PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1195/2014
ze dne 29. října 2014
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 15. února 2014 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka („dotčená země“) do Unie na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 („základní nařízení“). Dne 4. září 2014 byla v Úředním věstníku zveřejněna oprava oznámení o zahájení řízení (3).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých pstruhů duhových a o podstatné újmě, jež tímto subvencováním vznikla, které Komise považovala za dostatečné pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise před zahájením řízení oznámila vládě Turecka („turecká vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala tureckou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah podnětu, a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(4)
Turecká vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se následně uskutečnily. Během konzultací se nepodařilo dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody. Po konzultacích bylo od turecké vlády obdrženo podání. Komise příslušné připomínky náležitě zohlednila.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 15. února 2014 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (4) informovala rovněž o zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu téhož výrobku pocházejícího z Turecka do Unie.
(6)
Definice výrobního odvětví Unie, zástupci výrobců v Unii a období šetření byli titíž při analýze újmy provedené v rámci tohoto antisubvenčního šetření i při analýze újmy provedené v rámci souběžného antidumpingového šetření, a obě analýzy dospěly ke stejným závěrům, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení konzistentních zjištění. Z tohoto důvodu byly připomínky k aspektům týkajícím se újmy vznesené v rámci jednoho z těchto řízení brány v potaz v obou šetřeních.
3. Zúčastněné strany
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření zvláště informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, uživatele a dovozce, vyvážející výrobce v Turecku a turecké orgány, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a vyzvala je k účasti v šetření.
(8)
Všechny zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
4. Výběr vzorku
(9)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že v souladu s článkem 27 základního nařízení může přistoupit k výběru vzorku zúčastněných stran, zejména výrobců v Unii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vyvážejících výrobců v Turecku.
4.1 Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení a vzhledem k velké roztříštěnosti výrobního odvětví Unie, jež zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, které jsou výrobci, vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení a dostatečnému zastoupení různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé). Tento vzorek sestával z devíti výrobců v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo na základě údajů uvedených v podnětu více než 12 % celkové výroby v Unii. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Ve stanovené lhůtě nebyly obdrženy žádné připomínky, a předběžný vzorek byl tedy potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
4.2 Výběr vzorku dovozců
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k takto nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
4.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Turecku, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Turecké republiky při Evropské unii, aby identifikovalo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem účastnit se šetření.
(14)
Požadované informace poskytlo osmnáct skupin vyvážejících výrobců v Turecku a rovněž souhlasilo se zařazením do vzorku. Celkový deklarovaný objem vývozu příslušných pstruhů duhových do Unie uskutečněného v roce 2013 těmito společnostmi představuje veškerý vývoz z Turecka do Unie.
(15)
V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení. Na skupiny společností zařazené do vzorku, které se nacházejí ve dvou různých regionech, připadá téměř 64 % deklarovaného prodeje na vývoz do Unie.
(16)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s tureckými orgány. Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že by měla být do vzorku rovněž zahrnuta. Argumentovala tím, že výhradně produkuje, zpracovává a prodává pstruhy (tj. že neprovozuje žádnou jinou činnost), a to již od roku 1971, což znamená, že je prvním výrobcem dotčeného výrobku v Turecku. Dále uvedla, že má značný podíl prodeje na domácím trhu, a konečně, že je největším výrobcem v regionu Marmara.
(17)
Komise připomíná, že v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení se výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k tomu, že navržený vzorek představuje 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie, je tento vzorek pro situaci tureckého průmyslu reprezentativní. Společnosti zařazené do vzorku se navíc nacházejí ve dvou různých regionech (ze tří zastoupených celkem), což se pro účely šetření považuje za dostačující. Komise proto trvá na tom, že společnosti zařazené do vzorku odpovídají největším reprezentativním objemům dovozu, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumány.
5. Individuální zjišťování
(18)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení. V této fázi šetření Komise ohledně těchto žádostí o individuální zjišťování nepřijala žádné rozhodnutí. Komise se rozhodne, zda žádostem o individuální zjišťování vyhoví, až v konečné fázi šetření.
6. Odpovědi na dotazník
(19)
Komise turecké vládě, všem společnostem v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům a skupinám vyvážejících výrobců v Turecku zařazeným do vzorku zaslala dotazníky.
(20)
Tři společnosti v rámci jedné skupiny tureckých vyvážejících výrobců požádaly o zproštění povinnosti poskytnout odpověď na dotazník. První z těchto společností namítala, že její hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů a že produkuje pouze malý objem dotčeného výrobku. Druhá společnost provozuje malý supermarket a produkce dotčeného výrobku pro ni představuje pouze okrajovou aktivitu a třetí společnost byla dovozcem ve spojení a její prodej dotčeného výrobku v období šetření nebyl významný. Komise se rozhodla zprostit povinnosti vyplnit dotazník zmíněnou společnost provozující malý supermarket. Trvala však na svém stanovisku, že další zmíněná společnost, jejíž hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů, musí dotazník vyplnit, a rovněž tak zmíněný dovozce ve spojení, neboť vyprodukovaný objem (v případě vyvážejícího výrobce), respektive objem prodeje (v případě dovozce ve spojení) byl stále významný.
(21)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od turecké vlády a od všech ostatních skupin vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku a od společností žádajících o individuální zjišťování.
7. Inspekce na místě
(22)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení existence subvencí, jimi způsobené újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francie
-
Danaqua, Grindsted, Dánsko
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánsko
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dánsko
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polsko
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španělsko
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itálie
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španělsko
b)
vyvážející výrobci v Turecku:
-
skupina společností ve spojení „GMS“, Bodrum, Turecko:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
skupina společností ve spojení „Kilic“, Bodrum, Turecko:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
skupina společností ve spojení „Özpekler“, Denizli, Turecko:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben“), Kayseri, Turecko
c)
vláda Turecka:
-
Ministerstvo hospodářství, Ankara, Turecko
-
Ministerstvo potravinářství, zemědělství a živočišné výroby, Ankara, Turecko
d)
dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení s tureckými vývozci:
-
Spador S.R.L. („Spador“)
-
Ternäben Service GmbH („TSG“)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG“)
e)
výrobce v Unii (zpracovatel), který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Turecku (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polsko („TPL“)
8. Období šetření a posuzované období
(23)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 („období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření („posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(25)
Jak již bylo uvedeno v 1. bodě odůvodnění, definice dotčeného výrobku byla předmětem opravy. Tato oprava byla čistě redakční a neměla vliv na rozsah definice.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku a/nebo vyvážený do Unie a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
(27)
Komise v této fázi rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(28)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Podle těchto stran u nich existují v porovnání s neuzenými pstruhy rozdíly ve výrobním postupu a ve fyzikálních, technických a chemických vlastnostech. Turecké orgány dále tvrdily, že struktura nákladů výrobců uzeného filé a struktura nákladů jiných výrobců se podstatně liší, což by nasvědčovalo tomu, že uzené a neuzené výrobky nejsou tímtéž výrobkem. Dotyčné strany se také odvolávaly na dvě předchozí antidumpingová šetření dokončená v roce 2004 (5), respektive 2005 (6), která se týkala podobných výrobků (velký duhový pstruh a losos) a při nichž uzené výrobky do definice výrobku nespadaly. Strany se odvolávaly zejména na 9. bod odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 437/2004 (7), kde se konstatuje, že uzení by změnilo základní vlastnosti příslušného výrobku. Na tomto základě by uzení pstruzi měli být vyloučeni z definice výrobku v tomto šetření.
(29)
Šetření ukázalo, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ - na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Všichni pstruzi mají především stejné základní vlastnosti (chemické, výživové nebo jiné) a příslušné zpracování je těchto vlastností nezbavuje, nýbrž jeho výsledkem jsou pouze různé úpravy, které jsou pouze různými způsoby uchování ryb před dalším zpracováním, přípravou, tepelným zpracováním či konzumací. Proto byl učiněn závěr, že konzervace uzením nemění podstatným způsobem základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti výrobku.
(30)
Pokud jde o odlišné výrobní postupy a odlišnou strukturu nákladů, dotyčné strany nevysvětlily, jak by toto mohlo ovlivnit závěr, že uzené a neuzené výrobky jsou týmž výrobkem. V každém případě nemají případné rozdíly ve výrobních postupech jako takové žádný dopad na definici výrobku. V tomto konkrétním případě se navíc výrobní postup a struktura nákladů u uzeného filé ve skutečnosti významně nelišily od výrobního postupu a struktury nákladů u jiných úprav pstruhů. U každé úpravy byly hlavní nákladovou položkou náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučka a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být odmítnuta.
(31)
V předchozích šetřeních, na která se zúčastněné strany odvolávají, nebyly na rozdíl od tohoto šetření uzené výrobky zahrnuty v podnětu, který vedl k zahájení těchto případů. Proto nespadaly do rámce těchto šetření, a nebyly tedy šetřeny. V 9. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 437/2004 se řeší tvrzení jedné ze zúčastněných stran, že zmrazené celé ryby a filé měly být z řízení vyloučeny. Uvedené šetření však neshledalo, ani specificky nekonstatovalo, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Na základě toho, že při současném šetření bylo zjištěno, že všechny úpravy pstruhů mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, by tento argument měl být odmítnut.
(32)
Z výše uvedených důvodů bylo tvrzení, že uzené produkty by měly být vyloučeny z rozsahu definice výrobku, v této fázi odmítnuto.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(33)
Žadatel tvrdil, že turecká vláda subvencuje tureckou akvakulturu. Podnět obsahoval důkazy prima facie o několika praktikách subvencování, jež jsou obsaženy jak v právních předpisech, tak i v řadě politických dokumentů, které tvoří základ pro poskytování státní podpory pro uvedené odvětví.
(34)
Komise provedla přezkoumání a rozbor dokumentů poskytnutých v podnětu, jakož i dalších dokumentů, které poskytli v průběhu šetření turecká vláda a vyvážející výrobci zařazení ve vzorku, a shledala, že ze všech těchto dokumentů plyne, že odvětví akvakultury je v Turecké republice zvýhodňované v mnoha směrech.
(35)
Rozhodnutí tureckých orgánů subvencovat specificky akvakulturu sahá zpět do roku 2003, a v jeho důsledku plynuly v posledních deseti letech tureckým producentům a vývozcům značné objemy veřejných peněz.
(36)
V rámci konzultací před zahájením šetření mezi tureckou vládou a Komisí zmíněných výše ve 3. a 4. bodě odůvodnění turecká vláda existenci žádného z šetřených režimů nezpochybnila.
2. Šetřené režimy
(37)
Komise zaslala turecké vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným ve vzorku dotazníky a vyžádala si informace týkající se následujících režimů, které údajně zahrnovaly poskytování subvencí odvětví akvakultury:
-
Státní podpora investic do akvakultury
-
osvobození od cla
-
osvobození od DPH
-
snížení daní
-
příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele)
-
příspěvky na úroky
-
přidělení pozemků
-
příspěvky na daň z příjmu
-
příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců)
-
Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
-
přímé dotace pro chovatele pstruhů
-
přímé dotace na ekologickou produkci pstruhů
-
zvláštní podpora na nedospělé jedince
-
Subvencované půjčky a pojištění pro producenty pstruhů
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované bankou Ziraat Bankasi
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy
-
Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
-
Dotace na poradenské služby
-
Dotace na rybářská plavidla
-
nákup pohonných hmot pro rybářské lodě (sleva na spotřební dani z lodních pohonných hmot)
-
vyřazování rybářských plavidel
-
Jiné subvence a jiné programy subvencí
3. Státní podpora investic do akvakultury
3.1 Úvod
(38)
Turecká vláda zavedla režim podpory pro podniky, které investují prostředky do určitých odvětví a určitých regionů, přičemž jedním z těchto odvětví je akvakultura. Účelem tohoto režimu je:
-
zvýšit výrobu a zaměstnanost,
-
podpořit rozsáhlé investice napomáhající mezinárodní konkurenceschopnosti,
-
podnítit přímé zahraniční investice,
-
podporovat investice do ochrany životního prostředí a činností v oblasti výzkumu a vývoje v souladu s cíli vymezenými v různých tureckých rozvojových plánech a ročních programech, které jsou podrobněji popsány níže.
3.2 Právní základ
(39)
Ustanovení o státní podpoře investic do akvakultury obsahují následující právní předpisy: Nařízení Turecké republiky č. 2012/3305 o státní podpoře investic, zveřejněné dne 19. června 2012 v Úřední sbírce č. 28328, a sdělení č. 2012/1 o provádění nařízení o státní podpoře investic, zveřejněné dne 20. června 2012v Úřední sbírce č. 28329.
3.3 Zjištění v rámci šetření
(40)
Ačkoli pro období šetření je relevantním režimem podpory nařízení Turecké republiky č. 2012/3305, podobné předpisy existovaly od roku 2006 a i předtím. Tento údaj je důležitý, neboť subvence související s nákupem stálých aktiv, například investiční subvence, mohou být vztaženy k období šetření, přestože byly uděleny již před jeho začátkem.
(41)
Šetření potvrdilo existenci zmíněných režimů státní podpory. Produkce akvakultury je výslovně uvedena v příloze 2/A nařízení č. 2012/3305 na seznamu odvětví, pro něž jsou určeny pobídky, jako je osvobození od daně z přidané hodnoty („DPH“) osvobození od cla, snížení daní, příspěvky na investice, příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele), přidělení pozemků, příspěvky na úroky, příspěvky na daň z příjmu a příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců). Na základě úrovně hospodářského rozvoje šesti regionů určených nařízením č. 2012/3305 se intenzita podpory může lišit.
(42)
Přestože šetření potvrdilo existenci programů „regionálních investic“, žádná ze společností zařazených ve vzorku nevyužívala všech režimů. Několik těchto společností využívalo osvobození od DPH a osvobození od cla, která platí stejným způsobem pro všechny uvedené regiony v Turecku. Jelikož však společnosti zařazené do vzorku nakupovaly stroje a vybavení od společností v Unii v rámci celní unie EU-Turecko, clo nebylo vyměřeno. Kromě toho, jelikož Turecko aplikuje systém výběru DPH na vstupu a jejího vracení na výstupu, spočívaly výhody získané během období šetření pouze v tom, že společnosti získaly čas dva měsíce, než jim byla daňovými orgány DPH vrácena. Skutečnou výhodou by byl úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena. Tato výhoda je zanedbatelná, a nebyla dále analyzována.
(43)
Jedna společnost zařazená ve vzorku využila zvýhodněnou daňovou sazbu díky nákupu strojního zařízení, který se uskutečnil v rámci výše zmíněného nařízení o státní podpoře investic. Namísto obecně platné sazby daně z příjmů právnických osob ve výši 20 % zaplatila pouze 4 %.
(44)
Tatáž společnost zařazená ve vzorku rovněž využívala program příspěvků na platby sociálního zabezpečení. Jako držitel osvědčení o podpoře investic využívala nárok na příspěvky na platby sociálního zabezpečení jak pro příspěvek zaměstnavatele, tak pro příspěvek zaměstnanců. Poté, co uskutečnila svoji investici, byla společnost úřadem sociálního zabezpečení v případě nově vytvořených pracovních míst osvobozena od platby části příspěvků zaměstnavatele i zaměstnanců na sociální zabezpečení, jež odpovídala minimální mzdě. Tento režim financovalo ministerstvo hospodářství.
3.4 Závěr
(45)
Státní podpora investic se předběžně pokládá za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v případech, kdy má státní podpora formu daňové pobídky, tj. kdy vláda své jinak splatné příjmy promine nebo je nevybere.
(46)
Subvence je specifická a napadnutelná, jelikož její výhody jsou výslovně omezeny na určitá hospodářská odvětví. Přístup k subvenci je dále omezen na určité podniky působící v určitých odvětvích. Subvence navíc nesplňuje požadavky na nespecifičnost podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, vzhledem k počtu a povaze omezení platných pro určitá odvětví, zejména těch omezení, jež omezují buď na určitý typ podniku, nebo zcela vylučují některá odvětví.
(47)
Akvakultura je v příloze 2 A nařízení výslovně uvedena jako jedna z činností, u nichž je možné využívat tento typ osvobození od daní. V příloze 4 nařízení jsou uvedena odvětví, která nemohou využívat žádné pobídky v rámci tohoto režimu.
(48)
Podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se proto výše uvedené subvence pokládají za finanční příspěvek vlády, jenž poskytuje příjemcům výhodu.
3.5 Výpočet výše subvence
(49)
Jedna společnost využívala výhody v rámci výše uvedených režimů. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
4. Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
4.1 Úvod
(50)
Přímé dotace na vyprodukovaný 1 kg pstruha jsou hlavním subvenčním režimem, z nějž plynou výhody pro dotčený výrobek. Tyto subvence jsou každý rok revidovány v rámci každoročního přezkumu zemědělských dotací.
4.2 Právní základ
(51)
Ustanovení o přímých dotacích jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4463 o zemědělských dotacích v roce 2013 ze dne 7. března 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28612 dne 8. dubna 2013 (použitelné se zpětnou účinností od 1. ledna 2013).
4.3 Zjištění v rámci šetření
(52)
Šetření potvrdilo existenci přímých dotací na pstruhy. Bylo zjištěno, že pro období šetření byla výše dotací na 1 kg pstruha stanovena na 0,65 TRY/kg pro produkci do výše 250 tun ročně. Pro vyprodukovaná množství v rozmezí 251-500 tun za rok byla poskytována polovina této částky (0,325 TRY/kg) a na vyprodukovaná množství nad 500 tun nebyly poskytovány žádné dotace. Dotace byly poskytovány výrobcům dotčeného výrobku, kteří mají licenci od Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby.
(53)
Než může být provedena případná platba, musí být výrobci zaregistrováni v registračním systému pro akvakulturu Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby. Výrobci jsou podrobováni pravidelným a neohlášeným inspekcím.
(54)
Tři ze čtyř skupin společností zařazených ve vzorku využívaly v období šetření přímé dotace, jelikož samy pstruhy chovaly. Největší skupina, Ternaeben, však pstruhy nechová, nýbrž je nakupuje (převážně živé pstruhy a zmrazené celé ryby) od zemědělců, kteří nejsou ve spojení, a poté je zpracovává. Přímé dotace proto nedostávala. Nebylo tudíž zřejmé, zda výhod přímých dotací může využívat ve stejné míře skupina Ternaeben i ostatní tři skupiny společností zařazené ve vzorku, které pstruhy nejen samy chovaly, ale taktéž je nakupovaly od společností, s nimiž nejsou ve spojení, pro zpracování.
(55)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje, že dotčený výrobek zahrnuje jak surovinu, na niž jsou poskytovány přímé dotace, tedy živé pstruhy, tak i výrobky z ní (čerstvé, zmrazené celé ryby, filé, uzené pstruhy). Vzhledem k tomu, že produkce živých pstruhů je dotována a prakticky všichni chovatelé pstruhů v Turecku tento režim využívají, plynou výhody z tohoto režimu přímých dotací všem výrobcům dotčeného výrobku (tj. živých pstruhů a výrobků z nich), bez ohledu na to, zda pstruhy sami chovají, nebo je nakupují pro další zpracování.
(56)
Výhody plynoucí výrobcům dotčeného výrobku lze v každém případě prokázat. V této souvislosti Komise provedla srovnání nákladů chovu zmíněných tří společností zařazených ve vzorku, které pstruhy samy chovají (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku), s cenou placenou za nákup živých nebo chlazených ryb od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení. Komise zjistila, že u všech tří společností byla cena za nákup živých nebo chlazených ryb nižší než průměrné náklady chovu.
(57)
Pokud jde o skupinu Ternaeben, Komise porovnala průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku) s jednotlivými průměrnými nákupními cenami, které skupina Ternaeben zaplatila za chlazené nebo živé ryby. Bylo zjištěno, že průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku byly vyšší než průměrná nákupní cena skupiny Ternaeben. Její průměrná nákupní cena podle zjištění odpovídala ostatním společnostem zařazeným ve vzorku.
(58)
Komise se proto domnívá, že společnostem zařazeným ve vzorku, a to i pokud nakupovaly pstruhy od společností, s nimiž nejsou ve spojení, plynuly z režimu přímých dotací výhody.
(59)
Žadatel tvrdil, že byla poskytnuta ještě zvláštní finanční podpora na ekologickou produkci pstruhů a na kusovou produkci nedospělých jedinců. Šetření potvrdilo existenci zvláštní finanční podpory na ekologickou produkci pstruhů. Bylo však zjištěno, že v Turecku existuje pouze jedna společnost provozující ekologickou produkci pstruhů, která však nedávno zkrachovala. V období šetření tudíž nebyly poskytnuty žádné dotace na ekologickou produkci pstruhů.
(60)
Komise navíc zjistila, že zvláštní podpora na produkci nedospělých jedinců existovala v roce 2012, avšak v roce 2013 byla zrušena, jelikož úroveň produkce mladých jedinců v Turecku již uspokojovala potřeby trhu.
