PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. září 2012
o mimořádných opatřeních proti šíření háďátka Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (háďátka borovicového) na území Unie
(oznámeno pod číslem C(2012) 6543)
(2012/535/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (1), a zejména na čl. 16 odst. 3 čtvrtou větu uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/133/ES (2) se po členských státech žádá dočasné přijetí doplňujících opatření proti šíření háďátka borovicového z oblastí Portugalska, mimo oblastí, ve kterých se nevyskytuje. Ohniska výskytu háďátka borovicového ve Španělsku a opakující se případy, kdy jiné členské státy zadržely borové dřevo, dřevěný obalový materiál a kůru napadené háďátkem borovicovým dodané z Portugalska, ukazují, že vzrostlo riziko možného šíření háďátka borovicového z oblastí v Portugalsku, ve kterých se vyskytuje. Hospodářský, sociální a environmentální dopad rozšíření háďátka borovicového v Unii by byl nepřijatelně velký. Je proto žádoucí rozšířit oblast působnosti opatření týkajících se háďátka borovicového na všechny členské státy.
(2)
Aby se zabránilo zavlékání a šíření háďátka borovicového, měly by členské státy provádět každoroční průzkumy výskytu háďátka borovicového v oblastech, v nichž jeho výskyt není znám, a měly by přijmout pohotovostní plány pro případ, že bude výskyt háďátka borovicového zjištěn.
(3)
V případě zjištění výskytu háďátka borovicového v oblasti, kde jeho výskyt dříve nebyl znám, by členské státy měly vymezit oblasti, v nichž je třeba provést eradikační opatření. Tato opatření by měla zahrnovat preventivní kácení náchylných rostlin v zamořené zóně a v zóně o poloměru 500 m obklopující rostliny napadené háďátkem borovicovým a posílení úředního dozoru zaměřeného na výskyt háďátka borovicového v celé vymezené oblasti.
(4)
Pokud členský stát dojde k závěru, že by vykácení náchylných rostlin v okruhu až do 500 m od rostlin napadených háďátkem borovicovým bylo nepřiměřené, například v případě, že součástí postižené zóny jsou oblasti chráněné v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (3) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků (4), měly by být k dispozici alternativní možnosti řízení rizika, zahrnující omezení kácení náchylných rostlin. V takovém případě by měla být přijata alternativní ochranná opatření, jež zajistí obdobnou míru snížení rizika šíření háďátka borovicového.
(5)
Hlavním cílem opatření proti háďátku borovicovému by měla být jeho eradikace, přičemž izolace výskytu háďátka borovicového je povolena pouze v oblastech, kde eradikace není proveditelná. Aby bylo zajištěno dosažení eradikace všude tam, kde je to možné, měly by členské státy provádět eradikační opatření nejméně po dobu čtyř let. Pokud však eradikace možná není, mělo by být členským státům v určitých případech povoleno uplatňovat opatření k izolaci výskytu háďátka borovicového ještě před uplynutím tohoto čtyřletého období.
(6)
O eradikačních opatřeních nebo opatřeních k izolaci výskytu háďátka borovicového, která členské státy přijaly nebo se rozhodly přijmout, by měly informovat Komisi a ostatní členské státy.
(7)
O přijatých eradikačních opatřeních a opatřeních k izolaci výskytu háďátka borovicového by měly být informovány příslušné hospodářské subjekty a veřejnost.
(8)
Přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci vymezených oblastí a mimo tyto oblasti by mělo podléhat určitým omezením. Členské státy by měly kontrolovat, zda jsou tyto zákazy a omezení dodržovány, a v případě potřeby přijímat opatření k nápravě.
(9)
Pokud omezení týkající se přemísťování náchylného dřeva a kůry zahrnují požadavky na jejich ošetření, měly by členské státy oprávnit zařízení, jež jsou dostatečně vybavená k provádění takového ošetření a vydávání rostlinolékařských pasů nebo označování ošetřeného náchylného dřeva nebo kůry, a provádět nad nimi dohled. Měla by být stanovena pravidla pro opravňování takových zařízení a dohled nad nimi. Měla by také být stanovena pravidla pro opravňování výrobců dřevěného obalového materiálu provádějících takové označování a pro dohled nad nimi.
(10)
Informace o těchto oprávněných zařízeních by měly být zpřístupněny členským státům a hospodářským subjektům. Komise by proto měla sestavit a vést seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu.
(11)
Rozhodnutí 2006/133/ES by proto mělo být zrušeno.
(12)
Toto rozhodnutí by mělo být po třech letech přezkoumáno s ohledem na odborný a vědecký pokrok.
(13)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„náchylnými rostlinami“ se rozumí rostliny (kromě plodů a semen) Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. a Tsuga Carr.;
b)
„náchylným dřevem“ se rozumí dřevo jehličnanů (Coniferales), s výjimkou řeziva a kulatiny Taxus L. a Thuja L.;
c)
„náchylnou kůrou“ se rozumí kůra jehličnanů (Coniferales);
d)
„místem produkce“ se rozumí jakékoli prostory provozované/provozy fungující jako jedna produkční jednotka. Mohou zahrnovat stanoviště produkce, v nichž se z fytosanitárních důvodů hospodaří odděleně;
e)
„přenašečem“ se rozumí brouci náležející k rodu Monochamus Megerle in Dejean, 1821;
f)
„letovým obdobím přenašeče“ se rozumí období od 1. dubna do 31. října, vyjma případů, kdy je odborně či vědecky zdůvodněna odlišná doba trvání letového období přenašeče, se zohledněním bezpečnostního hraničního období čtyř týdnů navíc na začátku a na konci předpokládaného letového období;
g)
„dřevěným obalovým materiálem“ se rozumí dřevo nebo dřevěné produkty používané na podporu, ochranu nebo přepravu komodit, ve formě obalových beden, bedniček, přepravek, bubnů a podobných obalů, palet, skříňových palet a jiných přepravních podložek, nástavných rámů palet a prokladů, ať už jsou nebo nejsou právě používány při přepravě předmětů. Toto ustanovení se nevztahuje na zpracované dřevo vyrobené pomocí lepidla, tepla nebo tlaku či jejich kombinace a obalový materiál sestávající pouze ze dřeva o tloušťce nepřesahující 6 mm.
Článek 2
Průzkumy v oblastech, ve kterých není znám výskyt háďátka borovicového
1. Členské státy každoročně provádějí průzkumy výskytu háďátka borovicového Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (dále jen „háďátko“) v náchylných rostlinách, náchylném dřevu a kůře a v přenašeči a zjišťují, zda existuje jakýkoliv důkaz o výskytu háďátka na jejich území v oblastech, ve kterých dříve výskyt háďátka nebyl znám.
Tyto průzkumy sestávají z odběru vzorků náchylných rostlin, náchylného dřeva a kůry a přenašečů a jejich laboratorního testování. Počet vzorků se stanoví podle uznávaných vědeckých a odborných zásad.
2. Členské státy sdělí Komisi popis průzkumů uvedených v odstavci 1, kde uvedou počet míst průzkumu, oblasti, ve kterých má být průzkum proveden, a počet vzorků, jež budou každoročně podrobeny laboratornímu testování. V popisu se uvede, na jakých vědeckých a odborných zásadách jsou tyto průzkumy založeny.
Tento popis se sdělí Komisi do 1. března roku, v němž mají být průzkumy provedeny.
3. Výsledky průzkumů uvedených v odstavci 1 sdělí každý členský stát Komisi a ostatním členským státům do 1. března roku následujícího po roce, ve kterém byly průzkumy provedeny.
