ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. října 2014,
kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje na období 2015-2019 seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku
(oznámeno pod číslem C(2014) 7809)
(Text s významem pro EHP)
(2014/746/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (1), a zejména na čl. 10a odst. 13 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2003/87/ES stanoví, že základním způsobem přidělování povolenek na emise skleníkových plynů provozovatelům zařízení v systému Unie pro obchodování s emisemi (EU ETS) by počínaje rokem 2013 měla být dražba. Způsobilým provozovatelům se však v období 2013-2020 nadále přidělují bezplatné povolenky podle pravidel stanovených směrnicí 2003/87/ES a rozhodnutím Komise 2011/278/EU (2).
(2)
Skutečnost, že neexistuje ambiciózní mezinárodní dohoda o změně klimatu, jejímž cílem by bylo nastavit horní hranici globálního oteplení na 2 °C, by mohla ohrozit příznivé dopady opatření realizovaných Unií. Důsledkem absence mezinárodního závazku by mohl být nárůst emisí skleníkových plynů v třetích zemích, jejichž průmyslová odvětví nejsou vázána srovnatelnými uhlíkovými omezeními (tzv. „únik uhlíku“). V zájmu omezení rizika úniku uhlíku směrnice 2003/87/ES stanoví, že v závislosti na výsledcích mezinárodních jednání Komise sestaví seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (dále jen „seznam odvětví a pododvětví“). Těmto odvětvím a pododvětvím by měly být přiděleny bezplatné povolenky na 100 % množství určeného podle směrnice 2003/87/ES a rozhodnutí 2011/278/EU, s přihlédnutím k opravnému koeficientu platnému pro všechna odvětví a uvedenému v čl. 10a odst. 5 směrnice 2003/87/ES a stanovenému v příloze II rozhodnutí Komise 2013/448/EU (3).
(3)
V této souvislosti Komise analyzovala, do jaké míry se třetí země, které mají rozhodující podíl na celosvětové produkci odvětví a pododvětví zařazených na seznam odvětví, u nichž se předpokládá únik uhlíku, pevně zavázaly snížit v příslušných odvětvích emise skleníkových plynů, a zda jsou jejich závazky srovnatelné se závazky Unie a plněny ve stejném časovém rámci. Kromě toho se také posuzovalo, do jaké míry je výkonnost zařízení v těchto zemích srovnatelná s výkonností zařízení v Unii. Komise dospěla k závěru, že závazky ke snížení emisí skleníkových plynů nejsou dostatečně srovnatelné, a srovnatelnost uhlíkové výkonnosti je tak irelevantní.
(4)
První seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, byl sestaven v roce 2009 pro roky 2013 a 2014 v rámci rozhodnutí Komise 2010/2/EU (4).
(5)
Posouzení by se mělo zakládat na určitém počtu kvalitativních a kvantitativních kritérií a na údajích z posledních tří let. V tomto smyslu použila Komise údaje z let 2009, 2010 a 2011, neboť za rok 2012 byly k dispozici údaje jen k některým parametrům.
(6)
Při sestavování seznamu odvětví a pododvětví Komise posuzovala riziko úniku uhlíku v odvětvích a pododvětvích podle klasifikace NACE-4, statistické klasifikace ekonomických činností v rámci Evropské unie podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (5). V rámci klasifikace NACE-4 jsou odvětví přesně definovaná a jsou k dispozici optimální údaje. Každému odvětví je přiřazen čtyřmístný číselný kód a každému pododvětví šestimístný kód CPA nebo osmimístný kód Prodcom, tedy kód podle klasifikace zboží používané pro statistické účely v odvětví průmyslové produkce v Unii, která vychází přímo z klasifikace NACE.
(7)
Jednotlivá odvětví byla nejdříve posouzena na základě kvantitativních kritérií uvedených v čl. 10a odst. 15 a 16 směrnice 2003/87/ES. Pro aplikaci těchto kvantitativních kritérií musela Komise určit součet přímých a nepřímých dodatečných nákladů spojených s uplatňováním směrnice 2003/87/ES.
(8)
Přímé dodatečné náklady spojené s množstvím povolenek, které by dané odvětví muselo koupit, kdyby nebylo považované za odvětví se značným rizikem úniku uhlíku, byly vypočteny na základě údajů o přímých emisích CO2 za jednotlivá odvětví. Tyto údaje pro výpočet přímých nákladů jednotlivých odvětví byly převzaty z protokolu transakcí Evropské unie (EUTL), jenž se považuje za nejpřesnější a nejtransparentnější zdroj dat o emisích CO2 na úrovni zařízení. V databázi EUTL však nejsou k dispozici data pro odvětví a skleníkové plyny, na něž se systém EU ETS vztahuje až od 1. ledna 2013. Komise proto v daných případech použila údaje o přímých emisích CO2, které poskytly členské státy v rámci vnitrostátních prováděcích opatření podle rozhodnutí 2011/278/EU.
