NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1294/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se zavádí akční program pro oblast cel v Evropské unii na období let 2014-2020 (Clo 2020) a zrušuje rozhodnutí č. 624/2007/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Víceletý akční program pro oblast cel, který platil před rokem 2014, významně přispěl k usnadnění a posílení spolupráce mezi celními orgány v rámci Unie. Řada činností v celní oblasti je přeshraniční povahy a zahrnuje a ovlivňuje všechny členské státy, takže jednotlivé členské státy nemohou tyto činnosti účinně a efektivně provádět samy. Program Clo na úrovni Unie, který provádí Komise, nabízí členským státům unijní rámec pro rozvoj této spolupráce, což je nákladově efektivnější, než kdyby si každý členský stát zřídil svůj vlastní rámec pro spolupráci na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni. Je tudíž vhodné zajistit pokračování předchozího víceletého akčního programu pro oblast cel zavedením nového programu ve stejné oblasti, a sice programu Clo 2020 (dále jen „program“).
(2)
Činnosti v rámci programu, tedy evropské informační systémy, společné akce pro úředníky celní správy a iniciativy v oblasti společné odborné přípravy, přispějí k naplňování strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění tím, že posílí fungování vnitřního trhu. Tím, že tento program poskytne rámec pro činnosti, které se zaměřují na účinnější a modernizované fungování celních orgánů, posilují konkurenceschopnost podniků, podporují zaměstnanost a racionalizují a koordinují opatření členských států na ochranu jejich finančních a hospodářských zájmů a zájmů Unie, zároveň aktivně posílí fungování celní unie, díky čemuž budou moci podniky a občané v plné míře využívat potenciálu vnitřního trhu a světového obchodu.
(3)
S cílem podpořit proces přistoupení a přidružení třetích zemí by měly mít přistupující a kandidátské země i potenciální kandidáti a partnerské země evropské politiky sousedství možnost účasti na programu, jestliže budou splněny určité podmínky. Vzhledem ke zvyšující se vzájemné propojenosti světového hospodářství by program měl nadále nabízet možnost zapojit do určitých činností externí odborníky, jako jsou například úředníci ze třetích zemí, zástupci mezinárodních organizací nebo hospodářské subjekty. Účast externích odborníků je považována za zásadní vždy, když bez jejich přispění nelze dosáhnout cílů programu. Zřízení Evropské služby pro vnější činnost pod vedením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přispívá ke koordinaci a soudržnosti politik v oblasti, která je významnou součástí vnějších strategií a akcí Unie, a to na dvoustranné i mnohostranné úrovni.
(4)
Cíle programu by měly odrážet problémy a úkoly, které bude v oblasti cel nutné řešit v příštím desetiletí. Program by měl nadále hrát roli v takových klíčových oblastech, jako je soudržné provádění práva Unie v oblasti cel a v souvisejících oblastech. Program by se měl kromě toho zaměřit na ochranu finančních a hospodářských zájmů Unie a zajištění bezpečnosti. To by mělo zahrnovat mimo jiné spolupráci a sdílení informací mezi vnitrostátními a unijními orgány odpovědnými za monitorování vnitřního trhu a celními orgány. Program by se měl rovněž věnovat usnadňování obchodu, mimo jiné společným úsilím v boji proti podvodům, a na zvyšování administrativní kapacity celních orgánů. V této souvislosti by měla být provedena analýza detekčních zařízení a souvisejících technologií z hlediska nákladů a přínosů s cílem umožnit, aby celní orgány mohly i v období po roce 2020 snadněji pořizovat moderní nástroje celní kontroly. Posouzeny by rovněž měly být metody usnadňující pořizování moderních nástrojů celní kontroly, včetně společného zadávání veřejných zakázek.
(5)
Nástroje využívané v programu, které byly v platnosti před rokem 2014, se ukázaly být náležitými, a měly by proto být zachovány. S ohledem na potřebu strukturovanější operační spolupráce by měly být přidány další nástroje, konkrétně skupiny odborníků složené z odborníků Unie a členských států, kteří mají společně vykonávat úkoly ve specifických oblastech, a dále akce zaměřené na budování kapacit veřejné správy, které by měly poskytovat specializovanou pomoc zúčastněným zemím, které potřebují budovat správní kapacitu.
(6)
V posilování celních systémů v rámci Unie hrají klíčovou roli evropské informační systémy, a proto by měly být v rámci programu i nadále financovány. Kromě toho by mělo být možné do programu zahrnout i nové celní informační systémy zřízené podle právních předpisů Unie. Evropské informační systémy by měly být ve vhodných případech v zájmu vyšší flexibility a účinnosti celní správy založeny na sdílených vývojových modelech a sdílené informační architektuře.
(7)
Prostřednictvím programu by měla rovněž být budována odborná způsobilost, které by mělo být dosaženo formou společné odborné přípravy. Celní úředníci si musí rozšiřovat a obnovovat znalosti a dovednosti, které jsou pro Unii potřebné. Program by měl hrát významnou úlohu při rozvoji lidských kapacit prostřednictvím posílení podpory odborné přípravy, která se zaměří na celní úředníky i na hospodářské subjekty. Za tímto účelem by se současná koncepce Unie v oblasti společné odborné přípravy, která se dosud zakládala zejména na rozvoji centrálního elektronického vzdělávání (eLearning), měla vyvinout v mnohostranný program Unie pro podporu odborné přípravy.
(8)
Program by měl přikládat náležitý význam fungování stávajících evropských informačních systémů pro cla a rozvoji nových evropských informačních systémů nezbytných pro provádění celního kodexu Unie a vynakládat na ně odpovídající podíl svého rozpočtu. Zároveň by měly být věnovány odpovídající prostředky na činnosti sdružující úředníky pracující v celní oblasti a činnosti v oblasti budování odborné způsobilosti. Kromě toho by měl program umožnit určitou míru pružnosti v rámci rozpočtu, aby bylo možné reagovat na změny politických priorit.
(9)
Program by měl být v platnosti po dobu sedmi let, aby bylo jeho trvání sladěno s platností víceletého finančního rámce stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2003 (2).
(10)
Toto nařízení stanoví pro celou dobu trvání programu finanční krytí, které pro Evropský parlament a Radu představuje během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení ze dne 2. prosince 2013 (3).
