ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. ledna 2013,
kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti daně z finančních transakcí
(2013/52/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na žádosti podané Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Řeckou republikou, Španělským královstvím, Francouzskou republikou, Italskou republikou, Rakouskou republikou, Portugalskou republikou, Republikou Slovinsko a Slovenskou republikou,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vytváří Unie vnitřní trh.
(2)
Podle článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada ustanovení k harmonizaci právních předpisů týkajících se daní z obratu, spotřebních daní a jiných nepřímých daní v rozsahu, v jakém je tato harmonizace nezbytná pro vytvoření a fungování vnitřního trhu a zabránění narušení hospodářské soutěže.
(3)
V roce 2011 vzala Komise na vědomí diskusi, která probíhala na všech úrovních, o dalším zdanění finančního sektoru. Tato diskuse pramení z přání, aby se finanční sektor spravedlivě a podstatně podílel na nákladech krize a aby byl do budoucna zdaněn spravedlivě ve srovnání s ostatními sektory, aby byly finanční instituce demotivovány od nadměrně rizikových činností, aby se doplnila regulační opatření zaměřená na předcházení budoucím krizím a aby se vytvořily dodatečné příjmy pro veřejné rozpočty nebo pro účely zvláštních politik.
(4)
V tomto kontextu přijala Komise dne 28. září 2011 návrh směrnice Rady o společném systému daně z finančních transakcí a změně směrnice 2008/7/ES (1). Hlavním cílem uvedeného návrhu bylo zajistit řádné fungování vnitřního trhu a zabránit narušení hospodářské soutěže.
(5)
Na zasedání Rady dne 22. června 2012 se ukázalo, že společný systém daně z finančních transakcí, jak jej navrhla Komise, nemá jednomyslnou podporu. Evropská rada dospěla dne 29. června 2012 k závěru, že navrženou směrnici Rada v přiměřené lhůtě nepřijme. Na zasedání Rady dne 10. července 2012 bylo konstatováno, že i nadále přetrvávají zásadní názorové rozdíly, pokud jde o potřebu vytvořit společný systém daně z finančních transakcí na úrovni Unie, a potvrdilo se, že zásada harmonizovaného zdanění finančních transakcí si v Radě v dohledné budoucnosti nezíská jednomyslnou podporu.
(6)
Za těchto okolností zaslalo jedenáct členských států, jmenovitě Belgie, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Rakousko, Portugalsko, Slovinsko a Slovensko, Komisi dopisy, došlé mezi 28. zářím a 23. říjnem 2012, s žádostmi, v nichž uvedly, že hodlají mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblasti daně z finančních transakcí. Tyto členské státy požádaly, aby oblast působnosti a cíle posílené spolupráce vycházely z návrhu směrnice, který Komise předložila dne 28. září 2011. Kromě toho byla zejména zdůrazněna nutnost zabránit vyhýbání se daňovým povinnostem, narušení trhu a převodům do oblastí s jiným právním řádem.
(7)
Posílená spolupráce by měla stanovit potřebný právní rámec pro zavedení společného systému daně z finančních transakcí v zúčastněných členských státech a zajistit, aby tato daň byla v základních rysech harmonizována. Mělo by se tak co nejvíce zamezit pobídkám pro daňovou arbitráž, narušení alokace mezi finančními trhy, možnostem dvojího zdanění či nezdanění a také vyhýbání se daňovým povinnostem.
(8)
Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o Evropské unii a v článcích 326 a 329 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou splněny.
(9)
Na zasedání Rady dne 29. června 2012 bylo konstatováno a dne 10. července 2012 potvrzeno, že cíle přijmout společný systém daně z finančních transakcí nemůže Unie jako celek v přiměřené lhůtě dosáhnout. Je tak splněn požadavek stanovený v čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle kterého lze posílenou spolupráci navázat až jako poslední prostředek.
(10)
Věcná oblast, v níž by se posílená spolupráce uskutečnila, totiž zavedení společného systému daně z finančních transakcí v rámci Unie, je oblast uvedená v článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie, a tedy ve Smlouvách.
(11)
Cílem posílené spolupráce v oblasti zavedení společného systému daně z finančních transakcí je zajistit řádné fungování vnitřního trhu. Díky spolupráci tohoto rozsahu nedochází k souběžnému uplatňování odlišných systémů v jednotlivých státech, a tedy k nežádoucí roztříštěnosti trhu, ani k problémům z toho plynoucím, tedy k narušení hospodářské soutěže, odklonu obchodu mezi produkty, hospodářskými subjekty i geografickými oblastmi, a k pobídkám pro hospodářské subjekty, aby se zdanění vyhnuly prostřednictvím operací s nízkou hospodářskou hodnotou. Tyto otázky jsou v předmětné oblasti zvláště důležité, neboť ta se vyznačuje vysoce mobilní daňovou základnou. Zamýšlená spolupráce tak v souladu s čl. 20 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii podporuje cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace.