4.4 Závěr
(61)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k předběžnému závěru, že výše uvedené veřejné příspěvky mají formu přímého daru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tudíž poskytují přímou výhodu tureckým producentům pstruhů podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Je poskytnuta „výhoda“, protože přímé financování (dotace) poskytují veřejné orgány bez úroku nebo licenčních poplatků. Takovéto volné finanční prostředky obvykle nejsou na trhu k dispozici.
(62)
Popsaný režim přímých dotací je specifický a napadnutelný ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož přístup k němu je omezen na určité podniky. Podniky působící v akvakultuře jsou výslovně jmenovány a pstruh je jasně uveden jako jeden z druhů, na něž je možné využívat tento subvenční režim. Tyto přímé dotace jsou specifické, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k těmto dotacím na podniky působící v odvětví akvakultury.
4.5 Výpočet výše subvence
(63)
Celkovou výhodou každé společnosti byla průměrná výše přímých dotací obdržená v období šetření na vlastní chov živých ryb a průměrná výše dotací poskytnutých tureckou vládou na nákup živých ryb, vypočtená jako celkové poskytnuté dotace vydělené celkovým objemem produkce pstruhů v Turecku.
(64)
V tabulce níže je uvedena předběžně stanovená výše výhody u těchto výše uvedených dotací, přičemž výhodou se rozumí částka, kterou dotčené společnosti obdržely v průběhu období šetření.
Přímé a nepřímé dotace
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencované půjčky
5.1 Úvod
(65)
Některé veřejné a soukromé subjekty poskytovaly preferenční půjčky společnostem působícím v odvětví akvakultury. Hlavní dotčené subjekty jsou popsány níže.
(66)
Zemědělská úvěrová družstva jsou soukromoprávní subjekty zřizované zemědělskými producenty (tj. fyzickými nebo právnickými osobami, které se zabývají zemědělskou produkcí) v Turecku za účelem podpory jejich finančních potřeb při podnikání.
(67)
Zemědělská banka Turecké republiky (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi nebo jen „Ziraat Bankasi“) je státem vlastněná banka a veřejnoprávní subjekt, jehož akcie zcela vlastní Podsekretariát Úřadu předsedy vlády pro státní pokladnu. V rámci vládního programu uvedeného níže v 70. bodě odůvodnění, jenž byl v platnosti i v období šetření, poskytuje Ziraat Bankasi preferenční půjčky subjektům z odvětví akvakultury za účelem podpory zemědělské produkce a podnikání v zemědělství. Rada ministrů každoročně stanovuje dobu trvání, postupy a zásady programu a státní pokladna převádí zbývající výši platby úroku v závislosti na příslušné snížené úrokové sazbě, bance Ziraat Bankasi. Má se tudíž za to, že banka Ziraat Bankasi je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
(68)
Organizace pro rozvoj malých a středních podniků (KOSGEB) je veřejnoprávní subjekt, jehož cílem je posílit zapojení malých a středních podniků do hospodářského a společenského rozvoje prostřednictvím poskytování kvalitních služeb a podpory při posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků a šíření kultury podnikání. KOSGEB spadá pod Ministerstvo vědy, průmyslu a technologií a je částečně nezávislé.
(69)
Türk Eximbank (dále jen „Eximbank“) založila turecká vláda dne 21. srpna 1987 nařízením č. 87/11914 podle zákona č. 3332 a jedná se o banku zcela vlastněnou státem, jež je veřejnoprávním subjektem, který je hlavním nástrojem vývozních pobídek turecké vlády v rámci turecké strategie udržitelného vývozu. Eximbank byla vládou pověřena, aby podporovala zahraniční obchod a turecké dodavatele/investory působící v zámoří, za účelem zvýšení vývozu tureckých podniků a posílení jejich mezinárodní konkurenceschopnosti. Má se tudíž za to, že Eximbank je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
5.2 Právní základ
(70)
Ustanovení o subvencovaných půjčkách jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4271 ze dne 16. února o rozšíření investičních půjček s nízkou úrokovou sazbou a obchodních půjček poskytovaných Ziraat Bankasi a Zemědělskými úvěrovými družstvy v roce 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28561, nařízení Turecké republiky č. 2010/27612 o bezúročných půjčkách pro malé a střední podniky, zveřejněné v Úřední sbírce dne 15. června 2010 a zákon Turecké republiky č. 3332 o vývozních úvěrech poskytovaných Eximbank, tureckou státní bankou pro vývozní úvěry, zveřejněný dne 31. března 1987 v Úřední sbírce č.19417 (bis).
5.3 Zjištění v rámci šetření
(71)
Preferenční půjčky poskytované Eximbank a KOSGEB byly šetřeny na základě příslušných tvrzení v podnětu týkajících se subvencovaných půjček. Šetření potvrdilo existenci půjček s nízkou úrokovou sazbou. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku však dle zjištění nevyužil žádné půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy.
(72)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená ve vzorku získala během období šetření čtyři preferenční půjčky od Ziraat Bankasi na základě ustanovení nařízení č. 4271/2013. V rámci půjček na akvakulturu Ziraat Bankasi rozšířila investiční půjčky, pokud jde o nákup strojů a zařízení, a rovněž dále rozšířila provozní půjčky za účelem financování provozních nákladů.
(73)
Kromě preferenčních půjček od Ziraat Bankasi využila jedna společnost zařazená ve vzorku bezúročnou půjčku podle nařízení č. 2010/27612, na jehož základě KOSGEB provádí zmíněné programy podpory malých a středních podniků. Malé a střední podniky působící v odvětví akvakultury jsou rovněž oprávněny využívat tyto programy podpory.
(74)
Během šetření bylo navíc zjištěno, že dvě společnosti zařazené ve vzorku získaly dvě, respektive šest půjček s nízkou úrokovou sazbou od Eximbank. Zástupci Eximbank během inspekce na místě uskutečněné společně s tureckou vládou potvrdili, že Eximbank poskytuje tureckým vývozcům půjčky za lepších podmínek, než jaké jsou běžně dostupné na trhu.
5.4 Závěr
(75)
Výše uvedené půjčky s nízkou úrokovou sazbou se předběžně považují za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(76)
Na základě zjištění v rámci šetření Komise konstatuje, že výhoda pro příjemce má formu snížených úrokových sazeb půjček poskytovaných pro produkci v oblasti akvakultury. Uvedený režim, tj. státem podporované půjčky, poskytuje příjemci výhodu, jelikož tyto půjčky jsou poskytovány za finančních podmínek, které neodpovídají tržním podmínkám pro půjčky se srovnatelnou dobou splatnosti. Tyto půjčky jsou poskytovány za nižší než tržní sazby.
(77)
Tyto režimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož orgány poskytující subvenci nebo právní předpisy, kterými se tyto orgány řídí, výslovně omezují přístup na určité podniky.
(78)
Všechny výše uvedené půjčky se proto považují za napadnutelné subvence, které poskytují výhodu, a jsou specifické ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
5.5 Výpočet výše subvence
(79)
Podle ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení byla výhoda u preferenčních půjček předběžně vypočtena jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnosti mohly získat na trhu. Jako referenční hodnotu Komise použila vážený průměr úrokových sazeb půjček poskytnutých v Turecku v období šetření, zjištěný pomocí elektronické obchodní platformy Bloomberg (index WAIRCOMM).
(80)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(81)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku na základě této metodiky jsou tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
6.1 Úvod
(82)
Zákon o zemědělském pojištění a nařízení o prováděcích zásadách Zemědělského pojišťovacího poolu stanoví vládní cíl poskytovat pojistné krytí proti veškerému úbytku rybí populace a veškerým ztrátám z odlovu pstruhů v důsledku četných možných nákaz, přírodních katastrof, nehod apod.
(83)
Typy pojištění poskytovanými v rámci Zemědělského pojišťovacího poolu jsou i) pojištění úrody, ii) pojištění úrody ve sklenících, iii) pojištění velkých hospodářských zvířat, iv) pojištění malých hospodářských zvířat, v) pojištění drůbeže a vi) pojištění akvakultury.
6.2 Právní základ
(84)
Právní základ tohoto programu tvoří zákon o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení Turecké republiky č.2012/4138 týkající se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného, ze dne 23. ledna 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28537.
6.3 Zjištění v rámci šetření
(85)
Šetření potvrdilo existenci tohoto subvenčního režimu. Podle článků 12 a 13 zákona o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení č. 2012/4138 týkajícího se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného („nařízení č. 2012/4138“), mohou producenti produktů akvakultury využívat podporu, již vláda poskytuje na platbu pojistného, jak stanoví článek 1/6 nařízení č. 2012/4138.
(86)
Společnost, která chce podat žádost u Zemědělského pojišťovacího poolu, předloží návrh pojistky, o niž má zájem. Následně je společnost Zemědělským pojišťovacím poolem prošetřena za účelem posouzení rizika a je jí nabídnuta pojistka s uvedením splatné částky pojistného. Pokud společnost působící v odvětví zemědělství nabídku přijme, hradí vláda polovinu pojistného.
(87)
Komise zjistila, že zemědělci v Turecku obvykle své produkty nepojišťují. Pouze jedna ze společností zařazených do vzorku využívala během období šetření po dobu 3 měsíců program vládní podpory na platbu pojistného. Poté přešla k soukromému pojistiteli.
6.4 Závěr
(88)
V praxi má výhoda, již poskytuje tento režim, formu snížení finančních nákladů na životní pojištění populace akvakultury. Tento režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení ve formě přímého daru, který poskytuje vláda producentům pstruhů, a „finanční příspěvek“ ve smyslu základního nařízení, protože příjemce subvence získává výhodu ze zvýhodněných sazeb pojistného, které jsou podstatně nižší než sazby za pojistné krytí srovnatelných rizik dostupné na trhu. Režim poskytuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato výhoda se rovná rozdílu mezi sazbami nabízenými v rámci komerčního pojištění a subvencovanou sazbou.
(89)
Tato subvence je specifická, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k této subvenci na podniky působící v zemědělství, a subvence je dokonce výslovně zaměřena na rizika, jimž čelí producenti v akvakultuře.
6.5 Výpočet výše subvence
(90)
Jedna společnost využívala výhody v rámci tohoto režimu. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
6.6 Dotace na poradenské služby
(91)
Tento režim je zaměřen na poskytování nezbytných znalostí a know-how producentům v akvakultuře za účelem modernizace a zvýšení jejich produkce a zvýšení jejich efektivnosti. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tento režim v období šetření nevyužíval.
6.7 Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(92)
Tyto dotace jsou spojené s nákupem pohonných hmot pro rybářské lodě nebo s vyřazováním rybářských plavidel. Tyto dotace přinášejí výhody specificky pro činnosti v oblasti rybolovu. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tyto dotace v období šetření nevyužíval.
6.8 Závěr ohledně subvencování
(93)
Komise vypočetla výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení pro šetřené společnosti podle jednotlivých režimů a sečtením těchto údajů vypočetla celkovou výši subvence za období šetření pro každou skupinu.
(94)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočetla procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota byla poté použita k výpočtu subvence, jež připadá na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(95)
Poté byla vypočtena výše subvence na dotčený výrobek v ekvivalentu celé ryby vyvezený do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí vypočtená jako procento hodnoty CIF téhož vývozu v ekvivalentu celé ryby.
(96)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise subvenční rozpětí vypočetla na základě váženého průměru. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku.
(97)
U všech ostatních vyvážejících výrobců Komise subvenční rozpětí v souladu s článkem 28 základního nařízení stanovila na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(98)
Úroveň spolupráce je v tomto případě vysoká, protože dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců představoval více než 80 % celkového vývozu do Unie v období šetření. Na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení subvenčního rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností zařazených ve vzorku, jejíž subvenční rozpětí je nejvyšší.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
vážený průměr vzorku
8,2 %
celostátní subvenční rozpětí
9,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(99)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo více než 700 výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(100)
Celková výroba v Unii v období šetření byla odhadována přibližně na 170 milionů kg v ekvivalentu celé ryby („whole fish equivalents“, dále jen „WFE“), na základě údajů, které poskytla národní a evropská sdružení výrobců a jednotlivé společnosti. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku bylo vybráno devět výrobců v Unii, kteří představují více než 12 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
(101)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje unijních výrobců na trhu Unie a celkového objemu dovozu na základě údajů Eurostatu.
(102)
Celkový objem prodeje unijních výrobců byl odhadnut postupem uvedeným ve 130. bodě odůvodnění.
(103)
Co se týče objemu dovozu, Eurostat vykazuje čistou hmotnost pro šest různých kódů KN, a sice živé, čerstvé, chlazené, zmrazené a/nebo uzené, ve formě celých a/nebo vykuchaných ryb nebo filé. Pro účely porovnávání byly čisté hmotnosti převedeny na WFE vydělením dovezeného množství zaznamenaného v Eurostatu podle níže uvedených přepočítacích koeficientů. Tyto přepočítací koeficienty byly poskytnuty v podnětu a jsou v daném odvětví běžně používány.
Tabulka 1
Přepočítací koeficienty
Úprava výrobku
Koeficient
živí
1,00
čerství/chlazení/zmrazení (vykuchaní)
0,85
filé: čerstvé/chlazené/zmrazené
0,47
filé: uzené
0,40
(104)
Příslušné kódy KN zahrnují rovněž jiné druhy ryb, na které se toto šetření nevztahuje, jako je například pstruh obecný (salmo trutta), pstruh žlutohrdlý (oncorhynchus clarki), pstruh aguabonita (oncorhynchus aguabonita) a pstruh gilský (oncorhynchus gilae). Na základě šetření však bylo zjištěno, že jiné druhy než dotčený výrobek nebyly v Turecku produkovány, nebo pouze v zanedbatelném množství. Toto zjištění vycházelo z údajů, které poskytlo turecké výrobní odvětví Svazu evropských producentů v akvakultuře (Federation of European Aquaculture Producers, „FEAP“), a dalších veřejných zdrojů informací (8), které byly pokud možno porovnávány s příslušnými tureckými úředními statistikami. Na tomto základě se dospělo k závěru, že statistiky Eurostatu poskytují dostatečně spolehlivé a úplné údaje o dovozu.
(105)
Spotřeba v Unii byla v období 2010-2011 dle zjištění konstantní, poté se v letech 2011-2012 snížila o 5 % a od roku 2012 a v období šetření zaznamenala další pokles o 7 %. Celkově se spotřeba během posuzovaného období snížila o 12 %.
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Zdroj: FEAP, Eurostat
3. Dovoz z dotčené země
3.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(106)
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění, Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu, vyjádřených v kg WFE. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Turecka a celkové spotřeby v Unii.
(107)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v kg WFE) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Turecka (v kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Podíl na trhu
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Zdroj: Eurostat
(108)
Navzdory poklesu spotřeby se objem dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období soustavně zvyšoval, a celkem vzrostl o 72 %. To vedlo k nárůstu příslušného podílu na trhu z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření, tj. k nárůstu o 8 procentních bodů nebo o 95 % během posuzovaného období.
3.2 Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(109)
Komise určila průměrné ceny dovozu na základě údajů Eurostatu vydělením celkového objemu tureckého dovozu vyjádřeného v kg WFE celkovou hodnotou tohoto dovozu. Cenové podbízení tohoto dovozu bylo stanoveno na základě údajů vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku.
(110)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Turecko
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Zdroj: Eurostat
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku se mezi rokem 2010 a 2012 zvýšila o 8 % a následně mezi rokem 2012 a obdobím šetření klesla o 3 %. Celkově se průměrná dovozní cena během posuzovaného období zvýšila o 5 %.
(112)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním: a) váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu; a b) odpovídajícího váženého průměru cen dovozu od vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight).
(113)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení činil 5 až 18 % dovozu z dotčené země na trh Unie.
(114)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku namítal, že Komise by měla náležitě zohlednit veškeré rozdíly v obchodní úrovni. Šetření však ukázalo, že v obchodní úrovni neexistují mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a vyvážejícími výrobci v Turecku zařazenými do vzorku žádné rozdíly. Zmíněný argument je proto nutné odmítnout.
(115)
Egejské sdružení vývozců (zastupující turecké vývozce) a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje hlavně na ekologickou produkci pstruhů a na produkci růžových pstruhů, které mají v porovnání se pstruhy vyváženými z Turecka výrazně vyšší ceny. Proto tvrdili, že ceny nejsou srovnatelné. Jak je však vysvětleno výše ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli cenové rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku tedy byly náležitě zohledněny.
(116)
Egejské sdružení vývozců rovněž tvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá odlišné výrobní postupy, jejichž výsledkem jsou odlišné optické a organoleptické vlastnosti a odlišná doba skladovatelnosti. Tvrdili, že pstruzi, které produkuje výrobní odvětví Unie, mají rovněž odlišná hmotnostní rozpětí v porovnání se pstruhy produkovanými v Turecku. Všechny tyto aspekty měly mít dopad na srovnání cen, a měly by být proto vzaty v úvahu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými důkazy, a ani během šetření nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by je prokazovaly. Jak je vysvětleno ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku byly tedy náležitě zohledněny.
(117)
Uvedená tvrzení týkající se srovnání cen by proto měla být odmítnuta.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Obecné poznámky
(118)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(119)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, FEAP a Eurostatu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(121)
Posuzovanými makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše subvenčního rozpětí.
(122)
Posuzovanými mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
4.2 Makroekonomické ukazatele
4.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(123)
Objem výroby výrobního odvětví Unie byly zjištěny od FEAP a od žadatele. Údaje FEAP se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Jelikož údaje FEAP se týkaly pouze části období šetření, byly doplněny na základě odhadů žadatele. Kromě toho, vzhledem k tomu, že se údaje FEAP shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na vylovené živé ryby, a za účelem zamezení dvojímu započtení byla k produkci živých ryb v EU připočtena část dovozu ze všech zdrojů určená k dalšímu zpracování (na základě údajů, které poskytli vyvážející výrobci zařazení ve vzorku v odpovědích na dotazník, přibližně 20 % celkového objemu dovozu, s výjimkou „uzených“).
(124)
Na tomto základě se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Výrobní kapacita (v kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Využití kapacity
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Eurostat
(125)
Výroba během posuzovaného období každoročně klesala. V období šetření se výroba snížila o 19 % v porovnání s rokem 2010. Tento pokles byl výraznější než pokles spotřeby v posuzovaném období.
(126)
Výrobní kapacita byla odhadnuta na základě vydělení objemu výroby mírou využití kapacity u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(127)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se za posuzované období snížila o 17 %. Ze zjištění v rámci šetření vyplývá, že řada výrobců v Unii během posuzovaného období uzavřela své výrobní závody, čímž se snížila celková výrobní kapacita Unie.
(128)
Míra využití kapacity u výrobců v Unii činila v posuzovaném období přibližně 75 %, a od roku 2010 do konce období šetření tedy klesla o 1 procentní bod.
4.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Podíl na trhu
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku, Eurostat
(130)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl stanoven na základě celkového objemu výroby, jak je popsán ve 123. bodě odůvodnění, odečtením prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz.
(131)
Objem prodeje na vývoz vychází z údajů Eurostatu převedených na kg WFE. Jiné druhy pstruhů, jež mohly být zahrnuty v dotčených kódech KN, byly považovány za zanedbatelné, neboť nebyly v Unii produkovány nebo byly produkovány pouze ve velmi malých množstvích. Mělo se tudíž za to, že Eurostat poskytl dostatečně spolehlivé údaje o vývozu pstruha duhového během posuzovaného období.
(132)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie se tedy mezi rokem 2010 a obdobím šetření neustále snižoval, a v posuzovaném období klesl celkem o 20 %. Tento nepříznivý trend byl výraznější než pokles celkové spotřeby za stejné období popsaný ve 105. bodě odůvodnění.
(133)
V důsledku toho se tržní podíl výrobního odvětví Unie během posuzovaného období rovněž snižoval a celkově klesl ve stejném období o 8 procentních bodů. Zároveň se o 72 % zvýšil turecký dovoz a jeho odpovídající podíl na trhu vzrostl o 8 procentních bodů, jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše, což odpovídalo ztrátě podílu na trhu, již zaznamenalo výrobní odvětví Unie.
4.2.3 Růst
(134)
Spotřeba v Unii se od roku 2011 do konce období šetření snížila. Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz z Turecka téměř zdvojnásobil, a výsledkem byl nárůst podílu na trhu v posuzovaném období. Výrobní odvětví Unie tedy přišlo o část svého podílu na trhu, zatímco dotčenému dovozu se podařilo svůj podíl na klesajícím trhu Unie zvýšit. Současně se objem výroby výrobního odvětví Unie snížil více, než se zmenšil trh, zatímco objem tureckého dovozu se zvýšil v absolutním i v relativním měřítku.
4.2.4 Zaměstnanost a produktivita
(135)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Produktivita (v kg WFE na zaměstnance)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku
(136)
Zaměstnanost výrobního odvětví Unie byla odhadnuta na základě celkového objemu výroby vyděleného produktivitou výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Vzhledem k poklesu objemu výroby (tabulka 5) se míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období snížila o 22 %.