(11)
V souladu se závazkem, který si Komise stanovila pro dosažení soudržnosti a zjednodušení programů financování stanovila ve sdělení Komise ze dne 19. října 2010 nazvaném „Přezkum rozpočtu EU“, je třeba zdroje sdílet s ostatními nástroji Unie pro financování, jestliže předpokládané činnosti v rámci programu sledují cíle, které jsou společné různým nástrojům financování, avšak s vyloučením dvojího financování. U akcí v rámci tohoto programu by měla být zajištěna soudržnost ve využívání zdrojů Unie, které jsou určeny na podporu fungování celní unie.
(12)
Opatření, nezbytná pro finanční provádění tohoto nařízení by měla být přijímána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), a s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5).
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(14)
Zcela zásadní je spolupráce v oblasti inteligentního posuzování rizik, neboť ta umožňuje, aby měly ze zjednodušené elektronické celní správy co největší užitek důvěryhodné podniky dodržující předpisy, a umožňuje zaměřit se na nesrovnalosti.
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o sestavování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6).
(16)
Za účelem odpovídající reakce na změny politických priorit by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny seznamu ukazatelů k měření dosažení zvláštních cílů a pozměnění orientačních částek vyhrazených na jednotlivé druhy akcí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(17)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zavedení víceletého programu, který má zlepšit fungování celní unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože členské státy nemohou účinně zajistit spolupráci a koordinaci potřebnou pro provádění programu, a proto jich může být z důvodu jejich rozsahu a účinku lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(18)
Při provádění programu by Komisi měl být nápomocen výbor pro program Clo 2020.
(19)
V zájmu usnadnění hodnocení programu by měl být od samotného začátku zaveden odpovídající rámec pro sledování výsledků dosažených programem. Mělo by být provedeno hodnocení v polovině období zaměřené na dosahování cílů programu, jeho účinnost a přidanou hodnotu programu na evropské úrovni. Závěrečné hodnocení by dále mělo posoudit dlouhodobý dopad a udržitelnost výsledků programu. Měla by být zajištěna plná transparentnost spojená s pravidelným podáváním zpráv o sledování a hodnocení Evropskému parlamentu a Radě. Tato hodnocení by měla vycházet z ukazatelů měřících účinky programu na základě předem stanovených základních hodnot. Ukazatele by mimo jiné měly měřit dobu, během níž společná komunikační síť funguje bez systémových selhání, neboť to představuje podmínku řádného fungování všech evropských informačních systémů, aby celní orgány v celní unii mohly účinně spolupracovat.
(20)
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (7). Zpracovávání osobních údajů prováděné Komisí v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 (8). Výměna nebo předávání informací příslušnými orgány by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES a výměna nebo předávání informací ze strany Komise by se měly uskutečňovat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(21)
Toto nařízení nahrazuje rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 624/2007/ES (9). Uvedené rozhodnutí by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
1. Zavádí se víceletý akční program „Clo 2020“ (dále jen „program“), jehož cílem je podpořit fungování celní unie.
2. Program se vztahuje na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„celními orgány“ orgány odpovědné za uplatňování celních předpisů;
2)
„externími odborníky“:
a)
zástupci orgánů státní správy, a to i ze zemí, které se neúčastní programu podle čl. 3 odst. 2;
b)
hospodářské subjekty a organizace zastupující hospodářské subjekty;
c)
zástupci mezinárodních a jiných příslušných organizací.
Článek 3
Účast v programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy a země uvedené v odstavci 2 za předpokladu, že jsou splněny podmínky v něm uvedené.
2. Účast v programu je otevřena těmto zemím:
a)
přistupujícím zemím, kandidátským zemím a potenciálním kandidátům, jež využívají předvstupní strategie, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro účast těchto zemí v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, v rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách;
b)
partnerským zemím v rámci evropské politiky sousedství, pokud tyto země dosáhly dostatečné úrovně sblížení příslušných právních předpisů a správních postupů s právními předpisy a správními postupy Unie.
Partnerské země uvedené v prvním pododstavci písm. b) se programu účastní v souladu s ustanoveními, jež se s těmito zeměmi určí po vytvoření rámcových dohod o jejich účasti na programech Unie.
Článek 4
Přispění k činnostem v rámci programu
Pokud je to nezbytné pro dosažení cílů uvedených v článcích 5 a 6, mohou být přizváni externí odborníci, aby přispěli k vybraným činnostem organizovaným v rámci programu. Tyto externí odborníky vybírá Komise spolu se zúčastněnými zeměmi podle jejich dovedností, zkušeností a znalostí, jež jsou potřebné pro dané činnosti.
Článek 5
Obecný cíl a zvláštní cíle
1. Obecným cílem programu je podpořit fungování a modernizaci celní unie, a posílit tak vnitřní trh prostřednictvím spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi, jejich celními orgány a úředníky. O dosažení obecného cíle se usiluje splněním zvláštních cílů.
2. Zvláštními cíli je podporovat celní orgány při ochraně finančních a hospodářských zájmů Unie a jejích členských států, včetně boje proti podvodům a ochrany práv duševního vlastnictví, zvyšovat bezpečnost a zabezpečení, chránit občany a životní prostředí, zlepšovat administrativní kapacitu celních orgánů a posilovat konkurenceschopnost evropských podniků.
Těchto zvláštních cílů bude dosaženo zejména:
a)
využitím výpočetní techniky,
b)
zajištěním moderních a harmonizovaných přístupů k celním postupům a kontrolám,
c)
usnadňováním zákonného obchodu,
d)
snižováním administrativní zátěže a nákladů na dodržování předpisů; a
e)
posilováním fungování celních orgánů.
3. Dosažení zvláštních cílů se měří zejména pomocí ukazatelů uvedených v příloze I. V případě nutnosti lze tyto ukazatele v průběhu programu revidovat.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem pozměňovat seznam ukazatelů obsažený v příloze I.
Článek 6
Operační cíle
Program má tyto operační cíle:
a)
podporovat přípravu, soudržné uplatňování a účinné provádění právních předpisů Unie a politiky v oblasti cel;
b)
rozvíjet, zdokonalovat, provozovat a podporovat evropské informační systémy v oblasti cel;
c)
určovat, rozvíjet, sdílet a uplatňovat osvědčené pracovní postupy a správní postupy, zejména v návaznosti na srovnávací analýzy;
d)
upevňovat dovednosti a schopnosti celních úředníků;
e)
zlepšovat spolupráci mezi celními orgány a mezinárodními organizacemi, třetími zeměmi, jinými vládními orgány, včetně unijních a vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem, jakož i hospodářskými subjekty a organizacemi zastupujícími hospodářské subjekty.