(9)
Pro účely stanovení nepřímých dodatečných nákladů Komise shromáždila data o spotřebě elektrické energie podle odvětví poskytnutá členskými státy a ujistila se, že spotřeba elektřiny nebyla pod různými kódy NACE započítaná dvakrát. K určení objemu emisí spojených s výrobou elektřiny spotřebované v různých odvětvích Komise pro účely seznamu odvětví a pododvětví v rozhodnutí 2010/2/EU použila faktor průměrných emisí odvozený z celkové skladby pohonných hmot pro výrobu elektřiny, který, jak usoudila, vycházel z nejpřesnějších údajů. Tentýž faktor průměrných emisí byl použit i v posudcích, na nichž se zakládá toto rozhodnutí.
(10)
Kromě toho, aby Komise mohla určit přímé a nepřímé dodatečné náklady, musela provést odhad průměrné ceny uhlíku. Při posuzování pro účely sestavení seznamu odvětví a pododvětví byla použita předpokládaná cena uhlíku 30 EUR za tunu ekvivalentu CO2. V době platnosti rozhodnutí 2010/2/EU se předpokládaná cena uhlíku použitá v posudcích značně lišila od ceny skutečné, která byla výrazně nižší. Komise ovšem ve svém sdělení nazvaném „Rámec politiky v oblasti klimatu a energetiky na období 2020-2030“ (6) navrhla bezpodmínečně snížit emise skleníkových plynů do roku 2030 o 40 % oproti stavu v roce 1990 a nastavit tomu odpovídající cíl pro energii z obnovitelných zdrojů. Navrhla také vytvořit v systému EU ETS rezervu pro zachování stability trhu. Vzhledem k těmto okolnostem se proto předpokládá, že cena uhlíku se bude v budoucnu více řídit snižováním emisí ve střednědobém a dlouhodobém horizontu. Používat při posuzování pro účely tohoto rozhodnutí i nadále předpokládanou cenu uhlíku na úrovni 30 EUR za ekvivalent tuny CO2 se proto jeví jako odůvodněné.
(11)
Přímé a nepřímé dodatečné náklady by se měly počítat jako podíl hrubé přidané hodnoty. K odhadu hrubé přidané hodnoty u jednotlivých odvětví byla použita data ze strukturální statistiky podnikání Eurostatu.
(12)
Dále Komise posoudila intenzitu obchodu jednotlivých odvětví a pododvětví na základě dat získaných z databáze Eurostatu Comext.
(13)
Celkem posoudila Komise 245 průmyslových odvětví a 24 pododvětví zařazených do oddílů „Těžba a dobývání“ a „Zpracovatelský průmysl“ klasifikace NACE. Odvětví a pododvětví uvedená v bodě 1 přílohy tohoto rozhodnutí splňují kritéria podle čl. 10a odst. 15 a 16 směrnice 2003/87/ES a měla by být považována za odvětví a pododvětví, jimž hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(14)
Řada odvětví, u nichž se na základě kvantitativních kritérií stanovených v čl. 10a odst. 15 a 16 nemělo za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, byla posouzena z hlediska kvalitativních kritérií podle čl. 10a odst. 17 směrnice 2003/87/ES. Z kvalitativního hlediska byla posouzena odvětví, jež splňovala kvalitativní kritéria při sestavování předchozího seznamu, odvětví považovaná za mezní případy a odvětví, u nichž si posouzení vyžádali zástupci průmyslových podniků.
(15)
V případě odvětví „Konečná úprava textilií“ (kód NACE 1330), „Výroba pálených zdicích materiálů, tašek, dlaždic a podobných výrobků“ (kód NACE 2332), „Výroba sádrových výrobků pro stavební účely“ (kód NACE 2362), „Odlévání železa“ (kód NACE 2451) a „Odlévání lehkých kovů“ (kód NACE 2453) byla aktualizována kvalitativní posouzení provedená v rámci sestavování předchozího seznamu odvětví a pododvětví platného pro roky 2013 a 2014. Bylo přitom zjištěno, že skutečnosti, které byly důvodem pro zařazení těchto odvětví na seznam odvětví a pododvětví, stále platí. Proto by tato odvětví a pododvětví měla být považována za odvětví a pododvětví, u nichž hrozí značné riziko úniku uhlíku, i v období 2015-2019.