(12)
Zavedení společného harmonizovaného systému daně z finančních transakcí nepatří mezi oblasti výlučné pravomoci Unie uvedené v čl. 3 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jelikož tento systém v souladu s článkem 113 Smlouvy o fungování Evropské unie slouží fungování vnitřního trhu, patří mezi sdílené pravomoci Unie ve smyslu článku 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, a nachází se tedy v rámci nevýlučných pravomocí Unie.
(13)
Posílená spolupráce v této oblasti je v souladu se Smlouvami a právem Unie, jak vyžaduje čl. 326 první pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s čl. 326 druhým pododstavcem uvedené smlouvy nebude tato spolupráce narušovat vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost a nebude vytvářet překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani mezi nimi vyvolávat narušení hospodářské soutěže.
(14)
Posílená spolupráce v dané oblasti zachovává pravomoci, práva a povinnosti nezúčastněných členských států, jak vyžaduje článek 327 Smlouvy o fungování Evropské unie. Uvedený systém by nezúčastněným členským státům nijak nebránil, aby zachovaly nebo zavedly daň z finančních transakcí na základě neharmonizovaných vnitrostátních předpisů. Společný systém daně z finančních transakcí by přisuzoval práva na zdanění zúčastněným členským státům pouze na základě vhodných hraničních určovatelů.
(15)
S výhradou dodržení všech podmínek účasti stanovených v tomto rozhodnutí je posílená spolupráce v oblasti uvedené v tomto rozhodnutí kdykoli otevřena všem členským státům, které projeví ochotu dodržovat akty již přijaté v jejím rámci, jak stanoví článek 328 Smlouvy o fungování Evropské unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Belgickému království, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Rakouské republice, Portugalské republice, Republice Slovinsko a Slovenské republice se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti zavedení společného systému daně z finančních transakcí při použití příslušných ustanovení Smluv.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 22. ledna 2013.
TARYBOS SPRENDIMAS
2013 m. sausio 22 d.
kuriuo leidžiamas tvirtesnis bendradarbiavimas finansinių sandorių mokesčio srityje
(2013/52/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ir ypač į jos 329 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Belgijos Karalystės, Vokietijos Federacinės Respublikos, Estijos Respublikos, Graikijos Respublikos, Ispanijos Karalystės, Prancūzijos Respublikos, Italijos Respublikos, Austrijos Respublikos, Portugalijos Respublikos, Slovėnijos Respublikos ir Slovakijos Respublikos prašymus,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą,
kadangi:
(1)
pagal Europos Sąjungos sutarties (ES sutartis) 3 straipsnio 3 dalį Sąjunga sukuria vidaus rinką;
(2)
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 113 straipsnį Taryba priima nuostatas dėl apyvartos mokesčius, akcizą ir kitas netiesioginio apmokestinimo formas reglamentuojančių teisės aktų suderinimo, būtino užtikrinti, kad bus sukurta ir ims veikti vidaus rinka bei bus išvengta konkurencijos iškraipymo;
(3)
2011 m. Komisija atsižvelgė į vykstančias visų lygių diskusijas dėl papildomo finansų sektoriaus apmokestinimo. Šias diskusijas lėmė noras užtikrinti, kad finansų sektorius deramai ir iš esmės prisidėtų prie krizės padarinių šalinimo išlaidų padengimo ir kad ateityje šio sektoriaus apmokestinimas būtų teisingas kitų sektorių atžvilgiu, sukurti kliūtis per daug rizikingai finansų įstaigų veiklai, papildyti reguliavimo priemones, kuriomis siekiama ateityje išvengti krizių, ir gauti papildomų įplaukų bendriesiems biudžetams arba specialioms politikos priemonėms finansuoti;
(4)
atsižvelgdama į tai Komisija 2011 m. rugsėjo 28 d. priėmė pasiūlymą dėl Tarybos direktyvos dėl bendros finansinių sandorių mokesčio sistemos ir kuria iš dalies keičiama Direktyva 2008/7/EB (1). Pagrindinis to pasiūlymo tikslas buvo užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą ir išvengti konkurencijos iškraipymo;
(5)
2012 m. birželio 22 d. Tarybos posėdyje nustatyta, kad vieningos paramos bendrai finansinių sandorių mokesčio (FSM) sistemai, kurios pasiūlymą pateikė Komisija, nėra. 2012 m. birželio 29 d. Europos Vadovų Taryba padarė išvadą, kad per pagrįstą laiką siūlomos direktyvos Taryba nepriims. 2012 m. liepos 10 d. Tarybos posėdyje pažymėta, kad vis dar yra esminių nuomonių skirtumų dėl poreikio nustatyti Sąjungos lygio bendrą FSM sistemą, ir patvirtinta, kad artimiausioje ateityje vieningos paramos suderinto finansinių sandorių apmokestinimo principui Taryboje nebus;