Článek 3
Laboratorní testování
Laboratorní testování náchylných rostlin, náchylného dřeva a kůry a přenašečů na přítomnost háďátka se provádí podle diagnostického protokolu pro háďátko Bursaphelenchus xylophilus uvedeného ve standardu EPPO PM7/4(2) (5). Metody uvedené v tomto standardu mohou být doplněny nebo nahrazeny vědecky ověřenými metodami molekulární diagnostiky, jež jsou prokazatelně přinejmenším stejně citlivé a spolehlivé jako metody uvedené ve standardu EPPO.
Článek 4
Pohotovostní plány
1. Každý členský stát do 31. prosince 2013 stanoví plán činností, jež mají být provedeny na jeho území v souladu s články 5 až 16 v případě potvrzeného výskytu háďátka nebo podezření na jeho výskyt (dále jen „pohotovostní plán“).
2. Pohotovostní plán stanoví:
a)
úkoly a odpovědnosti zapojených subjektů a ústředního orgánu při těchto činnostech;
b)
pravidla komunikace o těchto činnostech mezi zapojenými subjekty, ústředním orgánem, příslušným soukromým sektorem a veřejností;
c)
pravidla laboratorního testování a
d)
pravidla školení pracovníků subjektů zapojených do těchto činností.
3. Členské státy zajistí hodnocení a přezkoumání svých pohotovostních plánů.
4. Členské státy informují o svých pohotovostních plánech Komisi, jestliže o to požádá.
Článek 5
Vymezené oblasti
1. Pokud výsledky každoročního průzkumu stanoveného v čl. 2 odst. 1 prokážou výskyt háďátka v náchylné rostlině v části území členského státu, ve které dříve nebyl znám, nebo pokud je výskyt háďátka prokázán jiným způsobem, vymezí členský stát bezodkladně oblast v souladu s odstavcem 2 (dále jen „vymezená oblast“).
Pokud je zjištěn výskyt háďátka v přenašeči nebo v dodávce náchylného dřeva, náchylné kůry nebo v dřevěném obalovém materiálu, provede příslušný členský stát šetření v blízkosti místa, kde byl přenašeč odchycen nebo kde se náchylné dřevo, náchylná kůra nebo dřevěný obalový materiál v době zjištění nacházely. Pokud výsledky šetření prokážou výskyt háďátka v náchylné rostlině, použije se rovněž ustanovení prvního pododstavce.
2. Vymezená oblast sestává ze zóny, ve které byl zjištěn výskyt háďátka (dále jen „zamořená zóna“), a ze zóny obklopující zamořenou zónu (dále jen „nárazníková zóna“). Nárazníková zóna je široká nejméně 20 km.
Jsou-li použita eradikační opatření v souladu s článkem 6, může příslušný členský stát rozhodnout, že nárazníkovou zónu zúží, a to pod podmínkou, že toto zúžení nenaruší eradikaci, přičemž šířka zúžené zóny nesmí být menší než 6 km.
3. Pokud je zjištěn výskyt háďátka v nárazníkové zóně, bezodkladně se s ohledem na toto zjištění stanoví v souladu s odstavcem 1 nová vymezená oblast.
Pokud stávající vymezená oblast podléhá eradikačním opatřením podle článku 6, může být s ohledem na toto zjištění upravena, místo co by se stanovila nová vymezená oblast.
Jakýkoli důkaz o výskytu háďátka v nárazníkové zóně se okamžitě oznámí Komisi a ostatním členským státům.
4. Je-li na území členského státu zjištěn výskyt háďátka a vymezená oblast by zasahovala na území jednoho nebo více dalších členských států, stanoví tento další členský stát nebo tyto další členské státy v souladu s odstavcem 1 vymezenou oblast nebo vymezené oblasti, jež doplní nárazníkovou zónu o nárazníkovou zónu nebo nárazníkové zóny, jejichž šíře odpovídá šíři nárazníkové zóny v členském státě, ve kterém byl výskyt zjištěn.
5. Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o vymezené oblasti na svém území do jednoho měsíce ode dne, kdy byl v příslušné oblasti zjištěn výskyt háďátka.
Toto sdělení obsahuje popis vymezených oblastí, jejich polohu a názvy správních jednotek, jichž se vymezení týká, spolu s mapou, na které je vyznačena poloha každé vymezené oblasti, každé zamořené zóny a nárazníkové zóny.
Členské státy uvědomí Komisi a ostatní členské státy o úpravách vymezených oblastí na svém území do jednoho měsíce od takové úpravy.
6. Pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou, že v příslušné vymezené oblasti nebyl po předchozí čtyři roky zjištěn výskyt háďátka, může příslušný členský stát rozhodnout, že tato oblast přestává být vymezenou oblastí. Členský stát může v situaci uvedené v příloze I bodě 5 rozhodnout, že daná oblast přestává být vymezenou oblastí, je-li nepřítomnost háďátka potvrzena odběrem vzorků a testováním uvedenými v bodě 7 uvedené přílohy.
O tomto rozhodnutí informuje členský stát Komisi a ostatní členské státy do jednoho měsíce od jeho přijetí.
7. Komise vypracuje seznam vymezených oblastí a předá ho členským státům.
Seznam je aktualizován na základě sdělení obdržených Komisí podle odstavců 5 a 6.
Článek 6
Eradikace
1. Členské státy přijmou opatření k eradikaci háďátka ve vymezených oblastech na svém území stanovená v příloze I.
Háďátko je považováno za eradikované, pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou, že v příslušné vymezené oblasti nebyl za předchozí čtyři roky zjištěn výskyt háďátka, nebo je-li nepřítomnost háďátka potvrzena odběrem vzorků a testováním uvedenými v příloze I bodě 7 třetím pododstavci.
2. Členské státy zajistí, že opatření uvedená v odstavci 1 budou prováděna odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 7
Izolace výskytu
1. Pokud každoroční průzkumy náchylných rostlin a přenašeče stanovené v příloze I bodě 6 prokážou výskyt háďátka ve vymezené oblasti po dobu nejméně čtyř po sobě jdoucích let a získané zkušenosti ukazují, že v dané situaci není možné háďátko eradikovat, může příslušný členský stát namísto toho rozhodnout, že zajistí izolaci výskytu háďátka v této oblasti.
Příslušný členský stát však může o izolaci výskytu namísto eradikace háďátka rozhodnout před uplynutím tohoto období v případech, kdy průměr zamořené zóny přesahuje 20 km, výskyt háďátka je prokázán v celé zamořené zóně a dosavadní zkušenosti ukazují, že jeho eradikace není v této oblasti v dané situaci možná.
Přijmou se opatření k izolaci výskytu stanovená v příloze II.
2. Pokud se členský stát v souladu s odstavcem 1 rozhodne použít opatření k izolaci výskytu namísto eradikačních opatření, informuje o tomto rozhodnutí Komisi s vysvětlením důvodů rozhodnutí.
Použije-li se ustanovení odstavce 1 druhého pododstavce, provede Komise v tomto členském státě šetření, aby bylo ověřeno, zda jsou podmínky stanovené v uvedeném pododstavci splněny.
3. Vymezená oblast podléhající opatřením k izolaci výskytu v souladu s odstavcem 1 se jako taková označí v seznamu uvedeném v čl. 5 odst. 7. Členské státy mohou použít opatření k izolaci výskytu pouze ve vymezených oblastech, jež byly v tomto seznamu vyznačeny jako oblasti podléhající opatřením k izolaci výskytu háďátka.
