PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 809/2014
ze dne 17. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o integrovaný administrativní a kontrolní systém, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 58 odst. 4, čl. 62 odst. 2 písm. a) až f) a písm. h), čl. 63 odst. 5, čl. 77 odst. 8, článek 78, čl. 96 odst. 4 a článek 101 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 stanoví základní pravidla týkající se mimo jiné povinností členských států chránit finanční zájmy Unie. Za účelem zajištění řádného fungování a jednotného uplatňování nového právního rámce stanoveného uvedeným nařízením byla Komisi svěřena pravomoc přijmout určitá pravidla týkající se správních kontrol a kontrol na místě, měření ploch, případů, kdy mohou být žádosti o podporu nebo žádosti o platbu opraveny, uplatňování a výpočtu částečného nebo celkového odnětí plateb a zpětného získávání neoprávněných plateb a sankcí, uplatňování a výpočtu správních sankcí, požadavků na počítačové databáze, žádostí o podporu a žádostí o platbu a žádostí o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, provádění kontrol, převodu zemědělských podniků, výplat záloh, provádění kontrol týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, výpočtu a uplatňování správních sankcí v oblasti podmíněnosti a technických specifikací potřebných za účelem jednotného provádění základních pravidel integrovaného administrativního a kontrolního systému („integrovaný systém“), pokud jde o podmíněnost.
(2)
Členské státy by měly přijmout požadovaná opatření, aby zajistily řádné fungování administrativního a kontrolního systému, je-li v případě téhož příjemce pověřeno více platebních agentur.
(3)
Pokud příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, měli by být příjemci oprávněni kdykoli vzít zpět své žádosti o podporu nebo žádosti o platbu nebo jejich části. Příjemci by v určitých případech uznaných vnitrostátními orgány měli rovněž mít možnost opravit či upravit zjevné chyby vyskytující se v žádosti o podporu nebo v žádostech o platbu a podkladech.
(4)
Je nutné přijmout zvláštní a podrobná ustanovení, která zajistí spravedlivé používání různých snížení, jež mají být uplatněna na jednu nebo více žádostí o podporu nebo žádostí o platbu od téhož příjemce. Z tohoto důvodu by mělo být určeno pořadí výpočtu různých možných snížení u každého režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(5)
V zájmu zajištění jednotného uplatňování zásady dobré víry v celé Unii by měly být pro případ vymáhání neoprávněně vyplacených částek stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti se schválením účetní závěrky podle nařízení Rady (EU) č. 1306/2013.
(6)
Měla by se přijmout pravidla upravující důsledky převodů celých zemědělských podniků, na které se vztahují některé povinnosti v rámci režimů přímých plateb nebo v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému.
(7)
Aby mohla Komise účinně sledovat integrovaný systém, měly by jí členské státy předávat roční kontrolní údaje a statistiky. Podobně by členské státy měly každoročně poskytovat statistické údaje o kontrolách opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, včetně výsledků těchto kontrol. V případě potřeby by měla být Komise informována o všech opatřeních přijatých členskými státy v souvislosti s podmíněností.
(8)
Podle článku 75 nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou členské za určitých podmínek, včetně dokončení správních kontrol a kontrol na místě pro daný rok podání žádosti, vyplácet zálohy, pokud jde o přímé platby. Článek 8 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (2) stanoví, že míra úpravy stanovená v souladu s článkem 26 nařízení (EU) č. 1306/2013 se vztahuje na přímé platby přesahující pevně stanovenou prahovou hodnotu. Nicméně podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 může Komise do 1. prosince na základě nových informací, které má k dispozici, míru úpravy pro přímé platby přizpůsobit. V důsledku toho míra úpravy finanční kázně, která se může použít, nemusí být do 16. října ještě známa. Platby zůstatku od 1. prosince by měly zohledňovat míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době.
(9)
Měl by se vytvořit obecný rámec pro zavedení zjednodušených postupů v kontextu komunikace mezi příjemcem a vnitrostátními orgány. Tento rámec by měl zejména zajistit možnost používat elektronické prostředky. Musí se však zaručit zejména naprostá spolehlivost takto předaných údajů a fungování takových postupů bez jakékoli diskriminace příjemců. V zájmu zjednodušení administrativy pro příjemce i vnitrostátní orgány by mělo být příslušným orgánům umožněno, aby přímo využívaly informace, které mají vnitrostátní orgány k dispozici, namísto toho, aby vyžadovaly poskytnutí těchto informací za účelem ověření způsobilosti některých plateb od příjemce.
(10)
Za účelem umožnění účinných kontrol v členských státech, které se rozhodnou, že všechny žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami a žádosti o platbu v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému budou zahrnuty do jednotné žádosti podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013, by mělo být stanoveno, že všechny žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se nějakým způsobem týkají plochy, se předkládají pouze jednou za rok v jednotné žádosti.
(11)
Členské státy by měly stanovit konečné datum pro předkládání jednotné žádosti a/nebo žádostí o platbu, kterým by měl být nejpozději 15. květen, aby se umožnilo včasné zpracování a kontroly žádosti o podporu a žádostí o platbu. Kvůli zvláštním klimatickým podmínkám v Estonsku, Lotyšsku, Litvě, Finsku a Švédsku by se však těmto členským státům mělo povolit stanovení pozdějšího data, kterým by však měl být nejpozději 15. červen. Kromě toho by mělo být možné stanovit případ od případu odchylky, pokud by to v budoucnu vyžadovaly klimatické podmínky v daném roce.
(12)
V jednotné žádosti by měli příjemci ohlásit nejen plochu, kterou používají k zemědělským účelům, ale i své platební nároky a veškeré informace požadované ke stanovení způsobilosti k podpoře. Je nicméně vhodné povolit, aby členské státy stanovily odchylku od některých povinností, pokud platební nároky, které mají být v daném roce přiznány, dosud nebyly definitivně stanoveny.
(13)
S cílem zajistit co největší pružnost pro příjemce, pokud jde o plány příjemců týkající se využití plochy, mělo by jim být umožněno měnit svou jednotnou žádost nebo žádost o platbu až do obvyklého data osevu za předpokladu, že jsou dodrženy všechny zvláštní požadavky podle jednotlivých režimů podpor nebo opatření podpory a že příslušný orgán dosud neinformoval příjemce o chybách vyskytujících se v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu ani ho neinformoval o kontrole na místě, která odhalila chyby ohledně části, jíž se změna týká. Po provedení těchto změn by měla být dána možnost upravit příslušné podklady nebo smlouvy, které se mají předložit.
(14)
Jelikož příjemci zůstávají odpovědnými za předložení správné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, měli by v případě potřeby provést nezbytné opravy a změny do předtištěného tiskopisu.
(15)
V případě žádostí v rámci režimů podpory na plochu a/nebo žádostí o platbu pro opatření podpory na plochu by měl být příjemci poskytnut předtištěný tiskopis v elektronické podobě a odpovídající grafický materiál prostřednictvím softwarové aplikace založené na geografickém informačním systému (GIS) (dále jen „geoprostorový formulář žádosti o podporu“). Geoprostorové formuláře žádosti o podporu přispějí k předcházení chybám příjemců při ohlašování jejich zemědělských ploch a zefektivní správní křížové kontroly. Přesnější prostorové informace poskytnuté prostřednictvím geoprostorových formulářů žádostí o podporu navíc poskytnou spolehlivější údaje pro účel sledování a hodnocení. Je proto vhodné požadovat, aby od určitého data byly všechny takové žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu předkládány na základě elektronického geoprostorového formuláře žádosti o podporu. Pokud však příjemci nejsou schopni tento formulář použít, příslušný orgán by měl příjemcům poskytnout alternativu, aby žádost o podporu a/nebo žádost o platbu mohli předložit. Příslušný orgán by měl v každém případě zajistit, aby ohlášené plochy byly digitalizovány.
(16)
Spolu s jednotnou žádostí nebo později, je-li to vhodné vzhledem k povaze informací, by se měly poskytnout jakékoli specifické informace o produkci konopí nebo dobrovolné podpoře vázané na produkci nebo zvláštní podpoře pro bavlnu. Dále by se mělo stanovit, že se ve formuláři jednotné žádosti uvádějí plochy, pro něž se nežádá o žádnou podporu. Protože je důležité mít podrobné informace o některých typech využití plochy, měly by se informace o těchto typech využití uvádět samostatně, zatímco ostatní informace lze uvádět pod jedním záhlavím.
(17)
V případech, kdy se od příjemců vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu, aby byli způsobilí pro platby za zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí uvedené v článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013 („ekologická platba“), měli by příjemci ohlásit plochu využívanou v ekologickém zájmu spolu se žádostmi o režimy podpory na plochu. Pokud je část povinností týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu plněna na regionální úrovni nebo kolektivně, ohlášení ploch využívaných v ekologickém zájmu by mělo být doplněno samostatným ohlášením ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně.
(18)
Za účelem umožnění účinného sledování a kontroly by žádost o účast v režimu pro malé zemědělce měla obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou týmž příjemcem. Za účelem umožnění účinných kontrol, pokud jde o zvláštní podmínky pro režim pro malé zemědělce, by všechny potřebné informace měly být poskytovány za použití zjednodušeného postupu pro podávání žádosti stanoveného v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Dále je třeba upřesnit, že příjemci, kteří se rozhodnou vystoupit z režimu pro malé zemědělce, by měli být povinni včas informovat příslušný orgán, aby se umožnil hladký přechod na platby podle hlav III a IV nařízení 1307/2013.
(19)
Aby se umožnily kontroly související s povinnostmi v oblasti podmíněnosti, měl by být formulář žádosti o podporu předložen také příjemci, kteří disponují zemědělskou plochou, avšak nežádají o žádnou podporu, která je předmětem jednotné žádosti. Je však vhodné povolit, aby členské státy mohly příjemce od této povinnosti osvobodit, pokud jsou již dané informace orgánům k dispozici.
(20)
Za účelem zjednodušení postupů pro podávání žádostí a v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 by členské státy měly poskytnout příjemci pokud možno předtištěné tiskopisy obsahující informace nutné k tomu, aby příjemce mohl předložit správnou žádost o podporu nebo žádost o platbu. Mělo by být možné, aby předtištěný tiskopis byl navržen tak, aby příjemce musel pouze potvrdit, že v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu předloženými v předcházejícím roce nenastaly změny.
(21)
Pokud se členský stát rozhodne pro použití dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat, měla by být stanovena společná ustanovení týkající se podrobných informací, které je třeba zahrnout do žádostí o podporu nebo žádostí o platbu pro zvířata.
(22)
V souladu s čl. 53 odst. 4 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 (3) mohou být platby v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v živočišné výrobě nebo opatření pro rozvoj venkova týkající se zvířat provedeny pouze pro zvířata, která jsou řádně identifikována a evidována v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1760/2000 (4) nebo nařízením Rady (ES) č. 21/2004 (5). Příjemcům, kteří podávají žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci příslušných režimů podpor nebo opatření podpory, by se proto měl umožnit včasný přístup k potřebným informacím.
(23)
Včasné podání žádostí o platební nároky příjemci je nezbytné k tomu, aby členské státy mohly stanovit platební nároky. Proto by mělo být stanoveno konečné datum pro předkládání žádostí.
(24)
Je nutné stanovit pravidla pro případy, kdy byly platební nároky přiznány neoprávněně, zejména v důsledku vykázání větší plochy, nebo kdy hodnota platebních nároků byla stanovena v nesprávné výši, například proto, že byla vypočítána na základě nesprávné referenční částky. Mělo by být jasně stanoveno, že úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků by neměly vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků. V některých případech neoprávněně přiznané platební nároky odpovídají velmi malým částkám, avšak jejich vymáhání vede ke značným nákladům a administrativní zátěži. V zájmu zjednodušení a nalezení rovnováhy mezi náklady a administrativní zátěží na jedné straně a částkou, která se má vymoci na straně druhé, by se měla stanovit minimální částka, pod jejíž hranicí není vymáhání nutné.
(25)
Na dodržování ustanovení o režimech podpor a opatřeních podpory v rámci integrovaného systému by se mělo účinně dohlížet. Za tímto účelem a k zajištění jednotné úrovně dohledu ve všech členských státech je nezbytné podrobně stanovit kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě týkajících se kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností stanovených pro režimy přímých plateb, opatření pro rozvoj venkova a podmíněnost.
(26)
Mělo by být vyjasněno, že kdykoli se provádí vyhodnocování snímků, například během kontrol na místě nebo v souvislosti s aktualizací systému identifikace zemědělských pozemků, a kdykoli toto vyhodnocování snímků nepovede k přesvědčivým výsledkům, měly by být provedeny terénní kontroly.
(27)
Oznámení kontrol na místě, pokud jde o způsobilost nebo podmíněnost, by se mělo povolit pouze v případě, že se tímto oznámením neohrozí kontroly, a v každém případě by se měly použít vhodné lhůty. Dále, pokud zvláštní odvětvová pravidla pro akty či normy relevantní pro podmíněnost stanoví, že kontroly na místě se neoznamují, měla by se tato pravidla dodržet.
(28)
Mělo by se stanovit, že v případě potřeby by členské státy měly různé kontroly kombinovat. Avšak ve vztahu k některým opatřením podpory by měly být kontroly na místě rozloženy do celého roku, aby bylo možné ověřit dodržování závazků. Doba trvání kontroly na místě by měla být omezena na nezbytné minimum. Pokud jsou však kritéria způsobilosti, závazky nebo povinnosti spojeny s určitým časovým obdobím, může kontrola na místě vyžadovat další návštěvy u příjemce k pozdějšímu datu. Pro tyto případy by mělo být stanoveno, že doba trvání kontroly na místě, jakož i počet návštěv musí být omezeny na nezbytné minimum.
(29)
Mělo by být zajištěno, aby všechny zjištěné případy nesouladu byly náležitě sledovány a aby byly vzaty v úvahu při poskytnutí plateb. V této souvislosti by při ověřování dodržování podmínek způsobilosti měl být také vzat v úvahu jakýkoli možný nesoulad oznámený útvary, subjekty nebo organizacemi jinými než těmi, které jsou za kontroly přímo odpovědné. Členské státy by kromě toho měly zajistit, aby příslušné orgány odpovědné za poskytování plateb byly obeznámeny s veškerými relevantními zjištěními učiněnými v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností. Tato zásada by měla být rozšířena na všechna zjištění veřejných nebo soukromých certifikačních orgánů ve vztahu k příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých ekologických povinností prostřednictvím rovnocenných postupů, které upravuje systém certifikace, který by měl být oznámen orgánu odpovědnému za poskytování ekologické platby. V případech, kdy kontroly ve vztahu k opatřením pro rozvoj venkova zahrnují rovnocenné postupy, měly by být výsledky těchto kontrol oznámeny všem příslušným místům, aby mohly být zohledněny při následném posuzování způsobilosti pro obdržení ekologických plateb.
(30)
Pro účinné odhalování nesouladu při správních kontrolách by měla být stanovena pravidla, zejména pokud jde o obsah křížových kontrol. Všechny případy nesouladu by měly být sledovány pomocí vhodného postupu.
(31)
Z důvodů zjednodušení, pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců žádajících o podporu v rámci stejného režimu podpory nebo opatření podpory, a pokud plocha, u níž byla vykázána větší rozloha, nebo překrývající se plocha spadá pod toleranci stanovenou pro měření zemědělských pozemků, mělo by se členským státům povolit, aby stanovily poměrné snížení příslušných ploch. Dotyční příjemci by však měli mít nárok se proti těmto rozhodnutím odvolat.
(32)
Měl by se stanovit minimální počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě v rámci různých režimů podpor a opatření podpory.
(33)
Kontrolní vzorek, pokud jde o kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu, by měl být vytvořen na základě stratifikované metody výběru vzorku, aby se udržela přiměřená administrativní zátěž a počet příjemců, u nichž bude provedena kontrola na místě, na přiměřené úrovni. Stratifikovaná metoda výběru vzorku by se měla skládat z namátkové části, aby se získala reprezentativní míra chybovosti. Pokud však jde o kontroly na místě týkající se ekologické platby, režimů podpor pro zvířata nebo opatření pro rozvoj venkova, měl by být vzorek vybrán částečně na základě analýzy rizik. Příslušný orgán by měl stanovit rizikové faktory a zaměřit se při tom na oblasti, u nichž je riziko chyb největší. V zájmu zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být efektivnost rizikových kritérií každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového kritéria, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě a povahy nesouladu.
(34)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě před obdržením všech žádostí. Členské státy by proto měly mít možnost částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(35)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby zaměstnanci provádějící kontroly byli informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(36)
Významný nesoulad zjištěný během kontrol na místě by měl vést ke zvýšení počtu kontrol na místě v následujícím roce, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu nebo žádostí o platbu.
(37)
Je nutné stanovit podmínky, za nichž lze snížení minimální úrovně kontrol na místě pro některé režimy podpor a opatření podpory považovat za odůvodněné, neboť řídící a kontrolní systémy řádně fungují a míry chybovosti zůstávají na přijatelné úrovni.
(38)
Pro zajištění řádného sledování a účinné kontroly by kontroly na místě týkající se režimů podpory na plochu a opatření pro rozvoj venkova měly zahrnovat všechny ohlášené zemědělské pozemky. V případě některých opatření pro rozvoj venkova by kontrola na místě měla zahrnovat také nezemědělskou půdu. V zájmu usnadnění provádění integrovaného systému by mělo být povoleno omezit vlastní měření zemědělských pozemků na náhodný vzorek sestávající z 50 % ohlášených zemědělských pozemků. Výsledky měření získané ze vzorku by měly být extrapolovány na zbytek souboru nebo by měření mělo být rozšířeno na všechny ohlášené zemědělské pozemky.
(39)
Za účelem zajištění kvality měření, která odpovídá požadovaným technickým normám vypracovaným na úrovni Unie, by měla být stanovena pravidla týkající se prvků kontrol na místě, ověření podmínek způsobilosti, metod měření plochy a nástrojů měření, které členské státy musejí používat pro účely kontrol na místě.
(40)
Měly by se stanovit podmínky pro využití dálkového průzkumu Země pro kontroly na místě a přijmout ustanovení pro terénní kontroly, které se budou provádět ve všech případech, kdy vyhodnocení snímků nepovede k jasným výsledkům. Z důvodů povětrnostních podmínek by například mohlo dojít k tomu, že ne pro všechny pozemky budou k dispozici snímky dostatečné kvality pro ověření všech podmínek způsobilosti nebo pro provedení měření plochy. V takových případech by kontrola na místě měla být provedena tradičním způsobem nebo by měla být o tento způsob doplněna. Dále je vhodné požadovat, aby ověřování dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností bylo provedeno na stejné úrovni přesnosti jako v případě kontroly na místě provedené tradičním způsobem.
(41)
Aby mohly vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost zprávu podepsat. V případě kontrol na místě prováděných prostřednictvím dálkového průzkumu Země by však členské státy měly mít možnost stanovit, že poskytnou tuto možnost pouze v případech, kdy kontroly odhalí nesoulad. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(42)
Zvláštní ustanovení týkající se kontroly byla stanovena na základě nařízení Komise (ES) č. 1082/2003. (6) Pokud jsou kontroly prováděny podle uvedeného nařízení, jejich výsledky by se měly zahrnout do kontrolní zprávy pro účely integrovaného systému.
(43)
Pokud jde o členské státy, které se rozhodly pro použití režimu podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, je třeba stanovit časové rozvržení a minimální obsah kontrol na místě, pokud jde o podporu, o kterou se žádá v rámci těchto režimů podpory nebo opatření podpory. V zájmu účinného přezkoumání správnosti údajů v žádostech o podporu nebo žádostech o platbu a v oznámeních do počítačové databáze zvířat je nezbytné provádět tyto kontroly na místě. Kontroly na místě týkající se režimů podpor na zvířata nebo opatření podpory na zvířata by měly zahrnovat zejména ověřování dodržování podmínek způsobilosti, správnosti údajů v evidenci a případně pasů.
(44)
Aby mohly příslušné vnitrostátní orgány, jakož i jakýkoli příslušný orgán Unie sledovat provedené kontroly na místě, měly by se podrobné údaje o těchto kontrolách zaznamenat do kontrolní zprávy. Příjemce nebo jeho zástupce by měl mít možnost během kontroly zprávu podepsat. Bez ohledu na způsob provedené kontroly na místě by měl příjemce obdržet kopii zprávy v případě, že byl zjištěn nesoulad.
(45)
Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 by měla být stanovena pravidla pro provádění systému, který mají členské státy používat k ověření obsahu tetrahydrokanabinolu v konopí.
(46)
V této souvislosti je třeba stanovit období, po které se nesmí sklízet konopí pěstované na vlákno po odkvětu, aby se umožnilo účinné provádění kontrol předepsaných pro tuto plodinu.
(47)
Pro opatření pro rozvoj venkova, která nespadají do oblasti působnosti integrovaného systému, jsou potřebná podrobnější pravidla pro organizaci správních kontrol a kontrol na místě a pro výpočet správních sankcí.
(48)
S ohledem na zvláštní vlastnosti těchto opatření by správní kontroly měly ověřovat soulad s právními předpisy Unie nebo vnitrostátními předpisy a s použitelnými programy rozvoje venkova a měly by zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti, které je možné těmito kontrolami ověřit. Za účelem ověření realizace investičních operací by správní kontroly měly za běžných okolností zahrnovat také osobní účast na podporované operaci nebo návštěvu lokality, do níž plynou investice.
(49)
Kontroly na místě by měly být organizovány na základě namátkových vzorků a vzorků založených na rizicích. Podíl namátkového vzorku by měl být dostatečně vysoký, aby bylo možné získat reprezentativní míru chybovosti.
(50)
Za účelem zajištění dostatečných kontrol je nezbytné pro kontroly na místě definovat minimální úroveň kontroly. Tato úroveň by měla být zvýšena v případě, kdy kontroly odhalí závažný nesoulad. Podobně by členské státy měly mít možnost tuto úroveň snížit, pokud se míry chybovosti pohybují pod prahem významnosti a řídicí a kontrolní systémy řádně fungují.
(51)
Za účelem jednotného uplatňování těchto kontrol je nezbytné definovat obsah kontrol na místě.
(52)
Za účelem ověření souladu s požadavkem na trvalost, jak je uvedeno v článku 71 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (7), by měly být provedeny následné kontroly investičních operací. Měl by být určen základ a obsah těchto kontrol.
(53)
Ze zkušeností vyplynulo, že pro některá zvláštní opatření pro rozvoj venkova a výdaje týkající se technické pomoci z podnětu členských států jsou potřebná zvláštní ustanovení týkající se kontroly.
(54)
Podle nařízení (EU) č. 1306/2013 nesmí být uloženy žádné správní sankce, pokud je nesoulad méně závažné povahy, a to i v případě, že nedosahuje prahové hodnoty. Měla by být stanovena pravidla týkající se některých opatření pro rozvoj venkova, aby bylo možné identifikovat nesoulad jako méně závažný, včetně stanovení kvantitativní prahové hodnoty vyjádřené jako procento způsobilé částky podpory. Tato prahová hodnota by se měla stanovit a poté by se měla uplatnit přiměřená správní sankce.
(55)
Sledování toho, jak se plní různé povinnosti v oblasti podmíněnosti, vyžaduje zavedení kontrolního systému a vhodných správních sankcí. Pro tento účel musí různé orgány v členských státech sdělovat informace týkající se zejména žádostí o podporu, kontrolních vzorků a výsledků kontrol na místě. Měla by se stanovit opatření pro základní prvky tohoto systému.
(56)
Nařízení (EU) č. 1306/2013 zavádí povinnosti v oblasti podmíněnosti pro příjemce, kteří dostávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013, podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (8) a roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b), článků 28 až 31 a článků 33 a 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (9), a stanoví systém snížení a vyloučení v případě neplnění těchto povinností. Je třeba stanovit prováděcí pravidla k tomuto systému.
(57)
Kontroly podmíněnosti mohou být dokončeny před obdržením plateb a ročních prémií podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 nebo po jejich obdržení. Zejména v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny před obdržením těchto plateb a ročních prémií, měla by být částka, jež má být zaplacena příjemcem v důsledku správní sankce, vymáhána v souladu s tímto nařízením nebo započtením.
(58)
Měla by být stanovena pravidla týkající se orgánů v členských státech odpovědných za systém kontroly povinností v oblasti podmíněností.
(59)
Měla by se stanovit minimální míra kontrol pro ověřování povinností v oblasti podmíněnosti. Tato míra kontrol by měla být stanovena alespoň na úrovni 1 % celkového počtu příjemců podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, kteří spadají do oblasti působnosti příslušných kontrolních orgánů a kteří musí být vybráni na základě odpovídající analýzy rizik.
(60)
Pro účel výpočtu kontrolního vzorku by ve zvláštním případě skupiny osob podle článků 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 měla být členským státům poskytnuta flexibilita při určení toho, zda budou skupinu posuzovat jako celek nebo každého člena skupiny jednotlivě.
(61)
Členské státy by měly mít možnost vybrat si, zda splní minimální míru kontrol na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, na úrovni platební agentury nebo na úrovni aktu či normy, nebo souboru aktů či norem.
