NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 234/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2, čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2)
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie by měla usilovat o rozvíjení vztahů a budování partnerství s třetími zeměmi. Toto nařízení představuje nový a doplňkový nástroj, který přímo podporuje vnější politiky Unie a rozšiřuje partnerství v oblasti spolupráce a politický dialog na oblasti a témata stojící mimo rámec rozvojové spolupráce. Navazuje na zkušenosti získané s průmyslovými zeměmi a se zeměmi a územími s vysokými příjmy na základě nařízení Rady (ES) č. 1934/2006 (3).
(2)
Oblast spolupráce podle zeměpisných programů s rozvojovými zeměmi, územími a regiony podle finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 (4) je téměř výhradně omezena na financování opatření, jež mají splňovat kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
(3)
V průběhu posledního desetiletí Unie soustavně posilovala dvoustranné vztahy s celou řadou průmyslových a jiných zemí a území s vysokými nebo středními příjmy z různých regionů světa.
(4)
Unie potřebuje finanční nástroj v oblasti zahraniční politiky s celosvětovou působností umožňující financovat opatření, která nemusejí být způsobilá pro oficiální rozvojovou pomoc, ale která mají zásadní význam z hlediska prohlubování a upevňování vztahů Unie s dotčenými třetími zeměmi, a to zejména prostřednictvím politického dialogu a rozvoje partnerství. Tento nový, z hlediska působnosti a cílů inovativní nástroj by měl vytvořit příznivé prostředí pro prohloubení vztahů mezi Unií a příslušnými třetími zeměmi a prosazovat stěžejní zájmy Unie.
(5)
V zájmu Unie je prohlubovat vztahy a dialog se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále důležitější úlohu v mezinárodním obchodu, ale i v rámci globální správy, zahraniční politiky, mezinárodní ekonomiky, vícestranných fór a subjektů, jako jsou skupiny G8 a G20, a při řešení problémů globálního významu.
(6)
Je třeba, aby Unie vybudovala komplexní partnerství s novými aktéry na mezinárodní scéně s cílem podporovat stabilní mezinárodní řád podporující začlenění, usilovat o společné globální veřejné statky, prosazovat stěžejní zájmy Unie a zlepšit informovanost o Unii v těchto zemích.
(7)
Oblast působnosti tohoto nařízení by měla být celosvětová, aby bylo možné náležitým způsobem podpořit opatření v oblasti spolupráce s cílem rozvíjet vztahy s kteroukoli zemí, u níž má Unie strategické zájmy, v souladu s cíli tohoto nařízení.
(8)
V zájmu Unie je pokračovat v prosazování dialogu a spolupráce se zeměmi, které již nejsou způsobilé pro dvoustranné programy v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5) (dále jen „nástroj pro rozvojovou spolupráci“).
(9)
Mimoto je v zájmu Unie mít otevřené celosvětové instituce, které budou založeny na účinném multilateralismu, a k tomuto cíli směřovat.
(10)
Podle tohoto nařízení by Unie měla podporovat provádění vnějšího rozměru strategie nastíněné ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) propojením tří pilířů: hospodářského, sociálního a ekologického. Toto nařízení by mělo zejména podporovat cíle související s globálními otázkami, například se změnou klimatu, zabezpečením dodávek energie a účinným využíváním zdrojů, přechodem na ekologičtější ekonomiku, vědou, inovacemi a konkurenceschopností, mobilitou, obchodem a investicemi, hospodářskými partnerstvími, spoluprací s třetími zeměmi v oblasti podnikání, zaměstnanosti a regulace a s lepším přístupem na trh pro podniky z Unie, včetně internacionalizace malých a středních podniků. Mělo by rovněž prosazovat veřejnou diplomacii, spolupráci ve vzdělávacích a akademických záležitostech a informační činnosti.
(11)
Zejména boj proti změně klimatu je považován za jednu z největších globálních výzev, jíž Unie a širší mezinárodní společenství čelí. Změna klimatu je oblast, která naléhavě vyžaduje přijetí opatření na mezinárodní úrovni a v jejímž rámci dosažení cílů Unie vyžaduje spolupráci s partnerskými zeměmi. Unie by tudíž měla zintenzivnit úsilí o prosazování celosvětového konsensu v tomto ohledu. V souladu se sdělením Komise ze dne 29. června 2011 nazvaným „Rozpočet - Evropa 2020“, které Unii vyzývá ke zvýšení podílu jejího rozpočtu vyčleněného na záležitosti klimatu na nejméně 20 %, by toto nařízení mělo přispět k dosažení tohoto cíle.
