992 turi būti laikomos nuorodomis į Reglamentą (ES) Nr. 952/2013. Jeigu susiklosto aiškiai nustatytos aplinkybės, reikėtų pripažinti, kad yra paisoma ekonominių sąlygų, kuriomis tam tikram žemės ūkio produktų kiekiui gali būti taikoma laikinojo įvežimo perdirbti tvarka. Tie kiekiai turėtų būti nustatyti atsižvelgiant į prekių tiekimo balansą. Teisingumo principo nepažeidžianti galimybė naudoti esamus kiekius, ekonominės veiklos vykdytojams taikomos vienodos sąlygos ir aiškumas turėtų būti užtikrinti valstybių narių išduodamų laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistema;
(21)
siekiant užtikrinti laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos racionalų ir veiksmingą taikymą, atsižvelgiant į Sąjungoje susiklosčiusią padėtį susijusių prekių rinkoje ir į perdirbimo pramonės poreikius bei praktiką, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais nustatomas tų žemės ūkio produktų, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, sąrašas, laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų suteikiamos teisės ir jų teisinės pasekmės, ekonominės veiklos vykdytojų teisių tarpusavio perleidimas, ir laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistemos patikimumui ir veiksmingumui užtikrinti būtinos taisyklės, susijusios su sertifikato autentiškumu, jų perleidimu arba to perleidimo apribojimais;
(22)
turėtų būti nustatyta eksporto grąžinamųjų išmokų suteikimo, nepažeidžiant ribų, kurios nustatytos pagal Sąjungos PPO įsipareigojimus, tvarka, taikoma į SESV I priedą neįtrauktoms prekėms gaminti sunaudotiems tam tikriems žemės ūkio produktams, siekiant tų prekių gamintojų nestatyti į nepalankią padėtį dėl kainų, kurias jie privalo sumokėti, kad įsigytų žaliavų, kaip to reikalauja BŽŪP. Tomis grąžinamosiomis išmokomis reikėtų dengti tik žemės ūkio produkto kainų Sąjungos rinkoje ir pasaulio rinkoje skirtumą. Todėl ta tvarka turėtų būti nustatyta kaip dalis prekybos tvarkos, taikomos tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus;
(23)
į I priedą neįtrauktų prekių, už kurias galima gauti grąžinamąsias išmokas, sąrašas turėtų būti nustatytas atsižvelgiant į joms pagaminti naudotų žemės ūkio produktų kainų Sąjungos rinkoje ir pasaulio rinkoje skirtumą ir į būtinybę kompensuoti visą šį skirtumą ar jo dalį, kad į I priedą neįtrauktoms susijusioms prekėms naudotus žemės ūkio produktus būtų lengviau eksportuoti;
(24)
būtina užtikrinti, kad eksporto grąžinamosios išmokos nebūtų skiriamos už importuotas ir į laisvą apyvartą išleistas į I priedą neįtrauktas prekes, kurios yra reeksportuotos arba eksportuotos jas perdirbus arba įtraukus į kitų prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį. Būtina užtikrinti, kad grąžinamosios išmokos nebūtų skiriamos už importuotus ir į laisvą apyvartą išleistus grūdus, ryžius, pieną ir pieno produktus arba kiaušinius, kai prekės eksportuojamos po perdirbimo arba įtraukimo į prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį;
(25)
eksporto grąžinamųjų išmokų už žemės ūkio produktus, eksportuotus kaip prekės, neįtrauktos į I priedą, dydžiai turėtų būti nustatyti laikantis tų pačių taisyklių, tvarkos ir tos pačios procedūros, kurios taikomos eksporto grąžinamosioms išmokoms už eksportuotus neperdirbtus žemės ūkio produktus, vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1308/2013 ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1370/2013 (11);
(26)
atsižvelgiant į glaudžią į I priedą neįtrauktų prekių ir tų į I priedą neįtrauktų prekių gamybai naudotų žemės ūkio produktų sąsają, taip pat į tų prekių ir produktų skirtumus, būtina numatyti eksporto grąžinamosioms išmokoms taikomų horizontaliųjų nuostatų, nustatytų Reglamente (ES) Nr. 1308/2013, taikymą į I priedą neįtrauktoms prekėms;
(27)
siekiant atsižvelgti į specialius į I priedą neįtrauktų prekių, kurių sudėtyje yra tam tikrų žemės ūkio produktų, gamybos procesus ir prekybos reikalavimus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl taisyklių, susijusių su eksportuojamų I priedą neįtrauktų prekių ir jų gamybai naudojamų žemės ūkio produktų savybėmis, taisyklės dėl eksporto grąžinamųjų išmokų už tam tikrus žemės ūkio produktus, eksportuojamus juos perdirbus į prekes, neįtrauktas į I priedą, nustatymo, taisyklės dėl eksportuojamų I priedą neįtrauktų prekių sudėties įrodymo, taisyklės, pagal kurias reikalaujama deklaracijoje nurodyti naudojamus tam tikrus importuojamus žemės ūkio produktus, taisyklės dėl žemės ūkio produktų prilyginimo pagrindiniams produktams ir dėl kiekvieno pagrindinio produkto referencinio kiekio nustatymo, taip pat dėl horizontaliųjų taisyklių, taikomų eksporto grąžinamosioms išmokoms už žemės ūkio produktus, taikymo į I priedą neįtrauktoms prekėms;
(28)
Sąjungos pagal SESV sudarytais arba laikinai taikomais tarptautiniais susitarimais nustatytų eksporto apribojimų laikymasis turėtų būti užtikrintas grąžinamųjų išmokų sertifikatais, išduotais už susitarimuose nustatytus referencinius laikotarpius, atsižvelgiant į mažiems eksportuotojams numatytą metinį kiekį;
(29)
turėtų būti išmokama visa turima eksporto grąžinamųjų išmokų suma, atsižvelgiant į prekybos I priedą neįtrauktomis prekėmis padėtį. Grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistema turėtų palengvinti veiksmingą grąžinamųjų išmokų sumų administravimą;
(30)
reikėtų numatyti, kad valstybių narių išduoti grąžinamųjų išmokų sertifikatai galiotų visoje Sąjungoje ir būtų išduodami pateikus garantiją, kuri garantuotų, kad ekonominės veiklos vykdytojas pateiks paraišką dėl grąžinamųjų išmokų. Reikėtų nustatyti taisykles dėl grąžinamųjų išmokų pagal išankstinio grąžinamųjų išmokų nustatymo sistemą skyrimo taikant visus taikomus grąžinamųjų išmokų dydžius ir dėl garantijų pateikimo ir grąžinimo;
(31)
siekiant stebėti, kiek išleidžiama eksporto grąžinamosioms išmokoms ir įgyvendinama grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistema, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl taisyklių, taikomų teisėms ir pareigoms pagal grąžinamųjų išmokų sertifikatus, taisyklių, taikomų juos perleidžiant arba apribojant tą perleidimą, dėl atvejų ir padėties, kai nereikalaujama pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatą arba garantiją, taip pat dėl leistino nuokrypio, kuomet netaikomas įsipareigojimas pateikti paraišką dėl grąžinamųjų išmokų;
(32)
atsižvelgiant į tikslinių priemonių, susijusių su eksporto grąžinamosiomis išmokomis, poveikį, reikėtų bendrai įvertinti žemės ūkio produktų perdirbimo įmonių, ypač mažųjų ir vidutinių įmonių, padėtį. Atsižvelgiant į specialius mažų eksportuotojų poreikius, už kiekvienus biudžetinius metus jiems reikėtų skirti bendrą sumą ir netaikyti reikalavimo pagal eksporto grąžinamųjų išmokų tvarką pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatus;
(33)
kai remiantis Reglamentu (ES) Nr. 1308/2013 priimamos priemonės dėl žemės ūkio produkto eksporto, o dėl prekių, kurios neįtrauktos į I priedą ir kurių sudėtyje yra didelė dalis žemės ūkio produkto, eksporto gali kilti kliūčių tų priemonių tikslų įgyvendinimui, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl lygiaverčių priemonių, kurių reikia imtis dėl tų į I priedą neįtrauktų prekių eksporto, numatymo, kartu laikantis visų prievolių pagal tarptautinius susitarimus;
(34)
pagal tam tikrus tarptautinius susitarimus Sąjunga gali riboti importo muitus ir už eksportą mokėtinas sumas, siekdama visiškai ar iš dalies kompensuoti perdirbtų žemės ūkio produktų arba į I priedą neįtrauktų susijusių prekių gamybai naudotų žemės ūkio produktų kainų skirtumus. Tų perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių atveju būtina nustatyti, kad šios sumos turi būti nustatytos kartu, kaip bendro muito dalis, ir jomis turi būti kompensuojami žemės ūkio produktų, į kuriuos turi būti atsižvelgta, kainų skirtumus susijusios šalies ar regiono ir Sąjungos rinkose;
(35)
kadangi perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių sudėtis gali būti svarbi sprendžiant, kaip tinkamai taikyti šiuo reglamentu nustatytą prekybos tvarką, jų sudėtį turėtų būti įmanoma nustatyti atliekant kokybės ir kiekybės analizę;
(36)
siekiant įgyvendinti Sąjungos sudarytus tarptautinius susitarimus ir užtikrinti aiškumą ir nuoseklumą su Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2658/87 (12) daliniais pakeitimais, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl tam tikrų šio reglamento ir jo priedų neesminių elementų papildymo ir dalinio keitimo;
(37)
reikėtų numatyti, kad valstybės narės Komisijai ir viena kitai turėtų teikti perdirbtiems žemės ūkio produktams ir į I priedą neįtrauktoms prekėms taikomai prekybos tvarkai įgyvendinti būtiną informaciją;
(38)
siekiant užtikrinti informacijos sistemų vientisumą ir perduotų dokumentų ir susijusių duomenų autentiškumą bei aiškumą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl teiktinos informacijos pobūdžio ir tipo, duomenų, kurie turi būti tvarkomi, kategorijų, ilgiausių saugojimo laikotarpių ir tvarkymo tikslo, prieigos prie informacijos arba informacijos sistemų teisių ir šios informacijos skelbimo sąlygų nustatymo;
(39)
taikoma Sąjungos teisė dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (13) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 (14);
(40)