(62)
Pokud zvláštní právní předpisy použitelné na akt nebo normy stanoví minimální míry kontrol, členské státy by měly tyto míry dodržet. Členským státům by však mělo být povoleno použít jednotnou míru kontrol pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti. Pokud si členské státy vyberou tuto možnost, všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle odvětvových právních předpisů by měly být nahlášeny a následně sledovány v rámci podmíněnosti.
(63)
V zájmu zjednodušení, pokud jde o povinnosti v oblasti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici Rady 96/22/ES (10), by se použití specifické úrovně výběru vzorků z plánů sledování mělo považovat za splnění požadavku minimální míry stanovené v tomto nařízení.
(64)
Členským státům by měla být poskytnuta flexibilita nezbytná pro dosažení minimální míry kontroly použitím výsledků z jiných kontrol na místě nebo nahrazením příjemců.
(65)
Aby se zabránilo oslabení kontrolního systému, zejména pokud jde o výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti, neměly by se při výpočtu stanovení minimálního kontrolního vzorku týkajícího se podmíněnosti zohledňovat následné kontroly provedené ve vztahu k pravidlu de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(66)
Zjištění významného stupně nesouladu v souvislosti s podmíněností by mělo vést během následujícího roku ke zvýšení počtu kontrol na místě, aby se dosáhlo přijatelné úrovně jistoty, pokud jde o správnost dotyčných žádostí o podporu. Dodatečné kontroly by se měly zaměřit na dané akty či normy.
(67)
Pokud jde o uplatnění pravidla de minimis podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, je důležité stanovit procentní podíl příjemců, kteří by měli být zkontrolováni za účelem ověření, že byly odstraněny zjištěné nedostatky v oblasti dodržování požadavků.
(68)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkovým výběrem. Rizikové faktory by měl stanovit příslušný orgán, jelikož je pro výběr relevantních rizikových faktorů v lepším postavení. Za účelem zajištění relevantních a účinných analýz rizik by měla být jejich efektivnost každoročně hodnocena a aktualizována z hlediska relevance každého rizikového faktoru, srovnání výsledků vzorků vybraných náhodně a na základě rizika a konkrétní situace v daném členském státě.
(69)
Výběr vzorků pro kontroly na místě týkající se podmíněnosti se může zlepšit, pokud se členským státům umožní zohlednit analýzu rizik z hlediska účasti příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013, jakož i účasti příjemců v příslušných certifikačních systémech. Avšak při zohlednění této účasti by mělo být prokázáno, že příjemci účastnící se těchto systémů představují menší riziko než příjemci, kteří se těchto systémů neúčastní.
(70)
V některých případech je důležité provést kontroly na místě týkající se podmíněnosti před obdržením všech žádostí. Členským státům by proto mělo být povoleno částečně vybrat kontrolní vzorek před koncem období pro podání žádostí.
(71)
Kontrolní vzorek pro podmíněnost by měl být zpravidla vybírán z celkového souboru příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za který daný příslušný kontrolní orgán odpovídá. Jako odchylka od tohoto pravidla mohou být vzorky vybírány zvlášť pro každou ze tří kategorií příjemců. Členské státy by měly být oprávněny vybrat kontrolní vzorek na základě vzorků příjemců, kteří jsou vybráni pro kontrolu na místě, pokud jde o kritéria způsobilosti. Kombinace postupů by měla být povolena pouze tehdy, pokud zvyšuje účinnost kontrolního systému.
(72)
V případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, které jsou vybrány pro kontroly na místě, by mělo být zajištěno, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování příslušných požadavků a norem.
(73)
Kontroly na místě týkající se podmíněnosti by obecně vyžadovaly několik návštěv ve stejném zemědělském podniku. Aby se snížila zátěž kontrol pro příjemce i správu, mělo by být možné omezit kontroly na jednu návštěvu. Časový rozvrh této návštěvy by měl být upřesněn. Členské státy by však měly zajistit, že v rámci stejného kalendářního roku bude provedena reprezentativní a účinná kontrola požadavků a norem.
(74)
Omezení kontrol na místě na vzorek sestávající alespoň z poloviny daných pozemků by nemělo znamenat poměrné snížení příslušné možné sankce.
(75)
Aby se zjednodušily kontroly na místě týkající se podmíněnosti a zlepšilo využití stávajících kontrolních kapacit, mělo by být možné, aby kontroly na úrovni zemědělského podniku byly nahrazeny správními kontrolami, pokud účinnost kontrol je alespoň rovnocenná té, které lze dosáhnout kontrolami na místě.
(76)
Dále by mělo být členským státům umožněno, aby při provádění kontrol na místě v souvislosti s podmíněností používaly objektivní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům nebo normám. Tyto ukazatele by však měly přímo souviset s požadavky nebo normami, které představují, a pokrývat všechny prvky, které se mají kontrolovat.
(77)
Kontroly na místě by se měly provádět v kalendářním roce, ve kterém byly předloženy příslušné žádosti o podporu a žádosti o platbu. Pokud jde o žadatele o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by tyto kontroly být prováděny kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
(78)
Musí se stanovit pravidla pro vypracovávání podrobných a zvláštních kontrolních zpráv pro podmíněnost. Specializovaní inspektoři v terénu by měli informovat o svých zjištěních, jakož i o stupni závažnosti těchto zjištění, aby platební agentura mohla stanovit příslušná snížení nebo podle okolností rozhodnout o vyloučení z plateb nebo z ročních prémií uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
(79)
Pro zajištění účinnosti kontroly na místě je důležité, aby byli zaměstnanci provádějící kontroly informováni o důvodu výběru určitého příjemce pro kontrolu na místě. Členské státy by měly vést o takových informacích záznamy.
(80)
Informace o výsledcích kontrol podmíněnosti by měly být zpřístupněny všem platebním agenturám odpovědným za správu různých plateb, které podléhají požadavkům podmíněnosti, aby mohla být provedena příslušná snížení v případě, že jsou odůvodněna na základě zjištěných skutečností.
(81)
Příjemci by měli být informováni o jakémkoli možném nesouladu zjištěném na základě kontroly na místě. Je vhodné stanovit určitou časovou lhůtu, v rámci níž by příjemci tuto informaci měli obdržet. Nemělo by však být možné, aby se dotyční příjemci vyhnuli důsledkům zjištěného nesouladu v důsledku překročení této lhůty.
(82)
Pokud jde o pravidlo de minimis uvedené v čl. 97 odst. 3 (EU) č. 1306/2013 nebo systém včasného varování uvedený v čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, mělo by být jasně stanoveno, že povinnost informovat příjemce o nápravném opatření se nepoužije, pokud příjemce již přijal okamžité opatření.
(83)
Pro případy, kdy se členský stát rozhodne neuplatnit žádné správní sankce za nedodržení požadavků, jak je uvedeno v čl. 97 odst. 3 a čl. 99 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013, by měly být stanoveny požadavky týkající se odstranění příslušného nesouladu.
(84)
Za účelem zlepšení komunikace mezi stranami zapojenými do kontroly by mělo být stanoveno, že příslušné podklady jsou na žádost zaslány či zpřístupněny platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
(85)
Správní sankce by měla být uplatněna na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci v souvislosti s příslušnými žádostmi o podporu nebo žádostmi o platbu předloženými v průběhu kalendářního roku zjištění. Pokud jde o žadatele o režimy podpor v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, měly by se správní sankce uplatnit zejména na celkovou částku obdrženou v souvislosti s žádostí o režimy podpory podle těchto článků. Pokud jde o opatření týkající se restrukturalizace a přeměny, měla by se celková částka vydělit třemi.
(86)
V případě skupiny osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, by se snížení v souvislosti s nedodržováním požadavků ze strany člena skupiny mělo vypočítat v souladu s příslušnými ustanoveními o podmíněnosti. Uplatňování výsledného procenta snížení by mělo zohlednit skutečnost, že povinnosti týkající se podmíněnosti jsou individuální a měla by se dodržovat zásada proporcionality. Členským státům by však měla být ponechána možnost rozhodnout, zda by se toto snížení mělo uplatňovat na skupinu nebo pouze na členy, kteří nedodržují požadavky.
(87)
Měla by být stanovena podrobná procedurální a technická pravidla týkající se výpočtu a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti.
(88)
Snížení a vyloučení by se měla odstupňovat podle závažnosti nesouladu a měla by zahrnovat i úplné vyloučení příjemce ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 v následujícím kalendářním roce.
(89)
Řídící výbor pro přímé platby a Výbor pro rozvoj venkova nezaujaly stanovisko ve lhůtě stanovené jejich předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud jde o:
a)
oznámení členských států Komisi v souladu s jejich povinnostmi chránit finanční zájmy Unie;
b)
správní kontroly a kontroly na místě, které provádějí členské státy, pokud jde o dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností;
c)
minimální úroveň kontrol na místě a povinnost tuto úroveň zvýšit, popř. možnost ji snížit;
d)
podávání zpráv o provedených kontrolách a ověřeních a jejich výsledcích;
e)
orgány odpovědné za provádění kontrol souladu, jakož i obsahu těchto kontrol;
f)
zvláštní kontrolní opatření a metody pro zjišťování úrovní tetrahydrokanabinolu u konopí;
g)
vytvoření a fungování systému pro ověřování schválených mezioborových organizací pro účely zvláštní podpory pro bavlnu;
h)
případy, kdy žádosti o podporu a žádosti o platbu nebo jakákoli jiná sdělení, požadavky či žádosti mohou být po svém předložení opraveny a upraveny;
i)
uplatňování a výpočet částečného nebo celkového odnětí plateb;
j)
zpětné získávání neoprávněných plateb a sankce, jakož i neoprávněně přiznaných platebních nároků a uplatňování úroku;
k)
uplatnění a výpočet správních sankcí;
l)
vymezení nesouladu jako méně závažného;
m)
žádosti o podporu a žádosti o platby a žádosti o platební nároky, včetně konečného data pro podávání žádostí, požadavky na minimální údaje, které mají být v žádostech uvedeny, ustanovení o změnách nebo stažení žádostí o podporu, výjimky z požadavku předkládat žádosti o podporu a ustanovení, která členskými státům umožní použít zjednodušené postupy;
n)
provádění kontrol za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti a zda jsou údaje uvedené v žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu správné a úplné, včetně pravidel pro toleranční rozpětí v případě měření prováděných jako součást kontrol na místě;
o)
technické specifikace potřebné pro účel jednotného provádění kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č.1306/2013;
p)
převod zemědělských podniků;
q)
výplatu záloh;
r)
provádění kontrol týkajících se povinností podmíněnosti, včetně zohlednění účasti zemědělců v zemědělském poradenském systému a účasti zemědělců v certifikačním systému;
s)
výpočet a uplatňování správních sankcí týkajících se povinností v oblasti podmíněnosti, včetně příjemců sestávajících ze skupin osob.
Článek 2
Výměna informací o žádostech o podporu, žádostech o platbu a ostatních prohlášeních
1. Pro účely řádné správy režimů podpory a opatření podpory a v případě, že v členském státě odpovídá za řízení přímých plateb a opatření pro rozvoj venkova ve vztahu k témuž příjemci více než jedna platební agentura, přijme dotčený členský stát vhodná opatření, aby v patřičných případech zajistil, že požadované informace v žádostech o podporu, žádostech o platbu nebo ostatních prohlášeních jsou k dispozici všem dotčeným platebním agenturám.
2. Pokud kontroly neprovádí příslušná platební agentura, zajistí daný členský stát, aby platební agentura byla o prováděných kontrolách a jejich výsledcích dostatečně informována. Platební agentura si sama určí, jaké informace potřebuje.
Článek 3
Zpětvzetí žádostí o podporu, žádostí o platbu a ostatních prohlášení
1. Žádost o podporu, žádost o platbu nebo jiné prohlášení lze kdykoliv zcela či částečně písemně stáhnout. Potvrzení o stažení zaznamená příslušný orgán.
V případě, že členský stát využívá možnosti stanovené v čl. 21 odst. 3, může členský stát stanovit, že písemné zpětvzetí lze nahradit oznámením v počítačové databázi zvířat o zvířatech, která opustila hospodářství.
2. Pokud však příslušný orgán již informoval příjemce o případech nesouladu v dokladech uvedených v odstavci 1 nebo pokud příslušný orgán oznámil příjemci svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nelze zpětvzetí žádosti povolit, pokud jde o ty části dokladů, jichž se nesoulad týká.
3. Zpětvzetí podle odstavce 1 uvede žadatele do postavení, v němž se nacházeli před podáním předmětných dokladů nebo jejich části.
Článek 4
Opravy a úpravy zjevných chyb
Žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a doklady poskytnuté příjemcem mohou být kdykoli po jejich podání opraveny nebo upraveny v případě zjevných chyb, které jako takové uzná příslušný orgán na základě celkového posouzení konkrétního případu, a za předpokladu, že příjemce jednal v dobré víře.
Příslušný orgán může uznat zjevné chyby pouze tehdy, pokud mohou být zjištěny jednoduchou správní kontrolou informací poskytnutých v dokladech uvedených v prvním pododstavci.
Článek 5
Uplatňování snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí
Pokud případ nesouladu, na který se vztahuje uplatnění sankcí v souladu hlavou IV kapitolou II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 (11), je také předmětem stažení nebo sankcí v souladu s hlavou II kapitolami III a IV, nebo v souladu s hlavou III uvedeného nařízení:
a)
snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v hlavě II kapitolách III a IV nebo v hlavě III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 by měly být uplatněny s ohledem na režimy přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému;
b)
sankce stanovené v hlavě IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 se uplatní na celkovou částku plateb, které mají být poskytnuty dotyčnému příjemci v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 a které nejsou předmětem snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcí uvedených v písmenu a).
Snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankce uvedené v prvním pododstavci se uplatní v souladu s článkem 6 tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny další sankce podle jiných ustanovení Unie nebo vnitrostátního práva.
Článek 6
Pořadí snížení, zamítnutí, odnětí a sankcí u jednotlivých režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova
1. Částku platby, která má být poskytnuta příjemci v rámci režimu podpory uvedeného v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013, určí členské státy na základě podmínek stanovených v souladu s daným nařízením a s programy pro nejvzdálenější regiony Unie a menší ostrovy v Egejském moři stanovenými nařízeními Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (12) a (EU) č. 229/2013 (13) pro dané režimy přímých podpor.
2. Pro každý režim uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro každé opatření pro rozvoj venkova v rozsahu působnosti integrovaného systému, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se snížení, odnětí a sankce případně vypočítají v následujícím pořadí:
a)
snížení a sankce uvedené v hlavě II kapitole IV nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, s výjimkou sankcí uvedených v článku 16 uvedeného nařízení, se uplatní na jakýkoli případ nesouladu;
b)
částka vyplývající z uplatnění písmene a) slouží jako základ pro výpočet zamítnutí uvedených v kapitole III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
c)
částka vyplývající z uplatnění písmene b) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případě opožděného podání v souladu s články 13 a 14 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
d)
částka vyplývající z uplatnění písmene c) slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna v případech neohlášení zemědělských pozemků v souladu s článkem 16 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
e)
částka vyplývající z uplatnění písmene d) slouží jako základ pro výpočet odnětí podle hlavy III nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
f)
částka vyplývající z uplatnění písmene e) slouží jako základ pro použití:
i)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
ii)
lineárního snížení podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013;
iii)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013;
iv)
lineárního snížení podle čl. 65 odst. 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
v)
lineárního snížení, jež se uplatní v případě, kdy platby, které se mají vyplatit v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 1307/2013 překročí vnitrostátní strop stanovený v souladu s čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. Částka vyplývající z uplatnění odst. 2 písm. f) slouží jako základ pro:
a)
uplatnění snížení plateb podle článku 11 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
uplatnění procenta lineárního snížení stanoveného v souladu s čl. 7 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
uplatnění míry úpravy uvedené v článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013.
4. Částka platby vyplývající z uplatnění odstavce 3 slouží jako základ pro výpočet jakýchkoliv snížení, jež mají být uplatněna pro nedodržení podmíněnosti v souladu s hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 7
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek
1. V případě neoprávněné platby příjemce vrátí dotyčnou částku, která je případně zvýšena o úrok vypočítaný v souladu s odstavcem 2.
2. Úroky se vypočítají za období od uplynutí platební lhůty pro příjemce uvedené v inkasním příkazu, která nesmí být stanovena na více než 60 dnů, do okamžiku vrácení nebo odečtení částky.
Použitelná úroková sazba se vypočítá podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů, nesmí však být nižší než úroková sazba použitelná pro vymáhání částek podle vnitrostátních předpisů.
3. Povinnost vrátit částku uvedená v odstavci 1 se neuplatní, pokud byla platba provedena omylem příslušného orgánu nebo jiného orgánu a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit.
Pokud se však chyba týká skutečností rozhodných pro výpočet dotyčné platby, použije se první pododstavec pouze v případě, že rozhodnutí o vrácení nebylo sděleno do 12 měsíců od provedení platby.
Článek 8
Převod zemědělských podniků
1. Pro účely tohoto článku se:
a)
„převodem zemědělského podniku“ rozumí prodej, pronájem nebo jakýkoli podobný typ transakce, který se týká dotyčných produkčních jednotek;
b)
„převodcem“ rozumí příjemce, jehož zemědělský podnik se převádí na jiného příjemce;
c)
„nabyvatelem“ rozumí příjemce, na něhož se zemědělský podnik převádí.
2. Pokud se zemědělský podnik převádí jako celek z jednoho příjemce na druhého po podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu a před splněním všech podmínek pro poskytnutí podpory, neposkytne se převodci žádná podpora pro převáděný zemědělský podnik.
3. Podpora nebo platba, o kterou požádal převodce, se poskytne nabyvateli, pokud:
a)
nabyvatel informuje o převodu příslušný orgán ve lhůtě stanovené členskými státy a požádá o vyplacení podpory;
b)
nabyvatel předloží veškeré důkazy požadované příslušným orgánem;
c)
převáděný zemědělský podnik splňuje všechny podmínky pro poskytnutí podpory.
4. Jakmile nabyvatel informuje příslušný orgán a požádá o vyplacení podpory v souladu s odst. 3 písm. a):
a)
veškerá práva a povinnosti převodce, které vyplývají z právního vztahu mezi převodcem a příslušným orgánem v souvislosti se žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, přecházejí na nabyvatele;
b)
veškeré kroky nezbytné pro poskytnutí podpory a veškerá prohlášení, která učinil převodce před převodem, se přičítají nabyvateli pro účely uplatnění příslušných pravidel Unie;
c)
považuje se převáděný zemědělský podnik pro dotyčný rok podání žádosti za samostatný zemědělský podnik.
5. Členské státy mohou popřípadě rozhodnout, že poskytnou podporu převodci. V takovém případě:
a)
se neposkytne žádná podpora nabyvateli;
b)
členské státy zajistí, aby se obdobně použily požadavky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
Článek 9
Oznámení
1. Členské státy každoročně do 15. července oznámí Komisi pro všechny režimy přímých podpor, opatření pro rozvoj venkova a technickou pomoc a režimy podpory v odvětví vína uvedené v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 kontrolní údaje a kontrolní statistiky za předchozí kalendářní rok, a zejména:
a)
údaje týkající se jednotlivých příjemců, pokud jde o žádosti o podporu a žádosti o platbu, ohlášené a/nebo uvedené plochy a ohlášená a/nebo uvedená zvířata, výsledky správních kontrol, kontrol na místě a následných kontrol;
b)
případně výsledky kontrol týkajících se podmíněnosti, včetně příslušných snížení a vyloučení.
Toto oznámení se provádí elektronicky za použití technických specifikací pro přenos kontrolních údajů a kontrolních statistik, které jim poskytne Komise.
2. Členské státy předají Komisi do 15. července 2015 zprávu týkající se možností zvolených pro kontrolu dodržování požadavků podmíněnosti a příslušných kontrolních subjektů pověřených kontrolou dodržování požadavků a norem v oblasti podmíněnosti. Následné změny týkající se informací poskytnutých v této zprávě se oznamují neprodleně.
3. Členské státy předají Komisi každoročně do 15. července zprávu týkající se opatření přijatých pro správu a kontrolu dobrovolné podpory vázané na produkci za předchozí kalendářní rok.
4. Počítačové údaje stanovené jako součást integrovaného systému se využijí k podpoře informací uvedených v rámci odvětvových pravidel, které jsou členské státy povinny zasílat Komisi.
HLAVA II
INTEGROVANÝ ADMINISTRATIVNÍ A KONTROLNÍ SYSTÉM
KAPITOLA I
Obecná pravidla
Článek 10
Zálohy na přímé platby
Členské státy mohu příjemcům ve vztahu k žádostem o podporu pro daný rok vyplatit zálohy na přímé platby, aniž by uplatnily míru úpravy finanční kázně podle článku 8 nařízení (EU) č. 1307/2013. Platby zůstatku, které mají být příjemcům vypláceny od 1. prosince 2014, zohlední míru úpravy finanční kázně platnou v příslušné době pro celkovou částku přímých plateb v příslušném kalendářním roce.
KAPITOLA II
Žádosti o podporu a žádosti o platbu
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 11
Zjednodušení postupů
1. Pokud nařízení (EU) č. 1305/2013, (EU) č. 1306/2013 a (EU) č. 1307/2013, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo toto nařízení nestanoví jinak, mohou členské státy povolit nebo vyžadovat, aby veškerá sdělení podle tohoto nařízení mezi příjemcem a orgány byla zasílána elektronicky, pokud to nepovede k diskriminaci mezi příjemci a pokud budou přijata přiměřená opatření, která zejména zajistí, aby:
a)
byl příjemce jednoznačně identifikován;
b)
příjemce splňoval všechny požadavky vyplývající z dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
c)
zasílané údaje byly natolik spolehlivé, aby zaručovaly řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova; pokud se používají údaje obsažené v počítačové databázi zvířat uvedené v čl. 2 odst. 1 druhém pododstavci bodu 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby tato databáze poskytovala úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova;
d)
příslušné orgány v případě, že průvodní doklady nelze zaslat elektronicky, obdržely tyto doklady ve stejných lhůtách, jaké jsou stanoveny pro předání neelektronickými prostředky.
2. Pokud jde o podávání žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, mohou členské státy za podmínek stanovených v odstavci 1 stanovit zjednodušené postupy, pokud již orgány mají údaje k dispozici, a zejména tehdy, pokud se nezměnila situace od posledního podání žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci dotyčného režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013. Členské státy mohou rozhodnout, že pro účely žádostí o podporu a žádosti o platbu použijí údaje získané ze zdrojů údajů, které mají k dispozici vnitrostátní orgány. V tomto případě členský stát zajistí, aby tyto zdroje údajů poskytovaly úroveň jistoty nezbytnou pro řádnou správu údajů tak, aby byla zajištěna spolehlivost, integrita a bezpečnost těchto údajů.
3. Informace vyžadované v jakýchkoli podkladech, které se mají předložit spolu s žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, může příslušný orgán, je-li to možné, požadovat přímo od zdroje informací.
Článek 12
Obecná ustanovení týkající se jednotné žádosti a předkládání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova
1. Pokud se členské státy podle čl. 72 odst. 4 nařízení (EU) č. 1306/2013 rozhodnou, že žádosti o podporu v souvislosti s přímými platbami nebo žádosti o platbu na opatření pro rozvoj venkova budou zahrnuty do jednotné žádosti, články 20, 21 a 22 tohoto nařízení, pokud jde o zvláštní požadavky stanovené v souvislosti s žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu v rámci těchto režimů, se použijí obdobně.
2. Příjemci žádající o podporu v rámci jakékoli přímé platby na plochu nebo opatření pro rozvoj venkova mohou podat pouze jednu jednotnou žádost ročně.
3. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova.
Článek 13
Konečné datum pro podávání jednotné žádosti, žádostí o podporu nebo žádostí o platbu
1. Členské státy stanoví konečná data, k nimž se podávají jednotná žádost, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu. Tímto konečným datem je nejpozději 15. květen každého roku. Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen.
Při stanovení konečných dat vezmou členské státy v úvahu období nutné pro poskytnutí všech příslušných údajů, aby zaručily řádnou administrativní a finanční správu podpory, a zajistily, aby bylo možno naplánovat účinné kontroly.
2. V souladu s postupem uvedeným v čl. 78 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013 mohou být konečná data uvedená v odstavci 1 tohoto článku v některých oblastech s výjimečnými klimatickými podmínkami stanovena k pozdějšímu termínu.
Článek 14
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Jednotná žádost nebo žádost o platbu obsahuje veškeré informace nezbytné k prokázání způsobilosti pro podporu, zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
podrobné informace o dotčených režimech přímých plateb a/nebo opatřeních pro rozvoj venkova;
c)
identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 pro účely režimu základní platby;
d)
podrobné údaje umožňující jednoznačnou identifikaci všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku, jejich výměru vyjádřenou v hektarech na dvě desetinná místa, jejich umístění a v případě potřeby další specifikace týkající se využití zemědělských pozemků;
e)
případně náležitosti umožňující jednoznačnou identifikaci nezemědělské půdy, u níž je žádáno o podporu v rámci opatření pro rozvoj venkova;
f)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim a/nebo opatření;
g)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami týkajícími se dotčených režimů přímých podpor a/nebo opatření pro rozvoj venkova;
h)
případně prohlášení příjemce, že se na něj vztahuje seznam nezemědělských podniků nebo činností uvedených v čl. 9 odst. 2 prvním a druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Pro účely identifikace platebních nároků uvedených v odst. 1 písm. c) musí předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 obsahovat identifikaci platebních nároků v souladu se systémem identifikace a evidence stanoveným v článku 7 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
3. V prvním roce uplatňování režimu základní platby se členské státy mohou od tohoto článku a článku 17 tohoto nařízení, pokud jde o platební nároky, odchýlit.