4. Členské státy zajistí, aby opatření uvedená v odstavci 1 byla prováděna odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 8
Informování hospodářských subjektů a veřejnosti
Jsou-li použita eradikační opatření v souladu s článkem 6 nebo opatření k izolaci výskytu háďátka v souladu s článkem 7, informují příslušné členské státy o těchto opatřeních příslušné hospodářské subjekty a veřejnost.
Článek 9
Informování o vnitrostátních opatřeních
1. Do jednoho měsíce od oznámení výskytu háďátka v části svého území, ve které jeho výskyt nebyl dříve znám, poskytnutého podle čl. 16 odst. 1 prvního pododstavce směrnice 2000/29/ES, sdělí členské státy Komisi a ostatním členským státům, jaká opatření přijaly a jaká opatření se rozhodly přijmout k eradikaci háďátka v souladu s článkem 6.
2. Přijme-li členský stát opatření k eradikaci háďátka podle článku 6, sdělení o opatřeních uvedené v odstavci 1 bude obsahovat opatření týkající se kácení, odběru vzorků, testování, odstranění a likvidace náchylných rostlin, stanovená v příloze I bodech 2, 3, 4, 5, 7, 8 a 9 a plán a organizaci průzkumů včetně počtu prohlídek, vzorků, jež mají být odebrány, a laboratorních testů, jež mají být provedeny, jak stanoví příloha I bod 6.
Přijme-li členský stát opatření k izolaci výskytu háďátka podle článku 7, sdělení o opatřeních uvedené v odstavci 1 bude obsahovat opatření týkající se kácení, odběru vzorků, testování, odstranění a likvidace náchylných rostlin a plán a organizaci průzkumů včetně počtu prohlídek, vzorků, jež mají být odebrány, a laboratorních testů, jež mají být provedeny, jak stanoví příloha II body 2 a 3.
Toto sdělení o opatřeních zahrnuje také popis opatření k informování příslušných hospodářských subjektů a veřejnosti podle článku 8 a kontrol, jež mají být provedeny podle čl. 11 odst. 1.
3. Členské státy každoročně do 1. března podají Komisi a ostatním členským státům zprávu o výsledcích opatření za předchozí rok, přijatých podle článků 6 a 7.
Tato zpráva obsahuje počet nálezů výskytu háďátka a jejich polohu včetně map, počet rostlin ve špatném zdravotním stavu a rostlin odumřelých, jež byly identifikovány, skáceny a podrobeny odběru vzorků a testování, a výsledky těchto testů.
4. Členské státy do 1. března každého roku následujícího po oznámení uvedeném v odstavci 1 sdělí Komisi a ostatním členským státům, jaká opatření se rozhodly přijmout v tomto roce k eradikaci háďátka podle článku 6.
5. Pokud se členský stát rozhodne izolovat výskyt háďátka ve vymezené oblasti podle čl. 7 odst. 1, okamžitě předá Komisi a ostatním členským státům příslušným způsobem přepracovanou verzi sdělení o opatřeních, poskytnutého podle odstavce 1.
Podléhá-li vymezená oblast opatřením k izolaci výskytu háďátka podle článku 7, může toto sdělení o opatřeních zahrnovat období až 5 let. Pokud sdělení zahrnuje období delší než jeden rok, předloží příslušné členské státy Komisi a ostatním členským státům přepracovanou verzi tohoto sdělení do 31. října roku, ve kterém platnost sdělení vyprší.
Pokud bylo rozhodnuto o významných změnách opatření k izolaci výskytu, uvedené sdělení o opatřeních se přepracuje a bezodkladně předloží Komisi a ostatním členským státům.
Článek 10
Přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci Unie
1. Náchylné rostliny a náchylné dřevo a kůra mohou být přemísťovány z vymezených oblastí do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón do nárazníkových zón, pouze pokud jsou splněny podmínky stanovené v příloze III oddíle 1.
2. Náchylné rostliny a náchylné dřevo a kůra mohou být přemísťovány v rámci zamořených zón podléhajících eradikačním opatřením, pouze pokud jsou splněny podmínky stanovené v příloze III oddíle 2.
3. Členské státy mohou omezit přemísťování náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry v rámci zamořených zón podléhajících opatřením k izolaci výskytu háďátka.
Článek 11
Kontroly při přemísťování z vymezených oblastí do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón do nárazníkových zón
1. Členské státy provádějí časté namátkové kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry přemísťovaných z vymezených oblastí, jež se nacházejí na jejich území, do jiných než vymezených oblastí a ze zamořených zón, jež se nacházejí na jejich území, do nárazníkových zón.
Při konkrétním rozhodování o tom, kde mají být kontroly prováděny, vycházejí členské státy z rizika, že rostliny nebo dřevo a kůra, jež mají být kontrolovány, obsahují živá háďátka, přičemž berou v úvahu původ dodávek, stupeň náchylnosti příslušných rostlin a dřeva a kůry a to, nakolik hospodářský subjekt odpovědný za přemísťování v minulosti dodržoval toto rozhodnutí a rozhodnutí 2006/133/ES.
Kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry se provádějí na následujících místech:
a)
v místech, kde přecházejí ze zamořených zón do nárazníkových zón;
b)
v místech, kde přecházejí z nárazníkových zón do nevymezených oblastí;
c)
v místě určení v nárazníkové zóně a
d)
v místě původu v zamořené zóně, jako jsou pily, odkud jsou přemísťovány mimo zamořenou zónu.
Členské státy mohou rozhodnout, že budou provádět i další kontroly v jiných místech, než která jsou uvedena v písmenech a) až d).
Tyto kontroly zahrnují kontrolu dokumentace z hlediska dodržení požadavků stanovených v příloze III oddíle 1, kontrolu totožnosti a v případě nedodržení nebo podezření na nedodržení těchto požadavků i rostlinolékařskou kontrolu, jež zahrnuje testování na přítomnost háďátka.
2. Členské státy provádějí namátkové kontroly náchylných rostlin a náchylného dřeva a kůry přemísťovaných z vymezených oblastí, jež se nacházejí mimo jejich území, do jiných než vymezených oblastí na svém území.
Tyto kontroly zahrnují kontrolu dokumentace z hlediska dodržení požadavků stanovených v příloze III oddíle 1, kontrolu totožnosti i rostlinolékařskou kontrolu, jež zahrnuje testování na přítomnost háďátka.
3. Výsledky kontrol uvedených v odstavci 1 se oznámí Komisi a ostatním členským státům každý měsíc a výsledky kontrol uvedených v odstavci 2 se jim oznámí jednou ročně do 1. března.
Pokud tyto kontroly prokážou přítomnost háďátka v náchylných rostlinách nebo v náchylném dřevu nebo kůře, dotyčný členský stát tento nález okamžitě oznámí Komisi a ostatním členským státům.
Článek 12
Opatření v případě nedodržení článku 10
Pokud kontroly uvedené v článku 11 prokážou, že ustanovení přílohy III oddílu 1 nebo oddílu 2 nebyla dodržena, členský stát, který tyto kontroly provedl, okamžitě podrobí materiál, který nesplňuje požadavky, některému z těchto opatření:
a)
zničení;
b)
přemístění pod úředním dohledem do zpracovatelského zařízení výslovně k tomu oprávněného, kde jsou náchylné dřevo a kůra podrobeny tepelnému ošetření tak, aby se v kterékoliv jejich části dosáhlo minimální teploty 56 °C po dobu alespoň 30 minut, a aby bylo zajištěno, že budou prosté živých háďátek a živých přenašečů;
c)
pokud materiál, který nesplňuje požadavky, je dřevěným obalovým materiálem právě používaným při přepravě předmětů, a aniž jsou dotčena ustanovení přílohy III, vrácení pod úředním dohledem do místa odeslání nebo do místa poblíž místa, kde byl materiál zadržen, k přebalení těchto předmětů a zničení tohoto dřevěného obalového materiálu, přičemž je nutno vyloučit jakékoli riziko šíření háďátka.