siekiant išvengti nereikalingos administracinės naštos ekonominės veiklos vykdytojams ir nacionalinėms institucijoms, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl ribos, nuo kurios nerenkamos arba nemokamos importo muitų, papildomų importo muitų, sumažintų importo muitų, eksporto grąžinamųjų išmokų sumos ir rinktinos ar mokėtinos sumos, kai kompensuojama bendrai nustatyta kaina, nustatymo;
(41)
atsižvelgiant į glaudžią į I priedą neįtrauktų prekių ir tų į I priedą neįtrauktų prekių gamybai naudotų žemės ūkio produktų sąsają, būtina numatyti nuostatas, pagal kurias į I priedą neįtrauktoms prekėms mutatis mutandis būtų taikomos horizontaliosios nuostatos dėl garantijų, patikrų, tikrinimo, kontrolės ir sankcijų, kaip nustatyta ir priimta pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 (15);
(42)
siekiant užtikrinti, kad perdirbtų žemės ūkio produktų importo licencijoms ir tarifinėms kvotoms bei į I priedą neįtrauktų prekių grąžinamosioms išmokoms ir tokių prekių išmokų sertifikatams būtų taikomos horizontaliosios taisyklės, priimtos remiantis Reglamentu (ES) Nr. 1306/2013, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl taisyklių, kuriomis prireikus priimamos horizontaliosios nuostatos dėl garantijų, patikrų, tikrinimo, kontrolės ir sankcijų, priimtų pagal tą reglamentą;
(43)
priimant deleguotuosius aktus pagal SESV 290 straipsnį, ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(44)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl importuojamų prekių įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių, kuriomis nustatomi perdirbti žemės ūkio produktai, kuriems reikėtų taikyti papildomus importo muitus, siekiant užkirsti kelią Sąjungos rinkai daromam neigiamam poveikiui arba jį sumažinti, tų papildomų importo muitų taikymo priemonių, atsižvelgiant į terminą, per kurį reikia pateikti įrodymus dėl importo kainos, dokumentinių įrodymų pateikimo, papildomų importo muitų dydžio nustatymo, priemonių, kuriomis nustatomos tipinės kainos ir ribiniai kiekiai, siekiant taikyti papildomus importo muitus, priemonių dėl ovalbumino ir laktalbumino licencijos formos ir turinio, dėl paraiškų importo licencijai gauti pateikimo ir tų importo licencijų išdavimo ir jų panaudojimo, jų galiojimo laikotarpio, tų importo licencijų atveju garantijos pateikimo procedūros ir jos kiekio, dėl įrodymų, kad įvykdyti tų licencijų naudojimo reikalavimai, dėl pareigos importuoti importo licencijoje nurodytus kiekius tolerancijos lygio, ir dėl pakaitinių importo licencijų ir tų licencijų dublikatų išdavimo, dėl valstybių narių taikomų priemonių importo licencijoms, bei dėl keitimosi ovalbumino ir laktalbumino importo licencijų sistemai valdyti reikiama informacija, įskaitant procedūras, susijusias su konkrečia valstybių narių tarpusavio administracine pagalba, dėl perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomų importo muitų apskaičiavimo ir importo muito lygmens nustatymo įgyvendinant tarptautinius susitarimus;
(45)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl importuojamų prekių įgyvendinimo sąlygas, Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių, kuriomis nustatomi fiksuoti žemės ūkio produktų, kurie laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje, kiekiai, siekiant sumažinti arba palaipsniui panaikinti lengvatinės prekybos sąlygomis taikomus importo muitus, ir nustatomi atitinkami dokumentams taikomi reikalavimai, metinės tarifinės kvotos ir importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams ir tam tikriems importuojamiems žemės ūkio produktams taikytinas administravimo metodas pagal tarptautinius Sąjungos įsipareigojimus, dėl tarptautiniuose susitarimuose arba aktuose, kuriais nustatoma importo arba eksporto tvarka, numatytų specialiųjų nuostatų taikymo procedūrų, visų pirma susijusių su garantijomis dėl produkto pobūdžio, kilmės vietos ir kilmės šalies, garantijoms patikrinti naudojamo dokumento pripažinimu, su eksportuojančios šalies išduoto dokumento pateikimu ir dėl produktų paskirties šalies ir dėl jų naudojimo, priemonių, nustatančių importo licencijų galiojimo laikotarpį, garantijos pateikimo procedūra ir jos dydžiu, tų importo licencijų panaudojimo ir, kai būtina, specialių priemonių, visų pirma susijusių su importo paraiškų teikimo sąlygomis ir leidimo pagal tarifinę kvotą suteikimo sąlygomis ir atitinkamų dokumentų reikalavimų;
(46)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl importuojamų prekių ir laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių, kuriomis nustatoma proceso, kuriuo užtikrinama, kad pagal tarifinę kvotą numatyti kiekiai nėra viršyti, valdymo priemonės, ir priemonių, kuriomis perskirstomi pagal tarifinę kvotą nepanaudoti kiekiai, apsaugos priemonių, taikomų į Sąjungą importuojamiems produktams ir prekėms, pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 260/2009 (16) ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 625/2009 (17) arba tarptautiniais susitarimais numatytų apsaugos priemonių, priemonių dėl žemės ūkio produktų, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, kiekio, priemonės dėl laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistemos įgyvendinimo susijusios su reikiamais laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų pateikimo ir sertifikatų išdavimo dokumentais ir procedūromis, priemonių dėl laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų administravimo valstybėse narėse, procedūrų, susijusių su valstybių narių tarpusavio administracine pagalba, priemonių, kuriomis ribojami kiekiai, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, atsisakoma patvirtinti su tais sertifikatais susijusius prašomus kiekius ir laikinai sustabdomas paraiškų išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatus teikimas, kai paraiškos teikiamos dėl didelių kiekių, ir priemonių, kuriomis laikinai sustabdomas perdirbimo arba laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymas ovalbuminui ir laktalbuminui;
(47)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl eksporto įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių dėl grąžinamųjų išmokų dydžių taikymo, eksporto grąžinamųjų išmokų apskaičiavimo, tam tikrų produktų prilyginimo pagrindiniams produktams ir pagrindinių produktų referencinio kiekio nustatymo, paraiškų išduoti tam tikrų į I priedą neįtrauktų prekių eksportui į tam tikras paskirties šalis, kai tai numatyta pagal tarptautinį susitarimą, Sąjungos sudarytą arba laikinai taikomą pagal SESV, sertifikatus, tokių sertifikatų išdavimo ir administravimo, dėl tvarkos, taikomos produktų praradimo ir kiekio nuostolių gamybos procese atveju, ir šalutiniams produktams taikomos tvarkos;
(48)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl eksporto įgyvendinimo sąlygas, Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių, kuriomis apibrėžiamos eksporto grąžinamųjų išmokų sistemai įgyvendinti būtina eksportuojamų į I priedą neįtrauktų prekių sudėties deklaravimo ir įrodymo procedūros, supaprastinto prekių pristatymo į paskirties vietą įrodymo, kai diferencijuojamos eksporto grąžinamosios išmokos, taisyklių, priemonių dėl horizontaliųjų nuostatų taikymo eksporto grąžinamosioms išmokoms į I priedą neįtrauktų prekių atveju, su paraiškų išduoti grąžinamųjų išmokų sertifikatą pateikimu, forma ir turiniu susijusios eksporto grąžinamųjų išmokų sertifikatų sistemos įgyvendinimo priemonių, grąžinamųjų išmokų sertifikato formos, turinio ir galiojimo laikotarpio, grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų teikimo ir sertifikatų išdavimo bei jų naudojimo procedūros, garantijos pateikimo procedūros ir jos dydžio, eksporto grąžinamųjų išmokų, dėl kurių nebuvo kreiptasi, sumos leistino nuokrypio, kurios netaikytos siekiant įrodyti ir buvo naudojamos kaip įrodymas, kad laikytasi pareigų pagal grąžinamųjų išmokų sertifikatą;
(49)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl eksporto ir tam tikrų bendrųjų nuostatų įgyvendinimo sąlygas, Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl priemonių dėl valstybių narių grąžinamųjų išmokų sertifikatams taikomos tvarkos ir valstybių narių keitimosi informacija ir specialios tarpusavio administracinės pagalbos grąžinamųjų išmokų sertifikatų atveju priemonių, mažiems eksportuotojams skirtos bendros sumos nustatymo ir individualios ribos, nuo kurios atleidžiama nuo reikalavimo pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatą, nustatymo, pakaitinių grąžinamųjų išmokų sertifikatų ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų dublikatų išdavimo priemonių, priemonių, kuriomis ribojamos sumos, dėl kurių gali būti išduodami grąžinamųjų išmokų sertifikatai, atsisakoma skirti pagal tuos sertifikatus prašomas sumas ir sustabdomas paraiškų dėl grąžinamųjų išmokų sertifikatų teikimas, kai prašoma taikyti dideles sumas, kurios viršija sumas, nustatytas remiantis įsipareigojimais pagal tarptautinius susitarimus, su eksportu susijusių kitų priemonių taikymo būtinų procedūrinių taisyklių ir techninių kriterijų, tiesioginio kompensavimo vykdant lengvatinę prekybą atveju taikomo muito ir susijusių sumų, mokėtinų už į atitinkamą šalį ar regioną eksportuojamus objektus, nustatymo priemonių, priemonių, kuriomis užtikrinama, kad pagal lengvatinės prekybos susitarimą eksportui deklaruoti perdirbti žemės ūkio produktai nebūtų iš tikrųjų eksportuoti pagal nelengvatinės prekybos susitarimą ar atvirkščiai, priemonių dėl perdirbtų žemės ūkio produktų bei į I priedą neįtrauktų prekių kokybės ir kiekybės analizės metodų, šiems produktams ir prekėms identifikuoti būtinų techninių nuostatų ir jų klasifikavimo Kombinuotojoje nomenklatūroje tvarkos;