(137)
Jelikož se zaměstnanost snižovala rychleji než objem výroby, zvýšila se odhadovaná produktivita na zaměstnance, měřená jako produkce v kg WFE na zaměstnance, během posuzovaného období o 5 %.
4.2.5. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(138)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z Turecka považovat za zanedbatelný.
(139)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření týkající se dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného dřívějšího subvencování nebo dumpingu.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
4.3.1 Ceny a činitele ovlivňující ceny
(140)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v EUR/kg WFE
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Jednotkové náklady výroby v EUR/kg WFE
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(141)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku se nejprve zvýšila z 2,76 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,91 EUR v roce 2011, poté v roce 2012 klesla na 2,89 EUR a v období šetření se znovu zvýšila na 2,95 EUR. Celkově se průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku za posuzované období zvýšila o 7 %. Toto zvýšení však nestačilo k vyrovnání současného nárůstu nákladů výroby o 9 % během téhož období. V důsledku toho klesla během období šetření průměrná čistá jednotková prodejní cena pod úroveň jednotkových nákladů výroby.
(142)
Výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly z 2,73 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,84 EUR v roce 2011. V roce 2012 byl zaznamenán mírný nárůst na 2,89 EUR. K většímu nárůstu na 2,98 EUR došlo v období šetření, kdy náklady výroby přesáhly průměrné jednotkové prodejní ceny, čímž se výroba v Unii stala celkově nerentabilní. Nejvýznamnějším prvkem nákladů výroby jsou náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk) společně s náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince, které se během posuzovaného období zvýšily, což se tedy odrazilo v nárůstu průměrných výrobních nákladů.
4.3.2 Náklady práce
(143)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(144)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u výrobců v Unii zařazených do vzorku zvýšily o 4 %. Tento celkový nárůst během posuzovaného období je relativně nízký a v každém případě nižší než obecný nárůst nákladů práce (7,5 %) (9) a míry inflace (9,6 %) (10) v Unii za stejné období.
4.3.3 Zásoby
(145)
Pstruh je produkt rychle podléhající zkáze, jehož skladovatelnost je, není-li zmrazen, kratší než dva týdny. Jelikož výrobci v Unii zařazení ve vzorku si po výlovu pstruhů nevytvářejí zásoby a svoji produkci nezmrazují ve významné míře, nepovažuje se úroveň zásob v tomto šetření za významný ukazatel újmy.
4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Peněžní tok (v tis. EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investice (v tis. EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Návratnost investic
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. V letech 2010 a 2011 se ziskovost mírně zvýšila, zůstávala však na nízké úrovni, jen mírně nad hranicí rentability. Situace se dále zhoršila v roce 2012, kdy se ziskovost dostala do záporných hodnot, a v období šetření, kdy se ztráty dále zvýšily. Byl to, jak je objasněno ve 142. bodě odůvodnění, důsledek trendu zvyšujících se výrobních nákladů, přičemž výrobní odvětví Unie nemohlo zároveň odpovídajícím způsobem zvýšit ceny. Během dotčeného období řada výrobců v Unii ukončila činnost.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Čistý peněžní tok vykazoval od roku 2010 do roku 2011 rostoucí trend a poté klesal. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření prudce klesl, čímž se celkový kumulativní peněžní tok v dotčeném období dostal do záporných hodnot. Obecně lze říci, že nepříznivý vývoj peněžního toku odpovídá klesajícímu trendu ziskovosti, ačkoli záporný peněžní tok v roce 2010 a podstatný pokles mezi rokem 2012 a obdobím šetření byl rovněž výsledkem investic provedených v rámci úsilí o konsolidaci, jak je vysvětleno ve 149. bodě odůvodnění.
(149)
Investice se v letech 2010 až 2012 zvýšily pouze mírně, zatímco v období šetření došlo k jejich výraznému nárůstu. Investice souvisely s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a/nebo s konsolidací společností ve spojení, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním dalšího a/nebo nového vybavení. Vrchol investičních aktivit zaznamenaný během období šetření tedy souvisel v prvé řadě s konsolidací. To potvrzuje skutečnost, že celková výrobní kapacita se během posuzovaného období snížila o 17 %.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech z čisté účetní hodnoty investic. Návratnost investic vykazovala tentýž trend jako ziskovost, tj. od roku 2010 do roku 2011 se zvýšila, avšak zůstávala pouze mírně nad hranicí rentability. Návratnost investic se poté snížila a v roce 2012 se dostala do záporných hodnot. V období šetření dále klesla. Tento nepříznivý vývoj byl důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny navzdory vzestupnému trendu výrobních nákladů.
(151)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, snižující se schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku zhoršovala jejich finanční situaci tím, že vedla k poklesu jejich interně vytvářených prostředků. Pokud jde o finanční prostředky od bank, byly zaznamenány rostoucí obtíže s jejich získáváním. Šetřením bylo zjištěno, že celkově se schopnost opatřit si kapitál zhoršila.
5. Závěr ohledně újmy
(152)
Šetření v této fázi jasně prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tato újma se projevila zejména jako ztráta podílu na trhu a pokles ziskovosti. Zároveň rostl podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu a bylo zjištěno, že při tomto dovozu dochází na trhu Unie k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(153)
Některé ukazatele újmy, například jednotkové prodejní ceny, průměrné náklady práce na zaměstnance, produktivita a investice zaznamenaly příznivý vývoj. Pokud jde o jednotkové prodejní ceny, jejich nárůst byl důsledkem nárůstu výrobních nákladů. Tento nárůst však nevyrovnal celkový nárůst jednotkových nákladů, a v důsledku toho se ziskovost v roce 2012 dostala do záporných hodnot. Jak je vysvětleno ve 144. bodě odůvodnění, nárůst průměrných nákladů práce na zaměstnance, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, byl nižší než obecný nárůst nákladů práce a míry inflace v Unii. Výrobní odvětví Unie muselo snížit počet svých zaměstnanců, což vedlo k nárůstu produktivity na zaměstnance. Nárůst investic souvisel hlavně s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a s konsolidací, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním nového vybavení.
(154)
Většina ukazatelů újmy vykázala nepříznivý vývoj. Výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Ziskovost a návratnost investic, které byly v letech 2010 a 2011 pouze mírně nad hranicí rentability, se v roce 2012 dostaly do záporných hodnot v období šetření dále klesaly. Pod tlakem subvencovaného dovozu se zároveň snížil objem výroby, výrobní kapacita, zaměstnanost a podíly na trhu.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Zmíněnými činiteli jsou:
a)
dovoz z jiných třetích zemí
b)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
c)
vývoj spotřeby
d)
konkurence jiných druhů ryb
e)
administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
f)
tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
g)
nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(157)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Turecka a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenové hladiny subvencovaného dovozu a míru, do jaké tyto činitele mohly způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(158)
Šetření ukázalo, že se subvencovaný dovoz z dotčené země v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. To vedlo ke zvýšení jeho podílu na trhu o 8 procentních bodů, z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření. K tomuto zvýšení došlo navzdory klesajícímu trendu spotřeby. Výrobní odvětví Unie ve stejném období ztratilo 8 procentních bodů svého podílu na trhu.
(159)
Průměrné ceny subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily o 5 %. Tento nárůst byl způsoben celkovým nárůstem výrobních nákladů. Dovozní ceny však zůstaly na výrazně nižší úrovni než ceny výrobního odvětví Unie. Subvencovaný dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, jehož průměrné rozpětí činilo během období šetření 9 %. Zároveň kvůli zvýšenému objemu subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, který na trhu Unie vytvářel značný cenový tlak, nemohlo výrobní odvětví Unie dostatečně zvýšit své prodejní ceny tak, aby pokrylo své zvýšené výrobní náklady, a v žádném případě nad ceny subvencovaného dovozu z Turecka.
(160)
Bylo zjištěno, že nárůst subvencovaného dovozu z Turecka a jeho podílu na trhu se jasně kryje se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu, poklesem jeho objemu výroby, výrobní kapacity a zaměstnanosti a klesajícím trendem ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Mělo se tudíž za to, že subvencovaný dovoz vytváří tlak na výrobní odvětví Unie, což následně přispělo k jeho neschopnosti zvýšit své prodejní ceny tak, aby odpovídaly nákladům, ke ztrátě podílu na trhu a ke zhoršení jeho celkové hospodářské a finanční situace.
(161)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie je třeba přičíst nárůstu dovozu z Turecka za subvencované ceny a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl tento dovoz rozhodující úlohu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(162)
Objem dovozu z jiných třetích zemí (Chile, Norska, Bosny a Hercegoviny a dalších) se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Celkem za všechny třetí země kromě dotčené země
Objem (v kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Podíl na trhu
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Zdroj: Eurostat
(163)
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí byl nízký a v posuzovaném období dokonce ještě mírně klesl. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, ale následně se opět snížil a v období šetření byl jeho objem mírně nižší než na začátku posuzovaného období, v roce 2010. Podíl na trhu vykazoval obdobný trend. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, avšak v roce 2012 a v období šetření se opět snížil. Celkem se jejich podíl na trhu v posuzovaném období mírně zvýšil, z 2,4 % na 2,7 %. Ve stejném období dosahoval dovoz z Turecka mnohem vyšší úrovně jak z hlediska objemu, tak z hlediska podílů na trhu a vykazoval stálý rostoucí trend.
(164)
Průměrné dovozní ceny v posuzovaném období rostly. Celkem se průměrné dovozní ceny za posuzované období zvýšily o 12 %. Ceny dovozu z jiných třetích zemí byly nižší než průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených ve vzorku, avšak vyšší než turecké dovozní ceny, s výjimkou roku 2012, kdy byly o něco nižší.
(165)
S ohledem na nízký a stálý objem dovozu a nízké a poměrně stálé tržní podíly všech ostatních třetích zemí a jejich cenové hladiny, které odpovídaly celkovým cenovým hladinám v Unii, dospěla Komise v této fázi k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěl.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(166)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Zdroj: Eurostat
(167)
Prodej výrobního odvětví Unie na vývoz se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie je nicméně trh Unie, přičemž vývoz představoval v letech 2010-2011 pouze přibližně 3 % jeho výroby a v období šetření přibližně 5 %. Vývozní prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly přibližně o 30 % vyšší než jeho průměrná prodejní cena v Unii, a vytvářely tedy vyšší zisky než prodej na trhu Unie.
(168)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby
(169)
Spotřeba v Unii vykazovala od roku 2010 do roku 2011 stálé hodnoty, zatímco mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesla o 12 %, a celkově tedy klesla o 12 %. Navzdory klesající spotřebě se však subvencovanému dovozu z Turecka podařilo zvýšit podíl na trhu o 8 procentních bodů nebo 95 %, zatímco výrobní odvětví Unie z podílu na trhu ztratilo rovněž 8 procentních bodů. Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie a ztrátu jeho podílu na trhu proto nelze vysvětlit výhradně celkovým poklesem spotřeby. Stálý nárůst subvencovaného dovozu na zmenšujícím se trhu, při němž docházelo k cenovému podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, tudíž způsobil újmu sám o sobě a, jak se konstatuje ve 160. bodě odůvodnění, měl rozhodující úlohu.
(170)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že ačkoli klesající spotřeba mohla přispět k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, nemohla sama o sobě tuto újmu vysvětlit, a tudíž nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.4 Konkurence jiných druhů ryb
(171)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, již utrpělo výrobní odvětví Unie, byla konkurence jiných druhů ryb, například pangase, velkého pstruha a lososa.
(172)
Pokud jde pangase, jeho dovoz klesl v posuzovaném období přibližně o 24 %. To je v kontrastu s nárůstem dovozu dotčeného výrobku v témže období.
(173)
Pokud jde o jiné druhy ryb, je třeba poznamenat, že podle dostupných informací, konkrétně podle veřejně dostupné studie ústavu Fødevareøkonomisk Institut Kodaňské univerzity (11), jsou velký pstruh a losos vzájemně nahraditelní a konkurují si ve stejném segmentu trhu. Naproti tomu pstruh, který je předmětem současného šetření, se prodává v rámci jiných segmentů trhu a neexistuje žádný přímý vzájemný vztah mezi cenou velkých pstruhů nebo lososů a cenou pstruha, který je předmětem současného šetření.
(174)
Proto by tato tvrzení měla být odmítnuta.
(175)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že konkurence jiných druhů ryb k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěla.
2.5 Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(176)
Egejské sdružení vývozců dále tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla administrativní a regulační zátěž a rovněž omezené možnosti využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury.
(177)
Údajná souvislost mezi zmíněnými administrativními a regulačními požadavky a újmou nebyla doložena. Zejména nebylo prokázáno, že by se správní a regulační rámec včetně zeměpisných omezení týkajících se oblastí, které jsou k dispozici pro účely akvakultury, v průběhu posuzovaného období změnil takovým způsobem, že by to mohlo způsobit popsanou újmu. Tyto prvky ve skutečnosti pouze charakterizují celkové hospodářské a regulační prostředí odvětví akvakultury v Unii, a nemohou vysvětlit zhoršení situace výrobního odvětví Unie v posuzovaném období. Toto tvrzení by proto mělo být odmítnuto.
(178)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajná administrativní a regulační zátěž a zeměpisná omezení neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.6 Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(179)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce zařazený ve vzorku tvrdili, že velcí maloobchodníci v Unii mají silnou vyjednávací pozici, a že příčinou újmy, již utrpěli výrobci v Unii, byl tlak na ceny, který vyvinuli tito maloobchodníci, a nikoli dovoz z Turecka.
(180)
Žádný z velkých maloobchodníků se nepřihlásil a nespolupracoval při tomto šetření. V každém případě ceny tureckého dovozu byly subvencovány a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období. Během období šetření byla rozpětí cenového podbízení v rozmezí 5 až 18 %. Za těchto okolností nemohl údajný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků vysvětlit celkové zhoršení hospodářské a finanční situace, a zejména ztrátu podílu na trhu, nýbrž mohl k utrpěné újmě přispět pouze okrajově, pokud vůbec.
(181)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že jakýkoli případný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.7 Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(182)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že přinejmenším u některých výrobců v Unii byla klesající výkonnost způsobena nadměrnými investicemi, a nikoli dovozem z Turecka. Tatáž strana dále tvrdila, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie zčásti zapříčinily zvýšené finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a náklady vzniklé v důsledku soudních sporů.
(183)
Tvrzení týkající se údajných nadměrných investic a nákladů vzniklých v důsledku soudních sporů nebyla doložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli podstatný dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(184)
Tvrzení týkající se zvýšených finančních výdajů a kolísání směnných kurzů nebyla upřesněna ani nijak podložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(185)
Na tato tvrzení by proto neměl být brán zřetel.
(186)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajné nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory nepřispěly ke vzniklé újmě, a tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(187)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu. Nárůst tohoto dovozu za ceny, které představovaly podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, vedl ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz z Turecka měl na podstatné újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, rozhodující podíl.
(188)
Analyzovány byly i další činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, konkurence jiných druhů ryb, administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení, nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů ani mimořádné ztráty související se soudními spory k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěly. Další činitele, jako například vývoj spotřeby v Unii a tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky, mohly ke způsobené újmě přispět, nemohly však narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
(189)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie byl subvencovaný dovoz z dotčené země a že žádné další činitele tuto příčinnou souvislost neruší. Zmíněná újma spočívá zejména v poklesu výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, podílu na trhu a zaměstnanosti, přičemž zisk a návratnost investic se během posuzovaného období dostaly do záporných hodnot.
F. ZÁJEM UNIE
(190)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda je navzdory zjištění, že dochází k subvencování, jež působí újmu, možné učinit jednoznačný závěr, že přijmout v tomto případě příslušná opatření není v zájmu Unie. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(191)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Turecka.
(192)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Sestupný trend ukazatelů finanční výkonnosti, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, je důsledkem obtížné soutěže se subvencovaným dovozem z dotčené země. Uložení vyrovnávacích cel by proto výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ceny tak, aby pokrývaly náklady výroby, a tudíž zvýšit podíl na trhu, zaměstnanost a výrobu a zlepšit ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic.
(193)
Pokud by opatření uložena nebyla, cenový tlak tureckého dovozu by pravděpodobně pokračoval a měl by další nepříznivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tento další pokles výkonnosti by v konečném důsledku vedl k dalšímu snižování výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(194)
Na tomto základě Komise v této fázi dospěla k závěru, že vyrovnávací opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(195)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala dovozce a sdružení zastupující dovozce, aby se přihlásili. Jak je uvedeno výše ve 12. bodě odůvodnění, přihlásily se tři společnosti, a to tak, že vyplnily formulář pro výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Následně byly všem těmto třem společnostem, které se přihlásily, zaslány dotazníky, ale odpověděla pouze jedna z nich. Z odpovědi vyšlo najevo, že ačkoli tato strana v období šetření dovezla velmi malé množství pstruhů, obvykle nedováží pstruhy, nýbrž jiné rybí produkty. Množství pstruhů, které tato společnost dovezla, není dostačující na to, aby mohlo být považováno za celkově reprezentativní.
(196)
V pozdější fázi se přihlásil další dovozce, aniž by však odpověděl na dotazník. Tento dovozce tvrdil, že uložení cel na pstruhy z Turecka by vedlo k přerušení jeho dovozní činnosti, aniž by však toto tvrzení podrobněji rozvedl či poskytl jakékoli informace relevantní pro posouzení případných dopadů na jeho obchodní činnost, například údaje o ziskovosti, dovozních cenách a cenách dalšího prodeje.
(197)
Přestože nelze vyloučit, že dovozců, kteří nejsou ve spojení, se uložení vyrovnávacích cel dotkne, je cílem těchto cel obnovit rovné podmínky na trhu Unie. Existují i jiné zdroje dodávek a dovozci v Unii by měli být schopni přejít v reakci na uložení cel k jiným dodavatelům. Celkově šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro dovozce/obchodníky v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(198)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici jiné údaje od dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro dovozce/obchodníky, kteří nejsou ve spojení, celkový významný nepříznivý účinek.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(199)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala uživatele a sdružení zastupující uživatele a organizace zastupující spotřebitele, aby se přihlásili. Kromě toho Komise kontaktovala všechny známé relevantní strany. Žádná z těchto stran se však nepřihlásila.
(200)
Po uplynutí lhůty uvedené v oznámení o zahájení řízení se přihlásily dvě strany, které tvrdily, že jsou dodavateli strojního zařízení pro turecké producenty/zpracovatelé pstruhů.
(201)
Jedna strana uvedla, že uložení cel povede ke zvýšení cen pro konečné spotřebitele. Tato strana však toto tvrzení nedoložila. Šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro konečné spotřebitele. Jak je uvedeno výše, spotřebitelské organizace nespolupracovaly a neposkytly žádné informace, na jejichž základě by bylo možné dopady opatření podrobně posoudit. Každopádně přestože vyrovnávací cla mohou mít vliv na dovozní ceny, takové případné zvýšení cen by mohlo být alespoň částečně absorbováno distribučním řetězcem, takže případný nárůst ceny pro konečného spotřebitele nemusí být významný.
(202)
Kromě toho cílem vyrovnávacích cel je obnovit rovné podmínky na trhu Unie, avšak neomezit přitom dovoz do Unie za přiměřené ceny.
(203)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a k nespolupráci uživatelů a spotřebitelských organizací při šetření a zejména k úrovni opatření dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro uživatele, spotřebitele nebo dodavatele celkový významný nepříznivý účinek.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(204)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka v této fázi šetření není v zájmu Unie.
G. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(205)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena prozatímní vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(206)
Za účelem stanovení úrovně opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(207)
Újma by byla odstraněna v případě, že by výrobní odvětví Unie bylo schopno pokrýt své výrobní náklady a dosahovat takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu.
(208)
Objem dovozu z Turecka se začal významně zvyšovat hlavně v roce 2008, tedy před začátkem posuzovaného období. Ziskovost výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období v roce 2010 se proto nepovažovala za reprezentativní. Jelikož před rokem 2008 nebyl tlak dovozu z Turecka na trhu Unie podstatný, mělo se za to, že přiměřená by mohla být zisková rozpětí dosahovaná před tímto obdobím. Podle podnětu ziskové rozpětí dánského odvětví produkce pstruhů v letech 2006 a 2007 v průměru dosahovalo nebo přesahovalo úroveň 12 %. Na tomto základě se tedy v této fázi usuzovalo, že ziskové rozpětí ve výši 12 % z obratu by mohlo být považováno za vhodnou úroveň, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat v případě absence poškozujícího subvencování.
(209)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že cílový zisk by měl být nižší než 12 % z důvodu, že i) při předchozích šetřeních (lososi; velcí duhoví pstruzi) byl použit nižší cílový zisk, ii) skutečné ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období bylo rovněž nižší a iii) ziskové rozpětí ve výši 12 % odpovídá pouze dánskému odvětví produkce pstruhů, a nikoli výrobnímu odvětví Unie jako celku, a proto není reprezentativní. A zmíněný vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že by mělo být použito ziskové rozpětí ve výši 3 %, jelikož takový zisk odpovídá průměrnému ziskovému rozpětí potravinářského průmyslu jako celku.