Článek 13
Opravňování zpracovatelských zařízení
1. Členské státy, na jejichž území se nachází vymezená oblast, oprávní dostatečně vybavená zpracovatelská zařízení k provádění jednoho nebo více z následujících úkolů stanovených v příloze III:
a)
ošetřování náchylného dřeva a kůry, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 2 písm. a) a oddíle 2 bodě 2 prvním pododstavci písm. c) uvedené přílohy;
b)
vydávání rostlinolékařských pasů podle směrnice Komise 92/105/EHS (6) pro náchylné dřevo a kůru ošetřené příslušným zpracovatelským zařízením v souladu s písmenem a) tohoto odstavce, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 2 písm. b) přílohy III a oddíle 2 bodě 2 druhém pododstavci písm. b) uvedené přílohy;
c)
ošetřování dřevěného obalového materiálu, jak je stanoveno v oddíle 1 bodě 3 písm. a) uvedené přílohy a oddíle 2 bodě 3 uvedené přílohy a
d)
označování dřevěného obalového materiálu ošetřeného příslušným zpracovatelským zařízením v souladu s písmenem c) způsobem stanoveným v oddíle 1 bodě 3 písm. b) přílohy III a v oddíle 2 bodě 3 uvedené přílohy, v souladu s přílohou II mezinárodního standardu FAO pro fytosanitární opatření č. 15.
Tato zařízení jsou dále uváděna jako „oprávněná zpracovatelská zařízení“.
2. Oprávněná zpracovatelská zařízení zajistí dohledatelnost ošetřeného náchylného dřeva, kůry a dřevěného obalového materiálu.
Článek 14
Opravňování k označování
1. Členské státy, na jejichž území se nachází vymezená oblast, pověří dostatečně vybavené výrobce dřevěného obalového materiálu, aby v souladu s přílohou II mezinárodního standardu FAO pro fytosanitární opatření č. 15 označovali dřevěný obalový materiál, jejž vyrábějí ze dřeva ošetřeného oprávněným zpracovatelským zařízením a opatřeného rostlinolékařským pasem podle směrnice 92/105/EHS.
Tito výrobci jsou dále uváděni jako „oprávnění výrobci dřevěného obalového materiálu“.
2. Jedině oprávnění výrobci dřevěného obalového materiálu mohou používat k výrobě dřevěného obalového materiálu dřevo ze zpracovatelských zařízení, výslovně pro tento účel oprávněných, opatřené rostlinolékařským pasem podle směrnice 92/105/EHS, a zajistí, aby bylo možné zpětně dohledat, ze kterého oprávněného zpracovatelského zařízení takto použité dřevo pochází.
Článek 15
Dohled nad oprávněnými zpracovatelskými zařízeními a oprávněnými výrobci dřevěného obalového materiálu
Členské státy provádějí dohled nad oprávněnými zpracovatelskými zařízeními a oprávněnými výrobci dřevěného obalového materiálu, aby se zajistilo, že správně plní úkoly stanovené v jejich oprávnění.
Členské státy zajistí, aby byl tento dohled prováděn odborně kvalifikovanými pracovníky příslušných úředních subjektů nebo kterýmikoli jinými odborně kvalifikovanými osobami pod dohledem příslušných úředních subjektů.
Článek 16
Zrušení oprávnění oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu
1. Pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že se v náchylném dřevu, kůře nebo dřevěném obalovém materiálu ošetřeném oprávněným zpracovatelským zařízením vyskytuje háďátko, okamžitě toto oprávnění zruší.
Pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že se v náchylném dřevěném obalovém materiálu označeném oprávněným výrobcem dřevěného obalového materiálu vyskytuje háďátko, okamžitě toto oprávnění zruší.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1, pokud členský stát, který udělil oprávnění, zjistí, že oprávněné zpracovatelské zařízení nebo oprávněný výrobce dřevěného obalového materiálu neplní správně své úkoly stanovené v příslušném oprávnění, přijme nezbytná opatření, jež zajistí dodržování ustanovení článků 13 a 14.
Článek 17
Seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu
1. Členské státy informují Komisi o vydání oprávnění zpracovatelskému zařízení v souladu s článkem 13 nebo výrobci dřevěného obalového materiálu v souladu s článkem 14 a o zrušení takových oprávnění.
2. Komise sestaví seznam oprávněných zpracovatelských zařízení a oprávněných výrobců dřevěného obalového materiálu a předá tento seznam členským státům. Část A tohoto seznamu obsahuje oprávněná zpracovatelská zařízení. Část B tohoto seznamu obsahuje oprávněné výrobce dřevěného obalového materiálu. Seznam je aktualizován na základě informací obdržených od členských států.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí 2006/133/ES se zrušuje.
Článek 19
Přezkum
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno nejpozději do 31. července 2015.
Článek 20
Použitelnost
Ustanovení přílohy III oddílu 1 bodu 2 písm. a) druhé věty a přílohy III oddílu 2 bodu 2 písm. c) druhé věty se použijí od 1. ledna 2013.
Článek 21
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. září 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2012 m. rugsėjo 26 d.