(50)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento nuostatų dėl eksporto ir tam tikrų bendrųjų nuostatų įgyvendinimo sąlygas, Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai dėl Komisijos ir valstybių narių prievolėms keistis informacija, susijusia su pranešimo būdais, pateiktinos informacijos taisyklėmis, pateiktinos informacijos valdymo tvarka, taip pat dėl pranešimų turinio, formos, pateikimo laiko, dažnumo ir terminų, įgyvendinti būtinų priemonių, taip pat dėl tvarkos, taikomos informacijos ir dokumentų perdavimui arba galimybės susipažinti su jais sudarymui, laikantis asmens duomenų apsaugos reikalavimų ir paisant teisėto įmonių intereso ginti savo verslo paslaptis, ir dėl priemonių dėl garantijoms, patikroms, tikrinimui, kontrolei ir sankcijoms, vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1306/2013, taikomų horizontaliųjų nuostatų taikymo perdirbtiems žemės ūkio produktų importo licencijoms, tarifinėms kvotoms, taip pat į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosioms išmokoms ir grąžinamųjų išmokų sertifikatams;
(51)
atsižvelgiant į jų specifinį pobūdį, įgyvendinimo aktai, susiję su priemonėmis, kuriomis, siekiant taikyti papildomus muito dydžius ir importo muitų dydžių lygį, nustatomos tipinės kainos ir ribiniai kiekiai, pagal Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus, priemonėmis, kuriomis ribojamas kiekis, dėl kurio gali būti išduodami laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai ir grąžinamųjų išmokų sertifikatai, atmetami su šiais sertifikatais susiję prašomi kiekiai ir sustabdomas šių sertifikatų paraiškų teikimas, su proceso, užtikrinančio, kad nebūtų viršyti pagal tarifinę kvotą skirti kiekiai, valdymo ir nepanaudotų tarifinės kvotos kiekių perskirstymo priemonėmis, turėtų būti priimami netaikant Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (18). Visi kiti įgyvendinimo aktai pagal šį reglamentą turėtų būti priimti laikantis Reglamento (ES) Nr. 182/2011;
(52)
nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma įgyvendinimo aktams priimti laikantis Reglamento (ES) Nr. 182/2011, atsižvelgiant į tai, kad tie aktai susiję su BŽŪP, kaip nurodyta to reglamento 2 straipsnio 2 dalies b punkto ii papunktyje;
(53)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su apsaugos priemonėmis, taikomomis į Sąjungą importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams, arba su Sąjungos rinkos sutrikdymu ar galimu sutrikdymu, kai reikia sustabdyti perdirbimo arba laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymą ovalbuminui ir laktalbuminui, yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti;
(54)
pagal proporcingumo principą šio reglamento tikslams pasiekti būtina ir tikslinga nustatyti prekybos tvarką, taikomą tam tikroms prekėms, gaunamoms perdirbant žemės ūkio produktus. Pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnio 4 dalį šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(55)
siekiant išlaikyti status quo, prie šio reglamento turėtų būti pridėti priedai, kuriuose nurodyta: perdirbtų žemės ūkio produktų sąrašas, pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 II priedą; į I priedą neįtrauktų prekių sąrašas, pakeičiantis Komisijos reglamento (ES) Nr. 578/2010 (19) II priedą ir Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 XX priedą; į I priedą neįtrauktų prekių gamybai naudotų pagrindinių produktų sąrašas, pakeičiantis Reglamento (ES) Nr. 578/2010 I priedą; perdirbtų žemės ūkio produktų, už kuriuos gali būti renkami papildomi importo muitai, sąrašas, pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 III priedą; ir perdirbtų žemės ūkio produktų gamybai naudotų žemės ūkio produktų sąrašas, pakeičiantis Reglamento (EB) Nr. 1216/2009 I priedą;
(56)
todėl reglamentai (EB) Nr. 1216/2009 ir (EB) Nr. 614/2009 turėtų būti atitinkamai panaikinti;
(57)
atsižvelgiant į tai, kad prieš įsigaliojant šiam reglamentui reikalingas nuoseklumas užtikrintas pereinamojo laikotarpio nuostata Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 230 straipsnio 1 dalies antros pastraipos i punkte, šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti kuo anksčiau po to, kai bus priimti BŽŪP reformos paketo reglamentai, kartu visapusiškai siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir paisant teisėtų ekonominės veiklos vykdytojų lūkesčių,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS, TAIKYMO SRITIS IR TERMINŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatoma prekybos tvarka, taikoma importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams ir eksportuojamoms į I priedą neįtrauktoms prekėms bei žemės ūkio produktams, esantiems tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtyje.
Be to, šis reglamentas taikomas importuojamiems žemės ūkio produktams, įtrauktiems į Sąjungos pagal SESV sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime, kuriuo numatyta, kad tokie produktai prilygintini perdirbtiems žemės ūkio produktams, kuriems taikoma lengvatinės prekybos tvarka.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
žemės ūkio produktai - Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 1 straipsnyje nurodyti produktai;
b)
perdirbti žemės ūkio produktai - šio reglamento I priede išvardyti produktai;
c)
į I priedą neįtrauktos prekės - SESV I priede neišvardyti produktai, išvardyti šio reglamento II priedo pirmoje ir antroje skiltyse;
d)
pagrindiniai produktai - šio reglamento III priede išvardyti žemės ūkio produktai;
e)
muito žemės ūkio sudedamoji dalis - perdirbtiems žemės ūkio produktams taikoma importo muito dalis, atitinkanti šio reglamento V priede išvardytiems žemės ūkio produktams taikomus importo muitus, arba, kai taikoma, tiems žemės ūkio produktams, kurių kilmės šalis yra šalis, susijusi su naudotų arba laikomų sunaudotais žemės ūkio produktų kiekiu, taikomi sumažinti muitai;
f)
muito ne žemės ūkio sudedamoji dalis - privalomojo mokėjimo, kuris atitinka Bendrojo muitų tarifo muitus, dalis, kuri lieka atėmus e punkte apibrėžtą žemės ūkio sudedamąją dalį;
g)
papildomi muitai cukrui ir miltams - papildomas muitas cukrui (AD S/Z) ir papildomas muitas miltams (AD F/M), kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo Pirmos dalies I skirsnio B.6 punkte ir nustatyta to reglamento I priedo Trečios dalies I skirsnio 1 priedo 2 lentelėje;
h)
ad valorem muitas - muitinės vertės procentine dalimi išreikšta importo muito dalis;
i)
1 produktų grupė - miltelių, granulių ar kitokio kieto pavidalo išrūgos, į kurias nepridėta cukraus ar kitokių saldiklių (KN kodai ex 0404 10 02-ex 0404 10 16);
j)
2 produktų grupė - miltelių, granulių arba kitokio pavidalo sausieji pieno produktai, į kuriuos nepridėta cukraus ar kitokių saldiklių, kurių riebumas ne didesnis kaip 1,5 % masės, išskyrus tiesiogiai supakuotus į pakuotes, kurių neto masė ne didesnė kaip 2,5 kg (KN kodas ex 0402 10 19);
k)
3 produktų grupė - miltelių, granulių arba kitokio pavidalo sausieji pieno produktai, į kuriuos nepridėta cukraus ar kitokių saldiklių, kurių riebumas yra 26 % masės, išskyrus tiesiogiai supakuotus į pakuotes, kurių neto masė ne didesnė kaip 2,5 kg (KN kodas ex 0402 21 18);
l)
6 produktų grupė - sviestas, kurio riebumas 82 % masės (KN kodas ex 0405 10).
II SKYRIUS
PERDIRBTŲ ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTŲ IMPORTAS
I SKIRSNIS
Bendrosios importo nuostatos
I poskirsnis
Perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitai
3 straipsnis
Importo muitų sudedamosios dalys
1. I priedo 1 lentelėje išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomus Bendrojo muitų tarifo importo muitus sudaro muito žemės ūkio sudedamoji dalis, kuri nėra ad valorem muito dalis, ir muito ne žemės ūkio sudedamoji dalis, kuri yra ad valorem muitas.
2. I priedo 2 lentelėje išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams taikomus Bendrojo muitų tarifo importo muitus sudaro ad valorem muitas ir muito žemės ūkio sudedamoji dalis, kuri yra ad valorem muito dalis. Kai I priedo 2 lentelėje išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams nėra ad valorem muito, muito žemės ūkio sudedamoji dalis tokiems produktams laikoma tiems produktams taikomo specifinio muito dalimi.
4 straipsnis
Didžiausias importo muito dydis
1. Kai turi būti taikoma didžiausias muito dydis, to dydžio apskaičiavimo metodas nustatomas Bendrajame muitų tarife pagal SESV 31 straipsnį.
2. Kai I priedo 1 lentelėje išvardytų perdirbtų žemės ūkio produktų didžiausia muito dydis yra sudarytas iš papildomo muito cukrui ir miltams, to papildomo muito apskaičiavimo metodas nustatomas Bendrajame muitų tarife pagal SESV 31 straipsnį.
5 straipsnis
Papildomi importo muitai, kuriais siekiama užkirsti kelią Sąjungos rinkai daromam neigiamam poveikiui arba jį sumažinti
1. Komisija įgyvendinimo aktais gali nustatyti, kuriems IV priede išvardytiems perdirbtiems žemės ūkio produktams, kai jie importuojami taikant Bendrajame muitų tarife nustatytą muito dydį, taikomas papildomas importo muitas. Tie įgyvendinimo aktai priimami tik tam, kad būtų užkirstas kelias neigiamam poveikiui, kurį Sąjungos rinkai gali daryti toks importas, arba tas poveikis sumažintas, ir jeigu:
a)
importuojama mažesne kaina nei kaina, kurią Sąjunga nurodė PPO (ribinė kaina), arba
b)
importo kiekis bet kuriais metais viršija tam tikrą lygį (ribinis kiekis).