KAPITOLA II
ZPŮSOBILÉ AKCE
Článek 7
Způsobilé akce
Program za podmínek stanovených v ročním pracovním programu uvedeném v článku 14 poskytuje finanční podporu tyto druhy akcí:
a)
společné akce:
i)
semináře a pracovní setkání;
ii)
projektové skupiny, které se zpravidla skládají z omezeného počtu zemí, působí pouze po omezenou dobu a sledují předem stanovený cíl s přesně definovaným výsledkem, včetně koordinace či srovnávání;
iii)
pracovní návštěvy organizované zúčastněnými zeměmi nebo jinou zemí, které umožní úředníkům získat nebo zvýšit jejich odbornou způsobilost či znalosti v celních záležitostech; u pracovních návštěv organizovaných ve třetích zemích lze z programu financovat pouze cestovní a pobytové náklady (ubytování a denní příspěvky);
iv)
činnosti sledování prováděné společnými skupinami úředníků Komise a úředníků zúčastněných zemí, jejichž úkolem je analyzovat celní postupy, zjišťovat problémy při provádění pravidel a případně i předkládat návrhy na úpravu pravidel a pracovních metod Unie;
v)
skupiny odborníků, zejména strukturované formy spolupráce dočasného či trvalého charakteru, jež sdružují odborné znalosti a dovednosti k plnění úkolů v konkrétních oblastech nebo provádějí operační činnosti,, případně podporou on-line služeb spolupráce, administrativní pomoci i infrastruktury a vybavení;
vi)
akce zaměřené na budování kapacit celní správy a podpůrné akce;
vii)
studie;
viii)
společně vytvořené komunikační akce;
ix)
jakékoli další činnosti, které podporují obecné, zvláštní a operační cíle uvedené v článcích 5 a 6;
b)
budování kapacit v oblasti informačních technologií: vývoj, údržba, provoz a kontrola kvality unijních složek evropských informačních systémů stanovených v oddílu A přílohy II a nových evropských informačních systémů zřízených právem Unie;
c)
budování odborné způsobilosti: společné akce v oblasti odborné přípravy, jejichž cílem je podpora nezbytných odborných dovedností a znalostí vztahujících se k oblasti cel.
Článek 8
Zvláštní prováděcí ustanovení o společných akcích
1. Účast na společných akcích uvedených v čl. 7 písm. a) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země zajistí, aby k účasti na společných akcích byli nominováni úředníci s náležitým profilem a kvalifikací.
3. Zúčastněné země případně přijmou nezbytná opatření pro provádění společných akcí, zejména zvyšováním informovanosti o těchto akcích a zajištěním optimálního využití vzniklých výstupů.
Článek 9
Zvláštní prováděcí ustanovení o budování kapacit v oblasti informačních technologií
1. Komise a zúčastněné země zajistí, aby evropské informační systémy uvedené v oddílu A přílohy II byly rozvíjeny, provozovány a náležitě udržovány.
2. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi koordinuje ty aspekty zavádění a fungování unijních složek, jež jsou uvedeny v oddílu B přílohy II, i neunijních složek, jež popisuje oddíl C přílohy II, Evropských informačních systémů uvedených v oddílu A přílohy II, které jsou nezbytné pro zajištění jejich operability, vzájemné propojenosti a soustavného zlepšování.
3. Unie nese náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz unijních složek. Náklady na pořízení, vývoj, instalaci, údržbu a každodenní provoz neunijních složek nesou zúčastněné země.
Článek 10
Zvláštní prováděcí ustanovení o budování odborné způsobilosti
1. Účast na společných akcích v oblasti odborné přípravy uvedených v čl. 7 písm. c) je dobrovolná.
2. Zúčastněné země případně začlení do svých vnitrostátních programů odborné přípravy společně vytvořený obsah odborné přípravy, včetně modulů elektronického vzdělávání, programů odborné přípravy a společně dohodnutých norem odborné přípravy.
3. Zúčastněné země zajistí, aby jejich úředníci obdrželi úvodní i průběžnou odbornou přípravu, která je nezbytná pro získání společných odborných dovedností a znalostí v souladu s programy odborné přípravy.
4. Zúčastněné země poskytnou svým úředníkům nezbytnou jazykovou přípravu, aby získali dostatečnou úroveň jazykových znalostí pro účast v programu.
KAPITOLA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 11
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014-2020 je stanoveno na 522 943 000 EUR v běžných cenách.
Roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. V rámci finančního krytí jsou orientační částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v článku 7 v rámci procentuálního rozmezí uvedeného v příloze III pro každý druh akce. Komise se od orientačních částek přídělů finančních prostředků uvedených v příloze může odchýlit, nesmí však zvýšit přidělený podíl finančního krytí na jednotlivé druhy akce o více než 10 %.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 15 pozměňující orientační příděly finančních prostředků uvedené v příloze III, pokud by bylo nezbytné uvedený limit překročit.
Článek 12
Druhy podpory
1. Komise provádí program v souladu s nařízením (EU. Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora Unie na způsobilé akce podle článku 7 má podobu:
a)
grantů;
b)
zadávání veřejných zakázek;
c)
náhrady nákladů vynaložených externími odborníky uvedenými v článku 4.
3. Míra spolufinancování u grantů činí až 100 % způsobilých nákladů v případě denních příspěvků, nákladů na cestování a ubytování a nákladů spojených s organizováním akcí.
Pokud tyto akce vyžadují udělení grantů, stanoví příslušnou míru spolufinancování roční pracovní programy.
4. Finanční příděl pro program může pokrýt také:
a)
náklady vzniklé v souvislosti s přípravnými, monitorovacími, auditními a hodnotícími činnostmi, kterých je zapotřebí pro řízení programu a dosažení jeho cílů, zejména náklady na studie, na schůzky odborníků, informační a komunikační akce, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, jestliže se vztahují k cílům tohoto programu;
b)
náklady spojené se sítěmi informačních technologií se zaměřením na zpracování a výměnu informací; a
c)
všechny ostatní náklady na technickou a administrativní pomoc, které vzniknou Komisi při řízení programu.
Článek 13
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny opatřeními k prevenci podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci tohoto nařízení obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (10) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (11) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou uzavřenou na základě tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI
Článek 14
Pracovní program
1. Za účelem provádění programu přijímá Komise prostřednictvím prováděcích aktů roční pracovní programy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 2.
Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce v souladu s obecnými, zvláštními a operačními cíli stanovenými v článcích 5 a 6, způsob provádění a ve vhodných případech rovněž podmínky zřizování týmů odborníků uvedených v čl. 7 písm. a) bodu v), jakož i očekávané výsledky;
b)
rozpis rozpočtu podle druhu akce;
c)
míru spolufinancování u grantů, jak je uvedeno v čl. 12 odst. 3.
2. Při přípravě ročního pracovního programu bere Komise v úvahu společný přístup v oblasti celní politiky. Tento přístup je pravidelně revidován a určován v partnerství mezi Komisí a členskými státy ve Skupině pro celní politiku složené z vedoucích celních správ členských států nebo jejich zástupců a zástupců Komise.
Komise Skupinu pro celní politiku pravidelně informuje o opatřeních vztahujících se k provádění programu.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce je svěřena Komisi na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 3 druhém pododstavci a čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 11 odst. 2 druhého pododstavce vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
KAPITOLA V
SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 17
Sledování akcí v rámci programu
1. Komise ve spolupráci se zúčastněnými zeměmi na základě ukazatelů uvedených v příloze I sleduje provádění programu a akcí v jeho rámci.
2. Komise zveřejní výsledky sledování.
3. Výsledky sledování se použijí pro účely hodnocení programu v souladu s článkem 18.
Článek 18
Hodnocení
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu v polovině období a závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavcích 2 a 3. Výsledky těchto hodnocení, včetně nalezených výraznějších nedostatků, se začlení do rozhodnutí o možném prodloužení, úpravě či pozastavení programů v následujících obdobích. Tato hodnocení provádí nezávislý externí hodnotitel.
2. Do 30. června 2018 vypracuje Komise hodnotící zprávu v polovině období, která se zaměří na dosažení cílů akcí v rámci programu, účinnost využívání prostředků a přidanou hodnotu programu na evropské úrovni. Tato zpráva se bude mimoto zabývat zjednodušením a trvalou platností cílů, jakož i přínosem programu k prioritám Unie, totiž inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění.
3. Do 31. prosince 2021 vypracuje Komise závěrečnou hodnotící zprávu týkající se oblastí uvedených v odstavci 2 a dlouhodobého dopadu a udržitelnosti účinků programu.
4. Zúčastněné země poskytnou Komisi na její žádost veškeré údaje a informace, které mohou přispět k její hodnotící zprávě v polovině období a závěrečné hodnotící zprávě.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Rozhodnutí č. 624/2007/ES se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedeného rozhodnutí se však až do dokončení těchto akcí nadále řídí uvedeným rozhodnutím.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1294/2013
2013 m. gruodžio 11 d.
kuriuo nustatoma 2014-2020 m. Europos Sąjungos muitinių veiksmų programa („Muitinė 2020“) ir panaikinamas Sprendimas Nr. 624/2007/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 33 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
daugiametė iki 2014 m. taikyta muitinių veiksmų programa labai padėjo sudaryti palankesnes sąlygas muitinių bendradarbiavimui Sąjungoje ir jį sustiprinti. Daugelis muitinės srities veiksmų yra tarpvalstybinio pobūdžio, juose dalyvauja ir jų poveikį patiria visos valstybės narės, todėl pavienės valstybės narės negali jų įgyvendinti veiksmingai ir efektyviai. Komisijos įgyvendinama Sąjungos muitinės programa valstybėms narėms suteikiama minėtos bendradarbiavimo veiklos plėtojimo sistema - sąnaudų požiūriu tai veiksmingiau, nei kiekvienai valstybei narei dvišaliu ar daugiašaliu pagrindu kurti savo atskirą bendradarbiavimo sistemą. Todėl tikslinga užtikrinti ankstesnės daugiametės programos tęstinumą muitinei nustatant naują tos pačios srities programą „Muitinė 2020“ (toliau - Programa);
(2)
veikla pagal Programą, t. y. Europos informacinėmis sistemomis, bendrais muitinių pareigūnų veiksmais ir bendro mokymo iniciatyvomis bus prisidedama prie pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo stiprinant vidaus rinkos veikimą. Pagal Programą bus kuriama veiklos sistema, kuria bus siekiama didinti muitinių darbo veiksmingumą ir jas modernizuoti, didinti įmonių konkurencingumą, skatinti užimtumą, racionalizuoti ir koordinuoti valstybių narių veiksmus, kuriais siekiama apsaugoti jų ir Sąjungos finansinius bei ekonominius interesus, todėl bus aktyviai gerinamas muitų sąjungos veikimas, kad įmonės ir piliečiai galėtų naudotis visomis vidaus rinkos ir pasaulinės prekybos teikiamomis galimybėmis;
(3)
siekiant remti stojimo ir trečiųjų šalių asociacijos procesą, Programoje, įvykdžius tam tikras sąlygas, turėtų būti leidžiama dalyvauti stojančioms šalims ir potencialioms kandidatėms, taip pat potencialioms šalims kandidatėms ir Europos kaimynystės politikos šalims partnerėms. Atsižvelgiant į vis intensyvesnius pasaulio ekonomikos tarpusavio ryšius, Programoje turėtų būti toliau numatoma galimybė tam tikroje veikloje pasitelkti išorės ekspertus, pavyzdžiui, trečiųjų šalių pareigūnus, tarptautinių organizacijų atstovus arba ekonominės veiklos vykdytojus. Išorės ekspertų dalyvavimas laikomas būtinu, kai be tų ekspertų dalyvavimo negali būti pasiekti Programos tikslai. Įsteigus Europos Išorės Veiksmų Tarnybą, pavaldžią Sąjungos vyriausiajam įgaliotiniui užsienio reikalams ir saugumo politikai, sudaromos palankesnės sąlygos tiek dvišaliu, tiek daugiašaliu pagrindu koordinuoti ir derinti politiką srityje, kuri yra svarbus Sąjungos išorės strategijų ir veiklos elementas;
(4)