dėl neatidėliotinų priemonių pušinių stiebinių nematodų Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. plitimui Sąjungoje užkirsti
(pranešta dokumentu Nr. C(2012) 6543)
(2012/535/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2000 m. gegužės 8 d. Tarybos direktyvą 2000/29/EB dėl apsaugos priemonių nuo augalams ir augaliniams produktams kenksmingų organizmų įvežimo į Bendriją ir išplitimo joje (1), ypač į jos 16 straipsnio 3 dalies ketvirtą sakinį,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimu 2006/133/EB (2) reikalaujama, kad valstybės narės laikinai imtųsi papildomų priemonių dėl pušinių stiebinių nematodų (toliau - PSN) plitimo Portugalijos zonose, išskyrus tas, kuriose jų neaptikta. PSN protrūkiai Ispanijoje ir pakartotinis kitų valstybių narių PSN nustatymas užkrėstoje pušies medienoje, medinėje pakavimo medžiagoje ir žievėje iš Portugalijos rodo, kad išaugo rizika PSN išplisti kitose zonose nei Portugalijos zonos, kuriose PSN aptikta. PSN plitimo Sąjungoje ekonominis, socialinis ir aplinkos poveikis būtų nepriimtinai didelis. Todėl tikslinga išplėsti su PSN susijusių priemonių mastą visoms valstybėms narėms;
(2)
siekiant užkirsti kelią PSN patekimui ir plitimui, valstybės narės turėtų atlikti metinius tyrimus PSN buvimui zonose, kuriose jų neaptikta, nustatyti ir patvirtinti nenumatytų atvejų planus, kad jos būtų pasirengusios veiksmams nustačius PSN buvimą;
(3)
tuo atveju, jei PSN nustatomi zonoje, kurioje jų nebuvo aptikta, valstybės narės turėtų nustatyti demarkacines teritorijas, kuriose turi būti taikomos naikinimo priemonės. Priemonės turėtų apimti prevencinį neatsparių augalų kirtimą užkrėstoje zonoje ir 500 m spinduliu apie PSN užkrėstus augalus ir intensyvų PSN stebėjimą demarkacinėje teritorijoje;
(4)
jei valstybė narė nusprendžia, kad šiuos neatsparius augalus nukirsti 500 m spinduliu apie PSN užkrėstus augalus būtų neproporcinga, pavyzdžiui, jei paveiktos zonos apima teritorijas, saugomas pagal 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (3) ir pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/147/EB dėl laukinių paukščių apsaugos (4), reikėtų įvertinti galimybę taikyti alternatyvias rizikos valdymo priemones ir nukirsti mažiau neatsparių augalų. Tokiu atveju turėtų būti nustatytos alternatyvios apsaugos priemonės, skirtos užtikrinti lygiavertį PSN plitimo rizikos mažinimo lygį;
(5)
pagrindinis su PSN susijusių priemonių tikslas turėtų būti naikinimas, o izoliavimo priemonės taikomos tik tuomet, jei išnaikinimo tikslas nėra įmanomas. Siekiant užtikrinti, kad išnaikinimo tikslas būtų pasiektas esant tokiai galimybei, valstybės narės turėtų vykdyti naikinimo priemones bent ketverius metus. Vis dėlto, jei išnaikinimas neįmanomas, tam tikrais atvejais valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti izoliavimo priemones net nepasibaigus ketverių metų laikotarpiui;
(6)
valstybės narės turėtų pranešti Komisijai ir kitoms valstybėms narėms, kokias naikinimo ir izoliavimo priemones jos taiko arba nusprendė taikyti;
(7)
susiję subjektai ir visuomenė turėtų būti informuojami apie naikinimo ir izoliavimo priemones, kurių buvo imamasi;
(8)
neatsparių augalų ir neatsparios medienos ir žievės vežimui demarkacinėse teritorijose ir už jų ribų turėtų būti taikomi tam tikri apribojamai. Valstybės narės turėtų tikrinti, ar tų draudimų ir apribojimų laikomasi, ir, jei reikia, nustatyti taisomuosius veiksmus;
(9)
jei nustatant apribojimus dėl neatsparios medienos ir žievės vežimo nustatomi reikalavimai apdoroti tokią medieną ir žievę, valstybės narės turėtų suteikti leidimus ir prižiūrėti įmones, turinčias tinkamą įrangą tokiam apdorojimui atlikti ir galinčias išduoti augalų pasus arba ženklinti apdorotą neatsparią medieną arba žievę. Turėtų būti nustatytos tokių įmonių leidimų suteikimo ir priežiūros taisyklės. Taip pat turėtų būti nustatytos medinės pakavimo medžiagos gamintojų, kurie atlieka ženklinimą, leidimų suteikimo ir priežiūros taisyklės;
(10)
valstybės narės ir atitinkami subjektai turėtų turėti prieigą prie informacijos apie įmones, kurioms suteikti tie leidimai. Todėl Komisija turėtų sudaryti ir atnaujinti apdorojimo įmonių, turinčių leidimus, ir medinės pakavimo medžiagos gamintojų, turinčių leidimus, sąrašą;
(11)
todėl Sprendimas 2006/133/EB turėtų būti panaikintas;
(12)
šis sprendimas turėtų būti peržiūrėtas po trejų metų, atsižvelgiant į technikos ir mokslo pažangą;
(13)
šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Augalų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
a) neatsparūs augalai- tai Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. ir Tsuga Carr. augalai (išskyrus vaisius ir sėklas);
b) neatspari mediena- tai spygliuočių (Coniferales) mediena, išskyrus Taxus L. ir Thuja L. pjautinę medieną ir rąstus;
c) neatspari žievė- tai spygliuočių (Coniferales) žievė;
d) gamybos vieta- tai bet kokios patalpos, naudojamos kaip vienas gamybos padalinys. Jam gali priklausyti gamybos vietos, kurios fitosanitariniais tikslais administruojamos atskirai;
e) užkrato pernešėjas- tai genties Monochamus Megerle in Dejean, 1821 m., vabalas;
f) užkrato pernešėjų skraidymo sezonas- tai laikotarpis nuo balandžio 1 d. iki spalio 31 d., išskyrus atvejus, kai techniškai ir moksliškai pagrindžiama kitokia užkrato pernešėjų skraidymo sezono trukmė, atsižvelgiant į keturių papildomų savaičių prieš numatomo skraidymo sezono pradžią ir po jo pabaigos saugos laikotarpį;
g) medinė pakavimo medžiaga- tai mediena ar medienos gaminiai, naudojami prekėms paremti, apsaugoti arba gabenti - pakavimo dėžės, dėžutės, apkalos, statinės ir panaši tara, padėklai, dėžių padėklai ir kitų krovimo skydai, padėklų apvadai ir paklotai po kroviniu, faktiškai naudojami arba nenaudojami gabenant objektus. Šis terminas neapima perdirbtos medienos, pagamintos apdorojant klijais, karščiu, slėgiu arba jų deriniu, ir tik iš medienos pagamintos pakavimo medžiagos, kurios storis yra 6 mm arba mažesnis.
2 straipsnis
Tyrimai zonose, kuriose PSN neaptikta
1. Valstybės narės, siekdamos nustatyti, ar jų teritorijoje tose zonose, kuriose pušinių stiebinių nematodų (toliau - PSN) Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. pirmiau neaptikta, yra PSN buvimo įrodymų, kasmet atlieka neatsparių augalų, neatsparios medienos, žievės ir užkrato pernešėjo tyrimus.
Tie tyrimai apima neatsparių augalų, neatsparios medienos, žievės ir užkrato pernešėjų mėginių rinkimą ir laboratorinius tyrimus. Mėginių skaičius nustatomas vadovaujantis aiškiais mokslo ir technikos principais.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai 1 dalyje nurodytų tyrimų aprašymą: nurodo tyrimo vietų skaičių, teritorijas, kurias numatoma patikrinti ir mėginių, kuriuos ketinama kasmet ištirti laboratorijoje, skaičių. Tame aprašyme privalo atsispindėti mokslo ir technikos principai, kuriais tyrimai yra pagrįsti.
Toks aprašymas Komisijai pateikiamas iki tų metų, kuriais tyrimai turi būti atlikti, kovo 1 d.
3. Kiekviena valstybė narė praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms 1 dalyje nurodytų tais metais atliktų tyrimų rezultatus iki kitų metų kovo 1 d.
3 straipsnis
Laboratorinis tyrimas
Laboratorinis tyrimas PSN neatspariuose augaluose, neatsparioje medienoje, žievėje ir užkrato pernešėjuose nustatyti atliekamas vadovaujantis Europos ir Viduržemio jūros regiono augalų apsaugos organizacijos (toliau - EPPO) PM7/4(2) standarto Bursaphelenchus xylophilus diagnostikos protokolu (5). Tame standarte numatytus metodus galima papildyti arba pakeisti moksliškai patvirtintais molekulinės diagnostikos metodais, kurie savo jautrumu ir patikimumu nenusileidžia EPPO standarte nurodytiems metodams.
4 straipsnis
Nenumatytų atvejų planai
1. Kiekviena valstybė narė iki 2013 m. gruodžio 31 d. parengia planą, kuriame būtų nustatyti veiksmai, kurių būtų imamasi pagal 5-16 straipsnius, jos teritorijoje patvirtinus arba įtarus PSN (toliau - nenumatytų atvejų planas).