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Papildomi importo muitai pagal 1 dalį netaikomi, kai nemanoma, kad importas galėtų sutrikdyti Sąjungos rinką, arba kai tokių papildomų importo muitų poveikis būtų neproporcingas siekiamam tikslui.
3. Taikant 1 dalies a punktą importo kainos nustatomos remiantis konkrečios prekių siuntos CIF importo kainomis.
CIF importo kainos palyginamos su tipinėmis to produkto kainomis pasaulinėje rinkoje arba to importuojamo produkto kaina Sąjungos rinkoje.
Tipinės kainos nustatomos reguliariai ir remiantis duomenimis, surinktais taikant pagal Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/1993 (20) 308d straipsnį nustatytą Bendrijos priežiūros sistemą.
4. Ribinis kiekis nustatomas remiantis patekimo į rinką galimybėmis, kurios apibrėžiamos kaip importo ir atitinkamo vidaus suvartojimo per trejus metus einančius prieš metus, kai atsirado arba, manoma, kad galėjo atsirasti 1 dalyje nurodytas neigiamas poveikis, santykis.
5. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodytos šiam straipsniui taikyti būtinos priemonės, ypač susijusios su importo kainos įrodymo terminais ir patvirtinamųjų dokumentų pateikimu. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
6. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus netaikant 44 straipsnio 2 arba 3 dalyje nurodytos procedūros, kai tai susiję su pagal 1 dalį nustatytais produktais, kuriais:
a)
siekiant taikyti papildomus importo muitus nustatomos tipinės kainos ir ribiniai kiekiai;
b)
laikantis Sąjungos pagal SESV sudarytuose arba laikinai taikomuose tarptautiniuose susitarimuose nustatytų taisyklių nustatomas papildomų importo muitų lygis.
7. Komisija 1 dalies a punkte nurodytas ribines kainas skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
II poskirsnis
Ovalbumino ir laktalbumino importas
6 straipsnis
Ovalbumino ir laktalbumino importo licencijos
1. Gali būti reikalaujama, kad importuojant į laisvą apyvartą išleisti skirtą ovalbuminą ir laktalbuminą būtų pateikta importo licencija, kai tokios licencijos reikia atitinkamoms rinkoms administruoti ir visų pirma prekybos tais produktais stebėsenai vykdyti.
2. Nedarant poveikio priemonėms, kurių imtasi pagal 14 straipsnį, valstybės narės išduoda 1 dalyje nurodytas importo licencijas kiekvienam Sąjungoje įsisteigusiam pareiškėjui, neatsižvelgdamos į to pareiškėjo įsisteigimo vietą, jeigu pagal SESV 43 straipsnio 2 dalį priimtame akte nenumatyta kitaip.
3. 1 dalyje nurodytos importo licencijos galioja visoje Sąjungoje.
4. Išduodant 1 dalyje nurodytas importo licencijas ir išleidžiant į laisvą apyvartą licencijose nurodytas prekes gali būti reikalaujama, kad atitinkami produktai atitiktų kilmės šalies ir kilmės vietos reikalavimus ir kad būtų pateiktas trečiosios šalies ar subjekto išduotas dokumentas, patvirtinantis, inter alia, produktų kilmės šalį, kilmės vietą, autentiškumą ir kokybės savybes.
7 straipsnis
Dėl importo licencijų pateikiamos garantijos
1. Gali būti reikalaujama, kad 6 straipsnyje nurodytos importo licencijos būtų išduodamos pateikus garantiją, kuria užtikrinama, kad ekonominės veiklos vykdytojas produktus importuos per importo licencijos galiojimo laikotarpį.
2. Jeigu per importo licencijos galiojimo laikotarpį produktai neimportuojami, negrąžinama visa garantija arba jos dalis.
3. Tačiau garantija grąžinama, jeigu produktai per tą laikotarpį nebuvo importuoti dėl nenugalimos jėgos arba jeigu per tą laikotarpį neimportuotas kiekis neviršija leistino nuokrypio.
8 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
reikalavimo, kad importuojant į laisvą apyvartą išleisti skirtą ovalbuminą ir laktalbuminą turi būti pateikta importo licencija taisyklių;
b)
taisyklių, kuriose reglamentuojamos su importo licencija susijusios teisės ir pareigos ir jos teisinis poveikis;
c)
atvejų, kai leidžiama nesilaikyti pareigos importuoti licencijoje numatytą kiekį arba atvejų, kai licencijoje turi būti nurodyta kilmė;
d)
taisyklių, pagal kurias importo licencijos išduodamos arba taisyklių, pagal kurias licencijoje nurodytos prekės į laisvą apyvartą išleidžiamos tik pateikus trečiosios šalies arba subjekto išduotą dokumentą, kuriuo, inter alia, patvirtinama produktų kilmės šalis, kilmės vieta, autentiškumas ir kokybės savybės;
e)
taisyklių, reglamentuojančių importo licencijos perleidimą arba tokio perleidimo apribojimus;
f)
atvejų, kai nereikalaujama pateikti importo licencijos;
g)
taisyklių, pagal kurias išduodant importo licencijas, nurodytas 6 straipsnyje, reikalaujama pateikti garantiją;
9 straipsnis
Įgyvendinimo įgaliojimai
Komisija prireikus priima įgyvendinimo aktus, susijusius su:
a)
importo licencijos forma ir turiniu;
b)
importo licencijų paraiškų teikimu, tų licencijų išdavimu ir jų naudojimu;
c)
importo licencijų galiojimo laikotarpiu, pateiktinos garantijos dydžiu ir jos pateikimo procedūromis;
d)
įrodymu, kad įvykdyti importo licencijų naudojimo reikalavimai;
e)
tolerancijos lygiu, susijusiu su pareiga importuoti importo licencijoje nurodytą kiekį;
f)
pakaitinių importo licencijų ir importo licencijų dublikatų išdavimu;
g)
valstybių narių atliekamu importo licencijų tvarkymu ir keitimusi sistemai valdyti būtina informacija, įskaitant procedūras, susijusias su konkrečia valstybių narių tarpusavio administracine pagalba.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
II SKIRSNIS
Lengvatinė prekyba
I poskirsnis
Importo muitų sumažinimas
10 straipsnis
Muito žemės ūkio sudedamųjų dalių, ad valorem muitų ir papildomų muitų sumažinimas ir laipsniškas panaikinimas
1. Kai Sąjungos pagal SESV sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime:
a)
numatyta sumažinti arba mažinti ir palaipsniui panaikinti perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitus ir
b)
nurodyti produktai, kuriems gali būti taikomi tokie sumažinimai, prekių kiekiai ar kvotų vertė, kuriems taikomi šie sumažinimai, tokių kiekių ar verčių apskaičiavimo metodas, arba
muito žemės ūkio sudedamosios dalies, papildomų muitų cukrui ir miltams arba ad valorem muito sumažinimą lemiantys veiksniai, muito žemės ūkio sudedamoji dalis, papildomi muitai cukrui ir miltams arba ad valorem muitas gali būti sumažinti arba mažinami ir palaipsniui panaikinami, kaip nustatyta perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitų atveju.
Taikant šį straipsnį muito žemės ūkio sudedamoji dalis taip pat gali apimti muito žemės ūkio elementą, kaip nurodyta Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo Pirmos dalies I skyriaus B skirsnio 1 dalyje ir nustatyta to reglamento I priedo Trečios dalies I skyriaus 1 priedo 2 lentelėje.
2. Jeigu Sąjungos pagal SESV sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime numatyta sumažinti arba palaipsniui panaikinti šio reglamento I priedo 2 lentelėje išvardytų produktų muitų žemės ūkio sudedamąsias dalis, muitas, kurį sudaro žemės ūkio sudedamoji dalis, esanti ad valorem muito dalimi, pakeičiamas ne ad valorem žemės ūkio sudedamąja dalimi.
11 straipsnis
Faktiškai sunaudoti arba laikomi sunaudotais kiekiai
1. Muito žemės ūkio sudedamosios dalys arba papildomi muitai cukrui ir miltams pagal 10 straipsnio 1 dalį mažinami arba palaipsniui panaikinami remiantis:
a)
V priede išvardytų žemės ūkio produktų kiekiu, faktiškai sunaudotu arba laikomu sunaudotu perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje;
b)
muitais, taikomais a punkte nurodytiems žemės ūkio produktams ir naudojamais sumažintai muito žemės ūkio sudedamajai daliai ir papildomiems muitams cukrui ir miltams apskaičiuoti tam tikros lengvatinės prekybos tvarkos taikymo atveju.
2. Žemės ūkio produktai, laikytini panaudotais perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje, atrenkami iš perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje faktiškai panaudotų žemės ūkio produktų atsižvelgiant į jų svarbą tarptautinės prekybos požiūriu ir į jų kainų lygio tipiškumą visų kitų to perdirbto žemės ūkio produkto gamyboje panaudotų žemės ūkio produktų atžvilgiu.
3. V priede išvardytų ir faktiškai panaudotų žemės ūkio produktų kiekiai perskaičiuojami į lygiaverčius panaudotais laikomų konkrečių žemės ūkio produktų kiekius.
12 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, susijusius su:
a)
sąrašo, į kurį įtraukiami tie V priede išvardyti žemės ūkio produktai, kurie remiantis 11 straipsnio 2 dalyje nustatytais atrankos kriterijais turi būti laikomi panaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje, sudarymu;
b)
lygiaverčių kiekių ir 11 straipsnio 3 dalyje numatyto perskaičiavimo taisyklių nustatymu;
c)
būtinais sumažintos muito žemės ūkio sudedamosios dalies ir sumažintų papildomų muitų cukrui ir miltams apskaičiavimo elementais ir nustatomais to apskaičiavimo metodais;
d)
nereikšmingais kiekiais, kuriems taikomos nulinės normos sumažintos muito žemės ūkio sudedamosios dalys ir papildomi muitai cukrui ir miltams.