nustatant Programos tikslus reikėtų atsižvelgti į problemas ir uždavinius, kuriuos muitinės turės spręsti per ateinantį dešimtmetį. Programai ir toliau turėtų tekti vaidmuo gyvybiškai svarbiose srityse, pavyzdžiui, darnaus Sąjungos teisės muitinės ir susijusiais klausimas įgyvendinimas. Be to, Programoje daugiausia dėmesio turėtų būti skiriama Sąjungos finansinių ir ekonominių interesų apsaugai ir saugos bei saugumo užtikrinimui. Tai turėtų apimti, inter alia, nacionalinių ir Sąjungos rinkos stebėsenos institucijų ir muitinių bendradarbiavimą ir informacijos telkimą. Programa taip pat turėtų būti skirta palankesnių sąlygų prekybai sudarymui, inter alia, bendradarbiaujant kovoje su sukčiavimu ir didinant muitinių administracinius gebėjimus. Šiuo požiūriu turėtų būti atlikta aptikimo įrangos ir susijusių technologijų sąnaudų ir naudos analizė, kad po 2020 m. muitinėms būtų lengviau įsigyti modernių muitinės kontrolės priemonių. Taip pat turėtų būti nagrinėjami būdai, kaip sudaryti palankesnes sąlygas modernių muitinės kontrolės priemonių įsigijimui, įskaitant bendrus viešuosius pirkimus;
(5)
įsitikinta, kad iki 2014 m. taikytos Programos priemonės buvo tinkamos, todėl jos turėtų būti išlaikytos. Atsižvelgiant į struktūriškesnio operatyvaus bendradarbiavimo poreikį, turėtų būti įtraukta papildomų priemonių: iš Sąjungos ir nacionalinių ekspertų sudaromos ekspertų grupės, kurioms pavesta kartu vykdyti užduotis konkrečiose srityse, ir vykdomi viešieji administracinių gebėjimų stiprinimo veiksmai, kuriais turėtų būti teikiama specializuota parama toms dalyvaujančioms šalims, kuriose reikia stiprinti administracinius gebėjimus;
(6)
Europos informacinėms sistemoms tenka gyvybiškai svarbus vaidmuo stiprinant Sąjungos muitų sistemas, todėl jas reikėtų ir toliau finansuoti pagal Programą. Be to, turėtų būti numatyta galimybė į Programą įtraukti naujas pagal Sąjungos teisę sukurtas su muitine susijusias informacines sistemas. Europos informacinės sistemos atitinkamais atvejais turėtų būti grindžiamos bendrais plėtojimo modeliais ir IT struktūra, kad būtų didinamas muitinės administracijos lankstumas ir veiksmingumas;
(7)
pagal Programą taip pat turėtų būti vykdomas žmogiškųjų išteklių gebėjimų ugdymas rengiant bendro mokymo kursus. Muitinių pareigūnai turi plėsti ir atnaujinti žinias bei įgūdžius, kad galėtų tenkinti Sąjungos poreikius. Programa turėtų būti itin svarbi žmogiškųjų išteklių gebėjimams stiprinti teikiant vis daugiau paramos mokymui, kuris skirtas muitinės pareigūnams ir ekonominės veiklos vykdytojams. Tuo tikslu dabartinį Sąjungos bendro mokymo metodą, kuris buvo daugiausia pagrįstas centrinės e. mokymosi programos plėtojimu, reikėtų plėtoti toliau, kad būtų galima parengti daugialypę Sąjungos paramos mokymui programą;
(8)
Programoje deramas dėmesys ir pakankama jos biudžeto dalis turėtų būti skiriama esamų muitinių Europos informacinių sistemų veikimui ir naujų Europos informacinių sistemų kūrimui, nes tai būtina Sąjungos muitinės kodeksui įgyvendinti. Kartu pakankamai lėšų turėtų būti skirta veiklai, kurioje dalyvauja su muitine dirbantys pareigūnai, ir žmogiškųjų išteklių gebėjimų ugdymui. Be to, šioje Programoje turėtų būti numatytas tam tikras biudžeto lankstumas, kad būtų galima reaguoti į politikos prioritetų pokyčius;
(9)
siekiant suderinti Programos trukmę su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (2), nustatytos daugiametės finansinės programos trukme, programa turėtų būti įgyvendinama septynerių metų laikotarpiu;
(10)
šis reglamentas visam Programos laikotarpiui nustato finansinį paketą, kuris per metinę biudžeto tvirtinimo procedūrą Europos Parlamentui ir Tarybai yra svarbiausia orientacinė suma, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (3) 17 punkte;
(11)
atsižvelgiant į 2010 m. spalio 19 d. komunikate "ES biudžeto peržiūra" nustatytą Komisijos įsipareigojimą derinti ir supaprastinti finansavimo programas, reikėtų dalytis ištekliais su kitomis Sąjungos finansavimo priemonėmis, jei numatyta veikla pagal Programą siekiama įvairioms finansavimo priemonėms bendrų tikslų, bet atmetant dvigubo finansavimo galimybę. Siekiant remti muitų sąjungos veikimą, veiksmais pagal Programą reikėtų užtikrinti darnų Sąjungos išteklių naudojimą;
(12)
finansiniam šio reglamento įgyvendinimui būtinos priemonės turėtų būti priimamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (4) ir Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 (5);
(13)
Sąjungos finansinius interesus reikėtų tinkamomis priemonėmis apsaugoti per visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisėtai išmokėtų arba neteisingai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, atitinkamais atvejais, sankcijas;
(14)
siekiant, kad reikalavimų besilaikančios ir patikimos įmonės gautų didžiausią naudą iš muitinių elektroninio administravimo procedūrų supaprastinimo ir kad būtų tikslingai aptinkami pažeidimai, itin svarbu bendradarbiauti racionaliai vertinant riziką;
(15)
kad būtų užtikrintos vienodos šio reglamento įgyvendinimo sąlygos, Komisijai reikėtų suteikti įgyvendinimo įgaliojimus nustatyti metines darbo programas. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (6);
(16)
siekiant tinkamai reaguoti į politikos prioritetų pokyčius, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiami rodikliai, pagal kuriuos nustatoma, ar pasiekti konkretūs tikslai, ir iš dalies keičiamos kiekvienos rūšies veiksmams skirtos orientacinės sumos. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(17)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti daugiametę programą siekiant gerinti muitų sąjungos veikimą, valstybės narės negali deramai pasiekti, nes jos negali veiksmingai vykdyti Programai įgyvendinti būtino bendradarbiavimo ir koordinavimo, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali priimti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(18)
įgyvendinti Programą Komisijai turėtų padėti programos „Muitinė 2020“ komitetas;
(19)