(16)
Bylo provedeno kvalitativní posouzení odvětví „Výroba sladu“ (kód NACE 1106), neboť představuje mezní případ ve vztahu k čl. 10a odst. 16 písm. b) směrnice 2003/87/ES. S ohledem na zvýšené náklady plynoucí z provádění směrnice 2003/87/ES prokázalo posouzení vysokou intenzitu obchodu a významný propad ziskovosti tohoto odvětví v Unii. Nízké ziskové marže omezují investiční možnosti zařízení a jejich schopnost snižovat emise. Na základě kombinovaného dopadu těchto faktorů by mělo být odvětví považováno za odvětví, u nějž se má za to, že mu hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(17)
Odvětví uvedená v bodě 2 přílohy by měla být považována za odvětví, u nichž na základě kvalitativních kritérií hrozí značné riziko úniku uhlíku.
(18)
Jelikož seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku, který má tvořit přílohu tohoto rozhodnutí, má platit pro období 2015-2019, mělo by se toto rozhodnutí použít od 1. ledna 2015.
(19)
Z důvodu právní jistoty a přehlednosti by rozhodnutí 2010/2/EU mělo být s účinností od 1. ledna 2015 zrušeno.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Má se za to, že odvětvím a pododvětvím uvedeným v příloze hrozí značné riziko úniku uhlíku.
Článek 2
Rozhodnutí 2010/2/EU se s účinností od 1. ledna 2015 zrušuje.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije od 1. ledna 2015.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 27. října 2014.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2014 m. spalio 27 d.
kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB nustatomas 2015-2019 m. laikotarpio sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 7809)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/746/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2003/87/EB, nustatančią šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų sistemą Bendrijoje ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 96/61/EB (1), ypač į jos 10a straipsnio 13 dalį,
kadangi:
(1)
Direktyvoje 2003/87/EB numatyta, kad nuo 2013 m. pagrindinis šiltnamio efektą sukeliančių dujų apyvartinių taršos leidimų (toliau - ATL) paskirstymo įrenginių, kuriems taikoma Sąjungos apyvartinių taršos leidimų prekybos sistema (toliau - ES ATLPS), veiklos vykdytojams principas turėtų būti jų pardavimas aukcionuose. Tačiau kriterijus atitinkantys veiklos vykdytojai toliau gaus nemokamus ATL 2013-2020 m. laikotarpiu pagal Direktyvoje 2003/87/EB ir Komisijos sprendime 2011/278/ES (2) nustatytas taisykles;
(2)
nesudarius plataus užmojo tarptautinio susitarimo dėl klimato kaitos, kuriuo būtų siekiama užtikrinti, kad pasaulio temperatūra nepadidėtų daugiau kaip 2 °C, Sąjungos veiksmais pasiekta nauda galėtų būti ne tokia reikšminga. Jei tarptautiniu lygmeniu nebūtų privalomų veiksmų, šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis galėtų padidėti trečiosiose šalyse, kuriose pramonei netaikomi palyginami anglies dioksido išmetimo apribojimai (tai vadinama anglies dioksido nutekėjimu). Siekiant mažinti šią anglies dioksido nutekėjimo riziką, Direktyvoje 2003/87/EB numatyta, kad, priklausomai nuo tarptautinių derybų rezultatų, Komisija turi nustatyti sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašą (toliau - sektorių ir jų pošakių sąrašas). Tų sektorių ir jų pošakių įrenginių veiklos vykdytojai turėtų gauti visą (100 %) pagal Direktyvą 2003/87/EB ir Sprendimą 2011/278/ES nustatytą nemokamų ATL skaičių, pakoreguotą pagal įvairius sektorius apimantį pataisos koeficientą, minimą Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 5 dalyje ir nustatytą Komisijos sprendimo 2013/448/ES (3) II priede;
(3)
dėl to Komisija išanalizavo, kokiu mastu trečiosios šalys, kurioms tenka didelė sektoriaus arba jo pošakio, kuriam būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, pasaulinės produkcijos dalis, yra tvirtai įsipareigojusios mažinti tuose sektoriuose išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, taip pat ar tie įsipareigojimai yra palyginami su Sąjungos įsipareigojimais ir ar jie bus vykdomi per tą patį laikotarpį. Be to, išnagrinėta, kiek tose šalyse esančių įrenginių efektyvumas yra palyginamas su Sąjungoje esančių įrenginių efektyvumu. Komisija padarė išvadą, kad įsipareigojimai mažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį yra nepakankamai palyginami, todėl CO2 efektyvumo palyginamumas nėra aktualus;