2. Nenumatytų atvejų plane nustatoma:
a)
su šiais veiksmais susijusių įstaigų ir atsakingos institucijos vaidmuo ir pareigos;
b)
taisyklės, pagal kurias apie šiuos veiksmus pranešama susijusioms įstaigoms, atsakingai institucijai bei susijusiam privačiam sektoriui ir visuomenei;
c)
laboratorinių tyrimų taisyklės ir
d)
su šiais veiksmais susijusių įstaigų personalo mokymo taisyklės.
3. Valstybės narės pateikia savo nenumatytų atvejų planus vertinimui ir peržiūrai.
4. Komisijai pageidaujant, valstybės narės pateikia jai savo nenumatytų atvejų planus.
5 straipsnis
Demarkacinės teritorijos
1. Jei metinio tyrimo, kaip nurodyta 2 straipsnio 1 dalyje, rezultatai rodo, kad PSN aptikta neatspariame augale valstybės narės teritorijos dalyje, kurioje jų pirmiau neaptikta, arba jei yra kitokių PSN buvimo įrodymų, atitinkama valstybė narė nedelsdama nustato demarkacinę teritoriją pagal 2 dalį.
Jei PSN aptinkama užkrato pernešėjuose arba neatsparios medienos, neatsparios žievės arba medinės pakavimo medžiagos kroviniuose, atitinkama valstybė narė atlieka tyrimą šalia tos vietos, kurioje užkrato pernešėjai buvo pagauti arba šalia tos vietos, kurioje neatspari mediena, neatspari žievė arba medinė pakavimo medžiaga buvo nustatant PSN. Jei tyrimo rezultatai rodo, kad PSN aptikta neatspariame augale, taip pat taikoma 1 pastraipa.
2. Demarkacinę teritoriją sudaro zona, kurioje PSN buvo aptikta (toliau - užkrėsta zona) ir zona aplink užkrėstą zoną (toliau - buferinė zona). Buferinės zonos plotis turi būti ne mažesnis nei 20 km.
Jei taikomos naikinimo priemonės pagal 6 straipsnį, atitinkama valstybė narė gali nuspręsti sumažinti buferinės zonos plotį iki 6 km, jei dėl tokio sumažinimo sunaikinimas netampa neįmanomu.
3. Jei PSN aptikta buferinėje zonoje, nedelsiant pagal 1 dalį ir atsižvelgiant į aptikimą nustatoma nauja demarkacinė teritorija.
Užuot nustačius naują, gali būti keičiama esama demarkacinė teritorija, jei joje taikomos naikinimo priemonės pagal 6 straipsnį.
Apie bet kokį PSN buvimo buferinėje zonoje įrodymą nedelsiant pranešama Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
4. Jei PSN aptikta valstybės narės teritorijoje, o demarkacinė teritorija apimtų vienos ar kelių kitų valstybių narių teritoriją, kita valstybė narė ar kitos valstybės narės, laikydamosi 1 dalies, nustato demarkacinę teritoriją arba demarkacines teritorijas, kurios papildo buferinę zoną kita buferine zona arba buferinėmis zonomis, kurių plotis atitinka buferinės zonos toje valstybėje narėje, kurioje PSN buvo aptikta, plotį.
5. Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie demarkacinių teritorijų savo teritorijoje nustatymą per vieną mėnesį nuo tos dienos, kai atitinkamoje teritorijoje buvo aptikta PSN.
Tokiame pranešime aprašomos demarkacinės teritorijos, jų vieta, su demarkacija susijusių administracinių subjektų pavadinimai, pridedamas žemėlapis, kuriame pažymėtos demarkacinės teritorijos, užkrėstos zonos ir buferinės zonos.
Valstybės narės praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie demarkacinių teritorijų savo teritorijoje pakeitimus per vieną mėnesį nuo tokio pakeitimo.
6. Jei atlikus metinius neatsparių augalų ir užkrato pernešėjų tyrimus, kaip nurodyta I priedo 6 dalyje, atitinkamoje demarkacinėje teritorijoje PSN neaptikta pastaruosius ketverius metus, atitinkama valstybė narė gali nuspręsti, kad ta teritorija daugiau nebėra demarkacinė. Valstybė narė, kurios padėtis atitinka nurodytąją I priedo 5 dalyje, gali nuspręsti, kad teritorija daugiau nebėra demarkacinė, kai PSN neaptikta toje zonoje paėmus mėginių ir atlikus analizę kaip nustatyta to priedo 7 dalyje.
Valstybė narė praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie tokį sprendimą per vieną mėnesį.
7. Komisija sudaro demarkacinių teritorijų sąrašą ir jį perduoda valstybėms narėms.
Sąrašas atnaujinamas atsižvelgiant į Komisijos gautus pranešimus pagal 5 ir 6 dalis.
6 straipsnis
Naikinimas
1. Valstybės narės imasi priemonių, kaip nustatyta I priede, išnaikinti PSN savo teritorijoje esančiose demarkacinėse teritorijose.
Laikoma, kad PSN yra išnaikinti, jei atlikus neatsparių augalų ir užkrato pernešėjų metinius tyrimus kaip nustatyta I priedo 6 dalyje nustatoma, kad atitinkamoje demarkacinėje teritorijoje PSN nenustatyta per pastaruosius ketverius metus, arba jei PSN nebuvimas patvirtinamas paėmus mėginių ir atlikus analizę kaip, nurodyta I priedo 7 dalies trečioje pastraipoje.
2. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nustatytas priemones taikytų techniškai kvalifikuotas atsakingų oficialių įstaigų personalas arba kiti techninę kvalifikaciją turintys asmenys, kurių priežiūrą vykdo atsakingos oficialios įstaigos.
7 straipsnis
Izoliavimas
1. Jei atlikus neatsparių augalų ir užkrato pernešėjų metinius tyrimus, kaip nustatyta I priedo 6 dalyje, nustatoma, kad demarkacinėje teritorijoje mažiausiai ketverius metus paeiliui aptinkama PSN ir, remiantis patirtimi, esant tokiai padėčiai toje zonoje PSN išnaikinti neįmanoma, atitinkama valstybė narė gali nuspręsti PSN toje zonoje izoliuoti.
Vis dėlto, atitinkama valstybė narė dar tam laikotarpiui nepasibaigus gali nuspręsti PSN ne naikinti, o izoliuoti, jei užkrėstos zonos diametras viršija 20 km ir jei yra įrodymų, kad PSN aptikta visoje užkrėstoje zonoje ir, remiantis patirtimi, esant tokiai padėčiai toje zonoje PSN išnaikinti neįmanoma.
Izoliavimo priemonių imamasi kaip nurodyta II priede.
2. Jei valstybė narė nusprendžia taikyti izoliavimo priemones vietoj naikinimo priemonių kaip nustatyta 1 dalyje, ji praneša apie tokį sprendimą Komisijai ir nurodo jo priežastis.
Jei taikoma 1 dalies antroji pastraipa, Komisija toje valstybėje narėje atlieka tyrimus, siekiant įvertinti, ar įvykdytos toje pastraipoje nurodytos sąlygos.
3. Demarkacinės teritorijos, kuriose taikomos izoliavimo priemonės pagal 1 dalį, ženklinamos taip kaip tos, kurios yra 5 straipsnio 7 dalyje minėtame sąraše. Valstybės narės gali taikyti izoliavimo priemones tik tose demarkacinėse teritorijose, kurios buvo paženklintos tame sąraše kaip zonos, kuriose taikomos PSN izoliavimo priemonės.
4. Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nustatytas priemones taikytų techniškai kvalifikuotas atsakingų oficialių įstaigų personalas arba kiti techninę kvalifikaciją turintys asmenys, kurių priežiūrą vykdo atsakingos oficialios įstaigos.