Článek 15
Obsah jednotné žádosti nebo žádosti o platbu
1. Po konečném datu podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu mohou být jednotlivé zemědělské pozemky nebo jednotlivé platební nároky v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu doplněny nebo upraveny, pokud jsou splněny požadavky v rámci dotčených režimů přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova.
Změny způsobu využití nebo režimu přímých plateb nebo opatření pro rozvoj venkova, pokud jde o jednotlivé zemědělské pozemky či platební nároky již ohlášené v jednotné žádosti, lze provést za stejných podmínek.
Pokud mají změny uvedené v prvním a druhém pododstavci spojitost s jakýmikoli podklady nebo smlouvami, které je třeba předložit, mohou být tyto doklady nebo smlouvy odpovídajícím způsobem změněny.
2. Změny provedené podle odstavce 1 musí být do 31. května daného roku oznámeny písemně příslušnému orgánu, kromě případu Estonska, Lotyšska, Litvy, Finska a Švédska, kdy se oznámení provede nejpozději do 15. června daného roku.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit dřívější konečné datum pro oznámení změn. Toto datum však musí být minimálně 15 kalendářních dní po konečném termínu pro podání jednotné žádosti nebo žádosti o platbu stanoveném v souladu s čl. 13 odst. 1.
3. Pokud již příslušný orgán informoval příjemce o případech nesouladu v jednotné žádosti nebo žádosti o platbu nebo pokud příjemci oznámil svůj úmysl provést kontrolu na místě nebo pokud tato kontrola na místě odhalí nesoulad, nejsou přípustné žádné změny podle odstavce 1 u těch zemědělských pozemků, kterých se daný nesoulad týká.
Článek 16
Opravy předtištěného formuláře
Při podávání formuláře jednotné žádosti, žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu opraví příjemce předtištěný tiskopis uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, pokud došlo k jakýmkoli změnám, zejména k převodům platebních nároků v souladu s článkem 34 nařízení (ES) č. 1307/2013, nebo pokud je jakýkoli údaj obsažený v předtištěném tiskopisu nesprávný.
Oddíl 2
Žádosti o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
Článek 17
Zvláštní požadavky týkající se žádostí o podporu pro režimy podpory na plochu a žádosti o platby pro opatření podpory na plochu
1. Pro účely identifikace všech zemědělských pozemků v zemědělském podniku a/nebo nezemědělské půdy, jak je uvedeno v čl. 14 odst. 1 písm. d) a e), poskytne příslušný orgán příjemci předtištěný tiskopis a odpovídající grafické dokumenty uvedené v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 prostřednictvím rozhraní založeného na geografickém informačním systému, který umožňuje zpracování prostorových a alfanumerických údajů ohlášených ploch (dále jen „geoprostorové formuláře žádosti o podporu“).
2. Odstavec 1 se použije takto:
a)
Od roku podání žádosti 2016 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 25 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
b)
Od roku podání žádosti 2017 na počet příjemců odpovídající počtu, který je potřebný na pokrytí alespoň 75 % celkové plochy určené pro režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v předchozím roce;
c)
od roku podání žádosti 2018 na všechny příjemce.
3. Pokud příjemce není schopen předložit žádost o podporu a/nebo žádost o platbu pomocí geoprostorového formuláře žádosti o podporu, příslušný orgán příjemci poskytne buď:
a)
požadovanou technickou pomoc, nebo
b)
předtištěné tiskopisy a odpovídající grafické dokumenty v tištěné podobě. V tomto případě příslušný orgán přenese údaje obdržené od příjemce do geoprostorového formuláře žádosti o podporu.
4. Předtištěné tiskopisy poskytnuté příjemci musí obsahovat maximální způsobilou plochu na referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a zjištěnou plochu v předchozím roce na zemědělský pozemek pro účely režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova vztahujícího se na plochu.
V grafických dokumentech poskytnutých příjemci v souladu s čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013 se uvedou hranice a jedinečná identifikace referenčních pozemků, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, a hranice zemědělských pozemků zjištěných v předchozím roce, aby příjemce mohl správně uvést velikost a polohu každého zemědělského pozemku. Od roku podání žádosti 2016 se bude rovněž uvádět typ, velikost a poloha ploch využívaných v ekologickém zájmu zjištěných v předchozím roce.
5. Příjemce musí jednoznačně identifikovat a ohlásit plochu každého zemědělského podniku a případně typ, velikost a polohu ploch využívaných v ekologickém zájmu. Pokud jde o ekologickou platbu, příjemce musí rovněž upřesnit využívání ohlášených zemědělských pozemků.
Za tímto účelem může příjemce potvrdit informace, které jsou již uvedeny v předtištěném tiskopisu. Pokud však informace týkající se plochy, polohy nebo hranice zemědělského pozemku nebo případně velikosti a polohy ploch využívaných v ekologickém zájmu nejsou správné nebo jsou neúplné, příjemce provede v předtištěném tiskopisu opravy nebo změny.
Příslušný orgán posoudí na základě oprav nebo doplnění provedených příjemcem v předtištěném tiskopise, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajícího referenčního pozemku.
6. Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 prostřednictvím závazků přijatých v souladu s čl. 39 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (14) nebo čl. 28 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, uvede se závazek v žádosti o podporu s odkazem na odpovídající žádost o platbu.
Pokud příjemce provádí rovnocenné postupy prostřednictvím celostátních nebo regionálních systémů ekologické certifikace v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí se odstavce 4 a 5 tohoto článku obdobně na předtištěný tiskopis a ohlášení příjemce.
Pro účely regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 a 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 a pro část závazků týkajících se plochy využívané v ekologickém zájmu, které musí příjemci splnit individuálně, musí příjemci účastnící se těchto regionálních nebo kolektivních provádění ve vztahu ke každému zemědělskému pozemku jednoznačně identifikovat a ohlásit typ, velikost a polohu plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s odstavcem 5 tohoto článku. Příjemci ve své žádosti o podporu nebo v žádosti o platbu učiní odkaz na ohlášení regionálního nebo kolektivního uplatňování podle článku 18 tohoto nařízení.
7. Pro plochy využívané k produkci konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 musí jednotná žádost obsahovat:
a)
veškeré informace nutné pro identifikaci pozemků osetých konopím, s uvedením odrůd použitého osiva;
b)
údaj o množství použitého osiva (v kg na ha);
c)
úřední návěsky použité na obalech osiva v souladu se směrnicí Rady 2002/57/ES (15), a zejména s článkem 12 uvedené směrnice, nebo jakýkoli jiný doklad, který členský stát uzná za rovnocenný.
Odchylně od písm. c) prvního pododstavce musejí být tyto návěsky předloženy nejpozději do 30. června, pokud se osev uskutečnil až po konečném datu pro podání jednotné žádosti. Pokud návěsky musejí být předloženy též jiným vnitrostátním orgánům, mohou členské státy stanovit, že se tyto návěsky po jejich předložení v souladu s uvedeným písmenem vrací zpět příjemci. Vrácené návěsky se označí jako použité pro žádost.
8. V případě zvláštní podpory pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 obsahuje jednotná žádost:
a)
jméno odrůdy použitého osiva bavlny;
b)
případně název a adresu schválené mezioborové organizace, jejímž je příjemce členem.
9. Plochy, které nejsou využívány pro účely režimů podpory uvedených v hlavách III, IV a V nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo režimů podpor v odvětví vína uvedených v nařízení (EU) č. 1308/2013, se ohlašují pod jednou nebo více hlavičkami „jiné využití“.
Článek 18
Ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění
Pro každé regionální či kolektivní provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se předkládá ohlášení regionálního nebo kolektivního provádění, které doplňuje žádost o podporu nebo žádost o platbu každého zúčastněného příjemce.
Ohlášení musí obsahovat veškeré nezbytné doplňující informace za účelem ověření, zda jsou dodržovány povinnosti v souvislosti s regionálním nebo kolektivním prováděním v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 tohoto nařízení, a zejména:
a)
jedinečnou identifikaci každého zúčastněného příjemce;
b)
minimální procentní podíl, který každý zúčastněný příjemce musí individuálně splňovat, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 druhém pododstavci uvedeného nařízení;
c)
celkovou plochu souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu, jak je uvedeno v čl. 46 odst. 6 daného nařízení, jejíž závazky se plní kolektivně;
d)
předtištěné grafické dokumenty uvádějící hranice a jedinečnou identifikaci referenčních pozemků, které se používají k jednoznačné identifikaci souvislých struktur sousedících ploch využívaných v ekologickém zájmu nebo společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu a k označení jejich hranic.
V případě regionálního provádění, pokud prováděcí plán stanovený v čl. 46 odst. 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 obsahuje všechny informace uvedené v druhém pododstavci tohoto článku, může být ohlášení uvedené v prvním pododstavci nahrazeno odkazem na plán.
V případě kolektivního provádění musí být ohlášení uvedené v prvním pododstavci doplněno písmennou dohodou uvedenou v čl. 47 odst. 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
Článek 19
Žádosti týkající se účasti v režimu pro malé zemědělce a vystoupení z tohoto režimu
1. Žádosti o účast v režimu pro malé zemědělce uvedeném v čl. 62 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013, které budou podány v roce 2015, musí obsahovat odkaz na jednotnou žádost podanou pro rok podání žádosti 2015 týmž příjemcem a případně prohlášení příjemce, že se seznámil se zvláštními podmínkami týkajícími se režimu pro malé zemědělce uvedenými v článku 64 uvedeného nařízení.
Členské státy mohou rozhodnout, že žádost uvedená v prvním pododstavci bude podávána společně s jednotnou žádostí nebo jako její součást.
2. Od roku podání žádosti 2016 musí členské státy stanovit zjednodušený postup pro podávání žádostí uvedený v čl. 72 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Předtištěné tiskopisy používané v postupu pro podávání žádostí uvedeném v odstavci 2 musí být vytvořeny na základě informací poskytnutých v jednotné žádosti podané pro rok podání žádosti 2015 a musí obsahovat zejména:
a)
veškeré dodatečné informace nezbytné k zajištění souladu s článkem 64 nařízení (EU) č. 1307/2013 a případně veškeré další informace nezbytné k doložení toho, že příjemce stále dodržuje článek 9 uvedeného nařízení;
b)
prohlášení příjemce, že si je vědom zvláštních podmínek týkajících se režimu pro malé zemědělce stanovených v článku 64 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se členské státy rozhodnou pro způsob platby uvedený v čl. 63 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013, aniž by použily třetí pododstavec tohoto článku, poskytne se předtištěný tiskopis odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce v souladu s oddílem 1 této kapitoly.
4. Příjemci, kteří se rozhodli vystoupit z režimu pro malé zemědělce v roce následujícím po roce 2015 v souladu s čl. 62 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo čl. 62 odst. 2 uvedeného nařízení, informují příslušný orgán o svém vystoupení v souladu se způsoby zavedenými členskými státy.
Oddíl 3
Jiné žádosti
Článek 20
Zvláštní ustanovení týkající se žádostí o podporu
Příjemce, který nežádá o podporu v rámci žádného z režimů podpory na plochu, ale žádá o podporu v rámci některého z režimů podpory uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, pokud disponuje zemědělskou půdou, ohlásí tyto plochy ve svém formuláři žádosti o podporu v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
Příjemce, na kterého se vztahují pouze povinnosti v oblasti podmíněnosti v souladu s články 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, ohlásí ve svém formuláři žádosti o podporu plochy, jimiž disponuje, a to pro každý kalendářní rok, ve kterém se tyto povinnosti uplatňují.
Členské státy však mohou příjemce od povinností stanovených v prvním a druhém pododstavci osvobodit, pokud jsou příslušným orgánům poskytnuty dotyčné informace v rámci jiných administrativních a kontrolních systémů, které zaručují slučitelnost s integrovaným systémem v souladu s článkem 61 nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 21
Požadavky týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
1. Žádost o podporu na hospodářská zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 15 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nebo žádost o platbu v rámci opatření podpory na zvířata podle definice čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 14 uvedeného nařízení musí obsahovat veškeré informace nutné k zjištění způsobilosti pro podporu, a zejména:
a)
totožnost příjemce;
b)
odkaz na jednotnou žádost, pokud již byla podána;
c)
počet zvířat každého druhu, pro která se podává žádost o podporu na hospodářská zvířata nebo žádost o platbu, a v případě skotu identifikační kódy zvířat;
d)
v případě potřeby závazek příjemce držet zvířata uvedená v písmenu c) během období stanoveného členskými státy ve svém hospodářství a informace o místu nebo místech, kde budou zvířata držena, včetně příslušného období;
e)
případně jakékoli podklady nezbytné k prokázání způsobilosti pro dotčený režim nebo dotčené opatření;
f)
prohlášení příjemce, že se seznámil s podmínkami pro poskytnutí dotyčné podpory.
2. Každý chovatel zvířat má právo dostávat bez omezení od příslušného orgánu v přiměřených intervalech a bez přílišného prodlení informace o údajích v počítačové databázi zvířat, které se vztahují k němu a jeho zvířatům. Při podání žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu příjemce prohlásí, že tyto údaje jsou správné a úplné, a opraví chybné údaje nebo doplní chybějící údaje.
3. Členské státy mohou rozhodnout, že některé informace uvedené v odstavci 1 nemusí být v žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu obsaženy, pokud již byly dříve sděleny příslušnému orgánu.
4. Členské státy mohou zavést postupy, jejichž pomocí mohou být údaje obsažené v počítačové databázi zvířat použity pro účely žádosti o podporu na hospodářská zvířata nebo žádosti o platbu, za předpokladu, že počítačová databáze zvířat poskytuje dostatečnou úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčných režimů podpory nebo opatření podpory na úrovni jednotlivých zvířat.
Postupy uvedené v prvním pododstavci může představovat systém, podle něhož může příjemce žádat o podporu pro všechna zvířata, která jsou k určitému dni nebo během období stanoveného členským státem způsobilá pro podporu na základě údajů obsažených v počítačové databázi zvířat.
V tomto případě přijmou členské státy nezbytná opatření, která zaručí, že:
a)
v souladu s ustanoveními použitelnými na dotyčný režim podpory a/nebo opatření podpory bude jasně určeno a dáno na vědomí příjemci datum nebo období uvedené v druhém pododstavci;
b)
příjemce si je vědom toho, že jakákoli potenciálně způsobilá zvířata, která nejsou řádně identifikována nebo evidována v systému pro identifikaci a evidenci zvířat, jsou považována za zvířata, u kterých byl zjištěn nesoulad, jak je uvedeno v článku 31 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
5. Členské státy mohou stanovit, že některé informace uvedené v odstavci 1 mohou nebo musí být dále předány prostřednictvím subjektu nebo subjektů, které schválí. Za předávané údaje však nadále nese odpovědnost příjemce.
Oddíl 4
Zvláštní ustanovení týkající se platebních nároků
Článek 22
Přiznání nebo zvýšení hodnoty platebních nároků
1. Žádosti o přiznání platebních nároků nebo zvýšení hodnoty platebních nároků v rámci režimu základní platby v souladu s články 20, 24, 30, s výjimkou odst. 7 písm. e), a článkem 39 nařízení (EU) č. 1307/2013 se podávají do data, které stanoví členské státy. Stanoveným datem je nejpozději 15. květen příslušného kalendářního roku.
Estonsko, Lotyšsko, Litva, Finsko a Švédsko však mohou stanovit pozdější den, kterým je nejpozději 15. červen příslušného kalendářního roku.
2. Členské státy mohou rozhodnout, že žádost o přiznání platebních nároků se podává zároveň s žádostí o podporu v rámci režimu základní platby.
Článek 23
Zpětné získávání neoprávněných platebních nároků
1. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že počet přiznaných platebních nároků je příliš vysoký, počet neoprávněně přiznaných platebních nároků se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud chyba uvedená v prvním pododstavci byla učiněna příslušným orgánem nebo jiným orgánem a pokud příjemce nemohl chybu přiměřeným způsobem odhalit, bude hodnota zbývajících platebních nároků přiznaných tomuto příjemci odpovídajícím způsobem upravena.
V případě, že příjemce, kterého se týká přiznání příliš velkého počtu platebních nároků, mezitím převedl platební nároky na jiné příjemce, jsou nabyvatelé rovněž vázáni povinností stanovenou v prvním pododstavci poměrně k počtu platebních nároků, jež na ně byly převedeny, nedisponuje-li příjemce, kterému byly platební nároky původně přiznány, dostatečným počtem platebních nároků, aby pokryl počet neoprávněně přiznaných platebních nároků.
2. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že platby obdržené příjemcem za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo hodnota platebních nároků, jichž je příjemce držitelem ke dni podání své žádosti za rok 2014, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, nebo jednotková hodnota platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 26 odst. 5 uvedeného nařízení, nebo zvýšení této jednotkové hodnoty platebních nároků, jak je uvedeno v čl. 30 odst. 10 uvedeného nařízení, nebo celková hodnota podpory obdržená příjemcem za kalendářní rok, který předchází provedení režimu základní platby, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 3 prvním pododstavci uvedeného nařízení, byly příliš vysoké, musí být hodnota těchto platebních závazků na základě chybného odkazu pro dotyčného příjemce odpovídajícím způsobem upravena.
Stejná úprava se provede i v případě platebních nároků, které byly mezitím převedeny na jiné příjemce.
Hodnota snížení se převede do vnitrostátní nebo regionální rezervy podle článku 30 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Jestliže se po přiznání platebních nároků příjemcům v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013 zjistí, že v případě téhož příjemce nastala jak situace uvedená v odstavci 1, tak situace uvedená v odstavci 2, bude úprava hodnoty všech platebních nároků podle odstavce 2 provedena před převedením neoprávněných platebních nároků do vnitrostátní nebo regionální rezervy v souladu s odstavcem 1.
4. Úpravy počtu a/nebo hodnoty platebních nároků podle tohoto článku však nesmí vést k systematickému přepočtu zbývajících platebních nároků.
5. Členské státy mohou rozhodnout, že nebudou zpětně získávat neoprávněné platební nároky, pokud celková hodnota těchto platebních nároků uvedená v elektronické evidenci pro identifikaci a evidenci platebních závazků v době provádění ověřování v souvislosti s prováděním úprav uvedených v tomto článku pro jakýkoli rok, ve kterém byl proveden režim základní platby v souladu s nařízením (EU) č. 1307/2013, činí 50 EUR nebo méně.
Neoprávněně vyplacené částky pro roky podání žádosti, které předcházejí úpravám, by měly být získány zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení. Při určování takových neoprávněných částek je třeba vzít v úvahu dopad úprav stanovených v tomto článku na počet a případně hodnotu platebních nároků pro všechny dotyčné roky.
HLAVA III
KONTROLY
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 24
Obecné zásady
1. Správní kontroly a kontroly na místě stanovené tímto nařízením se provádějí způsobem, který zajistí účinné ověření:
a)
správnosti a úplnosti informací uvedených v žádosti o podporu, žádost o platbu nebo jiném ohlášení;
b)
dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností pro daný režim podpory a/nebo opatření podpory, podmínek, za nichž jsou udělovány podpory nebo výjimky z povinností;
c)
požadavků a norem týkajících se podmíněnosti.
2. Členské státy zajistí, aby plnění veškerých platných podmínek stanovených právními předpisy Unie nebo příslušnými vnitrostátními právními předpisy a dokumenty obsahujícími prováděcí opatření či programem rozvoje venkova mohlo být kontrolováno podle soustavy ověřitelných ukazatelů, které budou určeny členskými státy.
3. Na základě posouzení výsledků správních kontrol a kontrol na místě se stanoví, zda by jakékoli případné problémy mohly v obecné rovině představovat riziko pro jiné podobné operace, příjemce či jiné subjekty. Toto posouzení také musí odhalit příčiny takových situací a určit, zda je nutný další přezkum nebo zda jsou nutná nápravná či preventivní opatření.
4. V případě, že vyhodnocení ortofotosnímků (družicových nebo leteckých) neposkytuje výsledky, které by umožnily učinit jednoznačné závěry ke spokojenosti příslušného orgánu týkající se způsobilosti nebo správné velikosti plochy, která podléhá správním kontrolám nebo kontrolám na místě, provede příslušný orgán fyzické prohlídky v terénu.
5. Tato kapitola se vztahuje na všechny kontroly prováděné v rámci tohoto nařízení, aniž jsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v hlavě IV a V. Ustanovení odstavce 3 se však na hlavu V nevztahuje.
Článek 25
Oznámení kontrol na místě
Kontroly na místě mohou být oznámeny za předpokladu, že to nenaruší jejich účel nebo účinnost. Oznámení je přísně omezené na nezbytné minimální časové období, které nepřekročí 14 dní.
U kontrol na místě týkajících se žádostí o podporu na hospodářská zvířata nebo žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata však nelze oznámení s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly. Kromě toho se v případě, že právní předpisy použitelné na akty a normy týkající se podmíněnosti vyžadují, aby kontrola na místě nebyla oznámena, použijí tato pravidla také v případě kontrol na místě souvisejících s podmíněností.
Článek 26
Časové rozvržení kontrol na místě
1. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními přepisy Unie.
2. Pro účely opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému se kontroly na místě mohou provádět po celý rok na základě analýzy rizik představovaných různými závazky v rámci každého opatření.
3. Kontroly na místě ověří dodržování všech kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností režimů podpory nebo opatření podpory, pro něž byl příjemce vybrán v souladu s článkem 34.
Doba trvání kontrol na místě musí být přísně omezena na nezbytné minimum.
4. Pokud určitá kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti lze zkontrolovat pouze během určitého období, mohou kontroly na místě vyžadovat dodatečné návštěvy k pozdějšímu datu. V takovém případě musí být kontroly na místě koordinovány takovým způsobem, aby se omezil počet a trvání těchto návštěv u jednoho příjemce na nezbytné minimum. Tyto návštěvy mohou být případně provedeny též formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40.
Pokud jsou požadovány dodatečné návštěvy týkající se půdy ležící ladem, souvratí, ochranných pásů, pásů způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodin a/nebo zeleného porostu ohlášených jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, provedou se tyto dodatečné návštěvy z 50 % u téhož příjemce, který byl vybrán na základě posouzení rizik, a z 50 % u různých dodatečně vybraných příjemců. Různí dodateční příjemci jsou vybíráni namátkově ze všech příjemců, kteří mají půdu ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost ohlášené jako plocha využívaná v ekologickém zájmu, a tyto návštěvy mohou být omezeny na plochy ohlášené jako půda ležící ladem, souvratě, ochranné pásy, pásy způsobilých hektarů ležících na okraji lesa, meziplodiny a/nebo zelený porost.
Pokud jsou vyžadovány dodatečné návštěvy, použije se článek 25 na každou další návštěvu.
Článek 27
Vzájemné oznamování výsledků kontrol
Správní kontroly a kontroly na místě týkající se způsobilosti zohlední případně podezřelé případy nesouladu oznámené jinými útvary, subjekty či organizacemi.
Členské státy zajistí, aby příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí odpovídající platby byla oznámena veškerá relevantní zjištění učiněná v rámci kontrol dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností týkajících se režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo podpory v rámci opatření pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému. Členské státy rovněž zajistí, aby veřejné nebo soukromé certifikační orgány uvedené v článku 38 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 oznámily příslušnému orgánu odpovědnému za poskytnutí platby pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí jakékoli zjištění, které je relevantní pro správné poskytnutí takové platby příjemcům, kteří se rozhodli pro plnění svých povinností v rámci rovnocennosti prostřednictvím certifikace.
Pokud správní kontroly nebo kontroly na místě v souvislosti s opatřeními pro rozvoj venkova v oblasti působnosti integrovaného systému zahrnují rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013, probíhá s ohledem na další opatření v souvislosti s poskytováním plateb pro zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí vzájemné oznamování výsledků těchto kontrol.
KAPITOLA II
Správní kontroly v rámci integrovaného systému
Článek 28
Správní kontroly
1. Správní kontroly uvedené v článku 74 nařízení (EU) č. 1306/2013, včetně křížových kontrol, mají umožnit odhalování nesouladů, zejména pomocí automatizovaných elektronických prostředků. Kontroly zahrnují všechny prvky, které je možné a vhodné kontrolovat pomocí správních kontrol. Zejména zajistí, aby:
a)
byla plněna kritéria způsobilosti, závazky a další povinnosti pro režim podpory nebo opatření podpory;
b)
neexistovalo dvojí financování v rámci jiného režimu Unie;
c)
žádost o podporu nebo žádost o platbu byla úplná a byla podána v příslušné lhůtě a popřípadě, aby byly předloženy doklady a aby prokázaly způsobilost;
d)
byly případně dodržovány dlouhodobé závazky.