(210)
Za prvé, pokud jde o srovnání s šetřeními týkajícími se velkého pstruha a lososa, je třeba poznamenat, že každé šetření musí dospět k vlastním závěrům, na základě vlastní skutkové podstaty. V tomto konkrétním případě byly k dispozici údaje obsažené ve vyšetřovacím spise současného šetření, které byly shledány jako přiměřené, a byly proto použity.
(211)
Za druhé, cílovou úrovní zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie by měla být úroveň, které by podnik tohoto typu v daném odvětví mohl přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. Vzhledem k tomu, že v posuzovaném období a dokonce ještě předtím docházelo k subvencovanému dovozu podstatných množství výrobku, nelze přijmout tvrzení, že podmínky hospodářské soutěže byly standardní. Úrovně zisku ve výši 12 % bylo dosahováno, dokud nedocházelo k podstatnému dovozu z Turecka na trh Unie, a tento cílový zisk se tudíž v kontextu tohoto případu považuje v této fázi za přiměřený.
(212)
Za třetí, dánské odvětví produkce pstruhů bylo považováno za dostatečně reprezentativní pro trh Unie, neboť Dánsko je jedním z hlavních producentů pstruhů v Unii. Vzhledem k tomu, že v této fázi nebyly k dispozici žádné další informace, bylo Dánsko použito pro účely stanovení cílové úrovně zisku.
(213)
Konečně tvrzení, že obecné ziskové rozpětí potravinářského průmyslu je mnohem nižší, nebylo doloženo. Komise se domnívala, že ziskové rozpětí, jehož dosahovalo dánské odvětví produkce pstruhů, by mělo v každém případě lépe zohledňovat specifika tohoto odvětví, a bude proto přiměřenější. Potravinářský průmysl totiž tvoří různá odvětví, kterým odpovídají různé segmenty trhu, v nichž panují různé tržní podmínky, které nemusí platit pro odvětví produkce pstruhů.
(214)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise v této fázi k závěru, že je odůvodněné použít cílové ziskové rozpětí ve výši 12 % obratu.
(215)
Na tomto základě Komise vypočetla pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla ziskové rozpětí dosahované během období šetření a nahradila ho ziskovým rozpětím ve výši 12 %.
(216)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(217)
Úroveň pro odstranění újmy pro „společnosti v příloze I“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako subvenční rozpětí pro tyto společnosti (viz 96. a 97. bod odůvodnění).
2. Prozatímní opatření
(218)
Na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss), živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených ve formě celých ryb nebo bez hlavy nebo ve formě filé pocházejících z Turecka by mělo být uloženo prozatímní vyrovnávací clo, a to v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cel by měla být stanovena na úrovni nižšího z těchto rozpětí.
(219)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby prozatímního vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Jiné spolupracující společnosti
8,2 %
26 %
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(221)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(222)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na něj vztahovat žádná z uvedených individuálních sazeb vyrovnávacího cla.
(223)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Taková žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(224)
Za účelem minimalizace rizika obcházení opatření kvůli rozdílům v celních sazbách je zapotřebí přijmout zvláštní opatření, která zajistí uplatňování individuálních vyrovnávacích cel. Společnosti, na něž se vztahují individuální sazby vyrovnávacího cla, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze II. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje vyrovnávací clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(225)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(226)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(227)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss):
-
živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Prozatímní vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Společnosti uvedené v příloze I
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
B999
3. Uplatnění individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušné platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k používání tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1195/2014
2014 m. spalio 29 d.
kuriuo tam tikriems importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams nustatomas laikinasis kompensacinis muitas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 12 straipsnį,
pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Inicijavimas
(1)
2014 m. vasario 15 d. Europos Komisija (toliau - Komisija) Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtu pranešimu (2) pagal Reglamento (EB) Nr. 597/2009 (toliau - pagrindinis reglamentas) 10 straipsnį pranešė inicijuojanti antisubsidijų tyrimą dėl tam tikrų į Sąjungą importuojamų Turkijos (toliau - nagrinėjamoji šalis) kilmės vaivorykštinių upėtakių (toliau - pranešimas apie inicijavimą). Pranešimo apie inicijavimą klaidų ištaisymas paskelbtas 2014 m. rugsėjo 4 d.Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3).
(2)
Komisija tyrimą inicijavo gavusi 2014 m. sausio 3 d. Danijos akvakultūros asociacijos (toliau - skundo pateikėjas) gamintojų, kurie užaugina ir perdirba daugiau nei 25 % visų tam tikrų vaivorykštinių upėtakių Sąjungoje, vardu pateiktą skundą. Skunde pateikti tam tikrų vaivorykštinių upėtakių subsidijavimo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių, Komisijos nuomone, pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(3)
Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi pagrindinio reglamento 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė Turkijos Vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl tam tikrų importuojamų Turkijos kilmės vaivorykštinių upėtakių subsidijavimo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. Komisija pakvietė Turkijos Vyriausybę konsultuotis, kad būtų išsiaiškinta su skundo turiniu susijusi padėtis ir priimtas abi šalis tenkinantis sprendimas.
(4)
Turkijos Vyriausybė sutiko konsultuotis ir vėliau konsultacijos buvo surengtos. Per jas priimti abi šalis tenkinančio sprendimo nepavyko. Po konsultacijų Turkijos Vyriausybė pateikė pastabų. Komisija atkreipė dėmesį į pastabas.
2. Kartu vykdomas antidempingo tyrimas
(5)
2014 m. vasario 15 d. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (4) taip pat paskelbė inicijuojanti antidempingo tyrimą dėl į Sąjungą importuojamo to paties Turkijos kilmės produkto.
(6)
Per šį antisubsidijų ir kartu vykdomą antidempingo tyrimus atlikta žalos analizė pagrįsta tokia pačia Sąjungos pramonės apibrėžtimi, tais pačiais tipiškais Sąjungos gamintojais ir tuo pačiu tiriamuoju laikotarpiu ir, jei nenurodyta kitaip, padarytos tokios pačios išvados. Manyta, kad toks metodas tinkamas siekiant supaprastinti žalos analizę ir gauti nuoseklias išvadas. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.
3. Suinteresuotosios šalys
(7)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pranešti jai apie ketinimą dalyvauti atliekant tyrimą. Be to, Komisija konkrečiai pranešė skundo pateikėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, naudotojams ir importuotojams, eksportuojantiems Turkijos gamintojams, Turkijos valdžios institucijoms ir žinomoms susijusioms asociacijoms apie tyrimo inicijavimą ir paragino juos bendradarbiauti.
(8)
Visos suinteresuotosios šalys turėjo galimybę teikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir paprašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos tyrimų bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų. Jokių pastabų negauta.
4. Atranka
(9)
Komisija pranešime apie inicijavimą paskelbė, kad ji gali taikyti suinteresuotųjų šalių, visų pirma Sąjungos gamintojų, nesusijusių importuotojų ir eksportuojančių Turkijos gamintojų, atranką pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį.
4.1. Sąjungos gamintojų atranka
(10)
Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atlikusi Sąjungos gamintojų atranką. Vadovaudamasi pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalimi ir atsižvelgdama į tai, kad Sąjungos pramonė labai suskaidyta ir sudaryta iš daugiau kaip 700 gamintojų - mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), Komisija bendroves atrinko remdamasi didžiausia tipine gamybos apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį, taip pat atsižvelgdama į geografinį pasiskirstymą ir pakankamą įvairių gamybos etapų ir rūšių aprėptį (žuvų auginimas, šviežia, užšaldyta žuvis, filė ir rūkyti upėtakiai). Atrinkti devyni Sąjungos gamintojai. Remiantis skunde pateiktais duomenimis, atrinkti Sąjungos gamintojai pagamino daugiau nei 12 % viso Sąjungoje pagaminto kiekio. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Pastabų per nustatytą terminą negauta, todėl preliminariai atrinktos bendrovės buvo patvirtintos. Atrinktos bendrovės yra tipiškos Sąjungos pramonės bendrovės.
4.2. Importuotojų atranka
(11)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją.
(12)
Prašomą informaciją pateikė ir sutiko būti atrinkti trys nesusiję importuotojai. Atsižvelgdama į nedidelį importuotojų skaičių Komisija nusprendė, kad atranka nereikalinga.
4.3. Eksportuojančių gamintojų atranka
(13)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų eksportuojančių Turkijos gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Turkijos Respublikos nuolatinės atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(14)
Prašomą informaciją pateikė ir sutiko būti atrinktos aštuoniolika eksportuojančių Turkijos gamintojų grupių. Visa deklaruota šių bendrovių tam tikrų vaivorykštinių upėtakių eksporto į Sąjungą apimtis 2013 m. sudarė visą Turkijos eksporto į Sąjungą apimtį.
(15)
Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko keturias eksportuojančių gamintojų grupes, remdamasi didžiausia tipine produkto eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį, taip pat atsižvelgdama į geografinį pasiskirstymą. Atrinktų bendrovių grupių eksportas sudaro beveik 64 % deklaruoto pardavimo eksportui į Sąjungą, jos įsikūrusios dviejuose skirtinguose regionuose.
(16)
Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir Turkijos valdžios institucijomis. Viena bendrovė nesutiko su tuo, kokios bendrovės buvo atrinktos, ir teigė, kad ji turėtų būti įtraukta į atrinktų bendrovių grupę. Ji teigė, kad ji tik augina, perdirba ir parduoda upėtakius (t. y. ji nevykdo jokios kitos veiklos), veikia nuo 1971 m. ir yra pirmasis Turkijos nagrinėjamojo produkto gamintojas. Be to, ji nurodė, kad vidaus rinkoje ji parduoda didelį produkto kiekį ir, galiausiai, Marmuro regione ji yra didžiausias gamintojas.
(17)
Komisija primena, kad buvo atrinktos didžiausią kiekį eksportuojančios bendrovės, pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalį atsižvelgiant į tai, kiek gamintojų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laiką. Kadangi siūlomų atrinktų bendrovių eksportas sudaro 64 % nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą, atsižvelgiant į Turkijos pramonės padėtį šios atrinktos bendrovės yra tipiškos. Be to, atrinktos bendrovės yra įsikūrusios dviejuose skirtinguose regionuose (iš trijų atstovaujamų), tai laikoma pakankama aprėptimi tyrimui atlikti. Todėl Komisija laikosi pozicijos, kad atrinktos bendrovės atitinka didžiausią tipinę importo apimtį, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laiką.
5. Individualus nagrinėjimas
(18)
Vienuolika bendrovių ar jų grupių paprašė taikyti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 3 dalį. Šiame tyrimo etape Komisija nėra priėmusi jokio sprendimo dėl prašymo taikyti individualų nagrinėjimą. Komisija nuspręs, ar taikyti individualų nagrinėjimą, galutiniame tyrimo etape.
6. Klausimyno atsakymai
(19)
Komisija klausimynus nusiuntė Turkijos Vyriausybei, visoms atrinktoms Sąjungos bendrovėms, trims importuotojams ir atrinktoms eksportuojančių Turkijos gamintojų grupėms.
(20)
Trys vienos eksportuojančių Turkijos gamintojų grupės bendrovės paprašė atleisti jas nuo pareigos pateikti klausimyno atsakymus. Viena iš šių bendrovių teigė, kad ji daugiausia susijusi su paprastųjų vilkešerių ir jūrinių karosų produkcija ir gamina tik labai nedidelį nagrinėjamojo produkto kiekį. Viena bendrovė valdo nedidelį prekybos centrą ir tik nežymiai susijusi su nagrinėjamuoju produktu, o kita bendrovė yra susijęs importuotojas, kurio tiriamuoju laikotarpiu parduotas nagrinėjamojo produkto kiekis nebuvo reikšmingas. Komisija nusprendė atleisti bendrovę, valdančią nedidelį prekybos centrą, nuo pareigos pateikti klausimyno atsakymus. Tačiau ji laikėsi savo pozicijos, kad bendrovė, daugiausia susijusi su paprastųjų vilkešerių ir jūrinių karosų produkcija, turi užpildyti klausimyną, kaip ir susijęs importuotojas, nes eksportuojančio gamintojo pagamintas ir susijusio importuotojo parduotas produkto kiekis tebėra reikšmingas.
(21)
Klausimyno atsakymus pateikė Turkijos Vyriausybė ir visos kitos atrinktos eksportuojančių Turkijos gamintojų grupės ir bendrovės, prašiusios taikyti individualų nagrinėjimą.
7. Tikrinamieji vizitai
(22)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą siekiant padaryti preliminarias išvadas dėl subsidijavimo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai pagal pagrindinio reglamento 26 straipsnį buvo atlikti šių bendrovių patalpose:
a)
Sąjungos gamintojai:
-
Aqualande SAS, Rokforas, Prancūzija
-
Danaqua, Grinstedas, Danija
-
Danforel A/S, Grinstedas, Danija
-
Kongeåens Dambrug ApS, Brorupas, Danija
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorfas, Vokietija
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorfas, Vokietija
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytelis, Lenkija
-
Piszolla, S.L., Gvadalachara, Ispanija
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefras, Italija
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Korunja, Ispanija
b)
Eksportuojantys Turkijos gamintojai:
-
susijusių bendrovių grupė GMS, Bodrumas, Turkija:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
Susijusių bendrovių grupė Kilic, Bodrumas, Turkija:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști
-
Susijusių bendrovių grupė Özpekler, Denizlis, Turkija:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.)
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti)
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști (toliau - Ternaeben), Kaiseris, Turkija
c)
Turkijos Vyriausybė:
-
Ekonomikos ministerija, Ankara, Turkija
-
Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės, Ankara, Turkija
d)
Sąjungos importuotojai, susiję su Turkijos eksportuotojais:
-
Spador S.R.L. (toliau - Spador)
-
Ternäben Service GmbH (toliau - TSG)
-
Ternäben Vertrieb GmbH (toliau - TVG)
e)
Sąjungos gamintojas (perdirbėjas), susijęs su eksportuojančiu Turkijos gamintoju (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Lenkija (toliau - TPL)
8. Tiriamasis ir nagrinėjamasis laikotarpiai
(23)
Atliekant tyrimą dėl subsidijavimo ir žalos nagrinėtas 2013 m. sausio 1 d.-2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2010 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
1. Nagrinėjamasis produktas
(24)
Nagrinėjamasis produktas - Turkijos kilmės vaivorykštiniai upėtakiai (Oncorhynchus mykiss):
-
kurių gyvasis svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba
-
švieži, atšaldyti, užšaldyti ir (arba) rūkyti:
-
neišdorotos žuvys (su galvomis), be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba
-
be galvų, be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1 kg, arba
-
filė, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 400 g,
kurių klasifikaciniai KN kodai šiuo metu yra ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ir ex 0305 43 00 (toliau - nagrinėjamasis produktas).
(25)
Kaip minėta 1 konstatuojamojoje dalyje, buvo atliktas nagrinėjamojo produkto apibrėžties klaidų ištaisymas. Ištaisymas buvo tik redakcinio pobūdžio ir neturėjo poveikio produkto apibrėžtajai sričiai.
2. Panašus produktas
(26)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Turkijoje gaminamo ir vidaus rinkoje parduodamo ir (arba) eksportuojamo į Sąjungą produkto ir Sąjungos pramonės gaminamo ir Sąjungoje parduodamo produkto pagrindinės fizinės, techninės ir cheminės savybės ir naudojimo paskirtis yra tos pačios.
(27)
Todėl Komisija šiuo etapu nusprendė, kad šie produktai laikomi panašiais produktais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c punkte.
3. Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities
(28)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad rūkyti upėtakiai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities. Šių šalių teigimu, skiriasi nerūkytų ir rūkytų upėtakių gamybos procesas ir fizinės, techninės ir cheminės savybės. Be to, Turkijos valdžios institucijos tvirtino, kad rūkytos filė gamintojų sąnaudų struktūra labai skyrėsi nuo kitų gamintojų sąnaudų struktūros, o tai rodytų, kad rūkyti ir nerūkyti produktai nėra vienas produktas. Galiausiai šios šalys nurodė du ankstesnius antidempingo tyrimus dėl panašių produktų (didžiųjų vaivorykštinių upėtakių ir lašišų), kuriuos atlikus atitinkamai 2004 (5) ir 2005 m. (6) buvo padaryta išvada, kad rūkyti produktai nepatenka į produkto apibrėžtąją sritį. Šalys visų pirma nurodė Tarybos reglamento (EB) Nr. 437/2004 (7) 9 konstatuojamąją dalį, kurioje galėtų būti pripažįstama, kad rūkymas gali pakeisti pagrindines atitinkamo produkto savybes. Tuo remiantis, atliekant dabartinį tyrimą rūkyti upėtakiai turėtų būti išbraukti iš apibrėžtosios srities.
(29)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto apibrėžtyje nurodytų įvairių pateikimo formų - „gyvi“, „atšaldyti“, „užšaldyti“ ar „rūkyti“ - produktas pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis savybėmis. Visų pirma, visi upėtakiai turi tas pačias būdingas savybes (chemines, maistines ir kitas) ir perdirbus jie nepraranda žuvies klasifikacijos, tačiau atsiranda tik įvairių pateikimo formų, kurios yra tik priemonės žuvims užkonservuoti prieš tolesnį perdirbimą, ruošimą, virimą ar vartojimą. Todėl padaryta išvada, kad konservavimas rūkymo būdu iš esmės nekeičia pagrindinių fizinių, techninių ir cheminių produkto savybių.
(30)
Kalbant apie skirtingus gamybos procesus ir skirtingas sąnaudų struktūras, šalys nepaaiškino, kaip tai galėjo turėti įtakos išvadai, kad rūkyti ir nerūkyti produktai yra vienas produktas. Bet kuriuo atveju galimi skirtingi tokie gamybos procesai jokios įtakos produkto apibrėžtajai sričiai neturi. Be to, šiuo konkrečiu atveju rūkytos filė gamybos procesas ir sąnaudų struktūra iš esmės nesiskyrė nuo kitų upėtakių pateikimo formų gamybos proceso sąnaudų ir struktūros. Kiekvienos produkto pateikimo formos pagrindinis sąnaudų elementas yra auginimo sąnaudos, kurias iš esmės sudaro pašarai (žuvų miltai ir žuvų taukai), energijos sąnaudos ir su ikrais ar jaunikliais susijusios sąnaudos. Todėl tvirtinimai šiuo klausimu turėtų būti atmesti.
(31)
Atliekant ankstesnius tyrimus, kuriuos suinteresuotosios šalys nurodė, ir priešingai nei dabartinio tyrimo atveju, rūkyti produktai nebuvo įtraukti į skundą, dėl kurio šie tyrimai buvo inicijuoti. Taigi jie nepateko į šių tyrimų taikymo sritį ir todėl nebuvo tirti. Reglamento (EB) Nr. 437/2004 9 konstatuojamojoje dalyje yra suinteresuotosios šalies nurodytas tvirtinimas, kad užšaldytos neišdorotos žuvys ir filė turėtų būti neįtrauktos į tyrimą. Tačiau atlikus tyrimą nenustatyta ir nepadaryta konkrečių išvadų, kad rūkyti produktai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities. Atsižvelgiant į tai, kad atliekant šį tyrimą nustatyta, jog visų pateikimo formų upėtakiai pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis savybėmis, šis argumentas turėtų būti atmestas.
(32)
Dėl nurodytų priežasčių tvirtinimas, kad rūkyti produktai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžtosios srities, šiame etape buvo atmestas.
C. SUBSIDIJOS
1. Įvadas
(33)
Skundo pateikėjas teigė, kad Turkijos Vyriausybė subsidijuoja akvakultūros sektorių. Skunde pateikta prima facie įrodymų apie kelis subsidijavimo mechanizmus, įtrauktus į teisės aktus ir įvairius politikos dokumentus, kuriais pagrįsta šiam sektoriui skiriama valstybės parama.
(34)
Komisija peržiūrėjo ir išnagrinėjo skunde minėtus dokumentus ir papildomus atliekant tyrimą Turkijos Vyriausybės ir atrinktų eksportuojančių gamintojų pateiktus dokumentus ir nustatė, kad remiantis visais šiais dokumentais Turkijos Respublikos akvakultūros sektoriui sudarytos įvairių sričių lengvatinės sąlygos.
(35)
Turkijos valdžios institucijų sprendimas subsidijuoti konkrečiai akvakultūros sektorių buvo priimtas 2003 m. ir pagal jį per pastaruosius dešimt metų Turkijos gamintojams ir eksportuotojams buvo pervesta daug viešųjų lėšų.
(36)
Prieš inicijavimą vykusiose Turkijos Vyriausybės ir Komisijos konsultacijose, kaip minėta 3 ir 4 konstatuojamosiose dalyse, Turkijos Vyriausybė neužginčijo nė vienos nagrinėtos schemos.