(6)
tokiomis aplinkybėmis 11 valstybių narių, konkrečiai: Belgija, Vokietija, Estija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Italija, Austrija, Portugalija, Slovėnija ir Slovakija, raštais, kurie gauti nuo 2012 m. rugsėjo 28 d. iki spalio 23 d., pateikė Komisijai prašymus, kuriuose nurodė, kad nori pradėti tvirčiau bendradarbiauti tarpusavyje FSM srityje. Šios valstybės narės prašė, kad tvirtesnio bendradarbiavimo taikymo sritis ir tikslai būtų pagrįsti 2011 m. rugsėjo 28 d. Komisijos pasiūlymu dėl direktyvos. Be to, konkrečiai nurodytas poreikis išvengti mokesčių slėpimo, konkurencijos iškraipymo ir veiklos perkėlimo į kitas jurisdikcijas;
(7)
tvirtesnis bendradarbiavimas turėtų būti teisinė sistema, būtina norint dalyvaujančiose valstybėse narėse nustatyti bendrą FSM sistemą ir užtikrinti, kad būtų suderinti pagrindiniai mokesčio požymiai. Todėl, kiek įmanoma, reikėtų vengti paskatų pasinaudoti mokesčių skirtumu ir lėšų paskirstymo iškraipymų finansų rinkose, taip pat dvigubo apmokestinimo arba neapmokestinimo galimybių ir mokesčių slėpimo;
(8)
ES sutarties 20 straipsnyje ir SESV 326 ir 329 straipsniuose nustatytos sąlygos įvykdytos;
(9)
2012 m. birželio 29 d. Tarybos posėdyje užfiksuota, o 2012 m. liepos 10 d. patvirtinta, kad per pagrįstą laiką visai Sąjungai neįmanoma pasiekti tikslą - priimti bendrą FSM sistemą. Todėl laikomasi ES sutarties 20 straipsnio 2 dalyje nustatyto reikalavimo, kad leidžiama tvirčiau bendradarbiauti tik kai nėra kitos išeities;
(10)
sritis, kurioje būtų tvirčiau bendradarbiaujama, t. y. bendros FSM sistemos nustatymas Sąjungoje, yra sritis, kuriai taikomas SESV 113 straipsnis, kitaip tariant - Sutartys;
(11)
tvirtesnio bendradarbiavimo nustatant bendrą FSM sistemą tikslas - užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą. Šio bendradarbiavimo srityje išvengiama skirtingų nacionalinių režimų koegzistavimo, o kartu ir netinkamo rinkos suskaidymo, taip pat su tuo susijusių problemų, pvz., konkurencijos iškraipymo, atskirų produktų, rinkos dalyvių ir geografinių teritorijų prekybos srautų nukreipimo ir paskatų veiklos vykdytojams vengti mokesčių vykdant nedidelės ekonominės vertės operacijas. Šios problemos yra ypač svarbios aptariamoje srityje, kuriai būdingos labai paslankios mokesčių bazės. Taigi, laikantis ES sutarties 20 straipsnio 1 dalies, taip prisidedama prie Sąjungos tikslų įgyvendinimo, saugomi jos interesai ir stiprinamas jos integracijos procesas;
(12)
bendros suderintos FSM sistemos nustatymas neįtrauktas į SESV 3 straipsnio 1 dalyje pateiktą Sąjungos išimtinės kompetencijos sričių sąrašą. Kadangi jis naudingas vidaus rinkos veikimui, pagal SESV 113 straipsnį jis priklauso pasidalijamajai Sąjungos kompetencijai, kaip apibrėžta SESV 4 straipsnyje, ir kartu Sąjungos neišimtinei kompetencijai;
(13)
laikantis SESV 326 straipsnio pirmos dalies, tvirtesnis bendradarbiavimas aptariamoje srityje atitinka Sutartis ir Sąjungos teisę. Laikantis SESV 326 straipsnio antros dalies, jis nesusilpnins vidaus rinkos ar ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos ir dėl jo neatsiras kliūčių valstybių narių prekybai, nebus diskriminuojama prekiaujant ir nebus iškraipoma konkurencija tarp valstybių narių;
(14)
laikantis SESV 327 straipsnio, tvirčiau bendradarbiaujant aptariamoje srityje nepažeidžiama nedalyvaujančių valstybių narių kompetencija, teisės ir įsipareigojimai. Tokia sistema neturėtų poveikio nedalyvaujančių valstybių narių galimybei išlaikyti arba įvesti FSM remiantis nesuderintomis nacionalinėmis taisyklėmis. Pagal bendrą FSM sistemą apmokestinimo teisės dalyvaujančioms valstybėms narėms būtų priskiriamos tik remiantis tinkamais priskyrimo veiksniais;
(15)
laikantis SESV 328 straipsnio, jei laikomasi visų šiame sprendime nustatytų dalyvavimo sąlygų, pradėti tvirčiau bendradarbiauti jame nurodytoje srityje bet kuriuo metu gali visos valstybės narės, kurios sutinka laikytis pagal šią sistemą jau priimtų aktų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Belgijos Karalystei, Vokietijos Federacinei Respublikai, Estijos Respublikai, Graikijos Respublikai, Ispanijos Karalystei, Prancūzijos Respublikai, Italijos Respublikai, Austrijos Respublikai, Portugalijos Respublikai, Slovėnijos Respublikai ir Slovakijos Respublikai leidžiama taikant atitinkamas Sutarčių nuostatas pradėti tvirčiau bendradarbiauti tarpusavyje nustatant bendrą finansinių sandorių mokesčio sistemą.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2013 m. sausio 22 d.