2. V případě režimů podpory na zvířata a opatření podpory na zvířata mohou členské státy případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, aby ověřily dodržování kritérií způsobilosti, závazků a dalších povinností za předpokladu, že dotyčný útvar, subjekt či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje kontrolovat dodržování výše uvedeného.
Článek 29
Křížové kontroly
1. Správní kontroly případně zahrnují křížové kontroly:
a)
ohlášených platebních nároků a ohlášených zemědělských pozemků, jejichž účelem je zabránit opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo roku podání žádosti a zamezit jakýmkoli nepřípustným kumulacím podpor poskytovaných v rámci režimů podpory na plochu uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a v příloze VI nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (16), a opatření podpory na plochu podle čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 21 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014;
b)
platebních nároků za účelem ověření jejich existence a způsobilosti pro podporu;
c)
mezi zemědělskými pozemky ohlášenými v jednotné žádosti a/nebo žádosti o platbu a informacemi uvedenými v systému identifikace zemědělských pozemků pro každý referenční pozemek v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, aby se ověřila způsobilost pro režim přímých plateb a/nebo opatření pro rozvoj venkova těchto ploch jako takových;
d)
mezi platebními nároky a zjištěnou plochou, aby se ověřilo, zda jsou nároky doprovázeny alespoň stejným počtem hektarů, na které lze poskytnout podporu, ve smyslu čl. 32 odst. 2 až 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
pomocí systému identifikace a evidence zvířat, aby se ověřila způsobilost pro podporu a zabránilo se neoprávněnému opakovanému poskytnutí stejné podpory v rámci téhož kalendářního roku nebo v rámci téhož roku podání žádosti;
f)
mezi ohlášeními příjemců v jednotné žádosti o členství ve schválené mezioborové organizaci, údaji podle čl. 17 odst. 8 tohoto nařízení a údaji předanými dotčenými schválenými mezioborovými organizacemi k ověření způsobilosti pro zvýšení podpory stanovené v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
za účelem ověření splnění kritérií pro schválení mezioborových organizací a seznamu jejich členů alespoň jednou za pět let.
Pokud integrovaný systém poskytuje geoprostorové formuláře žádosti o podporu, provedou se křížové kontroly pro účely písmene c) prvního pododstavce prostřednictvím prostorových průsečíků s plochou ohlášenou v systému identifikace zemědělských pozemků. Křížové kontroly se navíc provádějí s cílem zabránit dvojímu uplatnění nároku za stejnou plochu.
2. Pokud z křížových kontrol vyplyne podezření, že došlo k nesouladu, následují další přiměřená správní opatření, a v případě nutnosti kontrola na místě.
3. Pokud se na referenční pozemek vztahuje žádost o podporu a/nebo žádost o platbu dvou nebo více příjemců v rámci stejného režimu podpory nebo v rámci stejného opatření podpory a pokud se ohlášené zemědělské pozemky prostorově překrývají nebo pokud celková ohlášená plocha přesahuje maximální způsobilou plochu určenou v souladu s čl. 5 písm. odst. 2 a) a b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a rozdíl spadá pod definici přípustné odchylky ve vztahu k referenčnímu pozemku podle článku 38 tohoto nařízení, může členský stát stanovit poměrné snížení příslušných ploch, pokud příjemce neprokáže, že kterýkoli z jiných dotčených příjemců vykázal u svých ploch větší rozlohu na úkor prvně jmenovaného.
KAPITOLA III
Kontroly na místě v rámci integrovaného systému
Oddíl 1
Společná ustanovení
Článek 30
Míra kontroly pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí
Pro režimy podpory na plochu jiné než platba na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí v souladu s hlavou III kapitolou 3 nařízení (EU) č. 1307/2013 (dále jen „ekologická platba“) musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech zemědělců, kteří podávají žádost v rámci režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013. Členské státy zajistí, aby kontrolní vzorek obsahoval alespoň 5 % všech příjemců, kteří ohlašují zejména zemědělské plochy, které jsou zemědělskými plochami přirozeně ponechávanými ve stavu vhodném pro pastvu v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
5 % všech příjemců, kteří žádají o redistributivní platbu v souladu s hlavou III kapitolou 2 nařízení (EU) č. 1307/2013;
c)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro oblasti s přírodními omezeními v souladu s hlavou III kapitolou 4 nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu pro mladé zemědělce v souladu s hlavou III kapitolou 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platby na plochu v rámci dobrovolné podpory vázané na produkci v souladu s hlavou IV kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
5 % všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013;
g)
30 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí v souladu s čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
h)
5 % všech příjemců žádajících o zvláštní podporu pro bavlnu podle hlavy IV kapitoly 2 nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 31
Míra kontroly pro ekologickou platbu
1. V případě ekologické platby musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně obsahovat alespoň:
a)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje dodržování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí (dále jen „ekologické postupy“) a kteří nejsou součástí kontrolních souborů uvedených v písmenech b) a c) (dále jen „kontrolní soubory pro ekologické postupy“); tento vzorek musí zároveň pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří mají plochy s trvalými travními porosty, které jsou environmentálně citlivé v oblastech, na které se vztahují směrnice Rady 92/43/EHS (17) nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (18), a další citlivé oblasti podle čl. 45 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
3 %
i)
buď všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení;
ii)
nebo v letech, ve kterých se článek 44 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014 v členském státě neuplatňuje, příjemců, kteří splňují podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od povinností v oblasti diverzifikace plodin i v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle čl. 45 odst. 1 uvedeného nařízení;
c)
5 % všech příjemců, u nichž se vyžaduje, aby dodržovali ekologické postupy a využívali celostátní nebo regionální systémy ekologické certifikace uvedené v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013;
d)
5 % všech příjemců, kteří se účastní provádění na regionální úrovni v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013;
e)
5 % kolektivního provádění podle čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013;
f)
100 % souvislých struktur přiléhajících ploch využívaných v ekologickém zájmu podle čl. 46 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
g)
100 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle článku 42 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
h)
20 % všech příjemců s povinností obnovit na půdě trvalé travní porosty podle čl. 44 odst. 2 a 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014.
2. Příjemci, kteří dodržují ekologické postupy prostřednictvím rovnocenných postupů v souladu s čl. 43 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1307/2013 nebo kteří se účastní režimu pro malé zemědělce v souladu s článkem 61 uvedeného nařízeni nebo kteří v rámci celého zemědělského podniku dodržují požadavky stanovené v čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (19), pokud jde o ekologické zemědělství, nejsou součástí kontrolního vzorku a nezapočítávají se do měr kontrol stanovených v tomto článku.
3. Pokud plochy využívané v ekologickém zájmu nejsou identifikovány v systému identifikace zemědělských pozemků podle článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013, míra kontrol uvedená v odst. 1 písm. a) a c) až e) se doplní o 5 % všech příjemců příslušného kontrolního vzorku, u nichž se vyžaduje, aby měli na zemědělské ploše plochu využívanou v ekologickém zájmu v souladu s články 43 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
První pododstavec se však nepoužije, pokud administrativní a kontrolní systém zajišťuje, že všechny ohlášené plochy využívané v ekologickém zájmu jsou před platbou identifikovány a případně evidovány v systému identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Článek 32
Míra kontroly pro opatření pro rozvoj venkova
1. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každý rok pokrývá alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova. V případě opatření stanovených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být míry kontroly ve výši 5 % dosaženo na úrovni jednotlivého opatření.
Tento kontrolní vzorek musí navíc zahrnovat alespoň 5 % příjemců podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, který obsahuje rovnocenné postupy uvedené v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Odchylně od odstavce 1 se v případě skupin osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 může za příjemce pro účel výpočtu míry kontroly stanovené v odstavci 1 považovat každý jednotlivý člen této skupiny.
3. V případě příjemců víceleté podpory poskytnuté v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. a), články 28, 29 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 nebo čl. 36 písm. a) body iv) a v) a písm. b) body i), iii) a v) nařízení (ES) č. 1698/2005, která zahrnuje platby vyplácené po období delší než pět let, se členské státy mohou rozhodnout, že po pátém roce vyplácení zkontrolují alespoň 2,5 % těchto příjemců.
První pododstavec se použije na podporu poskytovanou podle čl. 28 odst. 6 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 po pátém roce platby u příslušného závazku.
4. Příjemci, kteří jsou kontrolováni podle odstavce 3, nejsou pro účel odstavce 1 bráni v úvahu.
Článek 33
Míra kontroly pro režimy podpory na zvířata
1. V případě režimů podpory na zvířata musí kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně u každého z režimů podpory pokrývat alespoň 5 % všech příjemců, kteří žádají o příslušný režim podpory.
Pokud však počítačová databáze zvířat neposkytuje úroveň jistoty a provádění nezbytnou pro řádnou správu dotyčného režimu podpory, zvýší se procentní podíl pro tento režim podpory na 10 %.
Tento kontrolní vzorek musí pokrývat alespoň 5 % všech zvířat, pro která se žádá o podporu v rámci jednotlivých režimů podpor.
2. Kontrolní vzorek pro kontroly na místě prováděné každoročně musí v případě potřeby pokrývat 10 % jiných útvarů, subjektů či organizací, které poskytnou důkaz umožňující ověřit dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností podle čl. 28 odst. 2.
Článek 34
Výběr kontrolního vzorku
1. Žádosti nebo žadatelé, u nichž je k okamžiku předložení žádosti nebo po správních kontrolách shledáno, že nejsou přijatelné nebo způsobilí, nejsou součástí kontrolního souboru.
2. Pro účely článků 30 a 31 se výběr vzorku provádí takto:
a)
Ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 1 % až 1,25 % příjemců žádajících o tyto režimy.
b)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem a) se namátkově vybere 1 % až 1,25 % kontrolního souboru pro ekologické postupy. Je-li nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se z kontrolního souboru pro ekologické postupy namátkově dodateční příjemci.
c)
Zbývající počet příjemců v kontrolním vzorku uvedeném v čl. 31 odst. 1 písm. a) se vybere na základě analýzy rizik.
d)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až c) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolních vzorků uvedených v čl. 30 písm. b) až e), g) a h). Pokud je nutné dodržovat minimální míry kontrol, vyberou se z příslušných kontrolních souborů namátkově dodateční příjemci.
e)
Všechny příjemce vybrané v souladu s písmeny a) až d) tohoto pododstavce lze považovat za součást kontrolního vzorku uvedeného v čl. 30 písm. a). Pokud je nutné dodržovat minimální míru kontroly, vyberou se ze všech příjemců žádajících o režim základní platby nebo režim jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitoly 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 namátkově dodateční příjemci.
f)
Minimální počet příjemců podle čl. 30 písm. f) se vybere namátkově ze všech příjemců, kteří žádají o platbu v rámci režimu pro malé zemědělce v souladu s hlavou V nařízení (EU) č. 1307/2013.
g)
Minimální počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. b) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců splňujících podmínky pro ekologickou platbu, kteří jsou osvobozeni od závazků v oblasti diverzifikace plodin a v oblasti ploch využívaných v ekologickém zájmu, protože nesplňují prahové hodnoty uvedené v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013, a na které se nevztahují povinnosti podle článku 45 uvedeného nařízení.
h)
Ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem b) tohoto pododstavce se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h). Pokud je nezbytné dosáhnout uvedeného procenta, vyberou se ze všech příjemců vybraných v souladu s písm. a) tohoto pododstavce namátkově dodateční příjemci. Zbývající počet příjemců uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. c), d) a h) se vybere na základě analýzy rizik ze všech příjemců vybraných v souladu s písmenem c) tohoto pododstavce. Pokud je nutné dodržet minimální míry kontrol, vyberou se na základě analýzy rizik z příslušných kontrolních souborů dodateční příjemci.
i)
Ze všech kolektivních provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se namátkově vybere 20 % až 25 % minimálního počtu kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e). Zbývající počet kolektivních provádění uvedených v čl. 31 odst. 1 písm. e) se vybere na základě analýzy rizika.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s písmeny d), e) a h), jakož i příjemců vybraných v souladu s písmeny f) a g) lze omezit na režim podpory, pro nějž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory, o které žádali.
Kontrolu na místě týkající se dodatečných příjemců vybraných v souladu s čl. 31 odst. 3 a v souladu s písmenem h) prvního pododstavce tohoto odstavce, jakož i příjemců vybraných v souladu s písmenem i) prvního pododstavce tohoto odstavce lze omezit na ekologické postupy, pro něž byli vybráni, pokud již jsou dodrženy minimální míry kontrol ostatních režimů podpory a ekologické postupy, které mají povinnost dodržovat.
Pro účely článku 31 členské státy zajistí reprezentativnost kontrolního vzorku, pokud jde o různé postupy.
3. Pro účely článků 32 a 33 se nejdříve vybere namátkově 20 % až 25 % minimálního počtu příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě. Zbývající počet příjemců, kteří podléhají kontrolám na místě, se vybere na základě analýzy rizik.
Pro účely článku 32 mohou členské státy na základě analýzy rizik vybrat určitá opatření pro rozvoj venkova, která se vztahují na příjemce.
4. Pokud počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, přesáhne minimální počet příjemců uvedených v článcích 30 až 33, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
5. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenou plochou a plochou určenou na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2; nebo porovnáním výsledků, pokud jde o rozdíl mezi ohlášenými zvířaty a zvířaty určenými na bázi vzorku vybraného na základě rizika a vzorku vybraného namátkově podle prvního pododstavce odstavce 2;
c)
zohledněním konkrétní situace a případně vývoje relevantnosti rizikových faktorů v členském státě;
d)
zohledněním povahy nesouladu, který je důvodem zvýšení míry kontrol v souladu s článkem 35.
6. Příslušný orgán eviduje důvody pro výběr každého příjemce pro kontrolu na místě. Inspektorovi, který provádí kontrolu na místě, jsou příslušné informace poskytnuty před zahájením kontroly na místě.
7. V případě potřeby lze na základě dostupných informací vybrat část kontrolního vzorku před konečným datem uvedeným v článku 13. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti o podporu nebo žádosti o platbu.
Článek 35
Zvýšení míry kontrol
Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s daným režimem podpory nebo opatřením podpory nebo v regionu či části regionu, příslušný orgán přiměřeně zvýší procentní podíl příjemců, u nichž bude v následujícím roce provedena kontrola na místě.
Článek 36
Snížení míry kontrol
1. Míry kontrol stanovené v této kapitole mohou být sníženy pouze v případě režimů podpory nebo opatření podpory uvedených v tomto článku.
2. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně pro každý režim na 3 %.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud je zaveden systém prostorových průsečíků všech žádostí o podporu se systémem identifikace zemědělských pozemků v souladu s čl. 17 odst. 2 a pokud jsou křížové kontroly prováděny u všech žádostí o podporu za účelem zabránění dvojímu uplatnění nároku na stejnou plochu během roku, který předchází uplatnění tohoto pododstavce.
Pro roky podání žádosti 2015 a 2016 míra chyb zjištěných v náhodném vzorku při kontrole na místě nesmí v předchozích dvou finančních rocích překročit 2 %. Členský stát musí danou chybovost potvrdit v souladu s metodikou vypracovanou na úrovni Unie.
3. Odchylně od čl. 30 písm. a), b) a f) se členské státy mohou ve vztahu k režimu základní platby, režimu jednotné platby na plochu, redistributivní platbě a režimu pro malé zemědělce rozhodnout zmenšit kontrolní vzorek na vzorek vybraný v souladu s čl. 34 odst. 2 písm. a) prvního pododstavce, pokud jsou provedeny kontroly založené na ortofotosnímcích používaných k aktualizaci systému identifikace zemědělských pozemků uvedeného v článku 70 nařízení (EU) č. 1306/2013.
První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud členské státy systém identifikace zemědělských pozemků systematicky aktualizují a kontrolují všechny příjemce v celé oblasti, na něž se vztahuje, maximálně po dobu tří let, přičemž ročně pokryjí alespoň 25 % způsobilých hektarů zaznamenaných v systému identifikace zemědělských pozemků. Minimální procento pokrytí pro každý rok se však nevztahuje na členský stát s méně než 150 000 způsobilými hektary zaznamenanými v systému identifikace zemědělských pozemků.
Během tří let před uplatněním prvního pododstavce členské státy provedou úplnou aktualizaci daného systému identifikace zemědělských pozemků.
Ortofotosnímky používané k aktualizaci nesmí být v den jejich použití pro účel aktualizace systému identifikace zemědělských pozemků starší než 15 měsíců.
Kvalita systému identifikace zemědělských pozemků posuzovaná v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 během dvou let předcházejících uplatnění prvního pododstavce musí být dostatečná, aby bylo zaručeno účinné ověření podmínek, za kterých se podpory udělují.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci může být učiněno na celostátní nebo regionální úrovni. Pro účely tohoto pododstavce tvoří region celá plocha, na niž se vztahuje jeden nebo více autonomních systémů identifikace zemědělských pozemků.
Obdobně se použije odst. 2 třetí pododstavec.
4. Odchylně od čl. 32 odst. 1 se členské státy mohou rozhodnout snížit minimální úroveň kontrol na místě prováděných každý kalendářní rok na 3 % příjemců, kteří žádají o opatření pro rozvoj venkova v rámci působnosti integrovaného systému.
První pododstavec se však neuplatní vůči příjemcům, kteří používají rovnocenné postupy, jak je uvedeno v čl. 43 odst. 3 nařízení (EU) č. 1307/2013.
5. Odstavce 2, 3 a 4 se použijí pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013. Pokud kterákoli z těchto podmínek nebo podmínek stanovených v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku již není plněna, členské státy své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě okamžitě zruší a od následujícího roku podání žádosti pro dotčené režimy podpory nebo opatření podpory použijí minimální úroveň kontrol na místě stanovenou v čl. 30 písm. a), b) a f) a/nebo článku 32.
6. Odchylně od čl. 30 písm. g), pokud členský stát zavede systém předchozího schválení pro pěstování konopí, lze minimální úroveň kontrol na místě snížit na 20 % ploch ohlášených za účelem produkce konopí podle čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013.
V tom případě členský stát informuje Komisi o svých podrobných pravidlech a podmínkách spojených s jeho systémem předchozího schválení rok před uplatněním snížené míry kontroly. Jakékoli změny těchto podrobných pravidel nebo podmínek musí být oznámeny Komisi bez zbytečného odkladu.
Oddíl 2
Kontroly na místě v souvislosti se žádostmi o podporu pro režimy podpory na plochu a žádostmi o platbu pro opatření podpory na plochu
Článek 37
Prvky kontrol na místě
1. Kontroly na místě zahrnují všechny zemědělské pozemky, pro které je žádána podpora v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a/nebo pro které je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova v působnosti integrovaného systému.
U kontroly opatření pro rozvoj venkova podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a článků 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují kontroly na místě také veškerou nezemědělskou půdu, pro kterou se žádá podpora.
Příslušný orgán posoudí na základě výsledků kontrol, zda je s ohledem na čl. 5 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 nutná aktualizace odpovídajících referenčních pozemků.
2. Kontroly na místě zahrnují měření plochy a ověřování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností pro plochy ohlášené příjemcem v rámci režimů podpory a/nebo opatření podpory uvedených v odstavci 1.
Pro příjemce, kteří žádají o přímé platby v rámci režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 1307/2013 a jejichž zemědělské plochy jsou převážně plochy přirozeně ponechávané ve stavu vhodném pro pastvu nebo pěstování plodin, kontrola na místě zahrnuje též ověření minimální činnosti prováděné na těchto plochách, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 nařízení (EU) č. 1307/2013.
3. Kontroly na místě, které se týkají ekologických postupů, zahrnují všechny povinnosti, které musí příjemce dodržovat. Součástí kontrol na místě je případně dodržování prahových hodnot uvedených v článcích 44 a 46 nařízení (EU) č. 1307/2013 pro vyjmutí z postupů. Tento pododstavec se vztahuje také na kontroly na místě prováděné v souvislosti s celostátními nebo regionálními systémy ekologické certifikace uvedenými v čl. 43 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Pokud se kontrola na místě týká regionálního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013, kontrola na místě zahrnuje také měření plochy a ověření povinností uložených členským státem příjemci nebo skupině příjemců.
Pokud se kontrola na místě týká kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, musí kontrola na místě obsahovat:
a)
ověřování kritérií pro těsnou blízkost stanovených v souladu s čl. 47 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 639/2014;
b)
měření ploch a ověřování kritérií pro souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu;
c)
případně další povinnosti uložené členským státem příjemci nebo skupině příjemců;
d)
individuální ekologické závazky, které musí příjemce účastníci se kolektivního provádění dodržovat.
Článek 38
Měření plochy
1. Zatímco všechny zemědělské pozemky podléhají kontrolám způsobilosti, skutečné měření plochy zemědělského pozemku jako součást kontroly na místě může být omezeno na namátkově vybraný vzorek alespoň 50 % zemědělských pozemků, pro které byla v rámci režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova podána žádost o podporu a/nebo o platbu. Pokud tato kontrola vzorku odhalí jakýkoli nesoulad, musí být všechny zemědělské pozemky změřeny nebo musí být extrapolovány závěry ze změřeného vzorku.
První pododstavec se nevztahuje na zemědělské pozemky, které se kontrolují pro účely plochy využívané v ekologickém zájmu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Plochy zemědělských pozemků se změří osvědčenými prostředky, které zajistí přesnost měření přinejmenším rovnocennou té, kterou vyžadují platné technické normy stanovené na úrovni Unie.
3. Příslušný orgán může využít dálkový průzkum Země v souladu s článkem 40, a pokud je to možné, techniky globálního družicového navigačního systému (GNSS).
4. Pro všechna měření ploch provedená pomocí GNSS a/nebo ortofotosnímků se stanoví jediná hodnota tolerance vytýčení. Pro tento účel musí být měřící nástroje ověřeny alespoň pro jednu třídu ověřování tolerance vytýčení nacházející se pod úrovní jediné hodnoty. Jediná hodnota tolerance však nesmí překročit 1,25 m.
Maximální přípustná tolerance však u žádného zemědělského pozemku nepřekročí absolutní hodnotu 1,0 ha.
V případě opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a v článcích 30 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud se jedná o lesnickou oblast, mohou členské státy určit vhodné tolerance, které nesmí být v žádném případě větší než dvojnásobek tolerance stanovené v prvním pododstavci tohoto odstavce.
5. Při měření lze zohlednit celkovou plochu zemědělského pozemku za předpokladu, že je plně způsobilá. V ostatních případech se zohlední čistá způsobilá plocha. Za tímto účelem se může případně použít poměrný systém podle článku 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
6. Pro účel výpočtu podílů různých plodin pro diverzifikaci plodin, jak je uvedeno v článku 44 nařízení (EU) č. 1307/2013, se pro účel měření zohlední plocha, na které se skutečně pěstuje jedna plodina v souladu s čl. 40 odst. 2 nařízení (EU) č. 639/2014. V případě ploch, kde se používá smíšená kultura, se zohlední celková plocha, na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 prvním a druhým pododstavcem uvedeného nařízení nebo na které se pěstuje smíšená kultura v souladu s čl. 40 odst. 3 třetím pododstavcem uvedeného nařízení.
7. V případě, že čl. 17 odst. 1 písm. b) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 může vést k umělému rozdělení plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu na samostatné pozemky, měření této plochy přilehlých zemědělských pozemků s typem homogenního krajinného pokryvu musí být sloučeno do jednoho měření dotyčných zemědělských pozemků.
8. V případě potřeby se provedou dvě samostatná měření na zemědělském pozemku pro účel režimu základní platby nebo režimu jednotné platby na plochu v souladu s hlavou III kapitolou 1 nařízení (EU) č. 1307/2013 a na prostorově různém překrývajícím se zemědělském pozemku pro účel zbývajících režimů podpory na plochu a/nebo opatření pro rozvoj venkova.
Článek 39
Ověřování podmínek způsobilosti
1. Způsobilost zemědělských pozemků pro podporu se ověřuje všemi vhodnými prostředky. Uvedené ověření zahrnuje případně také ověření plodin. Je-li to nezbytné, budou za tímto účelem vyžadovány dodatečné důkazy.
2. Pro trvalé travní porosty, které lze spásat a které tvoří součást zavedených místních postupů v případech, kdy na plochách využívaných jako pastviny obvykle nepřevažují trávy a jiné bylinné pícniny, se případně může na způsobilou plochu měřenou v souladu s článkem 38 tohoto nařízení použít koeficient snížení podle čl. 32 odst. 5 nařízení (EU) č. 1307/2013. Je-li nějaká plocha ve společném užívání, rozdělí ji příslušné orgány pomyslně mezi jednotlivé příjemce v poměru k tomu, jak ji používají nebo jak jsou oprávněni ji používat.
3. Krajinné prvky ohlášené příjemci jako plochy využívané v ekologickém zájmu, které nejsou zahrnuty do způsobilé plochy v souladu s články 9 a 10 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014, se ověřují podle stejných zásad jako způsobilá plocha.
4. Pokud jde o kontroly opatření pro rozvoj venkova, a v případě, že členské státy určí, že určité prvky kontroly na místě lze provádět na základě vzorku, musí tento vzorek zaručovat spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly. Členské státy stanoví kritéria pro výběr vzorku. Pokud kontroly tohoto vzorku odhalí nesoulad, bude velikost vzorku přiměřeně zvětšena.