(4)
pirmasis sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas 2013 ir 2014 metams nustatytas 2009 m. Komisijos sprendimu 2010/2/ES (4);
(5)
vertinimas turėtų būti atliekamas vadovaujantis įvairiais kiekybiniais bei kokybiniais kriterijais ir remiantis trijų pastarųjų metų duomenimis. Taigi Komisija naudojosi 2009, 2010 ir 2011 m. duomenimis, nes turėjo tik kai kurių parametrų 2012 m. duomenis;
(6)
siekdama sudaryti sektorių ir jų pošakių sąrašą, Komisija įvertino anglies dioksido nutekėjimo riziką NACE-4 lygmens sektoriuose ir jų pošakiuose pagal Sąjungos ekonominės veiklos rūšių statistinį klasifikatorių, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1893/2006 (5). NACE-4 lygmeniu turimi optimalūs ir sektorius tiksliai apibūdinantys duomenys. Sektorius žymimas 4 skaitmenų kodu pagal NACE klasifikatorių, o pošakis - 6 skaitmenų CPA arba 8 skaitmenų Prodcom, t. y. klasifikatorių, skirtų Sąjungos pramonės produkcijos statistikai ir tiesiogiai susijusių su NACE klasifikatoriumi, kodais;
(7)
pirmiausiai sektoriai įvertinti remiantis kiekybiniais kriterijais, nustatytais Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 15 ir 16 dalyse. Kad galėtų taikyti tuos kriterijus, Komisija turėjo nustatyti tiesioginių ir netiesioginių papildomų išlaidų, susijusių su Direktyvos 2003/87/EB įgyvendinimu, sumą;
(8)
tiesioginės papildomos išlaidos, kurios susidarytų, jei būtų nuspręsta, kad sektoriui anglies nutekėjimo rizika nebūdinga ir šio sektoriaus įmonėms reikėtų pirkti atitinkamą kiekį ATL, buvo apskaičiuotos remiantis tiesiogiai sektoriuje išmetamo CO2 kiekio duomenimis. Laikoma, kad Europos Sąjungos sandorių žurnalas (ESSŽ) yra tiksliausias ir skaidriausias atskirų įrenginių išmetamo CO2 duomenų šaltinis, todėl jo duomenys naudoti tiesioginėms sektoriaus išlaidoms apskaičiuoti. Sektorių ir šiltnamio efektą sukeliančių dujų, kurie į ES ATLPS įtraukti nuo 2013 m. sausio 1 d., duomenų ESSŽ nėra. Todėl tokiais atvejais Komisija naudojosi tiesiogiai išmesto CO2 duomenimis, kuriuos valstybės narės pateikė nacionalinėse įgyvendinimo priemonėse (NĮP) pagal Sprendimą Nr. 2011/278/ES;
(9)
siekdama nustatyti netiesiogines papildomas išlaidas, Komisija iš valstybių narių surinko duomenis apie elektros energijos suvartojimą sektorių lygmeniu, užtikrindama, kad pagal skirtingus NACE kodus nebūtų dvigubo elektros energijos suvartojimo skaičiavimo. Siekdama nustatyti išmetamųjų teršalų kiekį, susijusį su įvairiuose sektoriuose suvartojamos elektros energijos gamyba, ir atitinkamus sektorius įtraukti į Sprendimo 2010/2/ES sektorių ir jų pošakių sąrašą, Komisija naudojo vidutinį išmetamųjų teršalų faktorių, apskaičiuotą bendram elektros energijai gaminti skirtam kuro mišiniui, nes laikyta, kad jis pagrįstas tiksliausiais duomenimis. Tas pats vidutinis išmetamųjų teršalų faktorius naudotas vertinimams, kuriais grindžiamas šis sprendimas;
(10)
be to, siekdama nustatyti tiesiogines ir netiesiogines papildomas išlaidas, Komisija turėjo apskaičiuoti apytikrę vidutinę anglies dioksido kainą. Siekiant nustatyti sektorių ir jų pošakių sąrašą pirmą kartą, skaičiavimams naudotas 30 EUR už CO2 ekvivalento toną anglies dioksido kainos įvertis. Per Sprendimo 2010/2/ES taikymo laikotarpį skaičiavimams naudota anglies dioksido kaina ir faktinė anglies dioksido kaina labai skyrėsi - pastaroji buvo daug mažesnė. Tačiau Komisija savo komunikate „Klimato ir energetikos politikos strategija 2020-2030 m.“ (6) pasiūlė šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimą iki 2030 m. besąlygiškai sumažinti 40 %, palyginti su 1990 m. lygiu, ir siekti atitinkamo atsinaujinančių energijos šaltinių planinio rodiklio. Komisija taip pat pasiūlė sukurti ES ATLPS rinkos stabilumo rezervą. Tikimasi, kad, esant tokioms aplinkybėms, ateityje anglies dioksido kaina labiau priklausys nuo išmetamųjų teršalų kiekio sumažinimo vidutiniu ir ilguoju laikotarpiu. Todėl manoma, kad vertinimams, kuriais grindžiamas šis sprendimas, yra pagrįsta toliau naudoti numanomą kainą - 30 EUR už CO2 ekvivalento toną;