2. Nagrinėtos schemos
(37)
Komisija išsiuntė klausimynus Turkijos Vyriausybei ir atrinktiems eksportuojantiems gamintojams ir paprašė pateikti informacijos apie toliau nurodytas schemas, pagal kurias akvakultūros pramonei, kaip įtariama, teikiamos subsidijos:
-
valstybės parama investicijoms į akvakultūros sektorių
-
atleidimas nuo muitų
-
atleidimas nuo PVM
-
mokesčių lengvata
-
parama socialinio draudimo įmokoms (darbdavių įmokos)
-
palūkanų subsidijos
-
žemės skyrimas
-
pajamų mokesčio parama
-
parama socialinio draudimo įmokoms (darbuotojų įmokos)
-
tiesioginės subsidijos upėtakių produkcijos gamintojams
-
tiesioginės subsidijos upėtakių augintojams
-
tiesioginės subsidijos ekologinės upėtakių produkcijos gamybai
-
speciali parama jauniklių auginimo srityje
-
subsidijuotos paskolos ir draudimas upėtakių produkcijos gamintojams
-
Ziraat Bankasi teikiamos lengvatinės investicinės ir verslo paskolos
-
Agrarinių kredito unijų teikiamos lengvatinės investicinės ir verslo paskolos
-
žemės ūkio draudimo fondas ir paramos įmokoms normos
-
subsidijos konsultacijoms
-
subsidijos žvejybos laivams
-
kuro pirkimas žvejybos laivams (laivų kuro vartojimo mokesčio atskaita)
-
žvejybos laivų nurašymas
-
kitos subsidijos ir kitos subsidijų programos
3. Valstybės parama investicijoms į akvakultūros sektorių
3.1. Įvadas
(38)
Turkijos Vyriausybė nustatė paramos schemą bendrovėms, kurios investuoja į tam tikrus sektorius ir tam tikruose regionuose, įskaitant akvakultūros sektorių. Šios schemos tikslas yra:
-
padidinti gamybą bei užimtumą,
-
skatinti investuoti dideles lėšas ir taip prisidėti prie tarptautinio konkurencingumo,
-
skatinti tiesiogines užsienio investicijas,
-
remti investicijas į aplinkos apsaugą ir mokslinius tyrimus ir technologinę plėtrą, atsižvelgiant į tikslus, apibrėžtus toliau nurodytuose įvairiuose Turkijos plėtros planuose ir metinėse programose.
3.2. Teisinis pagrindas
(39)
Valstybės paramos investicijoms į akvakultūros sektorių teisės nuostatos: Turkijos dekretas Nr. 2012/3305 dėl valstybės paramos investicijoms, paskelbtas 2012 m. birželio 19 d., ir Komunikatas Nr. 2012/1 dėl dekreto dėl valstybės paramos investicijoms įgyvendinimo, paskelbtas 2012 m. birželio 20 d. (atitinkamai Oficialusis leidinys Nr. 28328 ir 28329).
3.3. Tyrimo išvados
(40)
Nors Turkijos dekretas Nr. 2012/3305 yra su tiriamuoju laikotarpiu susijusi paramos schema, panašios nuostatos taikytos nuo 2006 m. ir dar anksčiau. Šis faktas yra svarbus, nes subsidijos, susijusios su ilgalaikio turto įsigijimu, pavyzdžiui, investicijų subsidijos, gali būti priskiriamos tiriamajam laikotarpiui, net jei jos buvo suteiktos iki tiriamojo laikotarpio.
(41)
Atlikus tyrimą patvirtinta, kad taikomos įvairios valstybės paramos schemos. Dekreto Nr. 2012/3305 2/A priede akvakultūros produkcija aiškiai priskiriama prie sektorių, kurie gali pasinaudoti lengvatomis, pavyzdžiui, atleidimu nuo pridėtinės vertės mokesčio (toliau - PVM), nuo muito, mokesčių lengvata, parama investicijoms, parama socialinio draudimo įmokoms (darbdavio įmokos), žemės skyrimu, palūkanų normų subsidijomis, pajamų mokesčio parama ir parama socialinio draudimo įmokoms (darbuotojų įmokos). Atsižvelgiant į Dekretu Nr. 2012/3305 nustatytą šešių regionų ekonominio išsivystymo lygį, pagalbos intensyvumas gali skirtis.
(42)
NET jeigu atlikus tyrimą patvirtinta, kad buvo taikomos regioninės investicijų programos, nė viena iš atrinktų bendrovių nepasinaudojo visomis schemomis. Kai kurios iš jų pasinaudojo atleidimais nuo PVM ir muito, kurie vienodai taikomi visuose šešiuose Turkijos regionuose. Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad atrinktos bendrovės įsigijo mašinų ir įrangos iš Sąjungos bendrovių ES ir Turkijos muitų sąjungoje, muito mokėti nereikėjo. Be to, kadangi Turkija taiko pirkimo ir pardavimo PVM sistemą, tiriamuoju laikotarpiu bendrovės gavo lengvatas tik du mėnesius, po to mokesčių institucijos joms grąžino PVM. Faktinė nauda būtų komerciniam bankui mokamos palūkanos iki PVM grąžinimo. Ši nauda yra nedidelė ir toliau nebuvo nagrinėjama.
(43)
Viena atrinkta bendrovė pasinaudojo mokesčio lengvata, nes įsigijo mašinų pagal pirmiau nurodytą dekretą dėl valstybės paramos investicijoms. Vietoj paprastai taikomos 20 % pelno mokesčio normos ji mokėjo tik 4 %.
(44)
Ta pati atrinkta bendrovė taip pat pasinaudojo paramos socialinio draudimo įmokoms programa. Turėdama investicijų skatinimo sertifikatą ji pasinaudojo parama socialinio draudimo įmokoms (darbdavių ir darbuotojų atveju). Investavusi bendrovė pasinaudojo socialinės draudimo įstaigos taikomu atleidimu nuo socialinio draudimo įmokų (darbdavių ir darbuotojų atveju) dalies mokėjimo už naujai sukurtas darbo vietas. Schemą finansavo Ekonomikos ministerija.
3.4. Išvada
(45)
Valstybės parama investicijoms yra preliminariai laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, kai valstybės parama suteikiama kaip mokesčių lengvata, t. y. kai Vyriausybės pajamų, kurios kitu atvejų būtų gautos, yra atsisakoma arba jos nesurenkamos.
(46)
Subsidija yra konkrečiai taikoma ir kompensuotina, kadangi teisė ja naudotis suteikiama tik išvardytiems ekonomikos sektoriams. Teisė naudotis šia subsidija suteikiama tik tam tikroms bendrovėms, veikiančioms tam tikruose sektoriuose. Be to, subsidija neatitinka pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte nustatytų nekonkrečiai taikomų subsidijų reikalavimų, atsižvelgiant į tam tikriems sektoriams taikomų apribojimų skaičių ir kokybę, visų pirma į tuos apribojimus, taikomus arba tam tikrų rūšių bendrovėms arba visiškai išskiriant tam tikrus sektorius.
(47)
Akvakultūra yra aiškiai numatyta Dekreto 2A priede kaip viena iš veiklos rūšių, kuriai gali būti taikomas tokios rūšies atleidimas nuo mokesčių. Šio dekreto 4 priede išvardyti sektoriai, kurie negali pasinaudoti jokia lengvata pagal šią schemą.
(48)
Todėl pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį minėtos subsidijos laikomos Vyriausybės finansine parama, kuria gavėjui suteikiama naudos.
3.5. Subsidijos sumos skaičiavimas
(49)
Viena bendrovė pasinaudojo minėtomis schemomis. Tačiau nustatyta nauda bendrovei buvo nedidelė.
4. Tiesioginės subsidijos upėtakių produkcijos gamintojams
4.1. Įvadas
(50)
Tiesioginės subsidijos už kilogramą upėtakio produkcijos yra pagrindinė subsidijų schema, kuria naudojamasi gaminant nagrinėjamąjį produktą. Šios subsidijos peržiūrimos kasmet atliekant metinę žemės ūkio subsidijų peržiūrą.
4.2. Teisinis pagrindas
(51)
Tiesioginių subsidijų teisės nuostatos: 2013 m. kovo 7 d.Turkijos dekretas Nr. 2013/4463 dėl 2013 m. žemės ūkio subsidijų, paskelbtas 2013 m. balandžio 8 d.Oficialiajame leidinyje Nr. 28612 (taikomas atgaline data nuo 2013 m. sausio 1 d.).
4.3. Tyrimo išvados
(52)
Atlikus tyrimą patvirtinta, kad taikomos tiesioginės subsidijos, susijusios su upėtakiais. Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu subsidijos dydis už kilogramą upėtakio produkcijos buvo 0,65 TL/kg iki 250 tonų pagaminto kiekio per metus. Pusė šios sumos (0,325 TL/kg) buvo skirta už pagamintą 251-500 tonų per metus kiekį, o už pagamintą 500 tonų viršijantį kiekį subsidijos nebuvo teikiamos. Subsidija nagrinėjamojo produkto gamintojams buvo teikiama pagal Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės ministerijos licenciją.
(53)
Prieš atliekant visus mokėjimus, gamintojai turi įsiregistruoti Maisto, žemės ūkio ir gyvulininkystės ministerijos akvakultūros registravimo sistemoje. Jie reguliariai ir iš anksto nepaskelbus patikrinami.
(54)
Trys iš keturių atrinktų bendrovių grupių tiriamuoju laikotarpiu naudojosi tiesioginėmis subsidijomis, nes jos pačios augino upėtakius. Tačiau didžiausia grupė, Ternaeben, upėtakių neaugino, o juos pirko (daugiausia gyvus arba užšaldytus neišdorotus upėtakius) iš nesusijusių ūkininkų ir juos perdirbo. Todėl ji tiesioginių subsidijų negavo. Dėl to kilo klausimas, ar tiesioginėmis subsidijomis taip pat naudojosi Ternaeben ir kitos trys atrinktos bendrovių grupės, kurios ne tik augino upėtakius, bet taip pat jų pirko perdirbimui iš nesusijusių bendrovių.
(55)
Šiuo atžvilgiu Komisija pabrėžia, kad nagrinėjamasis produktas apima tiek tiesiogiai subsidijuojamą žaliavą (t. y. gyvus upėtakius), tiek galutinės grandies produktus (šviežius, užšaldytus neišdorotus, filė ir rūkytus upėtakius). Kadangi upėtakių auginimas yra subsidijuojamas ir praktiškai visi Turkijos ūkininkai naudojasi šia schema, visi nagrinėjamojo produkto (visų pirma gyvų upėtakių ir galutinės grandies produktų) gamintojai naudojasi šia tiesioginių subsidijų schema, nepriklausomai nuo to, ar jie patys augina upėtakius, ar juos perka tolesniam perdirbimui.
(56)
Nauda nagrinėjamojo produkto gamintojams bet kuriuo atveju gali būti įrodyta. Atsižvelgdama į tai, Komisija palygino trijų atrinktų bendrovių, kurios pačios augina upėtakius, auginimo sąnaudas (įskaitant pagrįstą ir nuosaikią pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų (toliau - PBA) ir pelno sumą) su kaina, mokėta perkant gyvas ar atšaldytas žuvis iš nesusijusių tiekėjų. Komisija nustatė, kad visų trijų bendrovių mokėta pirkimo kaina už gyvas ar atšaldytas žuvis buvo mažesnė nei vidutinės auginimo sąnaudos.
(57)
Kalbant apie Ternaeben grupę, Komisija palygino trijų kitų atrinktų bendrovių vidutines auginimo sąnaudas (įskaitant pagrįstą ir nuosaikią PBA ir pelno sumą) su atskira vidutine pirkimo kaina, kurią Ternaeben mokėjo už atšaldytas ar gyvas žuvis. Buvo nustatyta, kad kitų trijų atrinktų bendrovių vidutinės auginimo sąnaudos buvo didesnės nei vidutinė Ternaeben mokėta pirkimo kaina. Nustatyta, kad vidutinė pirkimo kaina atitiko kitų atrinktų bendrovių kainas.
(58)
Todėl Komisija mano, kad atrinktos bendrovės, net jei jos pirko upėtakius iš nesusijusių bendrovių, naudojosi tiesioginių subsidijų schema.
(59)
Skundo pateikėjas teigė, kad papildoma parama buvo skiriama ekologinės upėtakių produkcijos gamybai ir už užaugintų jauniklių vienetą. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad ekologinės upėtakių produkcijos gamybai skirta papildoma parama. Tačiau buvo nustatyta, kad tik viena Turkijos bendrovė vertėsi ekologinės upėtakių produkcijos gamyba, tačiau ji neseniai bankrutavo. Todėl tiriamuoju laikotarpiu subsidijų ekologinės upėtakių produkcijos gamybai nebuvo skirta.
(60)
Be to, Komisija nustatė, kad konkreti parama jauniklių auginimui buvo teikiama 2012 m., tačiau nuo 2013 m. jos atsisakyta, nes jauniklių Turkijoje jau buvo užauginama tiek, kad būtų patenkinti rinkos poreikiai.
4.4. Išvada
(61)
Remdamasi tyrimo išvadomis, Komisija daro preliminarią išvadą, kad minėtas viešasis įnašas yra tiesioginė subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, ir todėl pagal šią schemą Turkijos upėtakių produkcijos gamintojams suteikiama tiesioginė nauda pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį. Nauda yra suteikiama, nes valdžios institucijos teikia tiesioginį finansavimą (subsidijas) be jokių palūkanų ar naudojimosi turtu mokesčio. Paprastai tokių laisvų lėšų rinkoje nėra.
(62)
Tiesioginių subsidijų schema yra konkrečiai taikoma ir kompensuotina, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes teisė ja naudotis suteikiama tik tam tikroms bendrovėms. Joje aiškiai nurodytos bendrovės, kurios verčiasi akvakultūra, o upėtakiai yra aiškiai įvardijama kaip viena iš rūšių, kurioms taikoma ši subsidijų schema. Ši tiesioginė subsidija yra konkrečiai taikoma, nes paramą teikianti institucija ir teisės aktai, kuriais remdamasi ji veikia, aiškiai nustato teisę naudotis ja tik akvakultūros sektoriuje veikiančioms bendrovėms.
4.5. Subsidijos sumos skaičiavimas
(63)
Bendra naudos kiekvienai bendrovei suma yra tiriamuoju laikotarpiu gautų tiesioginių subsidijų už pačios bendrovės užaugintą žuvį sumos vidurkis ir Turkijos Vyriausybės suteiktų subsidijų sumos vidurkis, apskaičiuota remiantis visomis suteiktomis subsidijomis ir padalinta iš bendros upėtakių auginimo Turkijoje sumos, mokėtos už gyvą žuvį.
(64)
Lentelėje parodyta preliminari pagal šiomis nurodytomis subsidijomis suteiktos naudos suma, kai nauda apskaičiuota kaip suma, kurią susijusios bendrovės gavo per tiriamąjį laikotarpį.
Tiesioginės ir netiesioginės subsidijos
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subsidijuotos paskolos
5.1. Įvadas
(65)
Tam tikri valstybiniai ir privatūs subjektai teikė lengvatines paskolas bendrovėms, veikiančioms akvakultūros sektoriuje. Pagrindiniai subjektai yra aprašyti toliau.
(66)
Agrarinės kredito unijos (toliau - AKU) yra privatinės teisės subjektai, kuriuos Turkijoje įsteigė žemės ūkio gamintojai (t. y. fiziniai asmenys arba juridiniai subjektai, vykdantys žemės ūkio veiklą), tenkinti savo veiklos finansinius poreikius.
(67)
Turkijos Respublikos žemės ūkio bankas (toliau - Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi arba Ziraat Bankasi) yra valstybinis bankas ir viešoji įstaiga, kurios visos akcijos priklauso Iždo sekretoriatui. Pagal 70 konstatuojamojoje dalyje nurodytą Vyriausybės programą, kuri taip pat taikyta per tiriamąjį laikotarpį, Ziraat Bankas teikia lengvatines paskolas akvakultūros sektoriui, siekiant skatinti žemės ūkio gamybą ir žemės ūkio verslą. Šiuo atžvilgiu Ministrų taryba kasmet nustato programos trukmę, procedūras ir principus, o iždo įstaiga perveda Ziraat Bankasi likusią palūkanų mokėjimo sumą, atitinkančią diskonto palūkanų normą. Todėl manoma, kad Ziraat Bankasi suteiktos Vyriausybės galios ir todėl jis yra laikomas viešąja įstaiga.
(68)
Mažųjų ir vidutinių įmonių plėtros organizacija (KOSGEB) yra viešoji įstaiga, kurios tikslas - didinti mažųjų ir vidutinių įmonių (toliau - MVĮ) ekonominį ir socialinį vystymąsi, siūlant aukštos kokybės paslaugas ir paramą MVĮ konkurencingumui stiprinti ir verslumo kultūrai skleisti. KOSGEB priklauso Mokslo, pramonės ir technologijų ministerijos kompetencijai ir yra iš dalies nepriklausoma.
(69)
Türk Eximbank (toliau - EximBank) buvo įsteigtas 1987 m. rugpjūčio 21 d. Turkijos Vyriausybės dekretu Nr. 87/11914 ir įstatymu Nr. 3332 ir yra valstybei visiškai priklausantis bankas ir viešoji įstaiga, veikianti kaip pagrindinė Turkijos Vyriausybės eksporto skatinimo priemonė įgyvendinant Turkijos tvaraus eksporto strategiją. Siekiant didinti Turkijos bendrovių eksportą ir stiprinti jų tarptautinį konkurencingumą, Eximbank buvo Vyriausybės įgaliotas remti užsienio prekybą ir užsienyje veikiančius Turkijos rangovus ir (arba) investuotojus. Todėl manoma, kad Eximbank suteiktos Vyriausybės galios ir todėl jis yra laikomas viešąja įstaiga.
5.2. Teisinis pagrindas
(70)
Subsidijuotų paskolų teisės nuostatos: 2013 m. vasario 16 d.Turkijos dekretas Nr. 2013/4271 dėl 2013 m. Ziraat Bankasi ir AKU lengvatinių investicinių ir verslo paskolų teikimo išplėtimo (paskelbta Oficialiajame leidinyje Nr. 28561), Turkijos dekretas Nr. 2010/27612 dėl nulinės palūkanų normos paskolų MVĮ (paskelbtas 2010 m. birželio 15 d.Oficialiajame leidinyje) ir Turkijos įstatymas Nr. 3332 dėl Turkijos eksporto kreditų banko Eximbank teikiamų eksporto kreditų (paskelbtas 1987 m. kovo 31 d.Oficialiajame leidinyje Nr. 19417 bis).
5.3. Tyrimo išvados
(71)
Eximbank ir KOSGEB lengvatinės paskolos buvo nagrinėjamos atsižvelgiant į skunde pateiktus įtarimus dėl subsidijuotų paskolų. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad paskolos teikiamos lengvatinėmis palūkanomis. Vis dėlto nustatyta, kad AKU teikiamomis paskolomis nepasinaudojo nė vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų.
(72)
Komisija nustatė, kad tiriamuoju laikotarpiu viena atrinkta bendrovė gavo keturias lengvatines paskolas iš Ziraat Bankasi pagal Dekreto Nr. 4271/2013 nuostatas. Paskolų akvakultūros sektoriui srityje Ziraat Bankasi išplėtė investicinių paskolų taikymo sritį mašinų ir įrangos pirkimui ir toliau išplėtė veiklos paskolų taikymo sritį veiklos sąnaudoms finansuoti.
(73)
Be Ziraat Bankasi lengvatinių paskolų viena atrinkta bendrovė gavo nulinės palūkanų normos paskolą pagal Dekretą Nr. 2010/27612, kuriuo remdamasi KOSGEB administruoja įvairias paramos MVĮ programas. MVĮ, veikiančios akvakultūros sektoriuje, taip pat turi teisę pasinaudoti šiomis paramos programomis.
(74)
Be to, atliekant tyrimą nustatyta, kad dvi atrinktos bendrovės gavo atitinkamai dvi ir šešias lengvatines paskolas iš Eximbank. Per tikrinamąjį vizitą, surengtą kartu su Turkijos Vyriausybe, Eximbank atstovai patvirtino, kad Eximbank teikia paskolas Turkijos eksportuotojams palankesnėmis nei paprastai rinkoje esančiomis sąlygomis.
5.4. Išvada
(75)
Pirmiau nurodytos lengvatinės paskolos yra preliminariai laikomos subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje.
(76)
Remdamasi per tyrimą nustatytais faktais Komisija daro išvadą, kad gavėjui suteikta nauda yra paskolos diskonto palūkanų normomis, teikiamos akvakultūros gamybai. Ši valstybės remiama paskolų schema suteikia naudos paskolų gavėjui, nes jos teikiamos tokiomis finansinėmis sąlygomis, kurios neatitinka panašių terminų paskolų rinkos sąlygų. Jos teikiamos mažesnėmis nei rinkos normomis.
(77)
Šios schemos yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes paramą teikiančios institucijos ar teisės aktai, kuriais remdamosi jos veikia, aiškiai nustato teisę naudotis šia parama tik tam tikroms bendrovėms.