8 straipsnis
Susijusių subjektų ir visuomenės informavimas
Jei taikomos naikinimo priemonės pagal 6 straipsnį arba izoliavimo priemonės pagal 7 straipsnį, atitinkamos valstybės narės praneša susijusiems subjektams ir visuomenei apie taikomas priemones.
9 straipsnis
Pranešimas apie nacionalines priemones
1. Valstybės narės per vieną mėnesį nuo pranešimo pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 1 dalies pirmą pastraipą apie tai, kad jų teritorijos dalyje, kurioje PSN anksčiau nebuvo aptikta, nustatyta PSN, praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie priemones, kurių jos ėmėsi ir kurių jos nusprendė imtis naikinti PSN pagal 6 straipsnį.
2. Jei valstybė narė imasi priemonių naikinti PSN pagal 6 straipsnį, 1 dalyje minėtas pranešimas apie priemones apima priemones, susijusias su neatsparių augalų kirtimu, mėginių ėmimu, analizės atlikimu, pašalinimu ir sunaikinimu, pagal I priedo 2, 3, 4, 5, 7, 8 ir 9 dalis bei tyrimų rengimą ir organizavimą, įskaitant patikrinimų, imtinų mėginių ir atliktinų laboratorinių tyrimų skaičių pagal I priedo 6 dalį.
Jei valstybė narė imasi priemonių izoliuoti PSN pagal 7 straipsnį, 1 dalyje minėtas pranešimas apie priemones apima priemones, susijusias su neatsparių augalų kirtimu, mėginių ėmimu, analizės atlikimu, pašalinimu ir sunaikinimu, bei tyrimų rengimą ir organizavimą, įskaitant patikrinimų, imtinų mėginių ir atliktinų laboratorinių tyrimų skaičių pagal II priedo 2 ir 3 dalis.
Tame pranešime apie priemones taip pat pateikiamos susijusių subjektų ir visuomenės informavimo priemonės pagal 8 straipsnį, ir pagal 11 straipsnio 1 dalį atliktinų patikrinimų aprašymas.
3. Valstybės narės iki kiekvienų metų kovo 1 d. pateikia Komisijai ir kitoms valstybėms narėms ataskaitą apie priemonių, kurių praėjusiais metais buvo imtasi pagal 6 ir 7 straipsnius, rezultatus.
Toje ataskaitoje nurodomas PSN aptikimo skaičius ir vietos, įskaitant žemėlapius, sergančių augalų ir negyvų augalų, kurie buvo nustatyti, nukirsti, iš kurių paimti mėginiai ir ištirti, skaičius bei pateikiami atliktų tyrimų rezultatai.
4. Valstybės narės iki kiekvienų metų kovo 1 d. po to, kai pateikiamas 1 dalyje minėtas pranešimas, praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms, kokių priemonių jos nusprendė imtis tais metais dėl PSN naikinimo pagal 6 straipsnį.
5. Jei valstybė narė nusprendžia izoliuoti PSN demarkacinėje teritorijoje pagal 7 straipsnio 1 dalį, ji nedelsdama pateikia Komisijai ir kitoms valstybėms narėms atitinkamai peržiūrėtą pranešimą apie 1 dalyje nurodytas priemones.
Tas pranešimas apie priemones gali apimti iki 5 metų laikotarpį, jei demarkacinėje teritorijoje taikomos izoliavimo priemonės pagal 7 straipsnį. Jei pranešimas apima ilgesnį nei vienų metų laikotarpį, atitinkamos valstybės narės pateikia Komisijai ir kitoms valstybėms narėms peržiūrėtą pranešimą apie priemones iki tų metų, kuriais tas laikotarpis pasibaigia, spalio 31 d.
Jei nusprendžiama gerokai keisti izoliavimo priemones, pranešimas apie priemones peržiūrimas ir nedelsiant pateikiamas Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
10 straipsnis
Neatsparių augalų ir neatsparios medienos bei žievės vežimas Sąjungoje
1. Neatsparūs augalai ir neatspari mediena bei žievė vežami iš demarkacinių teritorijų į kitas teritorijas nei demarkacinės teritorijos ir iš užkrėstų zonų į buferines zonas tik tuo atveju, jei laikomasi III priedo 1 skirsnyje nurodytų sąlygų.
2. Neatsparūs augalai ir neatspari mediena bei žievė užkrėstose zonose vežami tik tuomet, jei jose taikomos naikinimo priemonės ir jei laikomasi III priedo 2 skirsnyje nurodytų sąlygų.
3. Valstybės narės gali apriboti neatsparių augalų ir neatsparios medienos bei žievės vežimą užkrėstose zonose, kuriose taikomos izoliavimo priemonės.
11 straipsnis
Vežimo iš demarkacinių teritorijų į kitas teritorijas nei demarkacinės teritorijos ir vežimo iš užkrėstų zonų į buferines zonas patikrinimai
1. Valstybės narės atlieka dažnus atsitiktinius neatsparių augalų ir neatsparios medienos bei žievės, vežamų iš demarkacinių teritorijų, esančių jų teritorijoje, į kitas teritorijas nei demarkacinės teritorijos ir iš užkrėstų zonų, esančių jų teritorijoje, į buferines zonas, patikrinimus.
Konkrečiu atveju spręsdamos, kur atlikti patikrinimus, valstybės narės sprendimą grindžia rizika, kad tikrintinuose augaluose, medienoje arba žievėje yra gyvų PSN, atsižvelgdamos į krovinio kilmę, susijusių augalų ir medienos bei žievės neatsparumo laipsnį ir į tai, kaip už vežimą atsakingas subjektas iki tol vykdė šio sprendimo ir Sprendimo 2006/133/EB reikalavimus.
Neatsparių augalų ir neatsparios medienos bei žievės patikrinimai atliekami šiose vietose:
a)
vežimo iš užkrėstų zonų į buferines zonas punktuose;
b)
vežimo iš užkrėstų zonų į nedermarkacines teritorijas punktuose;
c)
jų paskirties vietoje buferinėje zonoje ir
d)
jų kilmės vietoje užkrėstoje zonoje, pavyzdžiui, lentpjūvėse, iš kurių jie išvežami iš užkrėstos zonos.
Valstybės narės gali nuspręsti atlikti papildomus patikrinimus kitose vietose nei numatytosios a-d punktuose.
Tokie patikrinimai apima dokumentų patikrinimą dėl III priedo 1 skirsnyje nurodytų reikalavimų laikymosi, tapatumo patikrinimą ir, jei šių reikalavimų nesilaikoma arba jei įtariama, kad jų nesilaikoma, augalų sveikatos patikrinimą, įskaitant jų tyrimą, siekiant nustatyti, ar yra PSN.
2. Valstybės narės atlieka atsitiktinius neatsparių augalų ir neatsparios medienos bei žievės, vežamų iš demarkacinių teritorijų, esančių ne jų teritorijoje, į jų teritorijoje esančias kitas zonas nei demarkacinės teritorijos, patikrinimus.
Tokie patikrinimai apima dokumentų patikrinimą dėl III priedo 1 skirsnyje nurodytų reikalavimų laikymosi, tapatumo patikrinimą ir augalų sveikatos patikrinimą, įskaitant jų tyrimą, siekiant nustatyti, ar yra PSN.
3. 1 dalyje nurodytų patikrinimų rezultatai pateikiami Komisijai ir kitoms valstybėms narėms kas mėnesį, o 2 dalyje nurodytų patikrinimų rezultatai pateikiami kasmet, iki kovo 1 d.