13 straipsnis
Įgyvendinimo įgaliojimai
1. Komisija, kai tinkama, priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodytos priemonės, kuriomis įgyvendinamos Sąjungos pagal SESV sudarytų arba laikinai taikomų tarptautinių susitarimų nuostatos dėl perdirbtų žemės ūkio produktų importo muitų, mažintinų pagal šio reglamento 10 straipsnio 1 ir 2 dalis, apskaičiavimo.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Komisija, kai būtina, gali priimti įgyvendinimo aktus, nustatančius:
a)
12 straipsnio a punkte nurodytų žemės ūkio produktų kiekius, kurie laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje;
b)
12 straipsnio a punkte nurodytų žemės ūkio produktų kiekius, kurie laikomi sunaudotais perdirbtų žemės ūkio produktų gamyboje, atsižvelgiant į kiekvieną galimą tų perdirbtų žemės ūkio produktų, kurių atveju pagal šios pastraipos a punktą negalima apskaičiuoti konkrečių žemės ūkio produktų nustatytų kiekių, sudėtį;
c)
dokumentų reikalavimus.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus netaikant 44 straipsnio 2 ar 3 dalyse nurodytos procedūros, nustatančius taikomą importo muito lygį laikantis taisyklių, nustatytų pagal SESV Sąjungos sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime, ir pagal šio straipsnio 1 dalį priimtų taisyklių.
II poskirsnis
Tarifinės kvotos ir speciali trečiųjų šalių vykdomo importo tvarka
14 straipsnis
Leidimas pradėti naudoti tarifines kvotas ir jų administravimas
1. Į laisvą apyvartą Sąjungoje išleidžiamų perdirbtų žemės ūkio produktų ir 1 straipsnio antroje pastraipoje nurodytų žemės ūkio produktų importo tarifines kvotas, nustatytas Sąjungos pagal SESV sudarytuose arba laikinai taikomuose tarptautiniuose susitarimuose, leidžia pradėti naudoti ir administruoja Komisija laikydamasi 15 ir 16 straipsnių.
2. 1 dalyje nurodytos tarifinės kvotos administruojamos taip, kad ekonominės veiklos vykdytojai nebūtų diskriminuojami vienas kito atžvilgiu ir kad būtų deramai atsižvelgiama į Sąjungos rinkos tiekimo poreikius ir į poreikį išsaugoti pusiausvyrą šioje rinkoje.
3. 1 dalyje nurodytos tarifinės kvotos administruojamos taikant vieną iš šių metodų, kitą tinkamą metodą arba kelis iš jų:
a)
metodą, pagal kurį kvotos skirstomos chronologine paraiškų pateikimo tvarka (eiliškumo principas);
b)
metodą, pagal kurį kvotos skirstomos proporcingai paraiškose nurodytiems kiekiams (vienalaikio nagrinėjimo metodas);
c)
skirstymo metodą, grindžiamą tradiciniais prekybos modeliais (tradicinių (naujų) veiklos vykdytojų metodas).
15 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
1. Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
sąlygų ir tinkamumo reikalavimų, kuriuos ekonominės veiklos vykdytojas turi tenkinti, kad galėtų pateikti paraišką pagal tarptautiniame susitarime nustatytą tarifinę kvotą, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje;
b)
tarptautiniame susitarime nustatytos tarifinės kvotos, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje, administravimo taisyklių, susijusių su ekonominės veiklos vykdytojų teisių tarpusavio perleidimu ir, kai reikia, tokio perleidimo apribojimais;
c)
nuostatų, kuriomis nustatomas reikalavimas, pagal kurį tarptautiniame susitarime nustatyta tarifine kvota, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje, galima naudotis tik pateikus importo licenciją ir garantiją;
d)
ypatumų, reikalavimų ar apribojimų, taikomų tarptautiniame susitarime nustatytai tarifinei kvotai, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalyje.
2. Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal kuriuos valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos, gavusios prašymą, po atitinkamų patikrų turi išduoti dokumentą, kuriuo patvirtinama, kad produktas atitinka sąlygas specialiai importo į trečiąją šalį tvarkai taikyti.
16 straipsnis
Įgyvendinimo įgaliojimai
1. Komisija priima įgyvendinimo aktus, nustatančius:
a)
metines tarifines kvotas, kurios prireikus tinkamai paskirstomos metams, ir taikytiną administravimo metodą;
b)
tarptautiniame susitarime arba teisės akte, kuriuo nustatoma importo arba eksporto tvarka, numatytų specialiųjų nuostatų taikymo procedūras, visų pirma susijusias su:
i)
garantijomis dėl produkto pobūdžio, kilmės vietos ir kilmės šalies;
ii)
i punkte nurodytoms garantijoms patikrinti naudojamo dokumento pripažinimu;
iii)
eksportuojančios šalies išduoto dokumento pateikimu;
iv)
produktų paskirtimi ir naudojimu;
c)
pagal 15 straipsnio 1 dalies c punktą pateiktinų importo licencijų galiojimo laikotarpį;
d)
pagal 15 straipsnio 1 dalies c punktą garantijos pateikimo procedūras ir jos dydį;
e)
pagal 15 straipsnio 1 dalies c punktą pateiktinų importo licencijų naudojimą ir, kai būtina, specialias priemones, visų pirma susijusias su importo paraiškų teikimo pagal tarifinę kvotą ir atitinkamo leidimo suteikimo sąlygomis;
f)
dokumentų reikalavimus;
g)
būtinas priemones, susijusias su 15 straipsnio 2 dalyje nurodyto dokumento turiniu, forma, išdavimu ir naudojimu.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Komisija priima įgyvendinimo aktus, netaikant 44 straipsnio 2 arba 3 dalyje nurodytos procedūros, kuriais:
a)
valdomas procesas, užtikrinantis, kad nebūtų viršyti pagal tarifinę kvotą nustatyti kiekiai, visų pirma kiekvienai paraiškai nustatant paskirstymo koeficientą, kai išnaudojami esami kiekiai, atmetant dar nepatvirtintas paraiškas ir, kai reikia, sustabdant paraiškų teikimą;
b)
perskirstomi nepanaudoti tarifinės kvotos kiekiai.
III SKIRSNIS
Apsaugos priemonės
17 straipsnis
Apsaugos priemonės
1. Komisija, atsižvelgdama į šio straipsnio 3 dalį, priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodomos apsaugos priemonės, taikomos į Sąjungą importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams. Siekiant užtikrinti bendrosios prekybos politikos vieningumą, tie įgyvendinimo aktai atitinka reglamentus (EB) Nr. 260/2009 ir (EB) Nr. 625/2009. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Išskyrus atvejus, kai pagal bet kurį kitą Europos Parlamento ir Tarybos teisės aktą ir bet kurį kitą Tarybos teisės aktą numatyta kitaip, Komisija, atsižvelgdama į šio straipsnio 3 dalį, priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodomos Sąjungos pagal SESV sudarytuose arba laikinai taikomuose tarptautiniuose susitarimuose numatytos apsaugos priemonės, taikomos į Sąjungą importuojamiems perdirbtiems žemės ūkio produktams. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. 1 ir 2 dalyse nurodytų priemonių Komisija gali imtis valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva.
Gavusi valstybės narės prašymą priimti 1 ar 2 dalyje ar abiejose šiose dalyse nurodytus įgyvendinimo aktus, Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose pateikiamas jos sprendimas per penkias darbo dienas po prašymo gavimo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti ir kurios susijusios su 1 ir 2 dalyse numatytomis apsaugos priemonėmis, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 44 straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros.
5. Jei pagal 1-4 dalis priimtas apsaugos priemones Komisija nori atšaukti arba iš dalies pakeisti, ji tai gali padaryti priimdama įgyvendinimo aktus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalies, išskyrus jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, kuomet tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 3 dalies.
IV SKIRSNIS
Laikinasis įvežimas perdirbti
I poskirsnis
Laikinasis įvežimas perdirbti neatliekant ekonominių sąlygų tyrimo
18 straipsnis
Žemės ūkio produktų laikinasis įvežimas perdirbti neatliekant ekonominių sąlygų tyrimo
1. Kai į I priedą neįtrauktos prekės gaunamos iš šio reglamento III priede išvardytų žemės ūkio produktų taikant laikinojo įvežimo perdirbti tvarką, Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 117 straipsnio c punkte nurodytos ekonominės sąlygos laikomos patenkintomis, kai pateikiamas tų žemės ūkio produktų laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatas.
2. Žemės ūkio produktams, panaudotiems į I priedą neįtrauktų prekių gamyboje, laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai išduodami neviršijant Komisijos nustatytų kiekių.
Minėti kiekiai nustatomi užtikrinant pusiausvyrą tarp eksporto grąžinamosioms išmokoms už prekes, neįtrauktas į I priedą, taikomų privalomų biudžeto apribojimų ir numatomų išlaidų, reikalingų grąžinamosioms išmokoms už prekes, neįtrauktas į I priedą, ir visų pirma atsižvelgiant į:
a)
numatomą į I priedą neįtrauktų susijusių prekių eksporto apimtį;
b)
jei tinkama, su atitinkamais pagrindiniais produktais susijusią padėtį Sąjungos rinkoje ir pasaulio rinkoje;
c)
ekonominius ir reglamentavimo veiksnius.
Kiekiai reguliariai persvarstomi, kad būtų atsižvelgta į ekonominių ir reglamentavimo veiksnių pokyčius.
3. Valstybės narės išduoda 1 dalyje nurodytus laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatus kiekvienam Sąjungoje įsisteigusiam pareiškėjui, nepriklausomai nuo to pareiškėjo įsisteigimo vietos.
Laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai galioja visoje Sąjungoje.