(12)
Nadnárodní otázky, jako je zhoršování stavu životního prostředí a přístup k surovinám a vzácným zeminám a jejich udržitelné využití, vyžadují inkluzivní přístup založený na pravidlech.
(13)
Unie je odhodlána napomoci s plněním globálních cílů pro rok 2020 v oblasti biologické rozmanitosti a předložit související strategii pro mobilizaci zdrojů.
(14)
Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými partnery z celého světa důstojnou práci pro všechny, jakož i ratifikovat a účinně provádět mezinárodně uznané pracovní normy a mnohostranné dohody o ochraně životního prostředí.
(15)
Významným strategickým zájmem Unie je oživit růst a zaměstnanost prosazováním spravedlivého a otevřeného obchodu a investic na mnohostranné i dvoustranné úrovni a podporou sjednávání a provádění obchodních a investičních dohod, jichž je Unie stranou. Podle tohoto nařízení by Unie měla přispívat k vytváření bezpečného prostředí pro zvýšený počet obchodních a investičních příležitostí po celém světě pro podniky z Unie, a to s důrazem na malé a střední podniky, mimo jiné podporou spolupráce v oblasti právních předpisů a jejich sbližování, prosazováním mezinárodních norem, zlepšováním ochrany práv duševního vlastnictví a vyvíjením snahy o odstranění bezdůvodných překážek bránících v přístupu na trh.
(16)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(17)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji pro financování vnější činnost a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě těchto nástrojů.
(18)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie by měla být vhodným způsobem případně zajištěna cílená komunikace a poskytování informací.
(19)
K dosažení cílů tohoto nařízení je nezbytné uplatňovat diferencovaný a flexibilní přístup vůči klíčovým partnerským zemím s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie, a zároveň zachovat schopnost zasáhnout v případě potřeby kdekoli na světě. Unie by měla uplatňovat komplexní přístup k zahraniční politice včetně odvětvových politik Unie.
(20)
Aby se zvýšila účinnost závazku Unie prosazovat a hájit své zájmy ve vztazích s třetími zeměmi, měla by Unie být schopna pružně a včas reagovat na vznikající nebo nepředvídané potřeby přijímáním zvláštních opatření, na která se nevztahují víceleté orientační programy.
(21)
Cíle tohoto nařízení by vždy, když je to možné a vhodné, měly být plněny za konzultace příslušných partnerů a zúčastněných stran včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů s přihlédnutím k významu jejich úlohy.
(22)
Vnější činnost Unie v rámci tohoto nařízení by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výsledné činnosti, výstupů a dopadů) v zemích přijímajících pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost nástroje zřízeného tímto nařízením sledovány a hodnoceny pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny specifickým rysům a cílům tohoto nástroje.
(23)
Akce v rámci tohoto nařízení by měly v příslušných případech patřičně zohledňovat usnesení a doporučení Evropského parlamentu.
(24)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, by se při jejich přijímání měl použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(26)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnost jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(27)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince. 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(28)
Organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(29)
Jelikož cílů tohoto nařízení, zejména zřízení nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(30)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
1. Tímto nařízením se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“) k prosazování a podpoře zájmů Unie a společných zájmů. Nástroj partnerství podporuje opatření, která účinně a pružně reagují na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných, regionálních či vícestranných vztahů Unie s třetími zeměmi, řeší problémy globálního významu a zajišťuje odpovídající návaznost na rozhodnutí přijatá na vícestranné úrovni.
2. Opatření financovaná podle nástroje partnerství odrážejí tyto specifické cíle Unie:
a)
podpora strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci Unie prosazováním politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakce na problémy globálního významu. Dosažení tohoto cíle se měří mimo jiné pokrokem, kterého dosáhly klíčové partnerské země v boji proti změně klimatu nebo při prosazování norem Unie v oblasti životního prostředí;
b)
provádění mezinárodního rozměru strategie Evropa 2020. Dosažení tohoto cíle se měří podle zavádění politik a cílů strategie Evropa 2020 v klíčových partnerských zemích;
c)
zlepšování přístupu na trhy partnerských zemí a oživení obchodu, investic a obchodních příležitostí pro podniky z Unie a současně odstranění překážek bránících v přístupu na trh a k investicím prostřednictvím spolupráce v oblasti hospodářských partnerství, obchodu a regulace. Dosažení tohoto cíle se měří podílem zahraničního obchodu Unie s klíčovými partnerskými zeměmi a obchodními a investičními toky do partnerských zemí, na které se konkrétně zaměřují akce, programy a opatření podle tohoto nařízení;
d)
posílení všeobecného chápání a viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně prostřednictvím veřejné diplomacie, mezilidských kontaktů, spolupráce ve vzdělávacích a akademických záležitostech, spolupráce mezi skupinami odborníků a informačních činností k prosazování hodnot a zájmů Unie. Dosažení tohoto cíle lze měřit mimo jiné průzkumy veřejného mínění či hodnoceními.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení podporuje především opatření spolupráce se zeměmi, u nichž má Unie strategický zájem na rozšiřování vazeb, zejména s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále významnější úlohu v globálních záležitostech, mimo jiné i v zahraniční politice, mezinárodním hospodářství a obchodu, na mnohostranných fórech a v globální správě a při řešení problémů globálního významu nebo tam, kde má Unie jiné významné zájmy.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, pro spolupráci podle tohoto nařízení mohou být způsobilé všechny třetí země, regiony a území.