siekiant sudaryti palankesnes sąlygas Programai įvertinti, iš pat pradžių turėtų būti nustatyta tinkama pagal Programą pasiektų rezultatų stebėsenos sistema. Turėtų būti atliekamas vidurio laikotarpio įvertinimas, kaip įgyvendinami Programos tikslai, įvertinamas jos efektyvumas ir jos pridėtinė vertė Europos lygiu. Be to, galutiniame įvertinime turėtų būti vertinamas ilgalaikis Programos poveikis ir tvarumo rezultatai. Turėtų būti užtikrintas visiškas skaidrumas, numatant reguliarų stebėsenos ir vertinimo ataskaitų teikimą Europos Parlamentui ir Tarybai. Tas vertinimas turėtų būti grindžiamas rodikliais, kuriais Programos rezultatai įvertinami pagal iš anksto nustatytus bazinius lygius. Rodikliais, inter alia, turėtų būti įvertinama, kiek laiko bendrasis ryšių tinklas veikia be sistemos sutrikimų, nes tai yra visų Europos informacinių sistemų tinkamo veikimo sąlyga, kad muitinės galėtų veiksmingai bendradarbiauti muitų sąjungoje;
(20)
asmens duomenų tvarkymą, kuris atliekamas valstybėse narėse įgyvendinant šį reglamentą, prižiūrint valstybių narių kompetentingoms valdžios institucijoms, visų pirma valstybių narių paskirtoms viešosioms nepriklausomoms institucijoms, reglamentuoja Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (7). Asmens duomenų tvarkymą, kurį atlieka Komisija pagal šį reglamentą, prižiūrint Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui, reglamentuoja Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 45/2001 (8). Kompetentingos valdžios institucijos visa informacija keistis arba ją perduoti turėtų laikydamosi asmens duomenų perdavimo taisyklių, nustatytų Direktyvoje 95/46/EB, o Komisija visa informacija turėtų keistis arba ją perduoti laikydamasi asmens duomenų perdavimo taisyklių, nustatytų Reglamente (EB) Nr. 45/2001;
(21)
šiuo reglamentu pakeičiamas Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 624/2007/EB (9). Todėl tas sprendimas turėtų būti panaikintas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
1. Siekiant remti muitų sąjungos veikimą šiuo reglamentu nustatoma daugiametė veiksmų programa „Muitinė 2020“ (toliau - Programa).
2. Programa įgyvendinama laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos šios terminų apibrėžtys:
1)
muitinės - už muitinės taisyklių taikymą atsakingos institucijos;
2)
išorės ekspertai:
a)
vyriausybinių institucijų atstovai, be kita ko, iš Programoje nedalyvaujančių šalių, remiantis 3 straipsnio 2 dalimi,
b)
ekonominės veiklos vykdytojai ir juos atstovaujančios organizacijos,
c)
tarptautinių ir kitų atitinkamų organizacijų atstovai.
3 straipsnis
Dalyvavimas Programoje
1. Dalyvaujančios šalys - valstybės narės ir 2 dalyje nurodytos šalys, jei įvykdytos toje dalyje nustatytos sąlygos.
2. Programoje gali dalyvauti bet kuri iš šių šalių:
a)
stojančiosios šalys, šalys kandidatės ir potencialios kandidatės, kurioms taikoma pasirengimo narystei strategija, pagal tų šalių dalyvavimo Sąjungos programose bendruosius principus, bendrąsias nuostatas ir sąlygas, nustatytas atitinkamuose bendruosiuose susitarimuose, asociacijos tarybos sprendimuose arba panašiuose susitarimuose;
b)
Europos kaimynystės politikos šalys partnerės, jei tos šalys yra pakankamai suderinusios atitinkamus savo teisės aktus ir administracinius metodus su Sąjungos teisės aktais ir metodais.
Pirmos pastraipos b punkte nurodytos šalys partnerės dalyvauja Programoje pagal nuostatas, kurios kartu su tomis šalimis nustatomos sudarius bendruosius susitarimus dėl jų dalyvavimo Sąjungos programose.
4 straipsnis
Indėlis į veiklą pagal Programą
Išorės ekspertai gali būti kviečiami prisidėti prie atrinktos pagal Programą organizuojamos veiklos, jei tai būtina 5 ir 6 straipsniuose nurodytiems tikslams pasiekti. Išorės ekspertus parenka Komisija kartu su dalyvaujančiomis šalimis, atsižvelgdami į jų gebėjimus, patirtį ir žinias, kurių reikia konkrečiai veiklai.
5 straipsnis
Bendrasis tikslas ir konkretūs tikslai
1. Bendras Programos tikslas yra remti muitų sąjungos veikimą ir modernizavimą siekiant stiprinti vidaus rinką vykdant dalyvaujančių šalių, jų muitinių ir pareigūnų bendradarbiavimą. Bendrojo tikslo siekiama pasiekiant konkrečius tikslus.
2. Konkretūs tikslai yra parama muitinėms, kad būtų apsaugomi Sąjungos ir valstybių narių finansiniai ir ekonominiai interesai, įskaitant kovą su sukčiavimu ir intelektinės nuosavybės teisių apsaugą, didinama sauga ir saugumas, apsaugomi piliečiai ir aplinka, gerinami muitinių administraciniai gebėjimai ir didinamas Europos įmonių konkurencingumas.
Tų konkrečių tikslų pasiekiama visų pirma:
a)
vykdant kompiuterizavimą;
b)
užtikrinant modernius ir suderintus metodus muitinės procedūrų ir kontrolės srityje;
c)
sudarant palankias sąlygas teisėtai prekybai;
d)
sumažinant reikalavimų laikymosi sąnaudas bei administracinę naštą; ir
e)
gerinant muitinių veikimą.
3. Konkrečių tikslų įgyvendinimas vertinamas remiantis I priede išvardytais rodikliais. Prireikus tie rodikliai Programos laikotarpiu gali būti tikslinami.
Komisijai pagal 15 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl I priede nustatyto rodiklių sąrašo pakeitimo.
6 straipsnis
Veiklos tikslai
Programos veiklos tikslai yra šie:
a)
remti Sąjungos teisės aktų ir politikos muitinės srityje rengimą, darnų taikymą ir veiksmingą įgyvendinimą;
b)
plėtoti, tobulinti, eksploatuoti ir remti muitinėms skirtas Europos informacines sistemas;
c)
nustatyti, plėtoti bei taikyti geriausią darbo praktiką ir administracines procedūras bei jomis dalytis, visų pirma atlikus lyginamąją analizę;
d)
gerinti muitinės pareigūnų gebėjimus ir kompetenciją;
e)
gerinti muitinių ir tarptautinių organizacijų, trečiųjų šalių, kitų vyriausybinių institucijų, įskaitant Sąjungos ir nacionalines rinkos priežiūros institucijas, ekonominės veiklos vykdytojų ir juos atstovaujančių organizacijų bendradarbiavimą.