(78)
Todėl manoma, kad visos minėtos paskolos yra kompensuotinos subsidijos, kuriomis suteikiama naudos ir kurios yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje.
5.5. Subsidijos sumos skaičiavimas
(79)
Pagrindinio reglamento 6 straipsnio b dalyje nustatyta, kad lengvatinėmis paskolomis suteikta nauda turėtų būti apskaičiuojama kaip sumokėtų palūkanų sumos ir sumos, kuri būtų sumokėta už panašią komercinę paskolą, kurią bendrovė galėtų gauti rinkoje, skirtumas. Kaip lyginamąjį dydį Komisija pritaikė tiriamuoju laikotarpiu teiktų Turkijos paskolų svertinį palūkanų normų vidurkį pasinaudodama elektronine prekybos platforma „Bloomberg“ (WAIRCOMM indeksas).
(80)
Nauda tiriamuoju laikotarpiu apskaičiuota kaip faktiškai sumokėtų palūkanų per tiriamąjį laikotarpį ir palūkanų, kurios būtų sumokėtos pagal lyginamąjį dydį, skirtumas.
(81)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šį metodą apskaičiuoti šie subsidijų skirtumai:
Lengvatinės paskolos
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Žemės ūkio draudimo fondas ir paramos įmokoms normos
6.1. Įvadas
(82)
Žemės ūkio draudimo įstatyme ir reglamente dėl Žemės ūkio draudimo fondo įgyvendinimo principų nustatyti Vyriausybės tikslai apdrausti upėtakių produkcijos gamintojus nuo bet kokių žuvų išteklių ir žvejybos nuostolių dėl daugybės galimų ligų, stichinių nelaimių, nelaimingų atsitikimų ir pan.
(83)
Draudimo rūšys, priskiriamos Žemės ūkio draudimo fondui, yra i) pasėlių draudimas, ii) šiltnamiuose auginamų kultūrų draudimas, iii) stambių galvijų draudimas, smulkių galvijų draudimas, iv) naminių paukščių draudimas ir v) akvakultūros draudimas.
6.2. Teisinis pagrindas
(84)
Šios programos teisinis pagrindas - Žemės ūkio draudimo įstatymas Nr. 5363 ir Turkijos dekretas Nr. 2012/4138 dėl rizikos, produktų ir regionų, patenkančių į Žemės ūkio draudimo fondo veiklos sritį, ir dėl paramos įmokoms normų (paskelbta 2013 m. sausio 23 d.Oficialiajame leidinyje Nr. 28537).
6.3. Tyrimo išvados
(85)
Atlikus tyrimą patvirtinta, kad ši subsidijų schema yra taikoma. Pagal Žemės ūkio draudimo įstatymo Nr. 5363 12 ir 13 straipsnius ir Dekretą Nr. 2012/4138 dėl rizikos, produktų ir regionų, patenkančių į Žemės ūkio draudimo fondo veiklos sritį, ir dėl paramos įmokoms normų (toliau - Dekretas Nr. 2012/4138) akvakultūros produktų gamintojai gali pasinaudoti Vyriausybės teikiama parama draudimo įmokoms, kaip nustatyta Dekreto Nr. 2012/4138 1 straipsnio 6 dalyje.
(86)
Bendrovė, pageidaujanti teikti paraišką Žemės ūkio draudimo fondui, pateikia planą, kokio draudimo liudijimo ji pageidauja. Vėliau Žemės ūkio draudimo fondas patikrina bendrovę, atlieka rizikos vertinimą ir pasiūlo draudimo liudijimą, įskaitant mokėtinos įmokos sumą. Jei bendrovė, veikianti žemės ūkio sektoriuje, priima pasiūlymą, Vyriausybė sumoka pusę draudimo įmokos.
(87)
Komisija nustatė, kad apskritai Turkijos ūkininkai savo produktų neapdraudžia. Tik viena atrinkta bendrovė tiriamuoju laikotarpiu tris mėnesius naudojosi Vyriausybės taikoma paramos draudimo įmokoms programa. Po to ji pasirinko privatų draudiką.
6.4. Išvada
(88)
Iš tikrųjų pagal šią schemą suteikta nauda yra finansinių išlaidų, patirtų dėl akvakultūros gyvūnų gyvybės draudimo, sumažinimas. Ši schema laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje; tai Vyriausybės teikiama tiesioginė subsidija upėtakių produkcijos gamintojams ir finansinė parama, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente, nes subsidijos gavėjas gauna naudos dėl palankios draudimo įmokos, kuri yra gerokai mažesnė nei draudimo rinkoje taikomas draudimo nuo panašios rizikos įmokos dydis. Pagal šią schemą suteikiama naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Nauda yra lygi draudimo įmokų, siūlomų komerciniuose draudimo liudijimuose, ir subsidijuotos įmokos skirtumui.
(89)
Ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes paramą teikianti institucija ir teisės aktai, kuriais remdamasi ji veikia, aiškiai nustato teisę naudotis šia parama tik akvakultūros sektoriuje veikiančioms bendrovėms ir net tiesiogiai skirta akvakultūros gamintojų patiriamai rizikai padengti.
6.5. Subsidijos sumos skaičiavimas
(90)
Viena bendrovė pasinaudojo šia schema. Tačiau nustatyta nauda įmonei buvo nedidelė.
6.6. Subsidijos konsultacijoms
(91)
Šios schemos tikslas - teikti reikiamų žinių ir praktinės patirties akvakultūros gamintojams, siekiant modernizuoti ir padidinti gamybos apimtį ir didinti veiksmingumą. Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu šia schema nepasinaudojo nė vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų.
6.7. Subsidijos už kurą ir žvejybos laivų nurašymą
(92)
Šios subsidijos yra susijusios su kuro pirkimu žvejybos laivams arba žvejybos laivų nurašymu. Šių subsidijų mokėjimų teikiama nauda ypač susijusi su žuvininkystės veikla. Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu šiomis subsidijomis nepasinaudojo nė vienas iš atrinktų eksportuojančių gamintojų.
6.8. Išvada dėl subsidijavimo
(93)
Komisija pagal pagrindinio reglamento nuostatas apskaičiavo tirtų bendrovių kiekvienos schemos kompensuotinos subsidijos sumas ir šias sumas sudėjo, kad apskaičiuotų bendrą kiekvienos grupės subsidijų sumą, gautą per tiriamąjį laikotarpį.
(94)
Bendriems subsidijų skirtumams apskaičiuoti Komisija pirmiausia apskaičiavo subsidijavimo procentinį dydį kaip subsidijos sumą, palyginti su bendra bendrovės apyvarta. Tada šis procentinis dydis panaudotas skaičiuojant nagrinėjamojo produkto eksportui į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį suteiktą subsidiją.
(95)
Tada apskaičiuota subsidijos suma už į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį eksportuotą nagrinėjamąjį produktą (neišdorotos žuvies ekvivalentais), o toliau nurodyti skirtumai apskaičiuoti kaip to paties eksporto (neišdorotos žuvies ekvivalentais) CIF vertės procentinis dydis.
(96)
Neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams Komisija apskaičiavo vidutinį svertinį subsidijų skirtumą. Todėl šis skirtumas apskaičiuotas pagal atrinktiems eksportuojantiems gamintojams apskaičiuotus skirtumus.
(97)
Visiems kitiems eksportuojantiems gamintojams Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį remdamasi turimais faktais nustatė subsidijų skirtumą. Šiuo tikslu Komisija nustatė eksportuojančių gamintojų bendradarbiavimo lygį. Bendradarbiavimo lygis - tai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų eksporto į Sąjungą apimties dalis, palyginti su viso nagrinėjamosios šalies eksporto į Sąjungą apimtimi, kaip rodo Europos importo statistiniais duomenys.
(98)
Šiuo atveju bendradarbiavimo lygis yra didelis, nes bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų importas sudarė daugiau nei 80 % viso eksporto į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį. Tuo remdamasi Komisija nusprendė subsidijų skirtumą kitiems eksportuotojams pagrįsti atrinktos bendrovės, kurios subsidijų skirtumas yra didžiausias, lygmeniu.
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Svertinis atrinktų bendrovių vidurkis
8,2 %
Subsidijų skirtumas visos šalies mastu
9,7 %
D. ŽALA
1. Sąjungos pramonės apibrėžtis ir Sąjungos gamyba
(99)
Panašų produktą tiriamuoju laikotarpiu gamino daugiau kaip 700 Sąjungos gamintojų. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalyje.
(100)
Remiantis nacionalinių ir Europos gamintojų asociacijų ir pavienių bendrovių pateiktais duomenimis, bendra Sąjungoje pagaminta apimtis tiriamuoju laikotarpiu sudarė apie 170 mln. kg neišdorotos žuvies ekvivalentų (toliau - NŽE). Kaip nurodyta 10 konstatuojamojoje dalyje, atrinkti devyni Sąjungos gamintojai, kurie pagamina daugiau kaip 12 % viso Sąjungoje pagaminamo panašaus produkto.
2. Sąjungos suvartojimas
(101)
Komisija nustatė Sąjungos suvartojimą remdamasi apskaičiuota bendra Sąjungos gamintojų pardavimo Sąjungos rinkoje apimtimi ir bendra importo apimtimi pagal Eurostato duomenis.
(102)
Bendra Sąjungos gamintojų pardavimo apimtis buvo apskaičiuota, kaip nurodyta 130 konstatuojamojoje dalyje.
(103)
Kalbant apie importo apimtį, Eurostatas pateikė duomenų apie produktų, t. y. gyvos, šviežios, atšaldytos, užšaldytos ir (arba) rūkytos neišdorotos ir (arba) išskrostos žuvys arba filė, priskiriamų šešiems skirtingiems KN kodams, grynąjį svorį. Palyginimo tikslais grynasis svoris buvo pakeistas NŽE padalijant Eurostato nurodytą importo kiekį iš toliau nurodytų keitimo koeficientų. Šie keitimo koeficientai nurodyti skunde ir plačiai naudojami pramonėje.
1 lentelė
Keitimo koeficientai
Produkto pateikimas
Koeficientas
Gyva žuvis
1,00
Šviežia, atšaldyta, užšaldyta žuvis (išskrosta)
0,85
Šviežia, atšaldyta, užšaldyta filė
0,47
Rūkyta filė
0,40
(104)
Atitinkami KN kodai taip pat taikomi kitų rūšių žuvims, kurios neįtrauktos į šį tyrimą, pavyzdžiui, paprastiesiems šlakiams (Salmo trutta), raudongalvėms lašišoms (Oncorhynchus clarki), auksiniams upėtakiams (Oncorhynchus aguabonita) ir geltongalviams upėtakiams (Oncorhynchus gilae). Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad kitų rūšių nei nagrinėjamojo produkto žuvys Turkijoje nebuvo auginamos, arba auginamos tik nedideliais kiekiais. Tai buvo pagrįsta informacija, kurią Turkijos pramonė pateikė Europos akvakultūros gamintojų federacijai (toliau - EAGF), ir kitais viešais informacijos šaltiniais (8), kurie, kai tai buvo įmanoma, buvo sutikrinti su atitinkamais Turkijos oficialiais statistiniais duomenimis. Tuo remiantis padaryta išvada, kad Eurostato pateikti statistiniai importo duomenys yra pakankamai patikimi ir išsamūs.
(105)
Nustatytas Sąjungos suvartojimas nuo 2010 m. iki 2011 m. nekito, po to 2011-2012 m. sumažėjo 5 %, o po 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio dar sumažėjo 7 %. Apskritai per nagrinėjamąjį laikotarpį suvartojimas sumažėjo 12 %.
2 lentelė
Sąjungos suvartojimas (kg NŽE)
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Bendras Sąjungos suvartojimas
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Indeksas
100
100
95
88
Šaltinis. EAGF, Eurostatas.
3. Importas iš nagrinėjamosios šalies
3.1. Importo iš nagrinėjamosios šalies apimtis ir rinkos dalis
(106)
Kaip nurodyta 103 konstatuojamojoje dalyje, Komisija, remdamasi Eurostato duomenimis, nustatė importo apimtį, išreikštą kg NŽE. Importo rinkos dalis nustatyta remiantis Turkijos importo apimtimi ir bendru Sąjungos suvartojimu.
(107)
Importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies raida:
3 lentelė
Importo apimtis (kg NŽE) ir rinkos dalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Importo iš Turkijos apimtis (kg NŽE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Indeksas
100
137
141
172
Rinkos dalis
9 %
12 %
13 %
17 %
Indeksas
100
137
149
195
Šaltinis. Eurostatas.
(108)
Nepaisant suvartojimo sumažėjimo, nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu nuolat didėjo - iš viso 72 %. Dėl to atitinkama rinkos dalis padidėjo nuo 9 % 2010 m. iki 17 % tiriamuoju laikotarpiu, t. y. ji padidėjo 8 procentiniais punktais arba 95 % per nagrinėjamą laikotarpį.
3.2. Importo iš nagrinėjamosios šalies kainos ir priverstinis kainų mažinimas
(109)
Komisija, remdamasi Eurostato duomenimis, nustatė vidutines importo kainas, padalydama bendrą importo iš Turkijos apimtį, išreikštą kg NŽE, iš visos šio importo vertės. Priverstinis kainų mažinimas dėl šio importo nustatytas remiantis atrinktų eksportuojančių gamintojų duomenimis.
(110)
Vidutinės importo į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies kainos raida:
4 lentelė
Importo kainos (EUR/kg NŽE)
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Turkija
2,63
2,78
2,83
2,75
Indeksas
100
106
108
105
Šaltinis. Eurostatas.
(111)
Vidutinė importuojamo nagrinėjamojo produkto kaina 2010-2012 m. padidėjo 8 %, o vėliau nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio sumažėjo 3 %. Vidutinė importo kaina per nagrinėjamąjį laikotarpį iš viso padidėjo 5 %.
(112)
Komisija priverstinį kainų mažinimą per tiriamąjį laikotarpį nustatė palyginusi: a) pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotas vidutines svertines atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainas ir b) atitinkamas vidutines svertines iš atrinktų eksportuojančių gamintojų importuojamo kiekvienos rūšies produkto kainas, taikytas pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytas remiantis CIF (kaina, draudimas ir frachtas) kaina.
(113)
Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Palyginus gauti rezultatai buvo išreikšti atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos tiriamuoju laikotarpiu procentine dalimi. Nustatyta, kad vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo dėl importo iš nagrinėjamosios šalies Sąjungos rinkoje skirtumas buvo 5-18 %.
(114)
Vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Komisija turėtų tinkamai atsižvelgti į bet kurį prekybos lygio skirtumą. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad atrinktų Sąjungos gamintojų ir atrinktų eksportuojančių Turkijos gamintojų prekybos lygiai nesiskyrė. Dėl to šis argumentas turėtų būti atmestas.
(115)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija (atstovaujanti Turkijos eksportuotojams) ir vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Sąjungos pramonė daugiausia dėmesio skiria ekologinės upėtakių ir lašišinių upėtakių produkcijos gamybai ir kad ši produkcija yra gerokai brangesnė nei iš Turkijos eksportuojama upėtakių produkcija. Todėl jie pareiškė, kad kainos nepalyginamai skiriasi. Tačiau, kaip paaiškinta 113 konstatuojamojoje dalyje, kainos palygintos palyginus kiekvienos rūšies produktų to paties prekybos lygio sandorius, prireikus atitinkamai pakoregavus. Todėl į bet kokius skirtingų rūšių produktų kainų skirtumus buvo tinkamai atsižvelgta.
(116)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija taip pat teigė, kad Sąjungos pramonė naudojo skirtingus gamybos procesus, dėl kurių skiriasi optinės ir juslinės savybės ir produkto galiojimo laikas. Teigta, kad Sąjungos pramonės auginamų upėtakių svoris skyrėsi nuo Turkijoje auginamų upėtakių. Visi šie elementai tariamai turėjo įtakos kainų palyginimui, todėl į juos turėtų būti atsižvelgta. Tačiau šiems tvirtinimams pagrįsti nepateikta jokių įrodymų, be to, atliekant tyrimą taip pat tokių įrodymų negauta. Kaip paaiškinta 113 konstatuojamojoje dalyje, kainos palygintos palyginus kiekvienos rūšies produktų to paties prekybos lygio sandorius, prireikus atitinkamai pakoregavus. Todėl į bet kokius skirtingų rūšių produktų kainų skirtumus buvo tinkamai atsižvelgta.
(117)
Taigi, tvirtinimai dėl kainų palyginimo turėtų būti atmesti.
4. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
4.1. Bendrosios pastabos
(118)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį nagrinėjant subsidijuoto importo poveikį Sąjungos pramonei buvo įvertinti visi ekonominiai veiksniai, nagrinėjamuoju laikotarpiu turėję įtakos Sąjungos pramonės būklei.
(119)
Kaip minėta 10 konstatuojamojoje dalyje, tiriant galimą žalą Sąjungos pramonei atlikta atranka.
(120)
Žalai nustatyti Komisija atskyrė makroekonominius žalos rodiklius nuo mikroekonominių. Komisija įvertino makroekonominius rodiklius remdamasi skunde, EAGF ir Eurostato pateiktais duomenimis. Duomenys yra susiję su visais Sąjungos gamintojais. Komisija įvertino mikroekonominius rodiklius remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymais. Duomenys yra susiję su atrinktais Sąjungos gamintojais. Nustatyta, kad abu duomenų rinkiniai parodo Sąjungos pramonės ekonominę padėtį.
(121)
Makroekonominiai rodikliai: gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas, našumas ir subsidijos skirtumo dydis.
(122)
Mikroekonominiai rodikliai: vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, darbo sąnaudos, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą.
4.2. Makroekonominiai rodikliai
4.2.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(123)
Sąjungos pramonės gamybos apimtis buvo gauta iš EAGF ir skundo pateikėjo duomenų. EAGF duomenys renkami iš ūkių („ex-farm“) ir yra susiję su gyvomis žuvimis, sužvejotomis kiekvienoje valstybėje narėje. Kadangi EAGF duomenys buvo susiję tik su tiriamojo laikotarpio dalimi, jie buvo galutinai parengti remiantis skundo pateikėjo skaičiavimais. Be to, kadangi EAGF duomenys renkami iš ūkių („ex-farm“) ir yra susiję su gyvomis sužvejotomis žuvimis, ir siekiant išvengti dvigubos apskaitos, prie ES gyvų žuvų auginimo apimties buvo pridėta produkto importo iš visų perdirbti skirtų šaltinių dalis (maždaug 20 % visos importo apimties, išskyrus rūkytus produktus, remiantis atrinktų eksportuojančių gamintojų klausimyno atsakymuose pateikta informacija).
(124)
Tuo remiantis visos Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
5 lentelė
Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Gamybos apimtis (kg NŽE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Indeksas
100
96
90
81
Gamybos pajėgumai (kg NŽE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Indeksas
100
98
95
83
Pajėgumų naudojimas
76 %
75 %
72 %
75 %
Indeksas
100
98
95
98
Šaltinis. Skundo, EAGF, atrinktų Sąjungos gamintojų, atrinktų eksportuojančių gamintojų ir Eurostato duomenys.
(125)
Gamyba nagrinėjamuoju laikotarpiu kasmet mažėjo. Per tiriamąjį laikotarpį gamyba sumažėjo 19 %, palyginti su 2010 m. Nagrinėjamuoju laikotarpiu gamyba sumažėjo daugiau nei suvartojimas.
(126)
Gamybos pajėgumai apskaičiuoti padalijus atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos apimtį iš pajėgumų naudojimo koeficiento.
(127)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės gamybos pajėgumai sumažėjo 17 %. Tyrimo išvados rodo, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį kai kurie Sąjungos gamintojai uždarė savo gamyklas ir taip sumažėjo bendri Sąjungos gamybos pajėgumai.
(128)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos gamintojų pajėgumų naudojimo koeficientas buvo apie 75 %, nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos jis sumažėjo 1 procentiniu punktu.
4.2.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(129)
Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
6 lentelė
Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Pardavimo Sąjungos rinkoje apimtis (kg NŽE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Indeksas
100
96
90
80
Rinkos dalis
89 %
85 %
84 %
81 %
Indeksas
100
96
95
91
Šaltinis. Skundo, EAGF, atrinktų Sąjungos gamintojų, atrinktų eksportuojančių gamintojų ir Eurostato duomenys.
(130)
Sąjungos pramonės pardavimo apimtis buvo nustatyta remiantis bendra gamybos apimtimi, kaip nurodyta 123 konstatuojamojoje dalyje, atėmus Sąjungos pramonės pardavimą eksportui.
(131)
Pardavimo eksportui apimtis nustatyta remiantis Eurostato duomenimis, konvertuotais į kg NŽE. Kitų rūšių upėtakių, kuriems gali būti taikomi susiję KN kodai, kiekis yra nedidelis, nes jie neauginami Sąjungoje arba auginamas tik labai mažas jų kiekis. Todėl laikoma, kad Eurostatas pateikė pakankamai patikimus vaivorykštinių upėtakių eksporto per nagrinėjamąjį laikotarpį duomenis.