Článek 40
Kontroly pomocí dálkového průzkumu Země
Pokud členský stát provádí kontroly na místě pomocí dálkového průzkumu Země, příslušný orgán:
a)
provede fotointerpretaci ortofotosnímků (družicových nebo leteckých snímků) všech zemědělských pozemků pro každou z žádostí o podporu a/nebo žádostí o platbu, které mají být kontrolovány, s cílem určit typy pokrytí půdy a případně typ plodiny a změřit plochu;
b)
provede fyzickou prohlídku v terénu všech zemědělských pozemků, u nichž fotointerpretace neumožňuje ověřit správnost ohlášení ploch způsobem uspokojivým pro příslušný orgán;
c)
provede veškeré kontroly požadované k ověření dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností u zemědělských pozemků;
d)
přijme alternativní opatření, aby zajistil měření plochy všech pozemků v souladu s čl. 38 odst. 1, pro které neexistují snímky.
Článek 41
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly a učinit závěry týkající se dodržování kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory nebo opatření podpory, žádosti o podporu nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky, případně včetně výsledků měření každého měřeného zemědělského pozemku a použité metody měření;
d)
případně výsledky měření nezemědělské půdy, pro niž je žádána podpora v rámci opatření pro rozvoj venkova, a použité metody měření;
e)
zda příjemce obdržel oznámení o kontrole, a pokud ano, jak dlouho předem;
f)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s jednotlivými režimy podpory;
g)
informace o dalších provedených kontrolních opatřeních;
h)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl vyžadovat vzájemné oznamování v souvislosti s jinými režimy podpory, opatřeními podpory a/nebo podmíněností;
i)
informace o jakémkoli zjištěném nesouladu, který by mohl v následujících letech vyžadovat následná opatření.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Pokud byla kontrola na místě provedena formou dálkového průzkumu Země v souladu s článkem 40, mohou členské státy rozhodnout, že příjemci nemusí být dána příležitost podepsat kontrolní zprávu, pokud při kontrole dálkovým průzkumem Země nebyl odhalen žádný nesoulad. Pokud tyto kontroly odhalí nesoulad, dostane příjemce příležitost podepsat zprávu před tím, než příslušný orgán rozhodne na základě zjištění o jakémkoli snížení, zamítnutí, odnětí nebo sankcích.
Oddíl 3
Kontroly na místě týkající se žádosti o podporu na hospodářská zvířata a žádostí o platbu v rámci opatření podpory na zvířata
Článek 42
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že jsou splněna všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti, a vztahují se na všechna zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v rámci režimů podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata, které mají být zkontrolovány.
Pokud členský stát stanovil období v souladu s čl. 21 odst. 1 písm. d), na celé toto období pro příslušný režim podpory na zvířata nebo opatření podpory na zvířata se rozloží alespoň 50 % minimální míry kontrol na místě stanovené v článku 32 nebo 33.
Pokud členský stát využije možnost stanovenou v čl. 21 odst. 3, budou zkontrolována také potenciálně způsobilá zvířata ve smyslu čl. 2 odst. 1 druhého pododstavce bodu 17 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014.
Kontroly na místě zahrnují zejména ověření, zda počet zvířat přítomných v hospodářství, pro která byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, a případně počet potenciálně způsobilých zvířat, odpovídají počtu zvířat zapsaných v evidencích a počtu zvířat nahlášených do počítačové databáze zvířat.
2. Kontroly na místě zahrnují také kontroly:
a)
správnosti a souladu zápisů v evidenci a hlášení do počítačové databáze zvířat na základě vzorku podkladů, jako jsou faktury týkající se nákupu a prodeje, osvědčení o porážce, veterinární osvědčení, popřípadě zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování, pokud jde o zvířata, pro která byly podány žádosti o podporu nebo žádosti o platbu v posledních šesti měsících před kontrolou na místě; jsou-li však zjištěny anomálie, prodlužuje se kontrola na 12 měsíců před kontrolou na místě;
b)
zda jsou skot nebo ovce/kozy identifikovány pomocí ušních značek nebo jiných způsobů identifikace, a zda jsou popřípadě předloženy zvířecí pasy nebo doklady o přemisťování a zda jsou vedeny v evidenci a byly řádně nahlášeny do počítačové databáze zvířat.
Kontroly uvedené v písmenu b) prvního pododstavce mohou být provedeny na základě namátkového vzorku. Pokud kontrola vzorku odhalí nesoulad, musí být zkontrolována všechna zvířata, nebo se závěry extrapolují ze vzorku.
Článek 43
Kontrolní zpráva týkající se režimů podpor na zvířata a opatření podpory na zvířata
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpory na zvířata a/nebo opatření podpor na zvířata a žádosti o podporu na hospodářská zvířata a/nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
počet a druh zjištěných zvířat, popřípadě čísla ušních značek, záznamy do evidence a do počítačové databáze zvířat a veškeré kontrolované doklady, výsledky kontrol a případně zvláštní poznámky k pozorování týkající se jednotlivých zvířat a/nebo jejich identifikačních kódů;
d)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem, zejména v případech, kdy je překročena lhůta 48 hodin uvedená v článku 25, musí být v kontrolní zprávě uveden důvod;
e)
informace o jakýchkoli zvláštních kontrolních opatřeních, která mají být provedena v souvislosti s režimy podpory na zvířata a/nebo opatřeními podpory na zvířata;
f)
informace o dalších kontrolních opatřeních, která mají být provedena.
2. Příjemce musí mít možnost zprávu podepsat, aby potvrdil svou přítomnost při kontrole, a připojit k ní své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
3. Pokud členské státy provádějí kontroly na místě podle tohoto nařízení současně s kontrolami podle nařízení (ES) č. 1082/2003, bude kontrolní zpráva doplněna zprávami uvedenými v čl. 2 odst. 5 uvedeného nařízení.
4. Pokud kontroly na místě provedené v souladu s tímto nařízením odhalí případy porušení ustanovení hlavy I nařízení (ES) č. 1760/2000 nebo nařízení (ES) č. 21/2004, musí být kopie kontrolní zprávy uvedené v tomto článku neprodleně zaslány orgánům příslušným pro provádění uvedených nařízení.
KAPITOLA IV
Zvláštní pravidla
Článek 44
Pravidla týkající se výsledků kontrol, pokud jde o provádění povinností u ploch využívaných v ekologickém zájmu na regionální úrovni nebo kolektivně
V případě regionálního nebo kolektivního provádění v souladu s čl. 46 odst. 5 nebo 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 se plocha zjištěné společné souvislé plochy využívané v ekologickém zájmu přidělí každému účastníkovi poměrně k jeho podílu na společných plochách využívaných v ekologickém zájmu, a to na základě jeho ohlášení podle článku 18 tohoto nařízení.
Pro účely uplatňování článku 26 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 na každého účastníka regionálního nebo kolektivního provádění je určená plocha využívaná v ekologickém zájmu součtem přiděleného podílu určených společných ploch využívaných v ekologickém zájmu podle prvního pododstavce tohoto článku a určených ploch využívaných v ekologickém zájmu, pokud jde o individuální povinnost.
Článek 45
Ověření obsahu tetrahydrokannabinolu v plodinách konopí
1. Pro účely čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013 členské státy zřídí systém k určení obsahu tetrahydrokannabinolu (dále jen „THC“) v plodinách konopí, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení.
2. Příslušný orgán členského státu vede záznamy týkající se zjištěného obsahu THC. Tyto záznamy obsahují u každé odrůdy alespoň výsledný obsah THC v každém vzorku vyjádřený procentním podílem na dvě desetinná místa, použitý postup, počet provedených zkoušek, časový okamžik, kdy byl vzorek odebrán, a opatření přijatá na vnitrostátní úrovni.
3. Pokud průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, použijí členské státy pro dotyčnou odrůdu v průběhu následujícího roku podání žádosti postup B uvedený v příloze I tohoto nařízení. Tento postup se použije v průběhu dalších roků podání žádosti, ledaže všechny analytické výsledky dané odrůdy jsou nižší než obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (ES) č. 1307/2013.
Pokud v druhém roce průměr všech vzorků dané odrůdy překročí obsah THC stanovený v čl. 32 odst. 6 nařízení (EU) č. 1307/2013, členský stát informuje Komisi o povolení zakázat uvádění této odrůdy na trh v souladu s článkem 18 směrnice Rady 2002/53/ES (20). Oznámení zašle Komisi nejpozději do 15. listopadu daného roku podání žádosti. Od následujícího roku podání žádosti není odrůda, která je předmětem žádosti, způsobilá pro přímé platby v dotčeném členském státě.
4. Konopí se nadále pěstuje za běžných vegetačních podmínek v souladu s místní praxí nejméně po dobu deseti dnů po odkvětu, aby bylo možné provést kontroly stanovené v odstavcích 1, 2 a 3.
Členské státy ovšem mohou povolit sklizeň konopí po začátku květu, avšak před uplynutím desetidenního období po odkvětu, jestliže inspektoři určí reprezentativní části každého dotčeného pozemku, které musí být zachovány deset dní po odkvětu pro účely kontrol v souladu s metodou stanovenou v příloze I.
5. Oznámení uvedené v odstavci 3 se provádí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (21).
HLAVA IV
OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ S PLOCHOU A OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA NESOUVISEJÍCÍ SE ZVÍŘATY
KAPITOLA I
Úvodní ustanovení
Článek 46
Oblast působnosti
Tato hlava se vztahuje na výdaje vzniklé v rámci opatření podle článků 14 až 20, čl. 21 odst. 1 s výjimkou roční prémie podle písm. a) a b), článku 27, čl. 28 odst. 9, článků 35 a 36 a čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, čl. 35 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 a článku 20, čl. 36 písm. a) bodu vi), písm. b) bodu ii), vi) a vii), čl. 36 písm. b) bodu i) a iii), pokud jde o náklady na jejich zavedení, a podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005.
KAPITOLA II
Kontroly
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 47
Žádosti o podporu, žádosti o platbu a jiná ohlášení
1. Členské státy stanoví vhodné postupy pro podávání žádostí o podporu, žádostí o platbu a jiných ohlášení týkajících se opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících s plochou nebo opatření pro rozvoj venkova nesouvisejících se zvířaty.
2. V případě opatření podle čl. 15 odst. 1 písm. b), čl. 16 odst. 1 a čl. 19 odst. 1 písm. c) a článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 podá příjemce roční žádost o platbu.
Oddíl 2
Ustanovení týkající se kontrol
Článek 48
Správní kontroly
1. Správní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu, žádostí o platbu nebo jiných ohlášení, které má příjemce nebo třetí strana předložit, a zahrnují všechny prvky, které lze a je vhodné kontrolovat administrativními prostředky. V rámci těchto postupů se zajistí zaznamenávání prováděných kontrol, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě rozporů.
2. Správní kontroly žádostí o podporu musí zajistit soulad operace s příslušnými povinnostmi stanovenými v předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech nebo v programech rozvoje venkova, včetně předpisů týkajících se veřejných zakázek, státní podpory a dalších povinných norem a požadavků. Kontroly zahrnují zejména ověření:
a)
způsobilosti příjemce;
b)
kritérií způsobilosti, závazků a ostatních povinností operace, pro kterou se žádá podpora;
c)
dodržování výběrových kritérií;
d)
způsobilosti nákladů operace, včetně dodržování kategorie nákladů nebo metody výpočtu, které se použijí v případě, že operace nebo její část spadá do působnosti čl. 67 odst. 1 písm. b), c) a d) nařízení (EU) č. 1303/2013;
e)
pro náklady uvedené v čl. 67 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013, s výjimkou věcných příspěvků a odpisů, ověření přiměřenosti předložených nákladů. Náklady se hodnotí pomocí vhodného systému hodnocení, jako např. referenčních nákladů, porovnání různých nabídek nebo hodnotícího výboru.
3. Správní kontroly žádostí o platbu zahrnují především, a je-li to vhodné v případě dotčené žádosti, ověření:
a)
dokončené operace ve srovnání s operací, u které se žádalo o podporu a na kterou byla podpora poskytnuta;
b)
vzniklých nákladů a provedených plateb.
4. Správní kontroly zahrnují postupy pro zamezení neoprávněnému dvojímu financování z jiných režimů podpor Unie nebo vnitrostátních režimů podpor a za předchozí programové období. V případě financování z jiných zdrojů musí tyto kontroly zajistit, aby celková obdržená podpora nepřekročila maximální přípustné částky nebo míry podpor.
5. Správní kontroly investičních operací zahrnují alespoň jednu návštěvu podporované operace nebo lokality, do níž plynou investice, aby bylo ověřeno uskutečnění investice.
Příslušný orgán se však může na základě řádně podložených důvodů rozhodnout takové návštěvy neprovádět; zmíněné důvody jsou následující:
a)
operace je součástí vzorku pro kontrolu na místě, která se provádí podle článku 49;
b)
příslušný orgán má za to, že předmětná operace představuje malou investici;
c)
příslušný orgán má za to, že riziko nesplnění podmínek pro poskytnutí podpory je nízké nebo že riziko toho, že investice nebyla uskutečněna, je nízké.
Rozhodnutí uvedené v druhém pododstavci a jeho odůvodnění se zaeviduje.
Článek 49
Kontroly na místě
1. Členské státy organizují kontroly schválených operací na místě na základě určení vhodného vzorku. Tyto kontroly se v co největší míře provádějí před vyplacením konečné platby na operaci.
2. Inspektoři provádějící kontrolu na místě se neúčastní správních kontrol téže operace.
Článek 50
Míra kontrol a výběr vzorků pro kontroly na místě
1. Výdaje, na které se vztahují kontroly na místě, představují nejméně 5 % výdajů uvedených v článku 46, jež jsou spolufinancovány z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a jež každý kalendářní rok vyplácí platební agentura.
Pokud na operaci, která podléhá kontrole na místě, byla obdržena záloha nebo průběžná platba, započítají se tyto platby do výdajů, na které se vztahují kontroly na místě, jak je uvedeno v prvním pododstavci.
2. Pouze kontroly provedené do konce daného kalendářního roku se započítají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
Žádosti o platby, u nichž bylo po správních kontrolách shledáno, že nejsou způsobilé, se nezapočítávají do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1.
3. Do dosažení minimální úrovně uvedené v odstavci 1 lze započítat pouze kontroly vyhovující všem požadavkům článků 49 a 51.
4. Vzorek schválených operací, který má být kontrolován podle odstavce 1, se vybírá zejména podle:
a)
potřeby kontrolovat vhodnou kombinaci typů a velikostí operací;
b)
rizikových faktorů zjištěných na základě vnitrostátních kontrol nebo kontrol Unie;
c)
způsobu, jakým operace přispívá k riziku chyb při provádění programu rozvoje venkova;
d)
potřeby zachování rovnováhy mezi opatřeními a typy operací;
e)
potřeby namátkově zvolit mezi 30 % a 40 % výdajů.
5. Pokud kontroly na místě odhalí jakýkoli významný nesoulad v souvislosti s opatřeními podpory nebo typy operací, příslušný orgán zvýší v nadcházejícím kalendářním roce míru kontrol pro dotčené opatření nebo typ operace na odpovídající úroveň.
6. Odchylně od odstavce 1 se mohou členské státy rozhodnout, že sníží minimální úroveň kontrol na místě prováděných každoročně podle odstavce 1, na 3 % částky spolufinancované z EZFRV.
Členské státy mohou použít první pododstavec pouze tehdy, jestliže jsou splněny obecné podmínky pro snížení minimální úrovně kontrol na místě stanovené Komisí v souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 1306/2013.
Pokud některé z podmínek uvedených v druhém pododstavci již nejsou plněny, členské státy okamžitě zruší své rozhodnutí snížit minimální úroveň kontrol na místě. Od následujícího kalendářního roku použijí minimální úroveň kontrol na místě uvedenou v odstavci 1.
Článek 51
Obsah kontrol na místě
1. Kontroly na místě mají ověřit, že daná operace byla provedena v souladu s příslušnými pravidly, a musí zahrnovat všechna kritéria způsobilosti, závazky a ostatní povinnosti týkající se podmínek pro udělení podpory, které lze v době návštěvy zkontrolovat. Zajistí, že je operace způsobilá pro podporu z EZFRV.
2. Kontroly na místě ověří správnost údajů uvedených příjemcem porovnáním s podkladovými dokumenty.
Součástí je ověření, zda žádosti o platbu, které příjemce podal, lze doložit účetními nebo jinými doklady, a pokud je to nutné včetně kontroly přesnosti údajů v žádosti o platbu, jež se provede na základě údajů či obchodních dokladů vedených třetími stranami.
3. Kontroly na místě ověří, zda využití nebo zamýšlené využití operace je v souladu s využitím popsaným v žádosti o podporu, u níž byla poskytnuta podpora.
4. Kromě výjimečných případů, které musí být řádně zaznamenány a vysvětleny příslušnými orgány, zahrnují kontroly na místě návštěvu místa, kde je operace prováděna, nebo, pokud je operace nehmotná, návštěvu jejího organizátora.
Článek 52
Následné kontroly
1. Následné kontroly se provádějí u investičních operací s cílem ověřit dodržování závazků podle článku 71 nařízení (EU) č. 1303/2013 nebo popsaných v programu rozvoje venkova.
2. Následné kontroly se každý kalendářní rok týkají alespoň 1 % výdajů z EZFRV na investiční operace, na něž se stále vztahují závazky podle odstavce 1 a na které byla provedena konečná platba z EZFRV. Zohledňují se pouze kontroly provedené do konce kalendářního roku.
3. Vzorek operací, jež mají být zkontrolovány podle odstavce 1, se zakládá na analýze rizik a finančního dopadu různých operací, typů operací či opatření. Namátkově je vybráno 20 % až 25 % vzorku.
Článek 53
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle tohoto oddílu se vyhotoví kontrolní zpráva, která umožní podrobně přezkoumat provedené kontroly. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolovaná opatření a žádosti nebo žádosti o platbu;
b)
přítomné osoby;
c)
zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
d)
výsledky kontrol a případné konkrétní připomínky;
e)
další kontrolní opatření, která je třeba provést.
2. Odstavec 1 se použije obdobně pro následné kontroly podle tohoto oddílu.
3. Příjemce má možnost zprávu podepsat, aby prokázal svoji přítomnost během kontroly, a připojit své vyjádření. Pokud členské státy využijí kontrolní zprávu vyhotovenou elektronicky během kontroly, příslušný orgán poskytne příjemci možnost elektronického podpisu nebo bude kontrolní zpráva neprodleně zaslána příjemci, aby ji mohl podepsat a připojit své vyjádření. Pokud byl zjištěn nesoulad, příjemce obdrží kopii kontrolní zprávy.
Oddíl 3
Ustanovení o kontrolách pro zvláštní opatření
Článek 54
Předávání znalostí a informační akce
Příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, že orgány poskytující předávání znalostí a informační útvary mají dostatečné kapacity, jak vyžaduje čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 1305/2013. Příslušný orgán ověří obsah a dobu trvání programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy zemědělských a lesnických podniků podle čl. 14 odst. 5 uvedeného nařízení. Toto ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 55
Poradenské, řídicí a pomocné služby pro zemědělství
Pro opatření uvedená v čl. 15 odst. 1 písm. a) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán ověří soulad s požadavkem, aby orgány nebo subjekty vybrané pro poskytování poradenství měly odpovídající zdroje a aby výběrové řízení bylo provedeno prostřednictvím veřejné zakázky, jak vyžaduje čl. 15 odst. 3 uvedeného nařízení. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě.
Článek 56
Režimy jakosti zemědělských produktů a potravin
Příslušný orgán může v případě opatření podle článku 16 nařízení (EU) č. 1305/2013 případně použít důkazy získané od jiných útvarů, subjektů či organizací, kterými se ověří dodržování povinností a kritérií způsobilosti. Příslušný orgán však musí být přesvědčen, že tyto útvary, subjekty či organizace pracují na takové úrovni, která jim umožňuje dodržování povinností a kritérií způsobilosti kontrolovat. K tomuto účelu příslušný orgán provádí správní kontroly a namátkově kontroly na místě.
Článek 57
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
Pro operace uvedené v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1305/2013 příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří dodržování:
a)
podnikatelského plánu v souladu s čl. 19 odst. 4 a odst. 5 nařízení (EU) č. 1305/2013 a článkem 8 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 808/2014 (22), v případě mladých zemědělců včetně požadavku, že odpovídají definici aktivního zemědělce uvedené v čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
pravidla pro odkladnou lhůtu pro splnění podmínek týkajících se profesních dovedností podle čl. 2 odst. 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 807/2014 (23).
Článek 58
Zřizování seskupení a organizací producentů
V případě opatření podle článku 27 nařízení (EU) č. 1305/2013 členské státy poté, co ověří, že seskupení splňuje kritéria podle odstavce 1 uvedeného článku a vnitrostátní pravidla, seskupení producentů uznají. Po uznání musí příslušný orgán ověřit, že trvale splňuje kritéria pro uznání a podnikatelský plán souladu s čl. 27 odst. 2 uvedeného nařízení, a to prostřednictvím správních kontrol a alespoň jednou za pět let prostřednictvím kontroly na místě.
Článek 59
Řízení rizik
Pokud jde o zvláštní podporu podle článku 36 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a namátkově prostřednictvím kontrol na místě ověří zejména:
a)
že zemědělci byli způsobilí pro podporu v souladu s čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013;
b)
při kontrole žádostí o platby od vzájemných fondů podle čl. 36 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1305/2013, že zemědělcům, kteří jsou jejich členy, byla vyplacena kompenzace v souladu s čl. 36 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 60
LEADER
1. Členské státy zavedou vhodný systém dohledu nad místními akčními skupinami.
2. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1303/2013 mohou členské státy formálním aktem pověřit prováděním správních kontrol podle článku 48 tohoto nařízení místní akční skupiny. Členské státy však zůstávají odpovědné za ověření, zda místní akční skupiny mají správní a kontrolní kapacity pro vykonávání této práce.
V případě pověření uvedeného v prvním pododstavci příslušný orgán vykonává pravidelné kontroly místních akčních skupin, včetně kontrol účetnictví a opakování správních kontrol na základě vzorku.
Příslušný orgán rovněž provádí kontroly na místě podle článku 49 tohoto nařízení. Pokud jde o kontrolní vzorek pro výdaje na program LEADER, použije se alespoň stejné procento, jaké je uvedeno v článku 50 tohoto nařízení.
3. V případě výdajů vzniklých podle čl. 35 odst. 1 písm. a), d) a e) nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 35 odst. 1 písm. b) a c) uvedeného nařízení, pokud byla místní akční skupina příjemcem podpory, provádějí správní kontroly osoby nezávislé na dotčené místní akční skupině.
Článek 61
Úroková míra a subvence poplatků za záruky
1. V případě výdajů vzniklých podle čl. 69 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 se správní kontroly a kontroly na místě vztahují na příjemce a závisejí na tom, zda příslušná operace byla uskutečněna. Analýza rizika podle článku 50 tohoto nařízení se u příslušné operace provede alespoň jednou na základě diskontované hodnoty subvence.
2. Příslušný orgán prostřednictvím správních kontrol a v případě potřeby návštěvami u zprostředkujících finančních institucí a u příjemce zajistí, že platby zprostředkujícím finančním institucím jsou v souladu s právními předpisy Unie a s dohodami uzavřenými mezi platebními agenturami a zprostředkujícími finančními institucemi.
3. V případě, že úroková sazba nebo subvence poplatků za záruky jsou kombinovány s finančními nástroji v rámci jediné operace, která je zacílena na stejné koncové příjemce, provádí příslušný orgán kontroly na úrovni konečných příjemců pouze v případech stanovených v čl. 40 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 62
Technická pomoc z podnětu členských států
V případě výdajů vzniklých podle čl. 51 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 se články 48 až 51 a článek 53 tohoto nařízení použijí obdobně.
Správní kontroly uvedené v článku 48 a kontroly na místě uvedené v článku 49 jsou prováděny subjektem, který je funkčně nezávislý na subjektu, který schvaluje prostředky na platby v rámci technické pomoci.
KAPITOLA III
Neoprávněné platby a správní sankce
Článek 63
Částečné nebo úplné odnětí podpory a správní sankce
1. Platby se vypočítávají na základě částek, které byly shledány způsobilými během správních kontrol uvedených v článku 48.
Příslušný orgán přezkoumá žádost o platbu, kterou přijal od příjemce, a určí částky způsobilé k podpoře. Určí:
a)
částku, která má být příjemci vyplacena na základě žádosti o platbu a rozhodnutí o grantu;
b)
částku, která má být zaplacena příjemci po přezkoumání způsobilosti výdajů v žádosti o platbu.
Pokud částka určená podle písmene a) druhého pododstavce přesahuje částku určenou podle písmene b) tohoto pododstavce o více než 10 %, uplatní se na částku určenou podle písmene b) správní sankce. Výše sankce se stanoví jako rozdíl mezi těmito dvěma částkami, avšak nesmí přesáhnout úplné odnětí podpory.
Avšak může-li příjemce příslušnému orgánu uspokojivě prokázat, že k zahrnutí nezpůsobilé částky nedošlo jeho vinou, nebo pokud se příslušný orgán jinak přesvědčí, že dotčený příjemce nenese zavinění, sankce se neuplatní.