Článek 3
Obecné zásady
1. Unie usiluje o podporu, rozvoj a konsolidaci zásad demokracie, rovnosti, dodržování lidských práv a základních svobod a zásady právního státu, na nichž je založena, prostřednictvím dialogu a spolupráce s třetími zeměmi.
2. Pro zvýšení působnosti pomoci Unie se při utváření spolupráce s třetími zeměmi podle potřeby uplatňuje diferencovaný a flexibilní přístup s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci a rovněž na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie.
3. Unie prosazuje soudržný vícestranný přístup ke globálním problémům a podporuje spolupráci s mezinárodními a regionálními organizacemi a subjekty, včetně mezinárodních finančních institucí, agentur, fondů a programů Organizace spojených národů a jiných dvoustranných dárců.
4. Při provádění tohoto nařízení ve fázích tvorby politiky, strategického plánování a programování a provádění opatření je cílem Unie zajistit celistvost a soudržnost s jinými oblastmi její vnější činnosti, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci, jakož i s jinými příslušnými politikami Unie.
5. Opatření financovaná podle tohoto nařízení vycházejí případně z politik spolupráce stanovených v nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány dohodnuté mezi Unií a příslušnými mezinárodními organizacemi nebo mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi a regiony.
Opatření financovaná podle tohoto nařízení zahrnují také oblasti spojené s prosazováním zvláštních zájmů, politických priorit a strategií Unie.
6. Podpora Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014.
Článek 4
Programování a orientační přidělení finančních prostředků
1. Komise přijímá víceleté orientační programy přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Víceleté orientační programy stanoví strategické nebo společné zájmy a priority Unie, specifické cíle a očekávané výsledky. V případě zemí nebo regionů, pro něž byl stanoven společný rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie, vycházejí víceleté orientační programy z tohoto dokumentu.
3. Víceleté orientační programy uvádějí rovněž prioritní oblasti zvolené pro financování Unií a vymezují orientační přidělení finančních prostředků, a to celkově, podle prioritní oblasti a podle partnerské země nebo skupiny partnerských zemí na dané období, včetně účasti na globálních iniciativách. Tyto částky mohou být případně vyjádřeny v podobě rozpětí.
4. Víceleté orientační programy mohou stanovit částku finančních prostředků, která nepřesahuje 5 % celkové částky a není přidělena na žádnou prioritní oblast ani žádné partnerské zemi nebo skupině zemí. Tyto finanční prostředky se přidělí na závazky v souladu s čl. 2 odst. 2, 3 a 5 nařízení (EU) č. 236/2014.
5. V řádně odůvodněných, závažných a naléhavých případech může být ke změně víceletých orientačních programů použit postup podle čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 236/2014.
6. Pokud jde o dosažení cílů stanovených v odstavci 1, může Komise při spolupráci Unie s třetími zeměmi zohlednit zeměpisnou blízkost nejvzdálenějších regionů a zámořských zemí a území Unie.
7. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Tematické priority
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 6 měnící tematické priority, jež má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, stanovených v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 6
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 5 je svěřena Komisi na dobu použitelnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 7
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro nástroj partnerství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 8
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 954 765 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (11) se za účelem podpory mezinárodního rozměru vysokoškolského vzdělávání z různých nástrojů pro financování vnější činnosti (nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje sousedství zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (12), nástroje předvstupní pomoci (NPP II) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (13) a nástroje partnerství) přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá víceleté orientační programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny s souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
3. Akce v oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1288/2013 jsou financovány v rámci nástroje partnerství pouze v případě, že nejsou způsobilé pro financování v rámci jiných nástrojů pro financování vnější činnosti a doplňují nebo posilují jiné iniciativy podle tohoto nařízení.