II SKYRIUS
REIKALAVIMUS ATITINKANTYS VEIKSMAI
7 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys veiksmai
14 straipsnyje nurodytoje metinėje darbo Programoje nustatytomis sąlygomis pagal programą teikiama finansinė parama šių rūšių veiksmams:
a)
bendriems veiksmams:
i)
seminarams ir praktiniam mokymui;
ii)
projektų grupėms, kurias paprastai sudaro ribotas valstybių skaičius ir kurios veikia tam tikrą laikotarpį siekdamos iš anksto nustatyto tikslo ir tiksliai apibrėžto rezultato, įskaitant koordinavimą ar lyginamąją analizę;
iii)
darbo vizitams, kuriuos rengia dalyvaujančios šalys arba kita šalis, siekdamos sudaryti sąlygas pareigūnams įgyti praktinės darbo patirties ar žinių muitinės klausimais, arba jas praplėsti; jei darbo vizitai rengiami trečiosiose šalyse, Programos reikalavimus atitinka tik kelionės ir pragyvenimo (apgyvendinimo ir dienpinigių) išlaidos;
iv)
stebėsenai, kurią vykdo iš Komisijos pareigūnų ir dalyvaujančių šalių pareigūnų sudarytos jungtinės grupės, siekdamos analizuoti muitinių praktiką, nustatyti taisyklių įgyvendinimo sunkumus ir, atitinkamais atvejais, teikti Sąjungos taisyklių ir darbo metodų pritaikymo pasiūlymus;
v)
ekspertų grupėms, kurios yra struktūrinė bendradarbiavimo forma; jos yra nenuolatinės arba nuolatinės ir jose sutelkiama praktinė patirtis siekiant atlikti užduotis konkrečiose srityse arba vykdyti su veikla susijusias funkcijas, prireikus naudojantis bendradarbiavimo internetu paslaugomis, administracine pagalba ir infrastruktūra bei įranga;
vi)
muitinės administracinių gebėjimų stiprinimui ir pagalbiniams veiksmams;
vii)
tyrimams;
viii)
bendrai plėtojamiems informavimo veiksmams;
ix)
visai kitai veiklai, kuria remiami 5 ir 6 straipsniuose nustatyti bendrieji, konkretieji ir veiklos tikslai.
b)
IT pajėgumams didinti: II priedo A skirsnyje nurodytų Europos informacinių sistemų Sąjungos komponentų ir pagal Sąjungos teisę sukurtų naujų Europos informacinių sistemų plėtojimui, techninei priežiūrai, veikimui ir kokybės kontrolei;
c)
žmogiškųjų išteklių gebėjimams ugdyti: bendro mokymo veiksmams, kuriais remiamas būtinų su muitine susijusių profesinių gebėjimų ir žinių įgijimas.
8 straipsnis
Konkrečios bendrų veiksmų įgyvendinimo nuostatos
1. Dalyvavimas 7 straipsnio a punkte nurodytuose bendruose veiksmuose yra savanoriškas.
2. Dalyvaujančios šalys užtikrina, kad dalyvauti bendruose veiksmuose būtų skiriami tinkamo profilio ir kvalifikacijos pareigūnai.
3. Dalyvaujančios šalys atitinkamais atvejais imasi bendriems veiksmams įgyvendinti būtinų priemonių, visų pirma didindamos informuotumą apie tuos veiksmus ir užtikrindamos optimalų pasiektų rezultatų naudojimą.
9 straipsnis
IT pajėgumų didinimo specialiosios įgyvendinimo nuostatos
1. Komisija ir dalyvaujančios šalys užtikrina II priedo A skirsnyje nurodytų Europos informacinių sistemų kūrimą, veikimą ir tinkamą techninę priežiūrą.
2. Bendradarbiaudama su dalyvaujančiomis šalimis Komisija koordinuoja II priedo B skirsnyje išvardintų Sąjungos komponentų ir II priedo C skirsnyje apibūdintų Sąjungai nepriklausančių komponentų, taip pat II priedo A skirsnyje nurodytų Europos informacinių sistemų kūrimo ir veikimo aspektus, būtinus siekiant užtikrinti šių komponentų tinkamumą naudoti, tarpusavio sujungimą ir nuolatinį tobulinimą.
3. Sąjunga padengia Sąjungos komponentų įsigijimo, plėtojimo, diegimo, techninės priežiūros ir kasdienio veikimo išlaidas. Sąjungai nepriklausančių komponentų įsigijimo, plėtojimo, diegimo, techninės priežiūros ir kasdienio veikimo išlaidas padengia dalyvaujančios šalys.
10 straipsnis
Žmogiškųjų išteklių gebėjimų ugdymo specialiosios įgyvendinimo nuostatos
1. Dalyvavimas 7 straipsnio c punkte nurodytuose bendro mokymo veiksmuose yra savanoriškas.
2. Dalyvaujančios šalys atitinkamais atvejais į savo nacionalines mokymo programas įtraukia bendrai parengtą mokymo turinį, įskaitant elektroninio mokymosi modulius, mokymo programas ir bendrai sutartus mokymo standartus.
3. Dalyvaujančios šalys užtikrina savo pareigūnų dalyvavimą pirminio ir tęstinio mokymo kursuose, kurie būtini siekiant įgyti mokymo programose nustatytus bendruosius profesinius gebėjimus ir žinias.
4. Dalyvaujančios šalys pasirūpina kalbų mokymu, kuris būtinas, kad pareigūnų kalbų mokėjimo lygis būtų pakankamas, kad jie galėtų dalyvauti Programoje.
III SKYRIUS
FINANSINĖ STRUKTŪRA
11 straipsnis
Finansinė struktūra
1. Programos įgyvendinimo finansinis paketas 2014-2020 m. laikotarpiui yra 522 934 000 EUR dabartinėmis kainomis.
Europos Parlamentas ir Taryba leidžia naudoti metinius asignavimus laikantis daugiametėje finansavimo programoje nustatytų ribų.