2. Správní sankce uvedená v odstavci 1 se obdobně použije na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol na místě podle článku 49. V takovém případě musí být přezkoumány kumulativní výdaje vynaložené pro danou operaci. Tím nejsou dotčeny výsledky předchozích kontrol daných operací na místě.
HLAVA V
SYSTÉM KONTROL A SPRÁVNÍ SANKCE VE VZTAHU K PODMÍNĚNOSTI
KAPITOLA I
Společná ustanovení
Článek 64
Definice
Pro účely technických specifikací potřebných pro provádění systému kontrol a správních sankcí v oblasti podmíněnosti se použijí tyto definice:
a)
„specializovanými kontrolními orgány“ se rozumí příslušné vnitrostátní kontrolní orgány ve smyslu článku 67 tohoto nařízení odpovědné za zajišťování dodržování pravidel stanovených v článku 93 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
„aktem“ se rozumí každá směrnice a každé nařízení uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
„rokem zjištění“ se rozumí kalendářní rok, ve kterém byla provedena správní kontrola nebo kontrola na místě;
d)
„oblastmi podmíněnosti“ se rozumí tři různé oblasti uvedené v čl. 93 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 a zachování stálých pastvin podle čl. 93 odst. 3 uvedeného nařízení.
KAPITOLA II
Kontrola
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 65
Kontrolní systém podmíněnosti
1. Členské státy vytvoří systém, který zaručí účinnou kontrolu dodržování podmíněnosti. Tento systém zejména stanoví:
a)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, poskytování nezbytných informací o příjemcích uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 platební agenturou specializovaným kontrolním orgánům a/nebo případně orgánem odpovědným za koordinaci;
b)
metody pro výběr kontrolních vzorků;
c)
označení povahy a rozsahu kontrol, které se provedou;
d)
kontrolní zprávy, ve kterých je uveden každý zjištěný nesoulad, včetně zhodnocení jeho závažnosti, rozsahu, trvání a opakovanosti;
e)
v případě, že příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, předávání kontrolních zpráv specializovanými kontrolními orgány buď platební agentuře, nebo orgánu odpovědnému za koordinaci, popřípadě jim oběma;
f)
používání systému snížení a vyloučení platební agenturou.
2. Členské státy mohou stanovit postup, podle kterého příjemci sdělují platební agentuře údaje nezbytné k určení požadavků a norem, jež se na ně vztahují.
Článek 66
Výplata podpory ve vztahu ke kontrole podmíněnosti
Pokud jde o kontroly podmíněnosti v případech, kdy takové kontroly nemohou být dokončeny dříve, než dotčený příjemce obdrží platby a roční prémie uvedené v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, částka, jež má být zaplacena příjemcem jako správní sankce, se získává zpět v souladu s článkem 7 tohoto nařízení nebo započtením.
Článek 67
Odpovědnost příslušného kontrolního orgánu
1. Odpovědnosti příslušných kontrolních orgánů:
a)
specializované kontrolní orgány nesou odpovědnost za provádění kontrol ohledně dodržování příslušných požadavků a norem;
b)
platební agentury nesou odpovědnost za stanovení správních sankcí v jednotlivých případech podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy rozhodnout, že kontroly ve vztahu ke všem nebo některým požadavkům, normám, aktům nebo oblastem podmíněnosti provádí platební agentura, pokud členský stát zaručí přinejmenším stejnou účinnost kontrol, jaké se dosahuje v případě, že kontroly provádí specializovaný kontrolní orgán.
Oddíl 2
Kontroly na místě
Článek 68
Minimální míra kontrol
1. Příslušný kontrolní orgán, s ohledem na požadavky a normy, za které odpovídá, provede kontroly na místě nejméně 1 % celkového počtu příjemců uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, za které daný příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Odchylně od prvního pododstavce v případě skupin osob, jak je uvedeno v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, se může za příjemce pro účel výpočtu kontrolního vzorku uvedeného v prvním pododstavci považovat každý jednotlivý člen těchto skupin.
Minimální míry kontrol uvedené v prvním pododstavci může být dosaženo na úrovni každého příslušného kontrolního orgánu, nebo na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem. V případech, kdy kontroly neprovede platební agentura, však této minimální míry kontrol může být dosaženo na úrovni každé platební agentury.
Pokud právní předpisy použitelné na akty a normy již stanoví minimální míru kontrol, použije se tato míra namísto minimální míry uvedené v prvním pododstavci. Členské státy mohou alternativně rozhodnout, že všechny případy nesouladu zjištěné během kontrol na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy, které jsou provedeny mimo vzorek uvedený v prvním pododstavci, jsou nahlášeny příslušnému kontrolnímu orgánu pověřenému dotčeným aktem nebo normou a následně jím sledovány. Použijí se ustanovení této kapitoly a kapitol I, II a III hlavy III.
Pokud jde o povinnosti podmíněnosti ve vztahu ke směrnici 96/22/ES, považuje se za splnění požadavku minimální míry stanovené v prvním pododstavci použití specifické úrovně výběru vzorků plánů sledování.
2. Aby se na úrovni aktu či normy nebo souboru aktů či norem dosáhlo minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1, může členský stát odchylně od uvedeného odstavce:
a)
u vybraných příjemců použít výsledky kontrol na místě provedených podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy nebo
b)
nahradit vybrané příjemce příjemci, na které se vztahuje kontrola na místě provedená podle právních předpisů použitelných na uvedené akty a normy za předpokladu, že tito příjemci jsou příjemci podle článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013.
V takových případech se kontroly na místě týkají všech aspektů příslušných aktů nebo norem, jak jsou definovány v rámci podmíněnosti. Členské státy kromě toho zajistí, aby účinnost uvedených kontrol na místě byla přinejmenším stejná jako u kontrol na místě provedených příslušnými kontrolními orgány.
3. Při stanovení minimální míry kontrol uvedené v odstavci 1 tohoto článku se nezohlední požadovaná opatření podle čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013.
4. Pokud kontroly na místě odhalí závažný stupeň nesouladu daného aktu nebo normy, zvýší se počet kontrol na místě, které se mají u tohoto aktu nebo normy provést v následujícím kontrolním období. V rámci konkrétního aktu může příslušný kontrolní orgán rozhodnout, že omezí působnost těchto dalších kontrol na místě na nejčastěji porušované požadavky.
5. Pokud se členský stát rozhodne využít možnost stanovenou v čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 1306/2013, opatření nezbytná pro ověření, zda příjemci napravili situaci daného nesouladu, se uplatní na vzorku 20 % těchto příjemců.
Článek 69
Výběr kontrolního vzorku
1. Výběr vzorku zemědělských podniků, které mají být kontrolovány v souladu s článkem 68, musí být případně založen na analýze rizik podle příslušných právních předpisů nebo na analýze rizik přizpůsobené dotyčným požadavkům nebo normám. Tato analýza rizik může být prováděna na úrovni jednotlivých zemědělských podniků nebo na úrovni kategorií zemědělských podniků či zeměpisných oblastí.
Při analýze rizik se může zohlednit jeden nebo oba tyto faktory:
a)
účast příjemců v zemědělském poradenském systému podle článku 12 nařízení (EU) č. 1306/2013;
b)
účast příjemců v certifikačním systému, pokud je daný režim příslušný pro dotčené požadavky a normy.
Členský stát může na základě analýzy rizik rozhodnout, že z výběru kontrolního vzorku na základě rizika vyloučí příjemce účastnící se certifikačního systému podle písm. b) druhého pododstavce. Pokud se však certifikační systém vztahuje pouze na část požadavků a norem, které má příjemce v rámci podmíněnosti dodržovat, použijí se na ty požadavky nebo normy, na něž se certifikační systém nevztahuje, vhodné rizikové faktory.
Pokud se analýzou výsledků kontrol odhalí časté porušování požadavků nebo norem obsažených v certifikačním systému podle písm. b) druhého pododstavce, budou rizikové faktory týkající se dotyčných požadavků nebo norem znovu posouzeny.
2. Odstavec 1 se nepožije na kontroly prováděné v návaznosti na případy nesouladu, na které byl jakýmkoli jiným způsobem upozorněn příslušný kontrolní orgán. Použije se však na kontroly prováděné jako návazné opatření podle čl. 97 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1306/2013.
3. Pro zajištění reprezentativnosti bude namátkově vybráno 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců, kteří se podrobí kontrolám na místě podle čl. 68 odst. 1 prvního pododstavce. Pokud však počet příjemců, na které se vztahují kontroly na místě, překročí minimální počet, procentní podíl namátkově vybraných příjemců v dodatečném vzorku nepřesáhne 25 %.
4. V případě potřeby lze na základě dostupných informací provést částečný výběr kontrolního vzorku před koncem dotyčného období pro podávání žádostí. Tento provizorní vzorek se doplní poté, co budou k dispozici všechny příslušné žádosti.
5. Vzorek příjemců, kteří mají být zkontrolováni podle čl. 68 odst. 1, může být vybrán ze vzorků příjemců, kteří již byli vybráni na základě článků 30 až 34 a na které se vztahují příslušné požadavky nebo normy. Tato možnost však neplatí pro kontroly příjemců v rámci režimů podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
6. Odchylně od čl. 68 odst. 1 mohou být vzorky příjemců, kteří mají být zkontrolováni na místě, vybrány na minimální úrovni 1 %, samostatně z každé z následujících souborů příjemců, na které se vztahují závazky podmíněnosti v souladu s článkem 92 nařízení (EU) č. 1306/2013:
a)
příjemci, kteří získávají přímé platby podle nařízení (EU) č. 1307/2013;
b)
příjemci, kteří získávají podporu v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013;
c)
příjemci, kteří získávají roční prémie podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článků 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013.
7. Pokud se na základě analýzy rizik použité na úrovni zemědělského podniku dospěje k závěru, že zemědělci, kteří nejsou příjemci, představují vyšší riziko než příjemci uvedení v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, mohou být nahrazeni zemědělci, kteří nejsou příjemci podpory. V tom případě musí nicméně celkový počet kontrolovaných zemědělců dosáhnout míry kontrol stanovené v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení. Tato nahrazení musí být řádně odůvodněna a zdokumentována.
8. Pokud se tím zvýší účinnost kontrolního systému, může se použít kombinace postupů stanovených v odstavcích 5 a 6.
Článek 70
Ověření souladu s požadavky a normami
1. Kde je to namístě, ověřuje se dodržování požadavků a norem prostředky uvedenými v právních předpisech použitelných na dotyčný požadavek nebo normu.
2. V ostatních případech se ověření provádí jakýmikoli vhodnými prostředky, o nichž rozhodne příslušný kontrolní orgán a které zajistí přinejmenším takovou přesnost, jaká se vyžaduje pro úřední ověření podle vnitrostátních předpisů.
3. Kde je to vhodné, lze kontroly na místě provést s použitím metod dálkového průzkumu Země.
Článek 71
Prvky kontrol na místě
1. Při provádění kontrol na vzorku uvedeném v čl. 68 odst. 1 zajistí příslušný kontrolní orgán, aby u všech vybraných příjemců bylo ověřeno dodržování požadavků a norem, za které příslušný kontrolní orgán odpovídá.
Aniž je dotčen první pododstavec, je-li minimální míry kontrol dosaženo na úrovni každého aktu nebo normy či souboru aktů nebo norem podle čl. 68 odst. 1 třetího pododstavce, zkontrolují se vybraní příjemci, pokud jde o dodržování požadavků daného aktu nebo normy či daného souboru aktů nebo norem.
Jestliže je do vzorku uvedeného v čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení vybrána skupina osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013, příslušný kontrolní orgán zajistí, že všichni členové skupiny jsou kontrolováni z hlediska dodržování požadavků a norem, za které jsou odpovědní.
Obecně je každý příjemce, který byl vybrán ke kontrole na místě, kontrolován v době, kdy lze kontrolovat většinu požadavků a norem, pro které byl vybrán. Členské státy však zajistí, že je během roku dosaženo přiměřené míry kontroly u všech požadavků a norem.
2. Kontroly na místě zahrnují případně veškerou zemědělskou půdu zemědělského podniku. Skutečná kontrola v terénu jako součást kontroly na místě se však může omezit na vzorek, který tvoří alespoň jedna polovina zemědělských pozemků, kterých se týká požadavek nebo norma na hospodářství, za předpokladu, že tento vzorek zaručuje spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly požadavků a norem.
První pododstavec se nedotýká výpočtu a uplatnění správní sankce podle hlavy IV kapitoly II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 a kapitoly III této hlavy. Pokud kontrola vzorku uvedená v prvním pododstavci odhalí nesoulad, vzorek skutečně kontrolovaných zemědělských pozemků se rozšíří.
Pokud tak kromě toho stanoví právní předpisy použitelné na akty nebo normy, může se skutečná kontrola souladu s požadavky a normami, jako součást kontrol na místě, omezit na reprezentativní vzorek objektů kontroly. Členské státy však zajistí, že kontroly jsou prováděny u všech požadavků a norem, jejichž dodržování lze ověřit v době návštěvy.
3. Kontroly uvedené v odstavci 1 se zpravidla provádějí v rámci jedné kontrolní návštěvy. Jsou zaměřeny na požadavky a normy, jejichž dodržování lze ověřit v době této návštěvy. Cílem těchto kontrol je zjistit jakékoli porušení těchto požadavků a norem a navíc označit případy, které je třeba podrobit dalším kontrolám.
4. Kontroly na místě na úrovni zemědělských podniků lze nahradit správními kontrolami za předpokladu, že příslušný členský stát zajistí, že správní kontroly jsou přinejmenším stejně účinné jako kontroly na místě.
5. Při provádění kontrol na místě mohou členské státy použít objektivní kontrolní ukazatele vztahující se k určitým požadavkům a normám, pokud zajistí, aby účinnost kontroly dotčených požadavků a norem byla alespoň rovnocenná kontrolám na místě, které jsou prováděny bez použití ukazatelů.
Tyto ukazatele musí přímo souviset s požadavky nebo normami, které reprezentují, a pokrývat všechny aspekty, které se mají kontrolovat při ověřování těchto požadavků nebo norem.
6. Kontroly na místě týkající se vzorku podle čl. 68 odst. 1 tohoto nařízení se provádějí ve stejném kalendářním roce, ve kterém byly podány žádosti o podporu a/nebo žádosti o platbu, nebo pokud jde o žádosti o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013, kdykoli v průběhu období uvedeného v čl. 97 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 72
Kontrolní zpráva
1. O každé kontrole na místě provedené podle této hlavy bude vypracována kontrolní zpráva buď příslušným kontrolním orgánem, nebo na jeho odpovědnost.
Tato zpráva se dělí na tyto části:
a)
všeobecná část obsahující zejména tyto informace:
i)
totožnost příjemce vybraného pro kontrolu na místě;
ii)
přítomné osoby;
iii)
údaje o tom, zda příjemce obdržel oznámení o návštěvě, a pokud ano, jak dlouho předem;
b)
část, v níž jsou jednotlivě popsány provedené kontroly jednotlivých aktů a norem a která obsahuje zejména tyto informace:
i)
požadavky a normy, na něž se zaměřuje kontrola na místě;
ii)
povaha a rozsah provedených kontrol;
iii)
zjištění;
iv)
akty a normy, jejichž porušení bylo zjištěno;
c)
hodnotící část, v níž se posuzuje závažnost porušení jednotlivého aktu a/nebo normy na základě kritérií „závažnosti“, „rozsahu“, „trvání“ a „opakování“ v souladu s čl. 99 odst. 1 nařízení (EU) č. 1306/2013 s uvedením všech faktorů, které by mohly vést ke zmírnění nebo zpřísnění snížení, které se má použít.
Pokud ustanovení vztahující se k dotyčnému požadavku nebo normě připouštějí možnost dále se zjištěným nesouladem nezabývat, nebo v případech, ve kterých je poskytována podpora podle čl. 17 odst. 5 a 6 nařízení (EU) č. 1305/2013, musí na to být ve zprávě příslušným způsobem upozorněno.
2. Odstavec 1 se použije bez ohledu na to, zda daný příjemce byl vybrán pro kontrolu na místě v souladu s článkem 69, zkontrolován na místě podle právních předpisů použitelných na akty a normy podle čl. 68 odst. 2 nebo v důsledku následného sledování nesouladu, na které byl příslušný kontrolní orgán upozorněn jakýmkoli jiným způsobem.
3. Příjemci musí být informováni o jakémkoli zjištěném nesouladu ve lhůtě tří měsíců po dni kontroly na místě.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013, bude příjemce informován ve lhůtě uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce o tom, že je nutné přijmout nápravné opatření podle čl. 99 odst. 2 druhého pododstavce nařízení 1306/2013.
Pokud příjemce nepřijal okamžité nápravné opatření a nezačal opět požadavky dodržovat ve smyslu čl. 97 odst. 3 nařízení 1306/2013, bude daný příjemce informován nejpozději do jednoho měsíce po rozhodnutí o neuplatnění správní sankce uvedené ve zmíněném článku, že je nutné přijmout nápravné opatření.
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení v právních předpisech z oblasti příslušných požadavků a norem, kontrolní zpráva se dokončí ve lhůtě jednoho měsíce po provedení kontroly na místě. Toto období však lze v řádně odůvodněných případech prodloužit na tři měsíce, zejména pokud to vyžaduje chemická nebo fyzikální analýza.
Pokud příslušným kontrolním orgánem není platební agentura, zašle se nebo se zpřístupní kontrolní zpráva a příslušné doklady, jsou-li vyžadovány, platební agentuře nebo orgánu odpovědnému za koordinaci ve lhůtě jednoho měsíce po jejím dokončení.
Pokud však zpráva neobsahuje žádná zjištění, může členský stát rozhodnout tuto zprávu nezasílat, pokud je měsíc po jejím dokončení k dispozici přímo platební agentuře nebo koordinačnímu orgánu.
KAPITOLA III
Výpočet a uplatňování správních sankcí
Článek 73
Obecné zásady
1. V případě, že je za správu různých režimů uvedených v příloze I nařízení (EU) č.1307/2013, opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) a článcích 28 až 31, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a plateb týkajících se režimů podpory v odvětví vína uvedených v článcích 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013 odpovědná více než jedna platební agentura, zajistí členské státy, aby všechny platební agentury zapojené do těchto plateb byly informovány o zjištěném nesouladu a případně o veškerých odpovídajících správních sankcích. To zahrnuje případy, kdy nedodržení kritérií způsobilosti rovněž představuje porušení pravidel podmíněnosti a naopak. Členské státy případně zajistí, aby se použila jediná sazba snížení.
2. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení různých aktů nebo norem ze stejné oblasti podmíněnosti, tyto případy se pro účel stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 a článku 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 považují za jediné porušení.
3. Porušení normy, které představuje rovněž nedodržení požadavku, se považuje za jediné porušení. Pro účely výpočtu snížení se porušení považuje za část oblasti požadavku.
4. Správní sankce se uplatní na celkovou částku plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013, které byly nebo mají být poskytnuty příjemci:
a)
na základě žádostí o podporu nebo žádostí o platbu, které příjemce podal nebo podá během roku, kdy došlo ke zjištění, a/nebo
b)
ve vztahu k žádostem o režimy podpory v odvětví vína podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Pokud jde o písmeno b) prvního pododstavce, příslušná částka se pro účely restrukturalizace a přeměny vydělí třemi.
5. Ve vztahu ke skupině osob uvedených v článcích 28 a 29 nařízení (EU) č. 1305/2013 se procento snížení vypočte v souladu s kapitolou III této hlavy a hlavou IV kapitolou II nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014. V takovém případě mohou členské státy v souladu se zásadou proporcionality použít toto procento snížení na část dotace přidělené členovi skupiny, který nedodržuje požadavky.
Článek 74
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě nedbalosti
1. Pokud byl zjištěn více než jeden případ porušení v rámci různých oblastí podmíněnosti z nedbalosti, použije se postup pro stanovení snížení podle čl. 39 odst. 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 zvlášť na každý případ porušení.
Výsledné procentní podíly snížení se sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 5 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4 tohoto nařízení.
2. V případě zjištění opakovaného porušení spolu s dalším porušením nebo dalším opakovaným porušením se výsledné procentní podíly snížení sčítají. Maximální snížení však nepřekročí 15 % celkové výše podle čl. 73 odst. 4.