Článek 9
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 234/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo nustatoma bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonė
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 2 dalį, 209 straipsnio 1 dalį ir 212 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjunga turėtų siekti plėtoti santykius ir kurti partnerystes su trečiosiomis šalimis. Šis reglamentas yra nauja ir papildoma tiesioginės paramos Sąjungos išorės politikai priemonė, kuria į bendradarbiavimo partnerystes ir dialogus politikos klausimais įtraukiamos sritys ir temos, kurių neaprėpia vystomasis bendradarbiavimas. Jis grindžiamas patirtimi, įgyta bendradarbiaujant su pramoninėmis ir dideles pajamas gaunančiomis šalimis bei teritorijomis pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1934/2006 (3);
(2)
bendradarbiavimas su besivystančiomis šalimis, teritorijomis ir regionais pagal geografines programas, pagal vystomojo bendradarbiavimo finansinę priemonę, nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1905/2006 (4), beveik visiškai apsiribojo tų priemonių, kurios atitinka Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos (EBPO) Paramos vystymuisi komiteto nustatytus oficialios paramos vystymuisi kriterijus, finansavimu;
(3)
per praėjusį dešimtmetį Sąjunga nepaliaujamai stiprino savo dvišalius santykius su daugybe pramoninių ir kitų dideles ar vidutines pajamas gaunančių šalių ir teritorijų įvairiuose pasaulio regionuose;
(4)
Sąjungai reikia pasaulinio masto užsienio politikos finansinės priemonės, pagal kurią ji galėtų finansuoti oficialios paramos vystymuisi kriterijų neatitinkančias priemones, kurios yra itin svarbios Sąjungos santykiams su trečiosiomis šalimis plėtoti ir stiprinti, ypač palaikant dialogus politikos klausimais ir užmezgant partnerystės ryšius. Ta nauja priemone, kuri yra novatoriška taikymo srities ir tikslų atžvilgiu, turėtų būti sukurta teigiama aplinka glaudesniems Sąjungos bei atitinkamų trečiųjų šalių santykiams ir turėtų būti propaguojami svarbiausi Sąjungos interesai;
(5)
Sąjungai yra svarbu plėtoti santykius ir dialogą su šalimis, su kuriomis Sąjungai strategiškai svarbu skatinti ryšius, visų pirma su išsivysčiusiomis ir besivystančiomis šalimis, kurių vaidmuo sprendžiant pasaulio reikalus, įskaitant pasaulinį valdymą, užsienio politiką, tarptautinę ekonomiką, daugiašalius forumus ir organus, kaip antai G8 ir G20, ir sprendžiant pasaulines problemas tampa vis svarbesnis;
(6)
Sąjunga turi stiprinti visapusiškus partnerystės ryšius su naujais tarptautinės arenos dalyviais, kad galėtų remti stabilią ir integracinę tarptautinę santvarką, siekti kurti bendras visuotines viešąsias gėrybes, propaguoti svarbiausius Sąjungos interesus ir didinti informuotumą apie Sąjungą tose šalyse;
(7)
šio reglamento taikymo sritis turi aprėpti visą pasaulį, kad prireikus būtų galima remti bendradarbiavimo priemones, kuriomis grindžiami santykiai su visomis šalimis, kuriose Sąjunga turi strateginių interesų, atsižvelgiant į šio reglamento tikslus;
(8)
Sąjungai yra svarbu toliau skatinti dialogą ir bendradarbiavimą su šalimis, kurios nebeatitinka dvišalių programų, vykdomų pagal vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonę, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 233/2014 (5) (toliau - vystomojo bendradarbiavimo finansavimo priemonė), kriterijų;
(9)
be to, Sąjungai yra svarbu turėti įtraukias pasaulines institucijas, grindžiamas veiksmingo daugiašališkumo principu ir dirbti siekiant to tikslo;
(10)