19 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
sąrašo, į kurį įtraukiami į I priedą neįtrauktų prekių gamyboje panaudoti žemės ūkio produktai, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai;
b)
laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatu suteikiamos teisės ir jo teisinis poveikis;
c)
teisių, kurias ekonominės veiklos vykdytojai turi pagal laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatus, tarpusavio perleidimu;
d)
laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų sistemos patikimumui ir veiksmingumui užtikrinti būtinos taisyklės, susijusios su sertifikato autentiškumu, jo perleidimu arba jo perleidimo apribojimais.
20 straipsnis
Įgyvendinimo įgaliojimai
1. Komisija, kai būtina, priima įgyvendinimo aktus, susijusius su:
a)
žemės ūkio produktų, dėl kurių gali būti išduoti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, kiekio nustatymu pagal 18 straipsnio 2 dalį;
b)
laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų forma ir turiniu;
c)
laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų forma, turiniu ir galiojimo laikotarpiu;
d)
reikiamais dokumentais ir laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų pateikimo ir sertifikatų išdavimo procedūra;
e)
laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų administravimu valstybėse narėse;
f)
procedūromis, susijusiomis su valstybių narių tarpusavio administracine pagalba.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Kai prašoma kiekių, didesnių, nei nustatyta pagal 1 dalies a punktą, Komisija įgyvendinimo aktais, priimamais netaikant 44 straipsnio 2 arba 3 dalyse numatytos procedūros, gali apriboti kiekius, dėl kurių gali būti išduodami laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatai, atmesti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškose prašomus kiekius ir sustabdyti laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškų teikimą atitinkamo produkto atžvilgiu.
II poskirsnis
Laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo sustabdymas
21 straipsnis
Laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo ovalbuminui ir laktalbuminui sustabdymas
1. Jeigu Sąjungos rinka sutrikdoma arba gali būti sutrikdyta dėl laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymo, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais visiškai arba iš dalies sustabdomas laikinojo įvežimo perdirbti tvarkos taikymas ovalbuminui ir laktalbuminui. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Gavusi valstybės narės prašymą priimti pirmoje pastraipoje nurodytus įgyvendinimo aktus, Komisija per penkias darbo dienas po prašymo gavimo priima įgyvendinimo aktus, kuriuose pateikiamas jos sprendimas dėl to prašymo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, Komisija priima su 1 dalyje nurodytu sustabdymu susijusius nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi pagal 44 straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros.
III SKYRIUS
EKSPORTAS
I SKIRSNIS
Eksporto grąžinamosios išmokos
22 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios prekės ir produktai
1. Kai eksportuojamos į I priedą neįtrauktos prekės, Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose išvardyti žemės ūkio produktai, panaudoti tų į I priedą neįtrauktų prekių gamyboje, atitinka eksporto grąžinamųjų išmokų skyrimo reikalavimus pagal to reglamento 196 straipsnį, kaip nustatyta šio reglamento II priede ir Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnio 1 dalies b punkte, 2 ir 3 dalyse.
2. 1 dalyje nurodytos eksporto grąžinamosios išmokos neskiriamos:
a)
už importuojamas į I priedą neįtrauktas prekes, kurios pagal SESV 29 straipsnį laikomos esančiomis laisvoje apyvartoje ir yra reeksportuojamos;
b)
už importuojamas į I priedą neįtrauktas prekes, kurios pagal SESV 29 straipsnį laikomos esančiomis laisvoje apyvartoje ir po perdirbimo yra eksportuojamos arba įtraukiamos į kitų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį;
c)
už importuojamus grūdus, ryžius, pieną ir pieno produktus arba kiaušinius, kurie pagal SESV 29 straipsnį laikomi esančiais laisvoje apyvartoje ir po perdirbimo yra eksportuojami arba įtraukiami į prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį.
23 straipsnis
Eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymas
1. 22 straipsnyje nurodytas eksporto grąžinamąsias išmokas nustato valstybių narių kompetentingos institucijos, remdamosi eksportuojamų prekių sudėtimi ir eksporto grąžinamųjų išmokų dydžiais, nustatytais kiekvienam pagrindiniam produktui, esančiam eksportuojamų prekių sudėtyje.
2. Nustatant eksporto grąžinamąsias išmokas, šio reglamento III priede neišvardyti produktai, išvardyti Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, prilyginami pagrindiniams produktams arba produktams, gautiems perdirbus pagrindinius produktus.
24 straipsnis
Horizontaliosios taisyklės ir eksporto grąžinamųjų išmokų dydžiai
1. Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 199 straipsnio 3 dalyje nustatytos horizontaliosios taisyklės dėl žemės ūkio produktų eksporto grąžinamųjų išmokų taikomos į I priedą neįtrauktoms prekėms.
2. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 198 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1370/2013 13 straipsnį imamasi priemonių pagrindinių produktų eksporto grąžinamųjų išmokų dydžiams nustatyti.
3. Apskaičiuojant eksporto grąžinamąsias išmokas, žemės ūkio produktai, kurie yra išvardyti Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, bet neišvardyti šio reglamento III priede, ir kurie pagal 23 straipsnio 2 dalį yra gauti iš pagrindinių produktų arba jiems prilyginami ar produktai, gauti perdirbus pagrindinius produktus, perskaičiuojami į pagrindinius produktus.
25 straipsnis
Konkrečių į I priedą neįtrauktų prekių eksporto į konkrečias paskirties vietas sertifikatai
Jeigu reikalaujama Sąjungos pagal SESV sudarytame ar laikinai taikomame tarptautiniame susitarime, atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos, suinteresuotosios šalies prašymu, išduoda sertifikatą, kuriame nurodo, ar už konkrečias į I priedą neįtrauktas prekes, eksportuotas į konkrečias paskirties vietas, buvo išmokėtos eksporto grąžinamosios išmokos.
26 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
eksportuojamų į I priedą neįtrauktų prekių ir jų gamyboje panaudotų žemės ūkio produktų savybių nustatymo taisyklių;
b)
žemės ūkio produktų, eksportuotų juos perdirbus į prekes, neįtrauktas į I priedą, eksporto grąžinamųjų išmokų nustatymo taisyklių;
c)
eksportuotų į I priedą neįtrauktų prekių sudėties įrodymo taisyklių;
d)
tam tikrų importuojamų žemės ūkio produktų panaudojimo privalomo deklaravimo taisyklių;
e)
žemės ūkio produktų, išvardytų Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, bet neišvardytų šio reglamento III priede, prilyginimo pagrindiniams produktams taisyklių ir kiekvieno pagrindinio produkto referencinio kiekio nustatymo taisyklių;
f)
horizontaliųjų taisyklių dėl žemės ūkio produktų eksporto grąžinamųjų išmokų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 202 straipsnį, taikymo į I priedą neįtrauktoms prekėms.
27 straipsnis
Įgyvendinimo įgaliojimai
Komisija, kai būtina, priima įgyvendinimo aktus dėl:
a)
grąžinamųjų išmokų dydžių taikymo, kai šio straipsnio c punkte nurodytų produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių sudėtinių dalių savybės yra tokios, kad apskaičiuojant eksporto grąžinamąsias išmokas reikia į jas atsižvelgti;
b)
eksporto grąžinamųjų išmokų už:
i)
pagrindinius produktus;
ii)
produktus, gautus perdirbus pagrindinius produktus,
iii)
produktus, prilyginamus i arba ii papunktyje nurodytiems produktams, apskaičiavimo;
c)
b punkto ii ir iii papunkčiuose nurodytų produktų, išvardytų Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 196 straipsnio 1 dalies a punkto i, ii, iii, v ir vii papunkčiuose, bet neišvardytų šio reglamento III priede, prilyginimo pagrindiniams produktams;
d)
kiekvieno pagrindinio produkto referencinio kiekio, pagal kurį nustatomos eksporto grąžinamosios išmokos, apskaičiavimo pagal eksportuojamų prekių gamyboje faktiškai sunaudotą produkto kiekį arba nustatytą dydį, kaip nurodyta II priede;
e)
25 straipsnyje nurodytų sertifikatų taikymo, išdavimo ir administravimo;
f)
tvarkos, taikomos produktų praradimo ir kiekio nuostolių gamybos procese atveju, ir šalutiniams produktams taikomos tvarkos;
g)
eksportuotų į I priedą neįtrauktų prekių sudėties įrodymų ir deklaravimo procedūros, būtinos eksporto grąžinamųjų išmokų sistemai įgyvendinti;
h)
supaprastinto prekių pristatymo į paskirties vietą įrodymo, kai eksporto grąžinamosios išmokos diferencijuojamos pagal paskirties vietą;
i)
horizontaliųjų nuostatų dėl žemės ūkio produktų eksporto grąžinamųjų išmokų, priimtų pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 203 straipsnį, taikymo į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosioms išmokoms;
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
II SKIRSNIS
Grąžinamųjų išmokų sertifikatai
28 straipsnis
Grąžinamųjų išmokų sertifikatai
1. Eksporto grąžinamosios išmokos už žemės ūkio produktus, įtrauktus į prekių, neįtrauktų į I priedą, sudėtį, skiriamos, jei buvo pateikta eksporto grąžinamųjų išmokų paraiška ir pateikiamas juos eksportuojant galiojęs eksporto grąžinamųjų išmokų sertifikatas.
Reikalavimas pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatą netaikomas mažiems eksportuotojams, įskaitant grąžinamųjų išmokų sertifikatų turėtojus, kurie kreipiasi dėl nedidelių grąžinamųjų išmokų sumų, kurios yra per mažos, kad joms būtų taikomi grąžinamųjų išmokų sertifikatai, ir kurios nekelia pavojaus, kad bus viršytas biudžetas. Nuo tų reikalavimo atleidžiama neviršijant mažiems eksportuotojams skirtos bendros sumos.
2. Valstybės narės grąžinamųjų išmokų sertifikatus išduoda kiekvienam Sąjungoje įsisteigusiam grąžinamųjų išmokų sertifikato pareiškėjui, neatsižvelgdamos į jo įsisteigimo vietą. Grąžinamųjų išmokų sertifikatai galioja visoje Sąjungoje.