Článek 75
Výpočet a uplatnění správních sankcí v případě úmyslného nesouladu
V případech úmyslného nesouladu mimořádného rozsahu, závažného nebo trvalého charakteru se příjemce kromě sankce uložené a vypočtené v souladu s článkem 40 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 640/2014 vyloučí ze všech plateb uvedených v článku 92 nařízení (EU) č. 1306/2013 pro následující kalendářní rok.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 76
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se na žádosti o podporu nebo žádosti o platbu, které se týkají let podání žádosti nebo prémiových období počínajících dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. července 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 809/2014
2014 m. liepos 17 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatų dėl integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, kaimo plėtros priemonių ir kompleksinės paramos taikymo taisyklės
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (1), ypač į jo 58 straipsnio 4 dalį, 62 straipsnio 2 dalies a-f ir h punktus, 63 straipsnio 5 dalį, 77 straipsnio 8 dalį, 78 straipsnį, 96 straipsnio 4 dalį ir 101 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1306/2013 nustatytos pagrindinės taisyklės, susijusios, inter alia, su valstybių narių pareigomis apsaugoti Sąjungos finansinius interesus. Siekiant užtikrinti, kad tuo reglamentu nustatyta naujoji teisinė sistema veiktų sklandžiai ir būtų vienodai taikoma, Komisijai buvo suteikti įgaliojimai priimti tam tikras taisykles, susijusias su administracinėmis patikromis ir patikromis vietoje, žemės plotų matavimu, atvejais, kuriais galima ištaisyti pagalbos paraiškas arba mokėjimo prašymus, dalinio arba visiško atšaukimo taikymu ir apskaičiavimu, nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimu ir nuobaudomis, administracinių nuobaudų taikymu ir apskaičiavimu, reikalavimais dėl kompiuterinės duomenų bazės, pagalbos paraiškų, mokėjimo prašymų ir teisių į išmokas paraiškų, įskaitant reikalavimą dėl galutinės jų pateikimo dienos, su patikrų vykdymu, valdų perleidimu, išankstiniais mokėjimais, taip pat su kompleksine parama susijusių pareigų laikymosi patikrų vykdymu, su kompleksine parama susijusių administracinių nuobaudų apskaičiavimu bei taikymu ir techninėmis specifikacijomis, kurių reikia, kad su integruota administravimo ir kontrolės sistema (toliau - integruota sistema) susijusios pagrindinės taisyklės būtų vienodai taikomos teikiant kompleksinę paramą;
(2)
jei už tą patį pagalbos ir (arba) paramos gavėją (toliau - gavėjas) yra atsakinga daugiau kaip viena mokėjimo agentūra, valstybės narės turėtų imtis būtinų priemonių, tinkamam administravimo ir kontrolės sistemos veikimui užtikrinti;
(3)
jei kompetentinga institucija dar nepranešė gavėjui apie pagalbos paraiškoje arba mokėjimo prašyme esančias klaidas ar apie patikrą vietoje, gavėjams turėtų būti suteikta teisė bet kuriuo metu atsiimti savo pagalbos paraiškas arba mokėjimo prašymus ar jų dalis. Be to, gavėjams turėtų būti leidžiama pataisyti arba pakoreguoti pagalbos paraiškoje arba mokėjimo prašyme ir visuose patvirtinamuosiuose dokumentuose esančias akivaizdžias klaidas, kurias tam tikrais atvejais pripažįsta nacionalinės valdžios institucijos;
(4)
reikia numatyti konkrečias išsamias nuostatas, kuriomis užtikrinama, kad vienai arba kelioms to paties gavėjo pagalbos paraiškoms arba mokėjimo prašymams taikytini įvairūs sumažinimai būtų taikomi teisingai. Todėl reikėtų nustatyti pagal kiekvieną tiesioginių išmokų sistemą arba kaimo plėtros priemonę, kuriai taikoma integruota sistema, galimų įvairių sumažinimų apskaičiavimo seką;
(5)
siekiant užtikrinti, kad susigrąžinant nepagrįstai išmokėtas sumas visoje Sąjungoje būtų vienodai laikomasi sąžiningumo principo, reikėtų nustatyti to principo taikymo sąlygas, nepažeidžiant tvarkos, taikomos atitinkamoms išlaidoms tvirtinant sąskaitas pagal Reglamentą (ES) Nr. 1306/2013;
(6)
turėtų būti nustatytos taisyklės, susijusios su visų valdų, kurių atžvilgiu nustatytos tam tikros pareigos pagal tiesioginių išmokų sistemas arba kaimo plėtros priemones, kurioms taikoma integruota sistema, perleidimo pasekmėmis;
(7)
kad Komisija galėtų veiksmingai vykdyti integruotos sistemos stebėseną, valstybės narės turėtų jai pranešti metinius tikrinimo ir statistinius duomenis. Valstybės narės taip pat turėtų kasmet teikti statistinius duomenis apie patikras, susijusias su kaimo plėtros priemonėmis, kurioms netaikoma integruota sistema, įskaitant šių patikrų rezultatus. Be to, prireikus Komisija turėtų būti informuojama apie visas su kompleksine parama susijusias priemones, kurių ėmėsi valstybės narės;
(8)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 75 straipsnį valstybės narės tam tikromis sąlygomis, įskaitant su tam tikrais paraiškų teikimo metais susijusių administracinių patikrų ir patikrų vietoje užbaigimą, gali atlikti išankstinius tiesioginių išmokų mokėjimus. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (2) 8 straipsnyje numatyta, kad pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 26 straipsnį nustatytas koregavimo koeficientas taikomas nustatytą ribą viršijančioms tiesioginėms išmokoms. Tačiau pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 26 straipsnio 4 dalį Komisija, remdamasi jos turima nauja informacija, iki gruodžio 1 d. gali pritaikyti tiesioginių išmokų koregavimo koeficientą. Todėl iki spalio 16 d. gali dar nebūti žinomas dėl finansinės drausmės taikytinas koregavimo koeficientas. Mokant galutines išmokas nuo gruodžio 1 d. turėtų būti atsižvelgiama į tuo metu dėl finansinės drausmės taikytiną koregavimo koeficientą;
(9)
turėtų būti nustatytos supaprastintos gavėjo ir nacionalinių institucijų keitimosi informacija tvarkos įvedimo bendrosios nuostatos. Šiose nuostatose visų pirma turėtų būti numatyta galimybė naudotis elektroninėmis priemonėmis. Tačiau visų pirma būtina užtikrinti, kad taip perduodami duomenys būtų visiškai patikimi ir kad atitinkama tvarka būtų taikoma nediskriminuojant gavėjų. Be to, siekiant palengvinti gavėjų ir nacionalinių institucijų administracinę naštą, kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikta galimybė tiesiogiai naudotis nacionalinių institucijų turima informacija, o ne prašyti gavėjo pateikti tokią informaciją, kad būtų galima patikrinti tam tikrų mokėjimų atitiktį reikalavimams;
(10)
kad būtų galima vykdyti veiksmingas patikras valstybėse narėse, nusprendusiose, jog visos pagalbos, kurią sudaro tiesioginės išmokos, paraiškos ir mokėjimo prašymai pagal kaimo plėtros priemones, kurioms taikoma integruota sistema, turi būti pateikiami bendrojoje paraiškoje pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 4 dalį, reikėtų numatyti, kad visos pagalbos paraiškos arba mokėjimo prašymai, kurie yra kaip nors susiję su plotu, būtų pateikiami tik kartą per metus bendrojoje paraiškoje;
(11)
kad pagalbos paraišką ir mokėjimo prašymus būtų galima laiku apdoroti ir patikrinti, valstybės narės turėtų nustatyti galutines bendrosios paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymų pateikimo dienas, kurios turėtų būti ne vėlesnės nei gegužės 15 d. Tačiau dėl ypatingų Estijos, Latvijos, Lietuvos, Suomijos ir Švedijos klimato sąlygų šioms valstybėms narėms turėtų būti leidžiama nustatyti vėlesnę dieną, kuri negali būti vėlesnė nei birželio 15 d. Be to, turėtų būti numatyta galimybė kiekvienu konkrečiu atveju taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas, jei ateityje jų prireiktų dėl konkrečių metų klimato sąlygų;
(12)
bendrojoje paraiškoje gavėjai turėtų deklaruoti ne tik žemės ūkio paskirties žemės plotą, bet ir savo teises į išmokas, taip pat pateikti informaciją, pagal kurią galima nustatyti atitiktį pagalbos ir (arba) paramos skyrimo reikalavimams. Tačiau tikslinga leisti valstybėms narėms nukrypti nuo tam tikrų pareigų, jei dar galutinai nenustatytos konkrečių metų teisės į išmokas;
(13)
kad gavėjai galėtų kuo lanksčiau planuoti, kaip bus naudojamas žemės plotas, jiems turėtų būti leidžiama iki dienos, kurią paprastai prasideda sėja, iš dalies keisti bendrąją paraišką ar mokėjimo prašymą, jei laikomasi visų konkrečių su įvairiomis pagalbos schemomis ar paramos priemonėmis susijusių reikalavimų ir jei kompetentinga institucija dar nėra gavėjui pranešusi apie bendrojoje paraiškoje ar mokėjimo prašyme padarytas klaidas arba apie patikras vietoje, per kurias aptikta su keistina paraiškos ar prašymo dalimi susijusių klaidų. Iš dalies pakeitus paraišką turėtų būti galima pakoreguoti pateiktinus atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus arba sutartis;
(14)
kadangi gavėjai ir toliau yra atsakingi už tai, kad būtų pateikta teisinga pagalbos paraiška arba mokėjimo prašymas, reikiamus ištaisymus ir pakeitimus prireikus jie turėtų atlikti iš anksto nustatytoje formoje;
(15)
pagalbos paraiškas pagal su plotu susijusios pagalbos schemas ir (arba) mokėjimo prašymus pagal su plotu susijusias paramos priemones teikiančiam gavėjui reikėtų pateikti iš anksto nustatytą elektroninę formą ir atitinkamą grafinę medžiagą (toliau - geoerdvinė pagalbos paraiškos forma) naudojantis taikomąja programine įranga, kuri grindžiama geografine informacine sistema (GIS). Geoerdvinių pagalbos paraiškų formos padės gavėjams išvengti klaidų deklaruojant žemės ūkio paskirties žemės plotus, taip pat padės užtikrinti veiksmingesnes administracines kryžmines patikras. Be to, geoerdvinėse pagalbos paraiškų formose bus pateikiami tikslesni ir patikimesni erdviniai duomenys, kuriais remiantis vykdoma stebėsena ir atliekamas vertinimas. Todėl tikslinga reikalauti, kad nuo tam tikros dienos visos tokios pagalbos paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymai būtų teikiami naudojantis elektronine geoerdvine pagalbos paraiškos forma. Tačiau jei gavėjai negali naudotis tokia forma, kompetentinga institucija turėtų jiems numatyti alternatyvų pagalbos paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymo teikimo būdą. Bet kuriuo atveju kompetentinga institucija turėtų užtikrinti, kad deklaruojami žemės plotai būtų suskaitmeninti;
(16)
bet kokia konkreti su kanapių auginimu, savanoriška susietąja parama ar specialiąja išmoka už medvilnę susijusi informacija turėtų būti pateikiama kartu su bendrąja paraiška arba, prireikus dėl informacijos pobūdžio - vėliau. Be to, reikėtų numatyti, kad žemės plotai, už kuriuos pagalbos neprašoma, būtų deklaruojami bendrojoje paraiškoje. Kadangi svarbu turėti išsamios informacijos apie tam tikrą žemės ploto naudojimo paskirtį, informacija apie tokią paskirtį turėtų būti deklaruojama atskirai, o kita informacija gali būti pateikiama vienoje skiltyje;
(17)
jei reikalaujama, kad Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnyje nurodytos išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką (žalinimo išmokos) skyrimo kriterijus atitinkančių gavėjų žemės ūkio paskirties žemėje būtų ekologiniu požiūriu svarbi vietovė, gavėjai ekologiniu požiūriu svarbią vietovę turėtų deklaruoti teikdami pagalbos paraiškas pagal su plotu susijusios pagalbos schemą. Jei dalis su ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis susijusių pareigų yra vykdoma regionų lygmeniu arba bendrai, deklaruojant ekologiniu požiūriu svarbias vietoves turėtų būti atskirai deklaruojamos ekologiniu požiūriu svarbios vietovės, su kuriomis susijusios pareigos vykdomos regionų lygmeniu arba bendrai;
(18)
siekiant užtikrinti veiksmingą stebėseną ir kontrolę, paraiškoje dalyvauti smulkiųjų ūkininkų sistemoje turėtų būti pateikta nuoroda į to paties gavėjo pateiktą bendrąją paraišką. Kad būtų galima veiksmingai tikrinti, ar laikomasi smulkiųjų ūkininkų sistemos specialiųjų sąlygų, visa būtina informacija turėtų būti teikiama taikant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalyje numatytą supaprastintą paraiškų teikimo tvarką. Be to, reikėtų išaiškinti, kad pasitraukti iš smulkiųjų ūkininkų sistemos nusprendę gavėjai turėtų apie tai laiku pranešti kompetentingai institucijai, kad būtų galima sklandžiai pereiti prie išmokų pagal Reglamento Nr. 1307/2013 III ir IV antraštines dalis;
(19)
kad būtų galima tikrinti, ar vykdomos su kompleksine parama susijusios pareigos, pagalbos paraiškos formą turėtų pateikti ir žemės ūkio paskirties žemės turintys gavėjai, kurie neprašo pagalbos ir (arba) paramos pagal bendrąją paraišką. Tačiau tikslinga leisti valstybėms narėms gavėjus atleisti nuo šios pareigos, jei institucijos jau turi minėtą informaciją;
(20)
siekiant supaprastinti paraiškų teikimo tvarką, vadovaudamosi Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalimi valstybės narės turėtų, jei įmanoma, gavėjui pateikti iš anksto nustatytas formas, kuriose nurodyta informacija, kuria naudodamasis gavėjas galėtų pateikti teisingą pagalbos paraišką arba mokėjimo prašymą. Turėtų būti įmanoma iš anksto nustatytą formą parengti taip, kad gavėjui reikėtų tik patvirtinti, kad nėra pakeitimų, palyginti su praėjusiais metais pateikta pagalbos paraiška ir (arba) mokėjimo prašymu;
(21)
turėtų būti nustatytos bendrosios nuostatos dėl išsamios informacijos, kuri turi būti įtraukta į pagalbos už gyvulius paraiškas arba mokėjimo prašymus tais atvejais, kai valstybė narė nusprendžia taikyti su gyvuliais susijusios savanoriškos susietosios paramos arba kaimo plėtros priemones;
(22)
pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 (3) 53 straipsnio 4 dalį išmokos pagal su gyvuliais susijusios savanoriškos susietosios paramos arba kaimo plėtros priemones gali būti mokamos tik už gyvulius, kurie yra tinkamai identifikuoti ir registruoti pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1760/2000 (4) arba Tarybos reglamentą (EB) Nr. 21/2004 (5). Todėl atitinkama informacija turėtų būti laiku prieinama pagalbos paraiškas arba mokėjimo prašymus pagal atitinkamas pagalbos schemas arba paramos priemones teikiantiems gavėjams;
(23)
kad valstybės narės galėtų laiku nustatyti teises į išmokas, gavėjai privalo laiku pateikti teisių į išmokas paraiškas. Todėl reikėtų nustatyti galutinę paraiškų pateikimo dieną;
(24)
reikėtų nustatyti taisykles, taikytinas tais atvejais, kai teisės į išmokas buvo skirtos nepagrįstai, visų pirma dėl per didelio deklaruoto ploto, arba kai buvo neteisingai nustatyta teisių į išmokas vertė, pavyzdžiui, dėl to, kad ji buvo apskaičiuota remiantis neteisinga orientacine suma. Reikėtų aiškiai nurodyti, kad pakoregavus teisių į išmokas skaičių ir (arba) vertę neturėtų būti sistemingai perskaičiuojamos likusios teisės į išmokas. Tam tikrais atvejais nepagrįstai paskirtų teisių į išmokas sumos yra labai nedidelės, tačiau jas susigrąžinant patiriama didelių išlaidų ir tenka didelė administracinė našta. Siekiant supaprastinti tvarką ir palaikyti išlaidų, administracinės naštos ir susigrąžintinos sumos pusiausvyrą, reikėtų nustatyti mažiausią susigrąžintiną sumą;
(25)
turėtų būtų vykdoma veiksminga nuostatų dėl pagalbos schemų ir paramos priemonių, kurioms taikoma integruota sistema, laikymosi stebėsena. Tuo tikslu ir siekiant užtikrinti darnų stebėsenos lygį visose valstybėse narėse, būtina nustatyti išsamius administracinių patikrų ir patikrų vietoje, kuriomis siekiama patikrinti, ar laikomasi pagal tiesioginių išmokų sistemas, kaimo plėtros priemones ir kompleksinės paramos priemones nustatytų atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, vykdymo kriterijus ir technines procedūras;
(26)
reikėtų išaiškinti, kad tais atvejais, kai atliekant fotoanalizę, pavyzdžiui, per patikras vietoje arba atnaujinant žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemą, negaunama aiškių rezultatų, reikėtų atlikti fizines patikras;
(27)
apie patikras vietoje, susijusias su atitiktimi reikalavimams arba kompleksine parama, turėtų būti leidžiama pranešti tik jei tai netrukdo jų vykdyti, ir bet kuriuo atveju būtina nustatyti tinkamus terminus. Be to, jei konkrečiose su kompleksine parama susijusiems veiksmams ar standartams taikomose sektorių taisyklėse numatyta, kad patikros vietoje vykdomos apie jas nepranešus, tų taisyklių turėtų būti laikomasi;
(28)
reikėtų numatyti, kad valstybės narės atitinkamais atvejais turi derinti įvairias patikras. Tačiau taikant tam tikras paramos priemones patikros vietoje turėtų būti paskirstytos per metus, kad būtų galima patikrinti, ar laikomasi įsipareigojimų. Patikra vietoje turėtų būti mažiausios būtinos trukmės. Tačiau jei atitikties reikalavimams kriterijai, įsipareigojimai ar pareigos yra susiję su tam tikru laikotarpiu, atliekant patikrą vietoje vėliau gali prireikti papildomų apsilankymų pas gavėją. Reikėtų nurodyti, kad tokiais atvejais patikra vietoje turi būti mažiausios būtinos trukmės, o apsilankymų skaičius - mažiausias būtinas;
(29)
reikėtų užtikrinti, kad nustačius bet kokį reikalavimų nesilaikymo atvejį būtų imamasi tinkamų veiksmų ir į jį atsižvelgiama skiriant išmokas. Šiomis aplinkybėmis tikrinant, ar laikomasi atitikties reikalavimams sąlygų, reikėtų atsižvelgti ir į visus galimus reikalavimų nesilaikymo atvejus, apie kuriuos pranešė įstaigos, tarnybos arba organizacijos, kurios nėra tiesiogiai atsakingos už patikras. Be to, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad apie atitinkamą pažeidimą, nustatytą tikrinant, ar laikomasi atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, už išmokų skyrimą atsakingos kompetentingos institucijos praneštų viena kitai. Šis principas turėtų būti taikomas ir visiems gavėjų, kurie nusprendė savo žalinimo pareigas vykdyti taikydami lygiavertę praktiką, kuriai taikoma sertifikavimo sistema, padarytiems pažeidimams, apie kuriuos turėtų būti pranešta už žalinimo išmokos skyrimą atsakingai institucijai. Galiausiai, jei per patikras, susijusias su kaimo plėtros priemonėmis, tikrinama lygiavertė praktika, apie tokių patikrų rezultatus vienos institucijos turėtų pranešti kitoms, kad į juos būtų atsižvelgta per tolesnį atitikties reikalavimams vertinimą skiriant žalinimo išmokas;
(30)
kad vykdant administracines patikras būtų veiksmingai nustatomi reikalavimų nesilaikymo atvejai, visų pirma turėtų būti nustatytos taisyklės, kuriomis reglamentuojamas kryžminių patikrų turinys. Kiekvienu reikalavimų nesilaikymo atveju turėtų būti taikoma atitinkama procedūra;
(31)
siekiant supaprastinti reikalavimus, tais atvejais, kai su kontroliniu sklypu susijusią pagalbos paraišką arba mokėjimo prašymą pagal tą pačią pagalbos schemą arba paramos priemonę pateikia du arba daugiau gavėjų, o deklaruojamas per didelis arba iš dalies sutampantis plotas neviršija žemės ūkio paskirties sklypams nustatyto leistino nuokrypio, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama numatyti galimybę atitinkamus plotus proporcingai sumažinti. Tačiau atitinkamiems gavėjams turėtų būti suteikta teisė apskųsti tokius sprendimus;
(32)
reikėtų nustatyti mažiausią pagal įvairias pagalbos schemas arba paramos sistemas vietoje tikrintinų gavėjų skaičių;
(33)
kad administracinė našta būtų proporcinga ir kad būtų priimtintas vietoje tikrintinų gavėjų skaičius, su patikromis vietoje, atliekamomis pagal su plotu susijusios pagalbos schemas, susijusi kontrolinė imtis turėtų būti nustatoma remiantis sluoksniniu imčių ėmimo metodu. Sluoksninį imčių ėmimo metodą turėtų sudaryti ir atsitiktinė atranka, kad būtų galima nustatyti reprezentatyvųjį klaidų lygį. Tačiau su žalinimo išmoka, pagalbos už gyvulius schemomis arba kaimo plėtros priemonėmis susijusių patikrų vietoje imtis turėtų būti nustatyta iš dalies remiantis rizikos analize. Kompetentinga institucija turėtų nustatyti sritims, kuriose klaidų rizika didžiausia, taikytinus rizikos veiksnius. Siekiant užtikrinti tinkamą ir veiksmingą rizikos analizę, rizikos kriterijų veiksmingumas turėtų būti kasmet vertinamas ir tikslinamas atsižvelgiant į kiekvieno rizikos kriterijaus tinkamumą, lyginant atsitiktinės ir rizika pagrįstos imčių rezultatus, konkrečią valstybių narių padėtį ir reikalavimų nesilaikymo pobūdį;
(34)
tam tikrais atvejais su kompleksine parama susijusias patikras vietoje svarbu atlikti prieš gaunant visas paraiškas. Todėl valstybėms narėms turėtų būti leista atlikti dalinę kontrolinės imties atranką prieš pasibaigiant paraiškų teikimo laikotarpiui;
(35)
kad patikra vietoje būtų veiksminga, svarbu patikras vykdantiems darbuotojams nurodyti tos patikros vietoje pasirinkimo priežastis. Valstybės narės turėtų registruoti tokią informaciją;
(36)
per patikras vietoje nustačius sunkių reikalavimų nesilaikymo atvejų reikėtų padidinti kitais metais atliktinų patikrų vietoje lygį ir taip užtikrinti, kad atitinkamos paramos paraiškos ir mokėjimo prašymai būtų pakankamai tikslūs;
(37)
būtina nustatyti sąlygas, kuriomis mažiausio su tam tikromis pagalbos schemomis ir paramos priemonėmis susijusių patikrų vietoje lygio sumažinimas gali būti laikomas pateisinamu dėl gerai veikiančios valdymo ir kontrolės sistemos ir priimtino klaidų lygio;
(38)
siekiant užtikrinti tinkamą stebėseną ir veiksmingą kontrolę, pagal su plotu susijusias pagalbos schemas ir kaimo plėtros priemones atliekant patikras vietoje turėtų būti tikrinami visi deklaruoti žemės ūkio paskirties sklypai. Atliekant patikrą vietoje pagal tam tikras kaimo plėtros priemones turėtų būti tikrinama ir ne žemės ūkio paskirties žemė. Kad būtų lengviau įgyvendinti integruotą sistemą, reikėtų leisti faktiškai matuojamų žemės ūkio paskirties sklypų skaičių apriboti atsitiktine 50 % deklaruotų žemės ūkio paskirties sklypų imtimi. Tos imties matavimų rezultatai turėtų būti ekstrapoliuojami likusiai tiriamosios visumos daliai arba tie matavimai turėtų būti taikomi visiems deklaruotiems žemės ūkio paskirties sklypams;
(39)
siekiant užtikrinti, kad matavimo kokybė būtų lygiavertė reikalaujamai Sąjungos lygmeniu nustatytuose standartuose, reikėtų nustatyti taisykles, susijusias su patikrų vietoje aspektais, atitikties reikalavimams sąlygų tikrinimu, žemės plotų matavimo metodais ir matavimo priemonėmis, kuriais turi naudotis valstybės narės atlikdamos patikras vietoje;
(40)
turėtų būti nustatytos nuotolinio stebėjimo atliekant patikras vietoje sąlygos ir priimta nuostata, kad tais atvejais, kai atliekant fotoanalizę negaunama aiškių rezultatų, turi būti atliekamos fizinės patikros. Pavyzdžiui, dėl oro sąlygų ne visų sklypų nuotraukos gali būti pakankamai kokybiškos, kad būtų galima patikrinti, ar laikomasi visu atitikties reikalavimams sąlygų, arba išmatuoti plotą. Tokiais atvejais patikrą vietoje reikėtų atlikti ar papildyti tradicinėmis priemonėmis. Be to, tikslinga reikalauti, kad tikrinimas, ar laikomasi visų atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, būtų atliekamas taip pat tiksliai, kaip tradicinėmis priemonėmis atliekama patikra vietoje;
(41)
kad nacionalinės institucijos ir bet kuri kompetentinga Sąjungos institucija po atliktų patikrų vietoje galėtų imtis tolesnių veiksmų, išsamius patikrų duomenis reikėtų pateikti tikrinimo ataskaitoje. Gavėjui arba jo atstovui turėtų būti suteikta galimybė pasirašyti ataskaitą. Tačiau kai patikros vietoje atliekamos nuotolinio stebėjimo būdu, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama numatyti šią galimybę tik jei tikrinant nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų. Neatsižvelgiant į patikros vietoje rūšį, nustačius reikalavimo nesilaikymo atvejį gavėjui turėtų būti pateikta ataskaitos kopija;
(42)
specialios kontrolės nuostatos nustatytos remiantis Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1082/2003 (6). Atlikus tame reglamente nurodytas patikras, jų rezultatai turėtų būti įtraukti į tikrinimo ataskaitą integruotos sistemos taikymo tikslais;
(43)
reikėtų nustatyti pagalbos už gyvulius schemą arba su gyvuliais susijusios paramos priemonę taikyti nusprendusioms valstybėms narėms taikytiną su pagalba arba parama, kurios prašoma pagal tas pagalbos schemas arba paramos priemones, susijusių patikrų vietoje laiką ir būtinąjį turinį. Siekiant veiksmingai tikrinti, ar su paramos pagalbos ar mokėjimo prašymais pateiktos teisingos deklaracijos ir ar į kompiuterinę gyvulių duomenų bazę perduotuose pranešimuose pateikti teisingi duomenys, būtina atlikti tokias patikras vietoje. Atliekant patikras vietoje pagal pagalbos už gyvulius schemas arba su gyvuliais susijusios paramos priemones visų pirma reikėtų tikrinti, ar laikomasi atitikties reikalavimams sąlygų, ar teisingi registro įrašai ir, jei taikytina, pasus;
(44)
kad kompetentingos nacionalinės institucijos ir bet kuri kompetentinga Sąjungos institucija po atliktų patikrų vietoje galėtų imtis tolesnių veiksmų, išsamius patikrų duomenis reikėtų pateikti tikrinimo ataskaitoje. Gavėjui arba jo atstovui turėtų būti suteikta galimybė pasirašyti šią ataskaitą per patikrą. Neatsižvelgiant į patikros vietoje rūšį, nustačius reikalavimo nesilaikymo atvejį paramos gavėjui turėtų būti pateikta ataskaitos kopija;
(45)
taikant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalį turėtų būti nustatytos sistemos, kuria valstybės narės turi naudotis tikrindamos tetrahidrokanabinolio kiekį kanapėse, įgyvendinimo taisyklės;