pagal šį reglamentą Sąjunga turėtų padėti įgyvendinti 2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikate išdėstytos strategijos „Europa 2020. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (toliau - strategija „Europa 2020“) išorės aspektą, kuris apima šiuos tris ramsčius: ekonomikos, socialinį ir aplinkosaugos. Visų pirma šiuo reglamentu turėtų būti remiami tikslai, susiję su pasaulinės reikšmės klausimais, kaip antai klimato kaita, energetinis saugumas ir efektyvus išteklių naudojimas, perėjimas prie ekologiškesnės ekonomikos, mokslas, inovacijos ir konkurencingumas, judumas, prekyba ir investicijos, ekonominės partnerystės, verslas, užimtumas ir bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis reguliavimo srityje, taip pat geresnės bendrovių iš Sąjungos galimybės patekti į rinką, įskaitant mažų ir vidutinių įmonių (MVĮ) internacionalizavimą. Juo taip pat turėtų būti skatinama viešoji diplomatinė veikla, bendradarbiavimas švietimo ir akademiniais klausimais ir informavimo veikla;
(11)
visų pirma kova su klimato kaita yra pripažįstama vienu svarbiausių Sąjungos ir platesnės tarptautinės bendruomenės pasaulinių uždavinių. Klimato kaita yra sritis, kurioje būtina imtis skubių veiksmų tarptautiniu lygiu ir kurioje siekiant Sąjungos tikslų reikia bendradarbiauti su šalimis partnerėmis. Todėl Sąjunga turėtų sustiprinti savo pastangas skatindama siekti visuotinio sutarimo šiuo atžvilgiu. Atsižvelgiant į 2011 m. birželio 29 d. Komisijos komunikatą „Strategijos“ Europa 2020 „biudžetas“, kuriuo Sąjunga raginama bent 20 % padidinti klimato problemoms spręsti skiriamą jos biudžeto dalį, šis reglamentas turėtų siekiant to tikslo;
(12)
siekiant spręsti tokias tarptautines problemas, kaip aplinkos būklės blogėjimas, galimybė gauti žaliavų bei retųjų žemių elementų ir tausus jų naudojimas, reikalingas taisyklėmis grindžiamas ir įtraukus požiūris;
(13)
Sąjunga yra įsipareigojusi padėti pa siekti pasaulinius biologinės įvairovės tikslus 2020 m. ir įgyvendinti susijusią išteklių sutelkimo strategiją;
(14)
palaikydama santykius su partneriais visame pasaulyje Sąjunga yra pasiryžusi propaguoti deramą darbą visiems, taip pat tarptautiniu mastu pripažintų darbo standartų ir daugiašalių aplinkos apsaugos susitarimų ratifikavimą ir veiksmingą įgyvendinimą;
(15)
svarbus Sąjungos strateginis interesas yra skatinti ekonomikos augimą ir darbo vietų kūrimą daugiašaliu ir dvišaliu lygiu skatinant sąžiningą ir atvirą prekybą bei investicijas ir remiant derybas dėl prekybos ir investicijų susitarimų, kurių šalimi Sąjunga yra, ir jų įgyvendinimą. Pagal šį reglamentą Sąjunga turėtų prisidėti kuriant saugią aplinką didinti prekybos ir investicijų galimybes visame pasaulyje bendrovėms iš Sąjungos, ypač MVĮ,, be kita ko, remiant bendradarbiavimą ir konvergenciją reguliavimo srityje, propaguojant tarptautinius standartus, gerinant intelektinės nuosavybės teisių apsaugą ir siekiant panaikinti nepagrįstas kliūtis patekti į rinką;
(16)
remiantis Europos Sąjungos sutarties (toliau -ES sutartis) 21 straipsniu, Sąjungos veiksmai tarptautinėje arenoje turi būti grindžiami principais, paskatinusiais jos pačios sukūrimą, vystymąsi ir plėtrą, ir kurių įgyvendinimą ji skatina platesniame pasaulyje, būtent demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvų visuotinumo ir nedalomumo, pagarbos žmogaus orumui, lygybės ir solidarumo principais bei Jungtinių Tautų Chartijos ir tarptautinės teisės principų laikymusi;
(17)
Sąjunga turėtų siekti kuo efektyviau naudoti turimus išteklius, kad jos išorės veiksmų poveikis būtų optimalus. Tai turėtų būti pasiekta užtikrinus Sąjungos išorės veiksmų priemonių suderinamumą bei papildomumą ir sukūrus šio reglamento, kitų išorės veiksmų priemonių bei kitų Sąjungos politikos sričių sinergiją. Be to, tai turėtų apimti abipusį pagal išorės veiksmų finansavimo priemones parengtų programų stiprinimą;
(18)
siekiant užtikrinti, kad Sąjungos pagalba būtų matoma pagalbą gaunančių šalių ir Sąjungos valstybių narių piliečiams, atitinkamais atvejais reikėtų vykdyti tikslingą komunikacijos ir informavimo veiklą naudojant deramas priemones;