(132)
Taigi, Sąjungos pramonės pardavimo apimtis nuolat mažėjo nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio, per nagrinėjamąjį laikotarpį iš viso sumažėjo 20 %. Ši neigiama tendencija buvo didesnė nei bendro suvartojimo sumažėjimo tendencija tuo pačiu laikotarpiu, kaip nurodyta 105 konstatuojamojoje dalyje.
(133)
Dėl to Sąjungos pramonės rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį taip pat sumažėjo ir per tą patį laikotarpį iš viso sumažėjo 8 procentiniais punktais. Tuo pačiu metu importas iš Turkijos padidėjo 72 %, o atitinkama rinkos dalis - 8 procentiniais punktais, kaip aprašyta 108 konstatuojamojoje dalyje, o tai atitiko prarastą Sąjungos pramonės rinkos dalį.
4.2.3. Augimas
(134)
Sąjungos suvartojimas sumažėjo nuo 2011 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos. Nepaisant mažėjančios paklausos Sąjungos rinkoje, importas iš Turkijos beveik padvigubėjo ir nagrinėjamuoju laikotarpiu išaugo jo rinkos dalis. Taigi, Sąjungos pramonė prarado dalį savo rinkos dalies, o nagrinėjamojo importo rinkos dalis padidėjo mažėjant Sąjungos rinkai. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonės gamybos apimtis sumažėjo daugiau nei sumažėjo rinka, nes importo iš Turkijos apimtis padidėjo tiek absoliučiais skaičiais, tiek santykine prasme.
4.2.4. Užimtumas ir našumas
(135)
Užimtumo ir našumo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
7 lentelė
Užimtumas ir našumas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Darbuotojų skaičius
3 692
3 413
3 144
2 862
Indeksas
100
92
85
78
Našumas (kg NŽE vienam darbuotojui)
45 578
47 431
48 332
47 847
Indeksas
100
104
106
105
Šaltinis. Skundo, EAGF ir atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(136)
Sąjungos pramonės užimtumas buvo vertinamas remiantis bendra gamybos apimtimi, padalyta iš atrinktų Sąjungos gamintojų našumo. Kadangi sumažėjo gamybos apimtis (žr. 5 lentelę), Sąjungos pramonės užimtumo lygis nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 22 %.
(137)
Kadangi užimtumas mažėjo sparčiau nei gamybos apimtis, apskaičiuotas vieno darbuotojo našumas, matuojamas kaip produkcijos kiekis kg NŽE vienam darbuotojui, nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 5 %.
4.2.5. Kompensuotinų subsidijų sumos dydis ir atsigavimas po ankstesnio subsidijavimo arba dempingo.
(138)
Visi subsidijų skirtumai yra gerokai didesni už de minimis lygį. Atsižvelgiant į importo iš Turkijos apimtį ir kainas, kompensuotinų subsidijų sumos poveikį Sąjungos pramonei galima laikyti reikšmingu.
(139)
Kadangi šio nagrinėjamojo produkto antisubsidijų tyrimas atliekamas pirmą kartą, nėra duomenų, kuriais remiantis būtų įvertintas galimas ankstesnio subsidijavimo ar dempingo poveikis.
4.3. Mikroekonominiai rodikliai
4.3.1. Kainos ir kainoms poveikio turintys veiksniai
(140)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių svertinių vieneto pardavimo nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje kainų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
8 lentelė
Pardavimo kainos Sąjungoje
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Vidutinės vieneto pardavimo nesusijusiems pirkėjams kainos (EUR/kg NŽE)
2,76
2,91
2,89
2,95
Indeksas
100
105
105
107
Vieneto gamybos sąnaudos (EUR už kg NŽE)
2,73
2,84
2,89
2,98
Indeksas
100
104
106
109
Šaltinis. Atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(141)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės vieneto pardavimo kainos iš pradžių išaugo nuo 2,76 EUR už kg NŽE 2010 m. iki 2,91 EUR 2011 m., po to 2012 m. sumažėjo iki 2,89 EUR, o tiriamuoju laikotarpiu vėl padidėjo iki 2,95 EUR. Apskritai nagrinėjamuoju laikotarpiu atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės vieneto pardavimo kainos padidėjo 7 %. Tačiau šis padidėjimas nebuvo pakankamas norint kompensuoti tuo pačiu laikotarpiu 9 % padidėjusias gamybos sąnaudas. Todėl tiriamuoju laikotarpiu vidutinė vieneto grynoji pardavimo kaina buvo mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas.
(142)
Atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos sąnaudos padidėjo nuo 2,73 EUR už kg NŽE 2010 m. iki 2,84 EUR 2011 m. 2012 m. gamybos sąnaudos padidėjo labai nedaug - iki 2,89 EUR. Gamybos sąnaudos dar labiau padidėjo iki 2,98 EUR tiriamuoju laikotarpiu ir viršijo vidutines vieneto pardavimo kainas, taip Sąjungos gamyba tapo apskritai nepelninga. Svarbiausias gamybos sąnaudų elementas yra pašarų kaina (žuvų miltai ir žuvų taukai) kartu su energijos sąnaudomis ir ikrų arba jauniklių sąnaudomis, kurios padidėjo nagrinėjamuoju laikotarpiu, dėl to padidėjo vidutinės gamybos sąnaudos.
4.3.2. Darbo sąnaudos
(143)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
9 lentelė
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Indeksas
100
101
106
104
Šaltinis. Atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(144)
Nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui padidėjo 4 %. Šis bendras padidėjimas nagrinėjamuoju laikotarpiu yra gana nedidelis ir bet kuriuo atveju mažesnis nei bendras darbo sąnaudų (7,5 %) (9) ir infliacijos lygio (9,6 %) (10) padidėjimas Sąjungoje per tą patį laikotarpį.
4.3.3. Atsargos
(145)
Upėtakiai yra greitai gendantys produktai, kurių, nebent sušaldytų, galiojimo laikas yra ne daugiau kaip dvi savaitės. Kadangi atrinkti Sąjungos gamintojai nekaupia sužvejotų upėtakių atsargų ir šaldo nedaug savo produkcijos, atliekant šį tyrimą atsargų lygis nėra reikšmingas žalos rodiklis.
4.3.4. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą
(146)
Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
10 lentelė
Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimo apyvartos proc.)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Indeksas
100
230
- 13
- 88
Grynųjų pinigų srautas (1 000 EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Indeksas
100
428
338
- 220
Investicijos (1 000 EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Indeksas
100
105
111
260
Investicijų grąža
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Indeksas
100
238
- 13
- 74
Šaltinis. Atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(147)
Komisija atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumą nustatė ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškusi tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. 2010-2011 m. pelningumas šiek tiek padidėjo, bet išliko žemas ir tik šiek tiek viršijo rentabilumo slenkstį. Padėtis dar labiau suprastėjo 2012 m., kai pelningumas tapo neigiamas, o tiriamuoju laikotarpiu patiriami nuostoliai toliau didėjo. Kaip paaiškinta 142 konstatuojamojoje dalyje, tai lėmė gamybos sąnaudų didėjimo tendencija, o Sąjungos pramonė negalėjo atitinkamai pakelti savo kainų. Per nagrinėjamąjį laikotarpį kai kurie Sąjungos gamintojai nutraukė veiklą.
(148)
Grynųjų pinigų srautas yra Sąjungos gamintojų gebėjimas patiems finansuoti savo veiklą. Grynųjų pinigų srautas padidėjo nuo 2010 iki 2011 m., o po to mažėjo. Nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio jis stipriai sumažėjo, dėl to bendras grynųjų pinigų srautas nagrinėjamuoju laikotarpiu buvo neigiamas. Apskritai, neigiamas grynųjų pinigų srautas atitinka mažėjančią pelningumo tendenciją, nors neigiamą pinigų srautą 2010 m. ir didelį jo sumažėjimą nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio taip pat lėmė investicijos dėl konsolidavimo pastangų, kaip paaiškinta 149 konstatuojamojoje dalyje.
(149)
Investicijos padidėjo šiek tiek nuo 2010 m. iki 2012 m., tačiau per tiriamąjį laikotarpį jos išaugo gerokai. Investicijos buvo susijusios ne su esamo turto pakeitimu ar papildomos ir (arba) naujos įrangos įsigijimu, bet su gamybos įrenginių įsigijimu iš veiklą nutraukusių bendrovių ir (arba) su susijusių bendrovių veiklos konsolidavimu. Taigi, per tiriamąjį laikotarpį nustatyta aukščiausia investicijų riba buvo iš esmės susijusi su veiklos konsolidavimu. Tai patvirtina faktas, kad bendri gamybos pajėgumai per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 17 %.
(150)
Investicijų grąža yra investicijų grynosios buhalterinės vertės procentiniu dydžiu išreikštas pelnas. Investicijų grąža kito panašiai kaip pelningumas, t. y. ji padidėjo nuo 2010 m. iki 2011 m., tačiau nežymiai viršijo rentabilumo slenkstį. Po to investicijų grąža sumažėjo ir 2012 m. tapo neigiama. Per tiriamąjį laikotarpį ji dar labiau sumažėjo. Šis neigiamas pokytis susijęs su tuo, kad Sąjungos pramonė, nepaisant gamybos sąnaudų didėjimo tendencijos, negalėjo padidinti savo kainų.
(151)
Kalbant apie pajėgumą padidinti kapitalą, dėl sumažėjusio atrinktų Sąjungos gamintojų pajėgumo užtikrinti su panašiu produktu susijusį grynųjų pinigų srautą silpnėjo jų finansinė padėtis, nes mažėjo viduje gaunamų lėšų. Kalbant apie finansavimą iš bankų, gauti banko finansavimą buvo vis sunkiau. Atlikus tyrimą nustatyta, kad apskritai pajėgumas padidinti kapitalą pablogėjo.
5. Išvada dėl žalos
(152)
Atlikus tyrimą šiuo etapu aiškiai nustatyta, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą. Žala reiškia prarastą rinkos dalį ir visų pirma pelningumo mažėjimą. Be to, nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto importui teko didesnė rinkos dalis ir dėl jo buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos Sąjungos rinkoje.
(153)
Kai kurių žalos rodiklių, pavyzdžiui, vieneto pardavimo kainų, vidutinių darbo sąnaudų vienam darbuotojui, našumo ir investicijų raida buvo teigiama. Kalbant apie vieneto pardavimo kainas, jų didėjimą lėmė padidėjusios gamybos sąnaudos. Tačiau šis padidėjimas nekompensavo apskritai padidėjusių vieneto sąnaudų, todėl pelningumas 2012 m. tapo neigiamas. Kaip paaiškinta 144 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos pramonės vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui padidėjo mažiau nei bendrai padidėjusios darbo sąnaudos ar infliacijos lygis Sąjungoje. Sąjungos pramonė turėjo sumažinti savo darbuotojų skaičių, dėl to padidėjo vieno darbuotojo našumas. Investicijų padidėjimas iš esmės yra susijęs ne su esamo turto pakeitimu ar naujos įrangos įsigijimu, bet su gamybos įrenginių įsigijimu iš veiklą nutraukusių bendrovių ir veiklos konsolidavimu.
(154)
Daugumos žalos rodiklių tendencija yra neigiama. Sąjungos pramonės pelningumas, grynųjų pinigų srautas ir investicijų grąža sumažėjo. Pelningumas ir investicijų grąža, kurie šiek tiek viršijo rentabilumo slenkstį 2010 m. ir 2011 m., 2012 m. tapo neigiami ir toliau mažėjo tiriamuoju laikotarpiu. Tuo pačiu metu gamybos apimtis, gamybos pajėgumai, užimtumas ir rinkos dalis sumažėjo dėl subsidijuoto importo daromo spaudimo.
(155)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje.
E. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(156)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį Komisija nagrinėjo, ar dėl subsidijuoto importo iš nagrinėjamosios šalies Sąjungos pramonei padaryta žala. Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 6 dalį Komisija taip pat išnagrinėjo, ar kiti žinomi veiksniai galėjo tuo pat metu daryti žalą Sąjungos pramonei. Komisija užtikrino, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta subsidijuotam importui iš nagrinėjamosios šalies. Veiksniai:
a)
importas iš kitų trečiųjų šalių;
b)
Sąjungos pramonės eksportas;
c)
suvartojimo raida;
d)
konkurencija su kitų rūšių žuvimis;
e)
administracinė ir reguliavimo našta, geografiniai apribojimai;
f)
didelių mažmenininkų daromas spaudimas kainoms;
g)
perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai.
1. Subsidijuoto importo poveikis
(157)
Siekdama nustatyti Turkijos kilmės nagrinėjamojo produkto subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinį ryšį, Komisija išnagrinėjo subsidijuoto importo apimtį ir kainų lygius ir tai, kiek šie veiksniai lėmė Sąjungos pramonės patirtą žalą.
(158)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad subsidijuotas importas iš nagrinėjamosios šalies per nagrinėjamąjį laikotarpį beveik padvigubėjo. Dėl to rinkos dalis padidėjo 8 procentiniais punktais, nuo 9 % 2010 m. iki 17 % tiriamuoju laikotarpiu. Tai įvyko nepaisant suvartojimo mažėjimo tendencijos. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonė prarado 8 procentinius punktus rinkos dalies.
(159)
Subsidijuoto importo vidutinė kaina padidėjo 5 % nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio. Tai lėmė bendrai padidėjusios gamybos sąnaudos. Vis dėlto, importo kainos buvo daug mažesnės nei Sąjungos pramonės kainos. Dėl subsidijuoto importo buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos - vidutinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas buvo 9 % tiriamuoju laikotarpiu. Tuo pačiu metu, atsižvelgiant į tai, kad padidėjo nagrinėjamojo produkto subsidijuotas importas, dėl kurio buvo daromas didelis spaudimas kainoms Sąjungos rinkoje, Sąjungos pramonė negalėjo pakankamai padidinti pardavimo kainų, kad galėtų padengti padidėjusias gamybos sąnaudas, ir bet kuriuo atveju ne tiek, kad viršytų Turkijos subsidijuoto importo kainas.
(160)
Nustatyta, kad padidėjęs subsidijuotas importas iš Turkijos ir jo padidėjusi rinkos dalis akivaizdžiai sutapo su Sąjungos pramonės rinkos dalies praradimu, gamybos apimties, gamybos pajėgumų ir darbuotojų skaičiaus sumažėjimu ir mažėjančia pelningumo, grynųjų pinigų srauto ir investicijų grąžos tendencija. Taigi laikoma, kad dėl subsidijuoto importo buvo daromas spaudimas Sąjungos pramonei, ji dėl to negalėjo padidinti pardavimo kainų tiek, kiek padidėjo sąnaudos, prarado rinkos dalį, be to, apskritai pablogėjo jos ekonominė ir finansinė padėtis.
(161)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad pablogėjusi Sąjungos pramonės padėtis turėjo būti susieta su padidėjusiu subsidijuotu importu iš Turkijos ir kad šis importas lėmė materialinę žalą Sąjungos pramonei.
2. Kitų veiksnių poveikis
2.1. Importas iš trečiųjų šalių
(162)
Importo iš kitų trečiųjų šalių (Čilės, Norvegijos, Bosnijos ir Hercegovinos ir kitų) apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
11 lentelė
Importas iš kitų trečiųjų šalių
Šalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Visas importas iš trečiųjų šalių, išskyrus nagrinėjamąją šalį
Apimtis (kg NŽE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Indeksas
100
136
109
99
Rinkos dalis
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Indeksas
100
135
115
112
Vidutinė kaina (EUR/kg NŽE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Indeksas
100
108
106
112
Šaltinis: Eurostatas.
(163)
Importo iš visų kitų trečiųjų šalių apimtis buvo nedidelė ir net per nagrinėjamąjį laikotarpį šiek tiek sumažėjo. 2010-2011 m. ji padidėjo, o vėliau sumažėjo ir tiriamuoju laikotarpiu buvo šiek tiek mažesnė nei nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje 2010 m. Rinkos dalis kito panašiai. 2010-2011 m. ji padidėjo, tačiau vėl sumažėjo 2012 m. ir tiriamuoju laikotarpiu. Apskritai, jo rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį šiek tiek padidėjo - nuo 2,4 % iki 2,7 %. Tuo pat metu importo iš Turkijos apimtis ir rinkos dalis buvo daug didesni ir nuolat didėjo.
(164)
Vidutinės importo kainos per nagrinėjamą laikotarpį didėjo. Iš viso vidutinės importo kainos per nagrinėjamą laikotarpį padidėjo 12 %. Importo iš kitų trečiųjų šalių kainos buvo mažesnės nei atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės vieneto pardavimo kainos, bet didesnės nei Turkijos importo kainos, išskyrus 2012 m., kai jos buvo šiek tiek mažesnės.
(165)
Atsižvelgiant į nedidelę ir nekintančią importo iš visų trečiųjų šalių apimtį, taip pat mažas ir gana stabilias rinkos dalis bei jų kainų lygius, kurie atitiko bendrus kainų lygius Sąjungoje, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad importas iš kitų trečiųjų šalių nėra susijęs su Sąjungos pramonei padaryta žala.
2.2. Sąjungos pramonės eksportas
(166)
Sąjungos pramonės eksporto apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
12 lentelė
Sąjungos gamintojų eksportas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Eksporto apimtis (kg NŽE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Indeksas
100
110
106
125
Vidutinė kaina (EUR/kg NŽE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Indeksas
100
113
101
102
Šaltinis. Eurostatas
(167)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės pardavimas eksportui padidėjo 25 %. Tačiau Sąjungos rinka yra pagrindinė Sąjungos pramonės rinka, ir jos eksportas 2010-2011 m. sudarė tik apytiksliai 3 % jos gamybos, o tiriamuoju laikotarpiu - apie 5 %. Sąjungos pramonės pardavimo eksportui kainos buvo maždaug 30 % didesnės nei vidutinė pardavimo kaina Sąjungoje, užtikrinančios didesnį pelną nei pardavimas Sąjungos rinkoje.
(168)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl Sąjungos pramonės eksporto subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys nenutrūko.
2.3. Suvartojimo raida
(169)
Sąjungos suvartojimas nekito nuo 2010 m. iki 2011 m., o nuo 2011 m. iki tiriamojo laikotarpio sumažėjo 12 %, iš viso jis sumažėjo 12 %. Tačiau mažėjant suvartojimui subsidijuoto importo iš Turkijos rinkos dalis padidėjo 8 procentiniais punktais arba 95 %, o Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį (8 procentinius punktus). Todėl sumažėjusios Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies negalima paaiškinti vien tik bendru suvartojimo mažėjimu. Todėl nuolat didėjantis subsidijuotas importas mažėjančioje rinkoje tokiomis kainomis, dėl kurių buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje kainos, nepriklausomai nuo kitų veiksnių padarė žalos ir, kaip nurodyta 160 konstatuojamojoje dalyje, turėjo lemiamo poveikio.
(170)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad vien sumažėjusiu suvartojimu, nors jis galėjo prisidėti prie Sąjungos pramonei padarytos žalos, negalima pagrįsti Sąjungos pramonei padarytos žalos ir todėl negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
2.4. Konkurencija su kitų rūšių žuvimis
(171)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija teigė, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl konkurencijos su kitų rūšių žuvimis, pvz., pangasijomis, didžiaisiais upėtakiais ir lašišomis.
(172)
Kalbant apie pangasijas, jų importas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 24 %. Tai labai skiriasi nuo nagrinėjamojo produkto importo padidėjimo per tą patį laikotarpį.
(173)
Kalbant apie kitų rūšių žuvis, pastebėta, kad, remiantis turima informacija, t. y. viešai prieinamais Kopenhagos universiteto Fødevareøkonomisk instituto tyrimais (11), didieji upėtakiai ir lašišos yra pakaitalai, konkuruojantys tame pačiame rinkos segmente. Tačiau upėtakiai, dėl kurių atliekamas dabartinis tyrimas, yra parduodami kituose rinkos segmentuose ir didžiųjų upėtakių ar lašišų ir upėtakių, dėl kurių atliekamas dabartinis tyrimas, kainos nėra tiesiogiai susijusios.
(174)
Tuo pagrindu šie tvirtinimai turėjo būti atmesti.
(175)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad konkurencija su kitų rūšių žuvimis nebuvo susijusi su Sąjungos pramonei padaryta žala.
2.5. Administracinė ir reguliavimo našta, geografiniai apribojimai
(176)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija teigė, kad materialinę žalą, kurią patyrė Sąjungos pramonė, lėmė administracinė ir reguliavimo našta ir apribojimai tam tikrose akvakultūros tikslais naudojamose geografinėse vietovėse.
(177)
Tariamas nurodytų administracinių ir reguliavimo reikalavimų ir žalos priežastinis ryšys nebuvo pagrįstas. Visų pirma, neįrodyta, kad administracinė ir reguliavimo sistema, įskaitant geografinius apribojimus, susijusius su akvakultūros tikslais naudojamomis vietovėmis, per nagrinėjamąjį laikotarpį būtų pasikeitusi taip, kad būtų padaryta žalos. Iš tiesų, nurodytais elementais tik bendrai apibūdinama bendra Sąjungos akvakultūros sektoriaus ekonominė ir reguliavimo aplinka, ir jais negalima paaiškinti nagrinėjamuoju laikotarpiu pablogėjusios Sąjungos pramonės padėties. Todėl šis tvirtinimas turėtų būti atmestas.