2. Iš Programai skirto finansinio paketo 7 straipsnyje išvardytiems reikalavimus atitinkantiems veiksmams orientacinės sumos skiriamos laikantis III priede kiekvienos rūšies veiksmams nustatytų procentinių dalių. Komisija gali nukrypti nuo tame priede nustatyto orientacinio lėšų paskirstymo, tačiau negali padidinti paskirtos finansinio paketo dalies daugiau kaip 10 % kiekvienos rūšies veiksmams.
Jei paaiškėtų, kad tą ribą reikia viršyti, Komisijai pagal 15 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais keičiamas III priede nustatytas orientacinis lėšų paskirstymas.
12 straipsnis
Intervencijos rūšys
1. Komisija įgyvendina Programą laikydamasi Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
2. Sąjungos finansinė parama 7 straipsnyje numatytiems reikalavimus atitinkantiems veiksmams yra:
a)
dotacijos;
b)
viešojo pirkimo sutartys;
c)
4 straipsnyje nurodytų išorės ekspertų patirtų išlaidų kompensavimas.
3. Dotacijoms taikoma iki 100 % tinkamų finansuoti sąnaudų bendro finansavimo norma, skirta dienpinigių, kelionės ir apgyvendinimo išlaidoms ir su renginių organizavimu susijusioms išlaidoms padengti.
Taikytina bendro finansavimo norma, kai veiklai būtina skirti dotacijas, nurodoma metinėse darbo programose.
4. Iš Programai skirtų finansinių asignavimų taip pat gali būti dengiamos:
a)
išlaidos, susijusios su parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, kurios reikia valdant Programą ir siekiant jos tikslų, visų pirma išlaidos, susijusios su tyrimais, ekspertų posėdžiais, informavimo ir komunikacijos veikla, įskaitant organizacinės komunikacijos veiklą, informuojant apie Sąjungos politikos prioritetus, jei jie yra susiję su Programos tikslais;
b)
išlaidos, susijusios su IT tinklais, ypač su informacijos apdorojimu ir mainais; ir
c)
visos kitos techninės ir administracinės pagalbos išlaidos, kurias Komisija patiria valdydama Programą.
13 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija atitinkamomis priemonėmis užtikrina, kad, įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus, būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai ir tuo tikslu taikomos sukčiavimo, korupcijos ir kitos neteisėtos veikos prevencijos priemonės, atliekamos veiksmingos patikros, nustačius pažeidimų susigrąžinamos neteisėtai išmokėtos sumos ir, atitinkamais atvejais, taikomos veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios administracinės bei finansinės sankcijos.
2. Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal Programą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (10) ir Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (11) nustatytų nuostatų ir procedūrų, atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimus vietoje, kad nustatytų, ar vykdant susitarimą dėl dotacijos, sprendimą dėl dotacijos arba sutartį dėl finansavimo Sąjungos lėšomis būta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančios sukčiavimo, korupcijos arba kitos neteisėtos veiklos atvejų.
IV SKYRIUS
ĮGYVENDINIMO ĮGALIOJIMAI
14 straipsnis
Darbo programa
1. Siekdama įgyvendinti Programą Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato metines darbo programas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Kiekviena metine darbo programa Programos tikslai bus įgyvendinami nustatant:
a)
veiksmus, atitinkančius 5 ir 6 straipsniuose nustatytus bendruosius, konkrečius ir veiklos tikslus, ir įgyvendinimo metodą, įskaitant, atitinkamais atvejais, 7 straipsnio a punkto v papunktyje nurodytų ekspertų grupių sudarymo tvarką ir numatomus rezultatus;
b)
biudžeto suskirstymą pagal veiksmų rūšis;
c)
dotacijų bendro finansavimo normą, kaip nurodyta 12 straipsnio 3 dalyje.
2. Rengdama metinę darbo programą Komisija atsižvelgia į bendrą su muitų politika susijusį požiūrį. Tas požiūris reguliariai peržiūrimas ir nustatomas Komisijai ir valstybėms narėms bendradarbiaujant Muitų politikos grupėje, kurią sudaro valstybių narių muitinių vadovai arba jų atstovai ir Komisijos atstovai.
Komisija reguliariai informuoja Muitų politikos darbo grupę apie Programos įgyvendinimo priemones.
15 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 5 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje ir 11 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 5 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje ir 11 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytus įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 5 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą ir 11 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nepareikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
16 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
V SKYRIUS
STEBĖSENA IR VERTINIMAS
17 straipsnis
Veiksmų pagal Programą stebėsena
1. Komisija, bendradarbiaudama su dalyvaujančiomis šalimis, stebi Programos ir veiksmų pagal ją įgyvendinimą remdamasi I priede nurodytais rodikliais.
2. Komisija viešai skelbia stebėsenos rezultatus.
3. Stebėsenos rezultatai naudojami Programai įvertinti pagal 18 straipsnį.
18 straipsnis
Vertinimas
1. Komisija teikia Europos Parlamentui ir Tarybai vidurio laikotarpio ir galutinio Programos įvertinimo ataskaitą apie 2 ir 3 dalyse nurodytus klausimus. To įvertinimo rezultatai, įskaitant nustatytus didelius trūkumus, įtraukiami į sprendimus dėl galimo tolesnio Programos atnaujinimo, keitimo arba sustabdymo. Tą vertinimą atlieka nepriklausomas išorės vertintojas.
2. Ne vėliau kaip iki 2018 m. liepos 30 d. Komisija parengia vidurio laikotarpio įvertinimo ataskaitą apie pasiektus veiksmų pagal Programą tikslus, išteklių naudojimo veiksmingumą ir Programos pridėtinę vertę Europos lygiu. Toje ataskaitoje papildomai vertinamas supaprastinimas ir tolesnis tikslų aktualumas, taip pat Programos įnašas įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetus.
3. Ne vėliau kaip iki 2021 m. gruodžio 31 d. Komisija parengia galutinę 2 dalyje nurodytų klausimų, taip pat ilgalaikio Programos poveikio ir rezultatų tvarumo įvertinimo ataskaitą.
4. Dalyvaujančios šalys Komisijos prašymu teikia visus duomenis ir informaciją, kurių reikia rengiant vidurio laikotarpio ir galutinę įvertinimo ataskaitas.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas Nr. 624/2007/EB panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Tačiau finansiniams įsipareigojimams, susijusiems su veiksmais, vykdomais pagal tą sprendimą, jis toliau taikomas tol, kol minėti įsipareigojimai įvykdomi.
20 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. gruodžio 11 d.