(19)
siekiant šiame reglamente nustatytų tikslų, būtina remtis diferenciacijos ir lankstumo požiūriu palaikant santykius su svarbiausiomis šalimis partnerėmis, pagal kurį būtų atsižvelgiama į tų šalių partnerių ekonomines, socialines bei politines aplinkybes ir į Sąjungos konkrečius interesus, politikos prioritetus bei strategijas kartu neprarandant gebėjimo prireikus imtis veiksmų visame pasaulyje. Sąjunga užsienio politikos srityje, įskaitant Sąjungos sektorių politiką, turėtų taikyti visapusišką požiūrį;
(20)
siekdama veiksmingiau vykdyti savo įsipareigojimą remti ir ginti savo interesus palaikant santykius su trečiosiomis šalimis, Sąjunga turėtų gebėti lanksčiai ir laiku reaguoti į kintančius arba nenumatytus poreikius, patvirtindama specialias daugiametėse orientacinėse programose nenumatytas priemones;
(21)
šio reglamento tikslų turėtų būti siekiama, kai įmanoma ir tinkama, konsultuojantis su atitinkamais partneriais ir suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos valdžios institucijas, atsižvelgiant į jų vaidmens svarbą;
(22)
vykdant Sąjungos išorės veiksmus pagal šį reglamentą, turėtų būti prisidedama siekiant aiškių rezultatų (įskaitant atliktą darbą, rezultatus ir poveikį) šalyse, gaunančiose Sąjungos paramą. Kai tinkama ir įmanoma, Sąjungos išorės veiksmų rezultatus ir šiuo reglamentu nustatytos priemonės veiksmingumą reikėtų stebėti ir vertinti remiantis iš anksto apibrėžtais, aiškiais, skaidriais ir, kai tinkama, konkrečiai šaliai skirtais ir išmatuojamais rodikliais, pritaikytais prie tos priemonės ypatybių ir tikslų;
(23)
vykdant veiksmus pagal šį reglamentą atitinkamais atvejais turėtų būti tinkamai atsižvelgiama į Europos Parlamento rezoliucijas ir rekomendacijas;
(24)
siekiant pritaikyti šio reglamento taikymo sritį prie sparčiai kintančios padėties trečiosiose šalyse, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl priede apibūdintų prioritetų. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(25)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (6).Atsižvelgiant į tų įgyvendinimo aktų pobūdį, ypač į tai, kad jais nustatomos politikos gairės, ir į jų finansinį poveikį, juos priimant turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra, išskyrus techninių įgyvendinimo priemonių, susijusių su nedideliu finansiniu poveikiu, atvejus;
(26)
bendros Sąjungos išorės veiksmų priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 236/2014 (7);
(27)
šiuo reglamentu jo taikymo laikotarpiui nustatomas finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai metinės biudžeto procedūros metu turi būti svarbiausia orientacinė suma pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Tarpinstitucinio Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (8) 17 punktą;
(28)
Europos išorės veiksmų tarnybos struktūra ir veikimas nustatyti Tarybos sprendime 2010/427/ES (9);
(29)
kadangi šio reglamento tikslų. t.y. nustatyti bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonę, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(30)
tikslinga šio reglamento taikymo trukmę suderinti su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (10) taikymo trukme. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir tikslai
1. Šiuo reglamentu nustatoma bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonė (toliau - partnerystės priemonė), siekiant stiprinti ir remti Sąjungos ir abipusius interesus. Pagal partnerystės priemonę remiamos priemonės, kuriomis veiksmingai ir lanksčiai siekiama tikslų palaikant Sąjungos dvišalius, regioninius arba daugiašalius santykius su trečiosiomis šalimis, ir sprendžiamos pasaulinės problemos ir užtikrinamas tolesnių veiksmų, susijusių su daugiašaliu lygiu priimtais sprendimais, vykdymas.