29 straipsnis
Taikomos grąžinamųjų išmokų normos
1. Taikytinas grąžinamosios išmokos dydis - tai į I priedą neįtrauktų prekių eksporto deklaracijos priėmimo muitinėje dieną taikomas dydis, išskyrus atvejus, kai pagal 2 dalį pateikiamas prašymas iš anksto nustatyti grąžinamosios išmokos dydį.
2. Prašymas iš anksto nustatyti grąžinamosios išmokos dydį gali būti pateiktas tuo metu, kai pateikiama grąžinamosios išmokos sertifikato paraiška, grąžinamosios išmokos sertifikato išdavimo dieną arba bet kada vėliau, bet dar nepasibaigus grąžinamosios išmokos sertifikato galiojimo laikui.
3. Grąžinamosios išmokos dydis iš anksto nustatomas remiantis prašymo iš anksto nustatyti grąžinamosios išmokos dydį pateikimo dieną taikomu dydžiu. Nuo tos dienos iš anksto nustatyti grąžinamųjų išmokų dydžiai taikomi visiems grąžinamųjų išmokų dydžiams, kuriems taikomas grąžinamųjų išmokų sertifikatas.
4. Į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosios išmokos skiriamos remiantis:
a)
pagal 1 dalį eksporto dieną galiojusiais pagrindinių produktų, įtrauktų į tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį, grąžinamųjų išmokų dydžiais, jeigu grąžinamųjų išmokų dydžiai nebuvo nustatyti iš anksto, arba
b)
pagal 3 dalį iš anksto nustatytais pagrindinių produktų, įtrauktų į tų į I priedą neįtrauktų prekių sudėtį, grąžinamųjų išmokų dydžiais.
30 straipsnis
Dėl grąžinamųjų išmokų sertifikatų pateikiama garantija
1. Grąžinamųjų išmokų sertifikatai išduodami pateikus garantiją, kuria užtikrinama, kad ekonominės veiklos vykdytojas atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateiks į I priedą neįtrauktų prekių, eksportuotų per grąžinamųjų išmokų sertifikato galiojimo laikotarpį, eksporto grąžinamųjų išmokų paraišką.
2. Jeigu prekių, eksportuotų per grąžinamųjų išmokų sertifikato galiojimo laikotarpį, grąžinamųjų išmokų paraiška nebuvo pateikta arba pateikta tik dėl dalies grąžinamųjų išmokų, negrąžinama visa garantija arba jos dalis.
Neatsižvelgiant į pirmą pastraipą garantija grąžinama:
a)
jeigu prekės nebuvo eksportuotos ar buvo eksportuota tik dalis prekių arba grąžinamųjų išmokų paraiška nebuvo pateikta ar pateikta tik dėl dalies grąžinamųjų išmokų dėl nenugalimos jėgos;
b)
jeigu eksporto grąžinamųjų išmokų, dėl kurių nepateikta paraiška, suma neviršija leistino nuokrypio.
31 straipsnis
Deleguotieji įgaliojimai
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
taisyklių dėl teisių ir pareigų pagal grąžinamųjų išmokų sertifikatą, įskaitant garantiją, jei įvykdytos visos sąlygos, kad eksporto gražinamosios išmokos bus išmokėtos, ir prievolės pateikti žemės ūkio produktų, eksportuotų perdirbus juos į prekes, neįtrauktas į I priedą, eksporto grąžinamųjų išmokų paraišką;
b)
grąžinamųjų išmokų sertifikato perleidimo ar tokio perleidimo apribojimų;
c)
atvejų ir aplinkybių, kai, atsižvelgiant į operacijos tikslą, susijusias sumas ir bendrą sumą, kuri gali būti skirta mažiems eksportuotojams, pagal 28 straipsnio 1 dalį nereikalaujama pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikato;
d)
atvejų ir aplinkybių, kai nukrypstant nuo 30 straipsnio nereikalaujama pateikti garantijos;
e)
30 straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte nurodyto leistino nuokrypio, atsižvelgiant į reikalavimą paisyti biudžeto suvaržymo, taisyklių.
32 straipsnis
Įgyvendinimo įgaliojimai
1. Komisija, kai būtina, priima įgyvendinimo aktus, susijusius su:
a)
grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų pateikimu, forma ir turiniu;
b)
grąžinamųjų išmokų sertifikatų forma, turiniu ir galiojimo laikotarpiu;
c)
grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų teikimo ir sertifikatų išdavimo bei jų naudojimo tvarka;
d)
garantijos teikimo procedūra ir jos dydžiu;
e)
30 straipsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte nurodytu leistinu nuokrypiu, atsižvelgiant į reikalavimą paisyti biudžeto suvaržymo;
f)
įrodymo, kad įvykdytos su grąžinamųjų išmokų sertifikatais susijusios prievolės, būdais;
g)
valstybių narių atliekamu grąžinamųjų išmokų sertifikatų tvarkymu ir keitimusi sistemai valdyti būtina informacija, įskaitant procedūras, susijusias su konkrečia valstybių narių tarpusavio administracine pagalba;
h)
mažiems eksportuotojams skirtos bendros sumos nustatymu ir individualios ribos, nuo kurios pagal 28 straipsnio 1 dalį atleidžiama nuo reikalavimo pateikti grąžinamųjų išmokų sertifikatą, nustatymu;
i)
pakaitinių grąžinamųjų išmokų sertifikatų ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų dublikatų išdavimu.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Jei prašoma sumų, kurios viršija sumas, nustatytas remiantis pagal SESV sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose numatytais įsipareigojimais, Komisija įgyvendinimo aktais, priimamais netaikant 44 straipsnio 2 arba 3 dalyje nurodytos procedūros, gali apriboti sumas, dėl kurių gali būti išduodami grąžinamųjų išmokų sertifikatai, atmesti grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškose prašomas sumas ir sustabdyti grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškų teikimą.
III SKIRSNIS
Kitos su eksportu susijusios priemonės
33 straipsnis
Kitos su eksportu susijusios priemonės
1. Kai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1308/2013 priemonės, taikomos eksportuojamam III priede nurodytam žemės ūkio produktui, yra priimamos nustatant rinkliavas ar kitus mokesčius, o į I priedą neįtrauktų prekių, kurių sudėtyje didelę dalį sudaro tas produktas, eksportas gali trukdyti pasiekti tų priemonių tikslus, Komisijai pagal šio reglamento 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl toms į I priedą neįtrauktoms prekėms numatytų lygiaverčių priemonių, su sąlyga, kad tais deleguotaisiais aktais laikomasi bet kokių įsipareigojimų, numatytų pagal SESV sudarytuose tarptautiniuose susitarimuose. Tie deleguotieji aktai priimami tik jei paaiškėja, kad esamos priemonės pagal Reglamentą (ES) Nr. 1308/2013 yra nepakankamos.
Kai pirmoje pastraipoje nurodytais atvejais yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, pagal šią dalį priimtiems deleguotiesiems aktams taikoma 43 straipsnyje numatyta procedūra.
Tos priežastys, dėl kurių privaloma skubėti, gali būti susijusios su poreikiu imtis neatidėliotinų veiksmų siekiant išspręsti rinkos sutrikdymo problemą arba užkirsti kelią rinkos sutrikdymui, kai rinkos sutrikdymo pavojus kyla taip greitai ar netikėtai, kad būtina imtis neatidėliotinų veiksmų siekiant veiksmingai ištaisyti padėtį, arba kai veiksmais būtų neleista, kad toks rinkos sutrikdymo pavojus atsirastų, kad jis tęstųsi arba virstų gilesniu ar ilgiau trunkančiu sutrikdymu, arba kai atidėjus neatidėliotinus veiksmus kiltų rinkos sutrikdymo atsiradimo ar padidėjimo pavojus arba padidėtų priemonių, kurios vėliau būtų būtinos pavojui pašalinti arba sutrikdymo problemai išspręsti, apimtis, arba toks atidėjimas pakenktų gamybai ar rinkos sąlygoms.
2. Komisija įgyvendinimo aktais priima 1 daliai taikyti būtinas procedūras ir techninius kriterijus.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
IV SKYRIUS
PRIEMONĖS, TAIKOMOS IMPORTUOJAMIEMS IR EKSPORTUOJAMIEMS PRODUKTAMS
34 straipsnis
Tiesioginis kompensavimas ir lengvatinė prekyba
1. Jeigu taip numatyta Sąjungos pagal SESV sudarytame arba laikinai taikomame tarptautiniame susitarime, žemės ūkio produktų importo muitas gali būti pakeistas suma, nustatyta remiantis Sąjungos žemės ūkio produktų kainų ir atitinkamo šalies ar regiono, kainų skirtumu, arba kita suma, kompensuojančia susijusiai šaliai ar regionui bendrai nustatytą kainą.
Tuo atveju už produktus, eksportuojamus į atitinkamą šalį ar regioną, mokėtinos sumos nustatomos bendrai ir remiantis tuo pačiu pagrindu, kaip nustatant importo muito žemės ūkio sudedamąją dalį pagal susitarime nustatytas sąlygas.
2. Komisija, kai būtina, priima įgyvendinimo aktus, kuriais:
a)
nustatomas 1 dalyje nurodytas taikytinas muitas ir susijusios sumos, mokėtinos už į atitinkamą šalį ar regioną, eksportuojamas prekes;
b)
užtikrinama, kad perdirbti žemės ūkio produktai, deklaruojami kaip eksportuojami lengvatinėmis sąlygomis, nebūtų iš tiesų eksportuojami nelengvatinėmis sąlygomis, ir atvirkščiai.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
35 straipsnis
Tyrimo metodai
1. Taikant šiame reglamente nustatytą prekybos tvarką, kai tai būtina dėl perdirbtų žemės ūkio produktų ir į I priedą neįtrauktų prekių, šių produktų ir prekių savybės ir sudėtis nustatomos ištyrus jų sudedamąsias dalis.