(11)
tiesioginės ir netiesioginės papildomos išlaidos turėtų būti apskaičiuojamos kaip bendrosios pridėtinės vertės dalis. Bendrajai pridėtinei vertei sektorių lygmeniu apskaičiuoti naudoti Eurostato struktūrinės verslo statistikos duomenų bazės duomenys;
(12)
be to, remdamasi iš Eurostato Comex duomenų bazės gautais duomenimis, Komisija įvertino kiekvieno sektoriaus ir jo pošakio prekybos intensyvumą;
(13)
Komisija išnagrinėjo iš viso 245 pramonės sektorių ir 24 pošakių, priskiriamų NACE klasifikatoriaus skyriams „Kasyba ir karjerų eksploatavimas“ ir „Gamyba“, duomenis. Šio sprendimo priedo 1 punkte išvardyti sektoriai ir jų pošakiai atitinka Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 15 ir 16 dalyse nustatytus kriterijus ir turėtų būti laikomi sektoriais, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(14)
kai kurie kiti sektoriai, kurie pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 15 ir 16 dalyse nustatytus kiekybinius kriterijus laikomi sektoriais, kuriems anglies dioksido nutekėjimo rizika nebūdinga, įvertinti pagal tos direktyvos 10a straipsnio 17 dalyje nustatytus kokybinius kriterijus. Kokybinis vertinimas atliktas tais atvejais, kai sektoriai atitiko kokybinius kriterijus nustatant ankstesnį sąrašą, ribinių sektorių atvejais ir pramonės atstovų prašymu;
(15)
sektorių „Tekstilės apdaila“ (NACE kodas 1330), „Degto molio plytų, plytelių ir statybinių dirbinių gamyba“ (NACE kodas 2332), „Gipso gaminių, naudojamų statybinėms reikmėms, gamyba“ (NACE kodas 2362), „Geležies liejinių gamyba“ (NACE kodas 2451) ir „Lengvųjų metalų liejinių gamyba“ (2453) atveju kokybiniai vertinimai, atlikti rengiant ankstesnį 2013 ir 2014 m. galiojusį sektorių ir jų pošakių sąrašą, buvo atnaujinti. Padaryta išvada, kad aplinkybės, kuriomis galima pagrįsti šių sektorių ir jų pošakių įtraukimą į sąrašą, tebeegzistuoja. Todėl turėtų būti laikoma, kad šiems sektoriams taip pat ir 2015-2019 m. laikotarpiu būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(16)
atliktas sektoriaus „Salyklo gamyba“ (NACE kodas 1106) kokybinis vertinimas, nes šis sektorius pagal Direktyvos 2003/87/EB 10a straipsnio 16b dalį buvo ribinis. Atsižvelgiant į išaugusias Direktyvos 2003/87/EB įgyvendinimo išlaidas, vertinant nustatyta, kad Sąjungoje šiam sektoriui būdingas didelis prekybos intensyvumas ir labai sumažėjęs pelningumas. Mažos pelno maržos riboja įrenginių veiklos vykdytojų investicinį pajėgumą ir galimybes mažinti išmetamųjų teršalų kiekį. Atsižvelgiant į bendrą šių veiksnių poveikį, šis sektorius turėtų būti laikomas sektoriumi, kuriam būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(17)
priedo 2 punkte išvardyti sektoriai turėtų būti laikomi sektoriais, kuriems, remiantis kokybiniais kriterijais, būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika;
(18)
atsižvelgiant į tai, kad priede nustatytinas sektorių ir jų pošakių, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika, sąrašas turėtų galioti 2015-2019 m., šis sprendimas turėtų būti taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(19)
siekiant teisinio tikrumo ir aiškumo, Sprendimas 2010/2/ES turėtų būti panaikintas nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(20)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Klimato kaitos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Priede išvardyti sektoriai ir jų pošakiai laikomi sektoriais ir jų pošakiais, kuriems būdinga didelė anglies dioksido nutekėjimo rizika.
2 straipsnis
Sprendimas 2010/2/ES panaikinamas nuo 2015 m. sausio 1 d.
3 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
4 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. spalio 27 d.