(178)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl tariamos administracinės ir reguliavimo naštos ir geografinių apribojimų subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys nenutrūko.
2.6. Didelių mažmenininkų daromas spaudimas kainoms
(179)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija ir vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad Sąjungos dideli mažmenininkai turi didelę derybinę galią ir kad Sąjungos gamintojai patyrė žalą ne dėl importo iš Turkijos, bet dėl tokių mažmenininkų daromo spaudimo kainoms.
(180)
Atliekant šį tyrimą apie save nepranešė ir nebendradarbiavo nė vienas iš didžiųjų mažmenininkų. Bet kuriuo atveju nagrinėjamuoju laikotarpiu importo iš Turkijos kainos buvo subsidijuojamos ir buvo mažesnės už Sąjungos pramonės kainas. Tiriamuoju laikotarpiu priverstinio kainų mažinimo skirtumai siekė nuo 5 % iki 18 %. Tokiomis aplinkybėmis tariamu didelių mažmenininkų daromu spaudimu kainoms negalima paaiškinti bendros ekonominės ir finansinės padėties pablogėjimo ir ypač prarastos rinkos dalies, tačiau tai galėjo nežymiai prisidėti prie daromos žalos, jei apskritai tai galėjo nutikti.
(181)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl bet kokio galimo didelių mažmenininkų spaudimo kainoms negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
2.7. Perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai
(182)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija teigė, kad bent jau tam tikrų gamintojų veiklos rezultatai pablogėjo ne dėl importo iš Turkijos, bet dėl perteklinių investicijų. Ta pati šalis taip pat teigė, kad Sąjungos pramonės pelningumas sumažėjo iš dalies dėl padidėjusių finansinių išlaidų, valiutų kurso svyravimų ir bylinėjantis patirtų sąnaudų.
(183)
Tvirtinimai dėl perteklinių investicijų ir bylinėjantis patirtų sąnaudų nebuvo pagrįsti. Taip pat tyrimo išvados nepagrindė tvirtinimo, kad šie veiksniai galėjo turėti materialinio poveikio atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumui.
(184)
Tvirtinimai dėl padidėjusių finansinių išlaidų ir valiutų kurso svyravimų nebuvo apibūdinti ar kitaip pagrįsti. Taip pat tyrimo išvados nepagrindė tvirtinimo, kad šie veiksniai galėjo turėti įtakos atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumui.
(185)
Todėl šie tvirtinimai turėtų būti atmesti.
(186)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad tariamos perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai nėra susiję su patirta žala, todėl dėl jų negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
3. Išvada dėl priežastinio ryšio
(187)
Atliktas vertinimas rodo, kad itin padidėjo nagrinėjamosios šalies subsidijuoto importo apimtis ir rinkos dalis. Dėl šio importo priverstinai sumažinus Sąjungos pardavimo kainas pablogėjo Sąjungos pramonės padėtis. Tuo remiantis padaryta išvada, kad importas iš Turkijos lėmė materialinę žalą Sąjungos pramonei.
(188)
Išnagrinėti ir kiti veiksniai, galėję daryti žalą Sąjungos pramonei. Šiuo atžvilgiu nustatyta, kad importas iš kitų trečiųjų šalių, Sąjungos pramonės eksportas, konkurencija su kitų rūšių žuvimis, administracinė ir reguliavimo našta, geografiniai apribojimai, perteklinės investicijos, finansinės išlaidos, valiutų kurso svyravimai ir su bylinėjimusi susiję papildomi nuostoliai nebuvo susiję su Sąjungos pramonei padaryta žala. Kiti veiksniai, kaip antai Sąjungos suvartojimo raida ir didelių mažmenininkų kainų spaudimas, galėjo būti susiję su daroma žala, tačiau dėl jų negali nutrūkti subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei tiriamuoju laikotarpiu padarytos žalos priežastinis ryšys.
(189)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl subsidijuoto importo iš nagrinėjamosios šalies ir dėl kitų veiksnių priežastinis ryšys nenutraukiamas. Žala visų pirma reiškia, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo gamyba ir gamybos pajėgumai, pardavimų apimtis, rinkos dalis ir užimtumas, o pelnas ir investicijų grąža tapo neigiami.
F. SĄJUNGOS INTERESAI
(190)
Remdamasi pagrindinio reglamento 31 straipsniu Komisija nagrinėjo, ar, nepaisant išvados dėl žalingo subsidijavimo, galima padaryti aiškią išvadą, kad šiuo atveju priemonių nustatymas neatitiktų Sąjungos interesų. Vertinant Sąjungos interesus įvertinti visi susiję, t. y. Sąjungos pramonės, importuotojų ir naudotojų, interesai.
1. Sąjungos pramonės interesai
(191)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonei dėl subsidijuoto importo iš Turkijos padaryta materialinė žala.
(192)
Nustačius priemones būtų atkurta sąžininga konkurencija rinkoje. Sąjungos pramonės finansinės veiklos rodikliai mažėjo dėl to, kad buvo sudėtinga konkuruoti su subsidijuotu importu iš nagrinėjamosios šalies. Todėl nustačius kompensacinius muitus, Sąjungos pramonė, siekdama padengti gamybos sąnaudas, galėtų padidinti kainas ir taip padidintų rinkos dalį, užimtumą, gamybą ir pagerintų savo finansinės veiklos, kaip antai pelningumo, grynųjų pinigų srauto ir investicijų grąžos, rodiklius.
(193)
Jei priemonės nebūtų nustatytos, Turkijos importo daromas spaudimas kainoms tikriausiai ir toliau darytų neigiamą poveikį Sąjungos pramonės pelningumui. Šis tolesnis veiklos rezultatų blogėjimas galiausiai reikštų, kad mažėtų gamybos apimtis, būtų uždaroma daugiau gamyklų, todėl Sąjungoje sumažėtų užimtumas ir investicijų.
(194)
Tuo remdamasi Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad kompensacinės priemonės neprieštarauja Sąjungos pramonės interesams.
2. Nesusijusių importuotojų interesai
(195)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino importuotojus ir jiems atstovaujančias asociacijas pranešti apie save. Kaip nurodyta 12 konstatuojamojoje dalyje, trys bendrovės pranešė apie save ir pateikė nesusijusiems importuotojams skirtos formos atsakymus. Todėl klausimynai buvo nusiųsti visoms trims apie save pranešusioms bendrovėms, tačiau atsakymus pateikė tik viena. Iš atsakymų paaiškėjo, kad nors ši šalis tiriamuoju laikotarpiu importavo labai nedidelį upėtakių kiekį, ji paprastai importavo kitus žuvies produktus, bet ne upėtakius. Šios bendrovės importuotų upėtakių kiekis nebuvo pakankamas, kad būtų galima jį laikyti tipišku.
(196)
Vėliau apie save pranešė kitas importuotojas, tačiau klausimyno atsakymų nepateikė. Šis importuotojas tvirtino, kad nustačius muitus iš Turkijos importuojamiems upėtakiams jis nutrauktų savo importo veiklą, tačiau šio tvirtinimo išsamiau neapibūdino ir nepateikė jokios informacijos, susijusios su poveikio jo verslo veiklai, pavyzdžiui, pelningumui, importui ir perpardavimo kainoms, vertinimu.
(197)
Nors negalima atmesti galimybės, kad nustačius kompensacinius muitus bus daromas poveikis nesusijusiems importuotojams, tokių muitų tikslas - atkurti vienodas sąlygas Sąjungos rinkoje. Taip pat yra kitų tiekimo šaltinių, ir nustačius muitus Sąjungos importuotojai turėtų galėti pakeisti tiekimo šaltinius Apskritai, tyrimo išvados neatskleidė, kad muitų nustatymas turėtų reikšmingo neigiamo poveikio nesusijusiems Sąjungos importuotojams ir (arba) prekiautojams.
(198)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, ir negavusi kitų duomenų iš nesusijusių importuotojų ir (arba) prekiautojų, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad nustačius priemones nesusijusiems importuotojams ir (arba) prekiautojams apskritai nebūtų daromas didelis neigiamas poveikis.
3. Naudotojų, vartotojų ir tiekėjų interesai
(199)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino naudotojus, jiems atstovaujančias asociacijas ir vartotojams atstovaujančias organizacijas pranešti apie save. Be to, Komisija susisiekė su visomis žinomomis susijusiomis šalimis. Tačiau nė viena iš šių šalių apie save nepranešė.
(200)
Pasibaigus pranešime apie inicijavimą nurodytam terminui apie save pranešė dvi šalys, kurios teigė esančios mašinų tiekėjos Turkijos upėtakių augintojams ir (arba) perdirbėjams.
(201)
Viena šalis teigė, kad nustačius muitus padidėtų kainos galutiniams vartotojams. Tačiau ši šalis šio tvirtinimo nepagrindė. Tyrimo išvados neatskleidė, kad muitų nustatymas turėtų reikšmingo neigiamo poveikio galutiniams vartotojams. Kaip minėta, vartotojų organizacijos nebendradarbiavo ir nepateikė jokios informacijos, kuria remiantis būtų galima išsamiai įvertinti priemonių poveikį. Bet kuriuo atveju, nors kompensaciniai muitai gali turėti poveikio importo kainoms, toks galimas kainų padidėjimas gali būti bent iš dalies paskirstytas per platinimo grandinę, todėl kainos galutiniam vartotojui gali padidėti nežymiai vartotojų lygmeniu.
(202)
Be to, kompensacinių muitų tikslas - ne riboti importą sąžiningomis kainomis Sąjungoje, bet atkurti vienodas sąlygas Sąjungos rinkoje.
(203)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, į tai, kad atliekant tyrimą naudotojų ir vartotojų organizacijos nebendradarbiavo, ir ypač į priemonių lygį, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad nustačius priemones naudotojams, vartotojams ar tiekėjams nebūtų daromas didelis neigiamas poveikis.
4. Išvada dėl Sąjungos interesų
(204)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo tyrimo etapu padarė išvadą, kad nėra jokių įtikinamų priežasčių, kad laikinųjų priemonių taikymas importuojamam Turkijos kilmės nagrinėjamam produktui neatitiktų Sąjungos interesų.
G. LAIKINOSIOS KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS
(205)
Atsižvelgiant į Komisijos padarytas išvadas dėl subsidijavimo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, turėtų būti nustatytos laikinosios kompensacinės priemonės, kad būtų apsisaugota nuo tolesnės subsidijuojamo importo Sąjungos pramonei daromos žalos.
1. Žalos pašalinimo lygis (žalos skirtumas)
(206)
Siekdama nustatyti priemonių lygį Komisija visų pirma nustatė muito dydį, taikytiną siekiant pašalinti Sąjungos pramonės patirtą žalą.
(207)
Žala būtų pašalinta, jei Sąjungos pramonė galėtų padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokio tipo pramonė šiame sektoriuje pagrįstai galėtų uždirbti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. jei nebūtų subsidijuoto importo, parduodama panašų produktą Sąjungoje.
(208)
Importo iš Turkijos apimtis pradėjo smarkiai didėti daugiausia 2008 m., t. y. iki nagrinėjamojo laikotarpio. Todėl Sąjungos pramonės pelningumas nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje 2010 m. nebuvo laikomas tipišku. Kadangi iki 2008 m. importo iš Turkijos spaudimas Sąjungos rinkoje buvo nedidelis, manyta, kad iki to laikotarpio gautas pelno dydis galėjo būti pagrįstas. Remiantis skundu, 2006 m. ir 2007 m. Danijos upėtakių pramonės gautas pelno dydis vidutiniškai pasiekė arba viršijo 12 % lygį. Todėl, tuo remiantis šiuo etapu manoma, kad 12 % apyvartos pelno dydis galėtų būti laikomas tinkamu dydžiu, kurį Sąjungos pramonė galėtų tikėtis gauti, jei nebūtų žalingo subsidijavimo.
(209)
Egėjo jūros eksportuotojų asociacija ir vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad tikslinis pelnas turėtų būti mažesnis nei 12 % nes i) atliekant ankstesnius tyrimus (dėl lašišų, didžiųjų vaivorykštinių upėtakių) tikslinis pelnas buvo mažesnis, ii) Sąjungos pramonės nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje gautas faktinis pelno dydis taip pat buvo mažesnis ir iii) 12 % pelno dydis susijęs ne su visa Sąjungos pramone, o tik su Danijos upėtakių pramone, todėl nėra tipiškas. Galiausiai eksportuojantis gamintojas teigė, kad turėtų būti naudojamas 3 % pelno dydis, nes jis atitinka visos maisto pramonės vidutinį pelno dydį.
(210)
Pirma, kalbant apie didžiųjų upėtakių ir lašišų tyrimų palyginimą, pažymėtina, kad kiekvieno tyrimo išvados turi būti daromos atskirai. Šiuo konkrečiu atveju nustatyta, kad su dabartiniu tyrimu susijusioje tyrimo byloje pateikiama informacija yra pagrįsta, todėl ji buvo naudojama.
(211)
Antra, panašaus produkto pardavimo Sąjungos rinkoje tikslinis pelno dydis turėtų būti toks, kurį tokio tipo pramonė šiame sektoriuje pagrįstai galėtų uždirbti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. jei nebūtų subsidijuoto importo. Atsižvelgiant į tai, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį ir net iki jo subsidijuoto importo apimtis buvo didelė, negalima pripažinti, kad vyravo įprastos konkurencijos sąlygos. 12 % pelno dydis buvo gautas nesant didelio subsidijuoto importo iš Turkijos Sąjungos rinkoje ir todėl šiuo atveju šiuo etapu laikomas pagrįstu tiksliniu pelnu.
(212)
Trečia, Danijos upėtakių pramonė buvo laikoma pakankamai tipiška Sąjungos rinkos atžvilgiu, nes Danija yra viena iš pagrindinių upėtakių produkciją gaminančių šalių Sąjungoje. Kadangi šiuo etapu kitos informacijos nebuvo, ji buvo naudojama nustatant tikslinį pelno dydį.
(213)
Galiausiai, tvirtinimas, kad bendrasis maisto pramonės pelno dydis yra gerokai mažesnis, nebuvo pagrįstas. Komisija mano, kad bet kuriuo atveju Danijos upėtakių pramonės gautas pelno dydis labiau atspindi šios pramonės ypatumus, todėl yra tinkamesnis. Iš tiesų, maisto pramonę sudaro įvairios pakategorės, susijusios su skirtingais rinkos segmentais, kurioms taikomos skirtingos rinkos sąlygos, nebūtinai taikomos upėtakių pramonei.
(214)
Dėl minėtų priežasčių Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad tikslinis 12 % apyvartos pelno dydis yra tinkamas naudoti.
(215)
Tuo remdamasi, atėmusi iš Sąjungos pramonės pardavimo kainos tiriamuoju laikotarpiu gautą faktinį pelno dydį ir jį pakeitusi 12 % pelno dydžiu, Komisija apskaičiavo Sąjungos pramonės panašaus produkto nežalingą kainą.
(216)
Tuomet, remdamasi atrinktų eksportuojančių Turkijos gamintojų vidutinės svertinės importo kainos, nustatytos skaičiuojant priverstinį kainų mažinimą, palyginimu su Sąjungos gamintojų tiriamuoju laikotarpiu Sąjungos rinkoje parduoto panašaus produkto nežalinga vidutine svertine kaina, Komisija nustatė žalos pašalinimo lygį. Palyginus gautas skirtumas išreikštas vidutinės svertinės importo CIF vertės procentiniu dydžiu.
(217)
Žalos pašalinimo lygis I priede nurodytoms bendrovėms ir visoms kitoms bendrovėms nustatytas taip pat kaip ir šių bendrovių subsidijų skirtumas (žr. 96 ir 97 konstatuojamąsias dalis).
2. Laikinosios priemonės
(218)
Pagal pagrindinio reglamento 12 straipsnio 1 dalyje nurodytą mažesniojo muito taisyklę importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams (Oncorhynchus mykiss), kurių gyvasis svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba kurie yra švieži, atšaldyti, užšaldyti ir (arba) rūkyti, kaip neišdorotos žuvys su galvomis arba be jų, arba filė, turėtų būti nustatyti laikinieji kompensaciniai muitai. Komisija palygino žalos skirtumus ir subsidijų skirtumus. Muitų dydis turėtų būti nustatytas pagal mažesnį iš subsidijų skirtumų.
(219)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, laikinosios kompensacinio muito normos, išreikštos CIF kaina Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, turėtų būti:
Bendrovė
Subsidijų skirtumas
Žalos skirtumas
Kompensacinis muitas
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
8,2 %
26 %
8,2 %
Visos kitos bendrovės
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Nurodytos kompensacinės priemonės nustatytos kaip ad valorem muitai, proporcingai pagal importo vertę.
(221)
Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos kompensacinio muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl šios normos rodo atliekant šį tyrimą nustatytą tų bendrovių padėtį. Šios muitų normos taikomos tik importuojamam nagrinėjamosios šalies kilmės nagrinėjamajam produktui, kurį pagamino konkretūs nurodyti juridiniai asmenys.
(222)
Importuojamam nagrinėjamajam produktui, pagamintam bet kurios kitos bendrovės, kurios konkrečiai nepaminėtos šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, turėtų būti taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma. Tokioms bendrovėms neturėtų būti taikoma jokių individualių kompensacinio muito normų.
(223)
Bendrovė gali prašyti taikyti šias individualias kompensacinio muito normas pasikeitus subjekto pavadinimui. Prašymas turi būti teikiamas Komisijai (12). Jame turi būti pateikta visa svarbi informacija, kuria remiantis būtų galima įrodyti, kad pakeitimas neturi įtakos bendrovės teisei naudotis jai taikoma muito norma. Jei bendrovės pavadinimo pakeitimas neturi įtakos bendrovės teisei naudotis jai taikoma muito norma, pranešimas apie tai bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
(224)
Siekiant sumažinti priemonių vengimo riziką dėl muitų normų skirtumų, reikia nustatyti specialias priemones, kuriomis būtų užtikrinamas individualių kompensacinių muitų taikymas. Bendrovės, kurioms taikomi individualūs kompensaciniai muitai, privalo valstybių narių muitinėms pateikti galiojančią komercinę sąskaitą faktūrą. Sąskaita faktūra turi atitikti II priede nustatytus reikalavimus. Importuojant be šios sąskaitos faktūros, turėtų būti taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas kompensacinis muitas.
(225)
Siekiant užtikrinti, kad kompensaciniai muitai taikomi tinkamai, visoms kitoms bendrovėms taikomas kompensacinis muitas turėtų būti taikomas ne tik atliekant šį tyrimą bendradarbiavusiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir gamintojams, kurie tiriamuoju laikotarpiu neeksportavo į Sąjungą.
H. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
(226)
Siekdama gero administravimo, Komisija paragins visas suinteresuotąsias šalis raštu teikti pastabas ir prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos tyrimų bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų per nustatytą laikotarpį.
(227)
Šiame reglamente išvados dėl laikinųjų muitų nustatymo yra preliminarios ir gali būti pakeistos galutiniu tyrimo etapu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamiems Turkijos kilmės vaivorykštiniams upėtakiams (Oncorhynchus mykiss):
-
kurių gyvasis svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba
-
šviežiems, atšaldytiems, užšaldytiems ir (arba) rūkytiems:
-
neišdorotos žuvys (su galvomis), be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1,2 kg, arba
-
be galvų, be žiaunų arba su jomis, išskrostos arba neišskrostos, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 1 kg, arba
-
filė, kurių kiekvienos svoris ne didesnis kaip 400 g,
kurių klasifikaciniai KN kodai šiuo metu yra ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ir ex 0305 43 00 (TARIC kodai 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 ir 0305430011) nustatomas laikinasis kompensacinis muitas.
2. Laikinojo kompensacinio muito normos, taikomos 1 dalyje aprašyto produkto, kurį pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra šios:
Bendrovė
Laikinasis kompensacinis muitas
papildomas TARIC kodas
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
I priede nurodytos bendrovės
8,2 %
Visos kitos bendrovės
9,7 %
B999
3. Individualios muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti II priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu minėta sąskaita faktūra nepateikiama, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos atitinkamos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
1. Nepažeisdamos Reglamento (EB) Nr. 597/2009 30 straipsnio, suinteresuotosios šalys per mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo gali prašyti atskleisti esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo priimtas šis reglamentas, Komisijai raštu pareikšti savo nuomonę ir pateikti prašymą jas išklausyti.
2. Remdamosi Reglamento (EB) Nr. 597/2009 31 straipsnio 4 dalimi, susijusios šalys per mėnesį nuo šio reglamento įsigaliojimo gali pateikti pastabas dėl jo taikymo.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnis taikomas keturis mėnesius.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 29 d.