2. Komisija, jei būtina, priima įgyvendinimo aktus dėl 1 dalyje nurodytų produktų ir prekių, susijusius su:
a)
kokybinio ir kiekybinio tyrimo metodais;
b)
jiems identifikuoti būtinomis techninėmis nuostatomis;
c)
jų KN klasifikavimo procedūromis.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
36 straipsnis
Šio reglamento pritaikymas
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl:
a)
I-V priedų priderinimo prie Sąjungos pagal SESV sudarytų arba laikinai taikomų tarptautinių susitarimų, be kita ko, išbraukiant perdirbtus žemės ūkio produktus ir į I priedą neįtrauktas prekes ir įtraukiant naujus perdirbtus žemės ūkio produktus ir į I priedą neįtrauktas prekes;
b)
2 straipsnio i-l punktų, 25 straipsnio ir I-V priedų priderinimo prie Reglamento (EEB) Nr. 2658/87 I priedo pakeitimų.
37 straipsnis
Keitimasis informacija
1. Kai reikia šiam reglamentui įgyvendinti, esant prašymui valstybės narės teikia Komisijai informaciją apie:
a)
perdirbtų žemės ūkio produktų importą;
b)
į I priedą neįtrauktų prekių eksportą;
c)
18 straipsnyje nurodytų žemės ūkio produktų laikinojo įvežimo perdirbti sertifikatų paraiškas, išduotus sertifikatus ir jų naudojimą;
d)
28 straipsnio 1 dalyje nurodytų grąžinamųjų išmokų sertifikatų paraiškas, išduotus sertifikatus ir jų naudojimą;
e)
eksporto grąžinamųjų išmokų už 22 straipsnio 1 dalyje nurodytas į I priedą neįtrauktas prekes mokėjimą ir kompensavimą;
f)
priimtas administracines įgyvendinimo priemones;
g)
kitą svarbią informaciją.
Jeigu eksporto grąžinamųjų išmokų paraiška pateikiama kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje buvo pagamintos į I priedą neįtrauktos prekės, informacija apie e punkte nurodytų į I priedą neįtrauktų prekių gamybą ir sudėtį perduodama tai kitai valstybei narei, jei ji to prašo.
2. Komisija informaciją, kuri jai buvo pateikta pagal 1 dalies a-g punktus, gali perduoti visoms valstybėms narėms.
3. Siekiant užtikrinti informacijos sistemų vientisumą ir perduotų dokumentų ir susijusių duomenų autentiškumą bei aiškumą, Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma:
a)
pagal 1 dalį praneštinos informacijos pobūdis ir rūšis;
b)
duomenų, kurie turi būti tvarkomi, kategorijos, ilgiausias saugojimo laikotarpis ir tvarkymo tikslas, visų pirma tuo atveju, jei tokie duomenys skelbiami arba perduodami trečiosioms šalims;
c)
prieigos prie informacijos ar informacijos sistemų teisės, kuriomis galima naudotis tinkamai laikantis profesinės paslapties ir konfidencialumo;
d)
informacijos skelbimo sąlygos.
4. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, būtinus šiam straipsniui taikyti dėl:
a)
pranešimo būdų;
b)
pateiktinos informacijos detalių;
c)
pateiktinos informacijos valdymo tvarkos, taip pat dėl pranešimų turinio, formos, pateikimo laiko, dažnumo ir terminų;
d)
tvarkos, taikomos informacijos ir dokumentų perdavimui arba galimybės susipažinti su jais sudarymui valstybėms narėms, Europos Parlamentui, Tarybai, tarptautinėms organizacijoms, trečiųjų šalių kompetentingoms institucijoms ar visuomenei, užtikrinant asmens duomenų apsaugą ir teisėtą įmonių interesą ginti savo verslo paslaptis.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
38 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas ir apsauga
1. Valstybės narės ir Komisija renka asmens duomenis 37 straipsnio 1 dalyje nustatytais tikslais ir netvarko tų duomenų kitais tikslais.
2. Tuo atveju, kai asmens duomenys tvarkomi 37 straipsnio 1 dalyje nurodytais tikslais, jie padaromi anoniminiais ir tvarkomi tik suvestine forma.
3. Asmens duomenys tvarkomi laikantis Direktyvoje 95/46/EB ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001 nustatytų taisyklių. Visų pirma tokie duomenys nesaugomi tokia forma, kurią naudojant duomenų subjektų tapatybę galima nustatyti ilgiau, nei to reikia tikslams, dėl kurių tie duomenys buvo surinkti arba dėl kurių jie toliau tvarkomi, atsižvelgiant į taikytinoje nacionalinėje ir Sąjungos teisės aktuose nustatytus minimalius saugojimo laikotarpius.
4. Valstybės narės informuoja duomenų subjektus apie tai, kad nacionalinės ir Sąjungos įstaigos gali tvarkyti jų duomenis pagal 1 dalį ir kad tuo atžvilgiu jie turi teises, išdėstytas atitinkamai Direktyvoje 95/46/EB ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001 nustatytose duomenų apsaugos taisyklėse.
39 straipsnis
Nereikšmingos sumos
Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl ribų, nuo kurių valstybės narės gali atsisakyti taikyti pagal 3, 5, 10, 22 ir 34 straipsnius rinktinas ar skirtinas sumas. Nustatoma tokio dydžio riba, nuo kurios administracinės išlaidos būtų neproporcingos, palyginti su rinktinomis ar skirtinomis sumomis.
40 straipsnis
Garantijos, patikros, tikrinimas, kontrolė ir sankcijos
1. Prireikus horizontaliosios taisyklės dėl garantijų, patikrų, tikrinimo, kontrolės ir sankcijų ir dėl euro naudojimo, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 58-66, 79-88 ir 105-108 straipsniuose ir jų pagrindu priimtuose teisės aktuose, taikomos mutatis mutandis perdirbtų žemės ūkio produktų importo licencijoms ir tarifinėms kvotoms bei į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamosioms išmokoms ir grąžinamųjų išmokų sertifikatams.
2. Komisijai pagal 42 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl taisyklių, kuriomis prireikus pritaikomos nuostatos, priimtos remiantis 1 dalyje nurodytais straipsniais šio reglamento tikslais.
3. Komisija kai būtina priima įgyvendinimo aktus dėl nuostatų, priimtų remiantis 1 dalyje nurodytais straipsniais šio reglamento tikslais, taikymo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 44 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
41 straipsnis
Tarptautiniai įsipareigojimai ir taikytini standartai
Priimdama deleguotuosius aktus ir įgyvendinimo aktus, Komisija atsižvelgia į Sąjungos tarptautinius įsipareigojimus ir taikytinus Sąjungos socialinius, aplinkos ir gyvūnų gerovės standartus, būtinybę stebėti prekybos raidą ir rinkos pokyčius, būtinybę užtikrinti patikimą rinkos valdymą ir būtinybę sumažinti administracinę naštą.
V SKYRIUS
DELEGUOTIEJI ĮGALIOJIMAI IR KOMITETO PROCEDŪRA
42 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 8, 12, 15, 19, 26, 31 straipsniuose, 33 straipsnio 1 dalyje, 36 straipsnyje, 37 straipsnio 3 dalyje, 39 straipsnyje ir 40 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami septynerių metų laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 8, 12, 15, 19, 26, 31 straipsniuose, 33 straipsnio 1 dalyje, 36 straipsnyje, 37 straipsnio 3 dalyje, 39 straipsnyje ir 40 straipsnio 2 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 8, 12, 15, 19, 26, 31 straipsnius, 33 straipsnio 1 dalį, 36 straipsnį, 37 straipsnio 3 dalį, 39 straipsnį ir 40 straipsnio 2 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jei per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
43 straipsnis
Skubos procedūra
1. Pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi, jei nepareiškiama 2 dalyje nurodytų prieštaravimų. Pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie deleguotąjį aktą nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys.
2. Europos Parlamentas arba Taryba, laikydamiesi 42 straipsnio 5 dalyje nurodytos procedūros, gali pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto. Tokiu atveju Komisija, gavusi pranešimą apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimų, nedelsdama panaikina aktą.
44 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Taikant 13 straipsnį, 17 straipsnio 1, 2, 4 ir 5 dalis, 20 straipsnio 1 dalį, 27 straipsnį, 32 straipsnio 1 dalį, 33 straipsnio 2 dalį, 34 straipsnio 2 dalį ir 37 straipsnio 4 dalį, o dėl perdirbtų žemės ūkio produktų, išskyrus ovalbuminą ir laktalbuminą, - taikant 5 straipsnio 1 ir 5 dalis ir 16 straipsnio 1 dalį, ir dėl perdirbtų žemės ūkio produktų, išskyrus ovalbuminą ir laktalbuminą, importo licencijų ir tarifinių kvotų bei į I priedą neįtrauktų prekių eksporto grąžinamųjų išmokų ir grąžinamųjų išmokų sertifikatų, taikant 40 straipsnio 3 dalį, Komisijai padeda komitetas, kuris vadinamas Horizontaliųjų klausimų dėl prekybos perdirbtais žemės ūkio produktais, neišvardytais I priede, komitetu. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
Taikant 9 straipsnio 1 dalį ir 21 straipsnio 1 ir 2 dalis, dėl ovalbumino ir laktalbumino - taikant 5 straipsnio 1 ir 5 dalis ir 16 straipsnio 1 dalį, ir dėl ovalbumino ir laktalbumino importo licencijų ir tarifinių kvotų, taikant 40 straipsnio 3 dalį, Komisijai padeda Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 229 straipsnio 1 dalį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
Taikant 35 straipsnio 2 dalį Komisijai padeda Muitinės kodekso komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 247a straipsnį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.
4. Kai komiteto nuomonei gauti būtina rašytinė procedūra, tokia procedūra laikoma baigta be rezultato, jei per nuomonei pateikti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia komiteto pirmininkas arba to prašo bent ketvirtadalis komiteto narių.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
45 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentai (EB) Nr. 614/2009 ir (EB) Nr. 1216/2009 panaikinami.
Nuorodos į panaikintus reglamentus laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal VI priede pateiktą atitikties lentelę.
46 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimtas Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.