2. Pagal partnerystės priemonę finansuojamais veiksmais siekiama šių konkrečių Sąjungos tikslų:
a)
remti Sąjungos dvišalio, regioninio ir tarpregioninio bendradarbiavimo partnerystės strategijas, skatinant dialogus politikos klausimais, formuojant bendrus požiūrius į pasaulines problemas ir bendrai jas sprendžiant. To tikslo pasiekimas vertinamas, inter alia, pagal svarbiausių šalių partnerių pažangą kovojant su klimato kaita arba propaguojant Sąjungos aplinkosaugos standartus;
b)
įgyvendinti„Europa 2020“ tarptautinį aspektą. To tikslo pasiekimas vertinamas pagal tai, kaip svarbiausios šalys partnerės perima strategijos „Europa 2020“ politikos kryptis ir tikslus;
c)
gerinti bendrovių iš Sąjungos galimybes patekti į šalių partnerių rinkas ir didinti jų prekybos, investicijų bei verslo galimybes, kartu pašalinant kliūtis patekti į rinką ir kliūtis investicijoms, užmezgant ekonominės partnerystės ryšius, bendradarbiaujant verslo ir reguliavimo srityse. To tikslo pasiekimas vertinamas pagal Sąjungai tenkančią užsienio prekybos su svarbiausiomis šalimis partnerėmis dalį ir pagal prekybos bei investicijų srautus į šalis partneres, kurioms konkrečiai taikomi veiksmai, programos ir priemonės pagal šį reglamentą;
d)
viešąja diplomatine veikla, žmonių tarpusavio ryšiais, bendradarbiavimu švietimo, akademiniais klausimais, idėjų kūrimo srityje ir informavimo veikla didinti visuotinį Sąjungos ir jos vaidmens pasaulyje supratimą ir matomumą, siekiant remti Sąjungos vertybes ir interesus. To tikslo pasiekimą galima vertinti, inter alia, remiantis nuomonių tyrimais arba atliekamais vertinimais.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Pagal šį reglamentą visų pirma remiamos priemonės, skirtos bendradarbiauti su šalimis, su kuriomis Sąjunga yra strategiškai suinteresuota skatinti ryšius, visų pirma su išsivysčiusiomis ir besivystančiomis šalims, kurių vaidmuo sprendžiant pasaulio reikalus, įskaitant užsienio politiką, tarptautinę ekonomiką ir prekybą, daugiašalius forumus ir pasaulinį valdymą, ir sprendžiant pasaulines problemas tampa vis svarbesnis arba kuriose Sąjunga turi kitų svarbių interesų.
2. Nedarant poveikio 1 daliai, visos trečiosios šalys, regionai ir teritorijos gali būti laikomi atitinkančiais bendradarbiavimo reikalavimus pagal šį reglamentą.
3 straipsnis
Bendrieji principai
1. Palaikydama dialogą ir bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis, Sąjunga siekia skatinti, plėtoti ir įtvirtinti demokratijos, lygybės, pagarbos žmogaus teisėms bei pagrindinėms laisvėms ir teisinės valstybės principus, kuriais ji yra pagrįsta.
2. Siekiant padidinti Sąjungos pagalbos poveikį, remiamasi diferenciacijos ir lankstumo požiūriu, atitinkamais atvejais kuriant bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis modelius, atsižvelgiant į tų šalių partnerių ekonomines, socialines bei politines aplinkybes ir į Sąjungos konkrečius interesus, politikos prioritetus bei strategijas.
3. Sąjunga skatina nuoseklų daugiašalį požiūrį į pasaulines problemas ir stiprina bendradarbiavimą su tarptautinėmis ar regioninėmis organizacijomis ir įstaigomis, įskaitant tarptautines finansų įstaigas, Jungtinių Tautų agentūras, fondus bei programas ir kitus dvišalius paramos teikėjus.
4. Įgyvendindama šį reglamentą ir formuodama politiką, atlikdama strateginį planavimą bei programavimą ir įgyvendindama priemones, Sąjunga siekia užtikrinti darną ir nuoseklumą su kitomis savo išorės veiksmų sritimis, visų pirma su vystomojo bendradarbiavimo priemone ir su kitomis svarbiomis Sąjungos politikos kryptimis.
5. Pagal šį reglamentą finansuojamos priemonės, atitinkamais atvejais grindžiamos bendradarbiavimo politika, nustatyta tokiomis priemonėmis kaip Sąjungos ir atitinkamų tarptautinių organizacijų ar Sąjungos ir atitinkamų trečiųjų šalių bei regionų susitarimai, deklaracijos ir veiksmų planai.
Pagal šį reglamentą finansuojamos priemonės taip pat apima sritis, kuriose remiami konkretūs Sąjungos interesai, politikos prioritetai bei strategijos.
6. Šiame reglamente nustatyta Sąjungos parama įgyvendinama pagal Reglamentą (ES) Nr. 236/2014 .
4 straipsnis
Programavimas ir orientacinis lėšų paskirstymas
1. Komisija patvirtina orientacines daugiametes programas pagal Reglamento (ES) Nr. 236/2014 16 straipsnio 3 dalyje nustatytą nagrinėjimo procedūrą.
2. Orientacinėse daugiametėse programose nustatomi Sąjungos strateginiai ir (arba) abipusiai interesai bei prioritetai, konkretūs tikslai ir laukiami rezultatai. Orientacinės daugiametės programos, skirtos šalims ar regionams, kuriems yra parengtas bendrasis pagrindų dokumentas ir jame nustatyta išsami Sąjungos strategija, rengiamos remiantis tuo dokumentu.