Jei atliekant tokius patikrinimus neatspariuose augaluose arba neatsparioje medienoje ar žievėje aptinkama PSN, valstybė narė apie tai nedelsdama praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms.
12 straipsnis
Priemonės, kurios taikomos, jei nesilaikoma 10 straipsnio
Jei atliekant 11 straipsnyje nurodytus patikrinimus nustatoma, kad nesilaikoma III priedo 1 arba 2 skirsnio reikalavimų, tuos patikrinimus atlikusi valstybė narė nedelsdama taiko reikalavimų neatitinkančiai medžiagai vieną iš toliau nurodytų priemonių:
a)
sunaikinimas;
b)
oficialiai prižiūrimas vežimas į tam tikslui patvirtintą apdorojimo įmonę, kurioje medžiaga apdorojama karščiu, kad bent 30 minučių visose neatsparios medienos ir žievės vietose būtų pasiekta ne mažesnė nei 56 °C temperatūra, ir taip užtikrinama, kad neliktų gyvų PSN ir gyvų užkrato pernešėjų;
c)
jei reikalavimų neatitinkanti medžiaga yra faktiškai bet kokių objektų gabenimui naudojama medinė pakavimo medžiaga, nepažeidžiant III priedo, oficialiai prižiūrint ji grąžinama į išsiuntimo vietą arba į vietą, esančią netoli sulaikymo vietos, kad tie objektai būtų perpakuoti, o medinė pakavimo medžiaga sunaikinta, kad būtų išvengta bet kokios PSN plitimo rizikos.
13 straipsnis
Leidimų suteikimas apdorojimo įmonėms
1. Valstybės narės, kurių teritorijoje yra demarkacinė teritorija, suteikia leidimus tinkamą įrangą turinčioms apdorojimo įmonėms atlikti vieną ar daugiau užduočių, kaip nurodyta III priede:
a)
apdoroti neatsparią medieną ir žievę, kaip nustatyta to priedo 1 skirsnio 2 dalies a punkte ir to priedo 2 skirsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte;
b)
išduoti augalų pasus, nurodytus Komisijos direktyvoje 92/105/EEB (6), neatspariai medienai ir žievei, apdorotai atitinkamos apdorojimo įmonės pagal šios dalies a punktą, kaip nustatyta III priedo 1 skirsnio 2 dalies b punkte ir to priedo 2 skirsnio 2 dalies antros pastraipos b punkte;
c)
apdoroti medinę pakavimo medžiagą, kaip nustatyta to priedo 1 skirsnio 3 dalies a punkte ir to priedo 2 skirsnio 3 dalyje, ir
d)
ženklinti medinę pakavimo medžiagą, apdorotą atitinkamos apdorojimo įmonės pagal c punktą, kaip nurodyta III priedo 1 skirsnio 3 dalies b punkte ir to priedo 2 skirsnio 3 dalyje, laikantis Maisto ir žemės ūkio organizacijos (toliau - FAO) Tarptautinio fitosanitarijos priemonių standarto Nr. 15 II priedo.
Šios įmonės toliau vadinamos patvirtintomis apdorojimo įmonėmis.
2. Patvirtintos apdorojimo įmonės užtikrina apdorotos neatsparios medienos, žievės ir medinės pakavimo medžiagos atsekamumą.
14 straipsnis
Leidimas ženklinti
1. Valstybės narės, kurių teritorijoje yra demarkacinė teritorija, tinkamą įrangą turintiems medinės pakavimo medžiagos gamintojams suteikia leidimą pagal FAO Tarptautinio fitosanitarijos priemonių standarto Nr. 15 II priedą ženklinti medinę pakavimo medžiagą, kurią jie gamina iš medienos, apdorotos patvirtintoje apdorojimo įmonėje, ir prie kurios pridedamas augalo pasas, nurodytas Direktyvoje 92/105/EEB.
Tokie gamintojai toliau vadinami patvirtintais medinės pakavimo medžiagos gamintojais.
2. Patvirtinti medinės pakavimo medžiagos gamintojai medinės pakavimo medžiagos gamybai naudoja medieną vien tik iš specialiai šiam tikslui patvirtintų apdorojimo įmonių, prie kurios pridedamas augalo pasas, nurodytas Direktyvoje 92/105/EEB, ir užtikrina, kad pagal šiam tikslui panaudotą medieną būtų galima atsekti ją apdorojusias įmones.
15 straipsnis
Patvirtintų apdorojimo įmonių ir patvirtintų medinės pakavimo medžiagos gamintojų priežiūra
Valstybės narės prižiūri patvirtintas apdorojimo įmones ir patvirtintus medinės pakavimo medžiagos gamintojus, kad būtų užtikrintas tinkamas jų veiklos vykdymas, kaip nustatyta juos patvirtinant.
Valstybės narės užtikrina, kad priežiūrą atliktų techniškai kvalifikuotas atsakingų oficialių įstaigų personalas arba kiti atsakingų oficialių įstaigų prižiūrimi techninę kvalifikaciją turintys asmenys.
16 straipsnis
Patvirtintų apdorojimo įmonių ir patvirtintų medinės pakavimo medžiagos gamintojų leidimų panaikinimas
1. Jei leidimą suteikusi valstybė narė gauna informacijos, kad patvirtintos apdorojimo įmonės apdorotoje neatsparioje medienoje, žievėje arba medinėje pakavimo medžiagoje aptikta PSN, ji nedelsdama panaikina suteiktą leidimą.
Jei leidimą suteikusi valstybė narė gauna informacijos, kad patvirtinto medinės pakavimo medžiagos gamintojo paženklintoje pakavimo medžiagoje iš neatsparios medienos aptikta PSN, ji nedelsdama panaikina suteiktą leidimą.
2. Nepažeidžiant 1 dalies, jei leidimą suteikusi valstybė narė gauna informacijos, kad patvirtinta apdorojimo įmonė arba patvirtintas medinės pakavimo medžiagos gamintojas netinkamai atlieka savo užduotis pagal jiems suteiktą leidimą, valstybė narė imasi būtinų priemonių, skirtų užtikrinti 13 ir 14 straipsnių laikymąsi.
17 straipsnis
Patvirtintų apdorojimo įmonių ir patvirtintų medinės pakavimo medžiagos gamintojų sąrašas
1. Valstybės narės praneša Komisijai, kai jos suteikia leidimą apdorojimo įmonei pagal 13 straipsnį arba medinės pakavimo medžiagos gamintojui pagal 14 straipsnį, arba jei jos tokį suteiktą leidimą panaikina.
2. Komisija sudaro patvirtintų apdorojimo įmonių ir patvirtintų medinės pakavimo medžiagos gamintojų sąrašą ir jį perduoda valstybėms narėms. Sąrašo A dalyje išvardijamos patvirtintos apdorojimo įmonės. Sąrašo B dalyje išvardijami patvirtinti medinės pakavimo medžiagos gamintojai. Šis sąrašas atnaujinamas atsižvelgiant į valstybių narių perduodamą informaciją.
18 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas 2006/133/EB panaikinamas.
19 straipsnis
Peržiūra
Šis sprendimas peržiūrimas ne vėliau kaip 2015 m. liepos 31 d.
20 straipsnis
Taikymo data
III priedo 1 skirsnio 2 dalies a punkto antras sakinys ir to priedo 2 skirsnio 2 dalies c punkto antras sakinys taikomi nuo 2013 m. sausio 1 d.
21 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2012 m. rugsėjo 26 d.