3. Orientacinėse daugiametėse programose taip pat nustatomos atrinktos prioritetinės sritys, kurioms turėtų būti skiriamas Sąjungos finansavimas, ir nurodomos bendrai, pagal prioritetinę sritį ir pagal šalį partnerę ar šalių partnerių grupę atitinkamu laikotarpiu orientacinis lėšų paskirstymas, taip pat dalyvavimui pasaulinio masto iniciatyvose. Atitinkamais atvejais tos lėšos gali būti nurodomos nustatant jų ribas.
4. Orientacinėse daugiametėse programose gali būti numatyta lėšų suma, neviršijanti 5 % visos sumos, kuri nėra skirta prioritetinei sričiai arba šaliai partnerei ar šalių partnerių grupei. Tos lėšos skiriamos remiantis Reglamento (ES) Nr. 236/2014 2 straipsnio 2, 3 ir 5 dalimis.
5. Kai yra pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, orientacinių daugiamečių programų pakeitimams gali būti taikoma Reglamento (ES) Nr. 236/2014 16 straipsnio 4 dalyje nurodyta procedūra.
6. Siekiant 1 straipsnyje nustatytų tikslų, Komisija, Sąjungai bendradarbiaujant su trečiosiomis šalimis, gali atsižvelgti į Sąjungos atokiausių regionų ir užjūrio šalių ir teritorijų geografinį artumą.
7. Jeigu programavimas arba programų peržiūros atliekami paskelbus Reglamento (ES) Nr. 236/2014 17 straipsnyje nurodytą laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitą (toliau - laikotarpio vidurio peržiūros ataskaita), atsižvelgiama į toje ataskaitoje pateiktus rezultatus, nustatytus faktus ir išvadas.
5 straipsnis
Teminiai prioritetai
Komisijai pagal 6 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami šio reglamento priede išdėstyti teminiai prioritetai, kurių turi būti siekiama teikiant Sąjungos pagalbą pagal šį reglamentą, kaip nustatyta šio reglamento priede. Visų pirma, paskelbus laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitą ir remiantis toje ataskaitoje pateiktomis rekomendacijomis, Komisija ne vėliau kaip 2018 m. kovo 31 d. priima deleguotąjį aktą, kuriuo iš dalies keičiamas šio reglamento priedas.
6 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti 5 straipsnyje nurodytus deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 5 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šio reglamento galiojimo laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
7 straipsnis
Komitetas
Komisijai padeda Partnerystės priemonės komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
8 straipsnis
Finansinis paketas
1. Finansinis paketas šiam reglamentui įgyvendinti 2014-2020 m. laikotarpiu yra 954 765 000 EUR.
Metinius asignavimus patvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, laikydamiesi daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
2. Pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1288/2013 (11)18 straipsnio 4 dalį, siekiant propaguoti aukštojo mokslo tarptautinį aspektą, orientacinė 1 680 000 000 EUR suma iš skirtingų išorės veiksmų finansavimo priemonių (vystomojo bendradarbiavimo priemonės, Europos kaimynystės priemonės, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 232/2014 (12), Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (PNPP II), nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 231/2014 (13) ir partnerystės priemonės) skiriama veiksmams, susijusiems su judumu mokymosi tikslais į šalis partneres ir iš jų, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 1288/2013, ir bendradarbiavimui bei dialogui politikos klausimais su tų šalių valdžios institucijomis, įstaigomis ir organizacijomis. Tų lėšų naudojimui taikomos Reglamentas (ES) Nr. 1288/2013.
Lėšos skiriamos dviem daugiamečiais asignavimais: atitinkamai pirmiesiems ketveriems metams ir likusiems trejiems metams. Tų lėšų asignavimai įtraukiami į orientacinį daugiametį programavimo dokumentą, nustatytą šiame reglamente, atsižvelgiant į nustatytų atitinkamų šalių poreikius ir prioritetus. Iš esmės ir neplanuotai pasikeitus aplinkybėms ar atsiradus didelių politinių pokyčių, asignavimus galima tikslinti atsižvelgiant į Sąjungos išorės veiksmų prioritetus.
3. Veiksmai, patenkantys į Reglamento (ES) Nr. 1288/2013 taikymo sritį, finansuojami pagal partnerystės priemonę tik ta apimtimi, kiek jie neatitinka finansavimo pagal kitas išorės veiksmų finansavimo priemones reikalavimų ir jie papildo arba sustiprina kitas iniciatyvas pagal šį reglamentą.
9 straipsnis
Europos išorės veiksmų tarnyba
Šis reglamentas taikomas laikantis Sprendimo 2010/427/ES.
10 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. kovo 11 d.