(46)
tokiomis aplinkybėmis, kad būtų veiksmingai vykdomos su šiais pasėliais susijusios numatytos tikrinimo pareigos, būtina nustatyti laikotarpį, kuriuo, pasibaigus pluoštinių kanapių žydėjimui, negalima imti jų derliaus;
(47)
reikia nustatyti išsamesnes administracinių patikrų bei patikrų vietoje rengimo ir administracinių nuobaudų apskaičiavimo taisykles, susijusias su kaimo plėtros priemonėmis, kurioms netaikoma integruota sistema;
(48)
atsižvelgiant į šių priemonių ypatumus, atliekant administracines patikras turėtų būti tikrinama atitiktis Sąjungos ar nacionalinės teisės aktams ir taikomai kaimo plėtros programai, taip pat ar laikomasi visų atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, kurių laikymąsi galima patikrinti per tokias patikras. Siekiant patikrinti, ar įvykdyti investiciniai veiksmai, per administracines patikras paprastai turėtų būti apsilankoma remiamo veiksmo arba investicijų vykdymo vietoje;
(49)
patikros vietoje turėtų būti rengiamos remiantis atsitiktinėmis ir rizika grindžiamomis imtimis. Atsitiktinės imties dalis turi būti pakankamai didelė, kad būtų galima nustatyti reprezentatyvųjį klaidų lygį;
(50)
siekiant užtikrinti, kad patikros būtų pakankamos, būtina nustatyti mažiausią per patikras vietoje vykdomo tikrinimo lygį. Šį lygį reikėtų padidinti, jei per patikras nustatoma sunkių reikalavimų nesilaikymo atvejų. Valstybėms narėms taip pat turėtų būti suteikta galimybė sumažinti šį lygį, jei klaidų lygis nesiekia reikšmingumo ribos ir tinkamai veikia valdymo ir kontrolės sistema;
(51)
kad patikros vietoje būtų atliekamos vienodai, būtina apibrėžti jų turinį;
(52)
investicinių veiksmų ex post patikromis turėtų būti siekiama patikrinti atitiktį tęstinumo reikalavimui, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 (7) 71 straipsnyje. Reikėtų nurodyti tų patikrų pagrindą ir turinį;
(53)
patirtis rodo, kad tam tikroms specialioms kaimo plėtros priemonėms ir su valstybių narių iniciatyva teikiama technine pagalba susijusioms išlaidoms taikomas tikrinimo nuostatas;
(54)
pagal Reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 administracinės nuobaudos neskiriamos, jei reikalavimų, įskaitant reikalavimus, išreikštus ribiniais dydžiais, nesilaikymas yra mažareikšmis. Reikėtų nustatyti su tam tikromis kaimo plėtros priemonėmis susijusias reikalavimų nesilaikymo pripažinimo mažareikšmiu taisykles, be kita ko, nustatyti kiekybinį ribinį dydį, išreikštą reikalavimus atitinkančios paramos sumos procentiniu dydžiu. Reikėtų nustatyti šį ribinį dydį, kurį viršijus turėtų būti skiriama proporcinga administracinė nuobauda;
(55)
kad būtų galima stebėti, kaip vykdomos įvairios su kompleksine parama susijusios pareigos, reikia sukurti kontrolės sistemą ir nustatyti atitinkamas administracines nuobaudas. Šiuo tikslu įvairios valstybių narių institucijos turi keistis informacija, visų pirma informacija apie pagalbos paraiškas, kontrolines imtis ir patikrų vietoje rezultatus. Turėtų būti numatyti pagrindiniai tokios sistemos elementai;
(56)
Reglamente (ES) Nr. 1306/2013 nustatytos su kompleksine parama susijusios pareigos, kurias turi vykdyti gavėjai, gaunantys Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 numatytas tiesiogines išmokas, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (8) 46 ir 47 straipsniuose numatytą paramą vyno sektoriui ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1305/2013 (9) 21 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, 28-31 straipsniuose ir 33 bei 34 straipsniuose numatytas metines išmokas, taip pat numatyta išmokų mažinimo ir neskyrimo sistema, taikoma, kai tokios pareigos nevykdomos. Ta sistema turėtų būti išsamiau apibrėžta;
(57)
su kompleksine patikra susijusios patikros gali būti užbaigiamos prieš gavėjui gaunant arba jau gavus Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytas išmokas ir metines išmokas. Visų pirma tais atvejais, kai tokių patikrų neįmanoma užbaigti prieš gavėjui gaunant tas išmokas ir metines išmokas, dėl administracinės nuobaudos gavėjo mokėtina suma turi būti susigrąžinama pagal šį reglamentą arba išskaičiuojama iš paskesnių išmokų;
(58)
reikėtų nustatyti taisykles, susijusias su valstybių narių institucijomis, atsakingomis už pareigų, susijusių su kompleksine parama, vykdymo kontrolės sistemą;
(59)
turėtų būti nustatyta mažiausia tikrinimo, kaip vykdomos su kompleksine parama susijusios pareigos, norma. Ta tikrinimo norma turėtų būti lygi ne mažiau kaip 1 % į kiekvienos kontrolės institucijos kompetencijos sritį patenkančių Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytų gavėjų, kurių atranka būtų atliekama remiantis tinkama rizikos analize;
(60)
konkrečiu Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodytos asmenų grupės atveju valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė apskaičiuojant kontrolinę imtį savo nuožiūra nuspręsti, ar vienetu laikyti visą grupę, ar skaičiuoti kiekvieną jos narį atskirai;
(61)
valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė mažiausią tikrinimo normą įvykdyti kiekvienos kompetentingos kontrolės institucijos lygmeniu, mokėjimo agentūros lygmeniu arba kiekvieno akto ar standarto arba aktų ar standartų grupių lygmeniu;
(62)
jei konkrečiuose aktams ar standartams taikomuose teisės aktuose yra numatytos mažiausios tikrinimo normos, valstybės narės turėtų laikytis tų normų. Tačiau valstybėms narėms turėtų būti leidžiama taikyti vienodą tikrinimo normą su kompleksine parama susijusioms patikroms vietoje. Jei valstybės narės pasirinktų šią galimybę, apie bet kokį per patikras vietoje, atliekamas pagal sektorių teisės aktus, nustatytą reikalavimų nesilaikymo atvejį turėtų būti pranešama ir tolesnių veiksmų imamasi laikantis su kompleksine parama susijusios tvarkos;
(63)
kad būtų paprasčiau, su kompleksine parama susijusių pareigų, susijusių su Tarybos direktyva 96/22/EB (10), atveju šiame reglamente nustatytas mažiausios normos reikalavimas turėtų būti laikomas įvykdytu, jei taikomi tam tikro dydžio imties stebėsenos planai;
(64)
valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė, siekiant įvykdyti mažiausią tikrinimo normą, savo nuožiūra naudoti kitų patikrų vietoje rezultatus ar pakeisti vienus gavėjus kitais;
(65)
kad kontrolės sistema, visų pirma turint omenyje su kompleksine parama susijusių patikrų vietoje imties nustatymą, nesusilpnėtų, skaičiavimuose, atliekamuose siekiant nustatyti mažiausią su kompleksine parama susijusią kontrolinę imtį, neturėtų būti atsižvelgiama į tolesnes patikras, atliekamas remiantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje numatyta de minimis taisykle;
(66)
nustačius sunkių kompleksinės paramos reikalavimų nesilaikymo atvejų, kitais metais turėtų būti atliekama daugiau patikrų vietoje, kad būtų užtikrinta, kad atitinkamos pagalbos paraiškos būtų pakankamai tikslios. Papildomos patikros turėtų būti susijusios su atitinkamais aktais ar standartais;
(67)
taikant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje numatytą de minimis taisyklę, svarbu nustatyti procentinę gavėjų, kuriuos reikėtų patikrinti siekiant įsitikinti, kad nustatyti reikalavimų pažeidimai buvo pašalinti, dalį;
(68)
su kompleksine parama susijusi kontrolinė imtis turėtų būti nustatoma remiantis iš dalies rizikos analize, iš dalies - atsitiktinės atrankos principu. Rizikos veiksnius turėtų nustatyti kompetentinga institucija, nes ji turi geresnes galimybes atrinkti tinkamus rizikos veiksnius. Siekiant užtikrinti, kad rizikos analizė būtų tinkama ir efektyvi, jos veiksmingumas turėtų būti kasmet vertinamas ir, atsižvelgiant į kiekvieno rizikos veiksnio tinkamumą, taip pat palyginus atsitiktinių ir rizika pagrįstų imčių rezultatus ir konkrečią valstybių narių padėtį, kasmet turėtų būti atliekami reikiami atnaujinimai;
(69)
su kompleksine parama susijusių patikrų vietoje imties nustatymą galima pagerinti leidžiant valstybėms narėms atsižvelgti į rizikos analizės, susijusios su gavėjų dalyvavimu Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 12 straipsnyje numatytoje ūkių konsultavimo sistemoje, taip pat gavėjų dalyvavimu atitinkamose sertifikavimo sistemose, rezultatus. Tačiau tuo atveju, jei atsižvelgiama į tą dalyvavimą, turėtų būti įrodyta, kad su tose sistemose dalyvaujančiais gavėjais susijusi rizika yra mažesnė už riziką, susijusią su tose sistemose nedalyvaujančiais gavėjais;
(70)
tam tikrais atvejais su kompleksine parama susijusias patikras vietoje svarbu atlikti prieš gaunant visas paraiškas. Todėl valstybėms narėms turėtų būti leidžiama atlikti dalinę kontrolinės imties atranką prieš pasibaigiant paraiškų teikimo laikotarpiui;
(71)
su kompleksine parama susijusi kontrolinė imtis paprastai turėtų būti sudaroma atrenkant dalį Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytų visų gavėjų, už kuriuos atsako atitinkama kompetentinga kontrolės institucija. Nukrypstant nuo šios taisyklės gali būti sudaromos atskiros kiekvienos iš trijų rūšių gavėjų imtys. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama kontrolinę imtį sudaryti remiantis imtimis, susidedančiomis iš gavėjų, atrinktų reikalavimų atitikties patikroms vietoje. Taip pat turėtų būti leidžiama šias procedūras taikyti kartu, jei taip padidinamas kontrolės sistemos veiksmingumas;
(72)
jei patikroms vietoje atrenkama Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodyta asmenų grupė, turėtų būti užtikrinta, kad būtų patikrinta, kaip atitinkamų reikalavimų ir standartų laikosi visi grupės nariai;
(73)
atliekant su kompleksine parama susijusias patikras vietoje, tame pačiame ūkyje paprastai reikia apsilankyti kelis kartus. Kad būtų sumažinta su patikromis susijusi gavėjams ir institucijoms tenkanti našta, turėtų būti galima patikras atlikti per vieną apsilankymą. Turėtų būti aiškiai nustatytas to apsilankymo laikas. Tačiau valstybės narės turėtų užtikrinti, kad reprezentatyvi ir veiksminga reikalavimų ir standartų laikymosi patikra būtų atlikta tais pačiais kalendoriniais metais;
(74)
nustačius, kad patikros vietoje bus atliekamos tik bent pusėje atitinkamų sklypų, dėl to neturėtų būti proporcingai mažinama susijusi galima nuobauda;
(75)
siekiant supaprastinti su kompleksine parama susijusias patikras vietoje ir geriau išnaudoti turimus tikrinimo pajėgumus, tuo atveju, kai patikrų veiksmingumas yra bent toks pats, koks būtų atliekant patikras vietoje, turėtų būti galima vietoj patikrų ūkiuose atlikti administracines patikras;
(76)
be to, valstybės narės turėtų turėti galimybę, atlikdamos su kompleksine parama susijusias patikras vietoje, naudoti objektyvius specialiai tam tikriems reikalavimams ar standartams nustatytus rodiklius. Tačiau tie rodikliai turėtų būti tiesiogiai susiję su reikalavimais ar standartais, kuriems jie taikomi, ir apimti visus tikrintinus aspektus;
(77)
patikros vietoje turėtų būti atliekamos tais pačiais kalendoriniais metais, kuriais pateiktos atitinkamos pagalbos paraiškos ir mokėjimo prašymai. Asmenų, teikiančių Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos paramos vyno sektoriui paraiškas, atveju tos patikros turėtų būti atliktos bet kuriuo metu per Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį;
(78)
turi būti nustatytos išsamių ir konkrečių su kompleksine parama susijusio tikrinimo ataskaitų rengimo taisyklės. Konkrečioje srityje besispecializuojantys inspektoriai turėtų nurodyti nustatytus pažeidimus ir jų sunkumą, kad mokėjimo agentūra galėtų nustatyti, kiek atitinkamai sumažinti Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje išvardytas tiesiogines išmokas ir metines išmokas arba priimti sprendimą jų neskirti;
(79)
kad patikros vietoje būtų veiksmingos, jas atliekantys darbuotojai turėtų būti informuoti apie tai, kodėl gavėjas buvo atrinktas patikrai vietoje. Valstybės narės turėtų registruoti tokią informaciją;
(80)
kad tais atvejais, kai tai pagrįsta atsižvelgiant į nustatytus faktus, išmokos būtų atitinkamai sumažinamos, informacija apie patikrų, susijusių su kompleksine parama, rezultatus turėtų būti pateikiama visoms mokėjimo agentūroms, atsakingoms už įvairių išmokų, kurioms taikomi kompleksinės paramos reikalavimai, valdymą;
(81)
gavėjams turėtų būti pranešama apie visus galimus atlikus patikrą vietoje nustatytus reikalavimų nesilaikymo atvejus. Tikslinga numatyti konkretų terminą, per kurį gavėjai turėtų gauti tą informaciją. Tačiau atitinkami gavėjai neturėtų turėti galimybės išvengti su nustatytais reikalavimų nesilaikymo atvejais susijusių pasekmių dėl to, kad tas terminas buvo viršytas;
(82)
de minimis arba išankstinio įspėjimo sistemos, atitinkamai numatytų Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje ir 99 straipsnio 2 dalyje, atveju turėtų būti paaiškinta, kad pareiga pranešti gavėjui apie taisomąjį veiksmą negalioja, jei gavėjas nedelsdamas jau ėmėsi veiksmų;
(83)
turėtų būti nustatyti atitinkamo reikalavimų pažeidimo pašalinimo reikalavimai, taikytini tuo atveju, kai valstybė narė nusprendžia netaikyti administracinių nuobaudų dėl reikalavimų nesilaikymo, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje ir 99 straipsnio 2 dalyje;
(84)
siekiant pagerinti kontrolę vykdančių šalių tarpusavio komunikaciją, turėtų būti numatyta, kad, mokėjimo agentūrai ar koordinuojančiai institucijai paprašius, jai būtų išsiųsti arba pateikti susipažinti atitinkami patvirtinamieji dokumentai;
(85)
administracinė nuobauda turėtų būti taikoma Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje išvardytų išmokų, skirtų arba skirsimų gavėjui pagal atitinkamas kalendoriniais metais, kuriais nustatytas pažeidimas, pateiktas pagalbos paraiškas ar mokėjimo prašymus, bendrai sumai. Konkrečiu asmenų, teikiančių Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos paramos vyno sektoriui paraiškas atveju administracinė nuobauda turėtų būti taikoma bendrai sumai, gautai pagal tuose straipsniuose nurodytos paramos paraiškas. Perplanavimo ir konversijos priemonės atveju bendra suma turėtų būti dalijama iš trijų;
(86)
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodytos asmenų grupės atveju sumažinimas, susijęs su tuo, kad tam tikras grupės narys nesilaikė reikalavimų, turėtų būti apskaičiuojamas vadovaujantis atitinkamomis kompleksinės paramos nuostatomis. Apskaičiuotas procentinis sumažinimo dydis turėtų būti taikomas atsižvelgiant į tai, kad su kompleksine parama susijusios pareigos yra individualios, ir laikantis proporcingumo principo. Tačiau valstybėms narėms turėtų būti palikta teisė pačioms nuspręsti, ar išmokos turėtų būti mažinamos visai grupei, ar tik reikalavimų nesilaikantiems jos nariams;
(87)
reikėtų nustatyti išsamias procedūrines ir technines taisykles, susijusias su administracinių nuobaudų apskaičiavimu ir taikymu, kai nevykdomos su kompleksine parama susijusios pareigos;
(88)
išmokų sumažinimai ir neskyrimas turėtų būti diferencijuojami pagal padaryto pažeidimo sunkumą, numatant galimybę sunkiausiu atveju kitais kalendoriniais metais gavėjui neskirti jokių Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje išvardytų išmokų;
(89)
Tiesioginių išmokų komitetas ir Kaimo plėtros komitetas per pirmininko nustatytą laikotarpį savo nuomonių nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 taikymo taisyklės, susijusios su:
a)
pranešimais, kuriuos valstybės narės turi teikti Komisijai vykdydamos savo pareigas apsaugoti Sąjungos finansinius interesus;
b)
administracinėmis patikromis ir patikromis vietoje, kurias turi vykdyti valstybės narės, kad patikrintų, ar laikomasi atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų;
c)
mažiausiu patikrų vietoje lygiu ir pareiga padidinti tą lygį arba galimybe jį sumažinti;
d)
atliktų patikrų ir tikrinimo bei jų rezultatų ataskaitų teikimu;
e)
institucijomis, atsakingomis už atitikties patikras, ir tokių patikrų turiniu;
f)
specialiomis tikrinimo priemonėmis ir metodais, kuriais nustatomas tetrahidrokanabinolio kiekis kanapėse;
g)
patvirtintų tarpšakinių organizacijų tikrinimo sistemos sukūrimu ir naudojimu specialiosios išmokos už medvilnę skyrimo tikslu;
h)
atvejais, kai pagalbos paraiškos ir mokėjimo prašymai arba kiti pranešimai, paraiškos ar prašymai gali būti taisomi ir tikslinami po jų pateikimo;
i)
dalinio arba visiško išmokų atšaukimo taikymu ir apskaičiavimu;
j)
nepagrįstai išmokėtų išmokų ir nuobaudų sumų susigrąžinimu, taip pat neteisėtai skirtų teisių į išmokas susigrąžinimu ir palūkanų taikymu;
k)
administracinių nuobaudų taikymu ir apskaičiavimu;
l)
reikalavimų nesilaikymo atvejo pripažinimu mažareikšmiu;
m)
pagalbos paraiškomis ir mokėjimo prašymais, teisių į išmokas paraiškomis, įskaitant galutinę paraiškų pateikimo dieną, reikalavimais dėl būtiniausios informacijos, kuri turi būti pateikta paraiškose, pagalbos paraiškų keitimo arba atsiėmimo nuostatomis, reikalavimo pateikti pagalbos paraiškas taikymo išimtimi ir nuostatomis, pagal kurias valstybės narės gali taikyti supaprastintą tvarką;
n)
patikrų, kuriomis siekiama patikrinti, ar vykdomos pareigos ir ar pagalbos paraiškoje arba mokėjimo prašyme pateikta informacija yra teisinga ir išsami, vykdymu, įskaitant taisykles dėl matavimo nuokrypių atliekant patikras vietoje;
o)
techninėmis specifikacijomis, kurių reikia, kad būtų vienodai įgyvendinamas Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 V antraštinės dalies II skyrius;
p)
valdų perleidimu;
q)
išankstiniais mokėjimais;
r)
patikrų, ar vykdomos su kompleksine parama susijusios pareigos, vykdymu, be kita ko, atsižvelgiant į ūkininko dalyvavimą ūkių konsultavimo sistemoje ir sertifikavimo sistemoje;
s)
su kompleksine parama susijusių pareigų nevykdymo atveju taikomų administracinių nuobaudų apskaičiavimu ir taikymu, įskaitant jų taikymą paramos gavėjams, kuriuos sudaro asmenų grupė.
2 straipsnis
Keitimasis informacija apie pagalbos paraiškas, paramos paraiškas, mokėjimo prašymus ir kitas deklaracijas
1. Kad būtų galima tinkamai administruoti pagalbos schemas bei paramos priemones, tuo atveju, kai valstybėje narėje už tiesioginių išmokų ir kaimo plėtros priemonių, susijusių su tuo pačiu paramos gavėju, valdymą atsakinga daugiau nei viena mokėjimo agentūra, atitinkama valstybė narė imasi reikiamų priemonių užtikrinti, kad pagalbos paraiškose, paramos paraiškose, mokėjimo prašymuose ar kitose deklaracijose pateiktina informacija prireikus būtų prieinama visoms susijusioms mokėjimo agentūroms.
2. Jeigu patikras atlieka ne atsakinga mokėjimo agentūra, atitinkama valstybė narė užtikrina, kad ta mokėjimo agentūra gautų pakankamai informacijos apie atliktas patikras ir jų rezultatus. Mokėjimo agentūra nustato, kokios informacijos jai reikia.
3 straipsnis
Pagalbos paraiškų, paramos paraiškų, mokėjimo prašymų ir kitų deklaracijų atsiėmimas
1. Pagalbos paraišką, paramos paraišką, mokėjimo prašymą ar kitą deklaraciją arba jų dalį galima atsiimti bet kuriuo metu pateikus raštišką pareiškimą. Kompetentinga institucija registruoja tokį atsiėmimą.
Jei valstybė narė naudojasi 21 straipsnio 3 dalyje numatytomis galimybėmis, ji gali numatyti, kad kompiuterinėje gyvulių duomenų bazėje pateiktas pranešimas apie gyvulio išvežimą iš valdos būtų laikomas raštišku pareiškimu dėl atsiėmimo.
2. Jei kompetentinga institucija jau yra informavusi gavėją apie tai, kad 1 dalyje nurodyti dokumentai neatitinka reikalavimų, arba jei kompetentinga institucija yra pranešusi gavėjui apie ketinimą atlikti patikrą vietoje, arba jei per patikrą vietoje nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, su tokiais atvejais susijusias dokumentų dalis atsiimti draudžiama.
3. Atsiėmę dokumentus arba jų dalis pagal 1 dalį gavėjai atsiduria tokioje padėtyje, kurioje jie buvo prieš pateikdami tuos dokumentus arba jų dalis.
4 straipsnis
Akivaizdžių klaidų ištaisymas ir koregavimas
Gavėjo pateiktas pagalbos paraiškas, paramos paraiškas ar mokėjimo prašymus ir visus patvirtinamuosius dokumentus galima taisyti ir koreguoti bet kuriuo metu po jų pateikimo, jeigu kompetentinga institucija, remdamasi bendru tam tikro atvejo vertinimu pripažįsta akivaizdžias klaidas ir jei gavėjas elgėsi sąžiningai.
Kompetentinga institucija gali pripažinti akivaizdžias klaidas tik tuo atveju, jei jas galima nesunkiai nustatyti per pirmoje pastraipoje nurodytuose dokumentuose pateiktos informacijos redakcinio pobūdžio patikrą.
5 straipsnis
Sumažinimo, neskyrimo, atšaukimo ir nuobaudų taikymas
Jei nustačius reikalavimų nesilaikymo atvejį turi būti taikomos nuobaudos pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 (11) IV antraštinės dalies II skyrių ir išmokų atšaukimas arba nuobaudos pagal to reglamento II antraštinės dalies III ir IV skyrius ar III antraštinę dalį:
a)
tiesioginių išmokų sistemų arba kaimo plėtros priemonių, kurioms taikoma integruota sistema, atveju taikomas sumažinimas, neskyrimas, atšaukimas arba nuobaudos, numatyti Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 II antraštinės dalies III ir IV skyriuose arba III antraštinėje dalyje;
b)
bendrai išmokų, skirtinų atitinkamam gavėjui, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje, sumai, kuriai netaikomi a punkte nurodyti sumažinimas, neskyrimas, atšaukimas arba nuobaudos, taikomos Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 IV antraštinės dalies II skyriuje numatytos nuobaudos.
Pirmoje pastraipoje nurodyti sumažinimas, neskyrimas, atšaukimas ir nuobaudos taikomi pagal šio reglamento 6 straipsnį, nedarant poveikio papildomoms nuobaudoms pagal kitas Sąjungos ar nacionalinės teisės nuostatas.
6 straipsnis
Sumažinimo, neskyrimo, atšaukimo ir nuobaudų taikymo pagal kiekvieną tiesioginių išmokų schemą arba kaimo plėtros priemonę eilės tvarka
1. Gavėjui pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede nurodytą schemą skirtinų išmokų sumą nustato valstybės narės, laikydamosi pagal tą reglamentą ir atokiausiems Sąjungos regionams ir mažosioms Egėjo jūros saloms skirtas programas, nustatytas atitinkamai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentuose (ES) Nr. 228/2013 (12) ir (ES) Nr. 229/2013 (13), nustatytų atitinkamai tiesioginės paramos schemai taikytinų sąlygų.
2. Kiekvienai Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede nurodytai schemai ir kiekvienai kaimo plėtros priemonei, kuriai taikoma integruota sistema, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 6 punkte, taikytini sumažinimas, atšaukimas ir nuobaudos apskaičiuojami, jei taikytina, tokia eilės tvarka:
a)
bet kuriuo reikalavimų nesilaikymo atveju taikomi Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 II antraštinės dalies IV skyriuje numatyti sumažinimas ir nuobaudos, išskyrus to reglamento 16 straipsnyje nurodytas nuobaudas;
b)
Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 III antraštinėje dalyje numatytos neskirtinos sumos apskaičiuojamos remiantis taikant a punktą gauta suma;
c)
sumos, kuriomis sumažinamos išmokos tuo atveju, kai vėluojama pateikti paraišką, kaip numatyta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 13 ir 14 straipsniuose, apskaičiuojamos remiantis taikant b punktą gauta suma;
d)
sumos, kuriomis sumažinamos išmokos tuo atveju, kai deklaruojami ne visi žemės ūkio paskirties sklypai, kaip numatyta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 16 straipsnyje, apskaičiuojamos remiantis taikant c punktą gauta suma;
e)
sumos, kurios turi būti atšaukiamos, kaip numatyta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 III antraštinėje dalyje, apskaičiuojamos remiantis taikant d punktą gauta suma;
f)
suma, gauta taikant e punktą, remiamasi taikant:
i)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 51 straipsnio 2 dalyje numatytą linijinį sumažinimą;
ii)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 51 straipsnio 3 dalyje numatytą linijinį sumažinimą;
iii)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 65 straipsnio 2 dalies c punkte numatytą linijinį sumažinimą;
iv)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 65 straipsnio 4 dalyje numatytą linijinį sumažinimą;
v)
linijinį sumažinimą tuo atveju, kai pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 41 straipsnį atliktini mokėjimai viršija nacionalinę viršutinę ribą, nustatytą pagal to reglamento 42 straipsnio 2 dalį.
3. Suma, gauta taikant 2 dalies f punktą, remiamasi taikant:
a)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 11 straipsnyje numatytą išmokų sumažinimą;
b)
procentinę linijinio sumažinimo dalį, nustatytą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 7 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą;
c)
Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 8 straipsnyje nurodytą koregavimo koeficientą.
4. Suma, gauta taikant 3 dalį, remiamasi apskaičiuojant sumą, kuria sumažinamos išmokos tuo atveju, kai nesilaikoma kompleksinės paramos reikalavimų, kaip numatyta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 IV antraštinės dalies II skyriuje.
7 straipsnis
Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas
1. Jei išmoka sumokėta nepagrįstai, gavėjas grąžina tą sumą ir, jei taikytina, pagal 2 dalį apskaičiuotas palūkanas.
2. Palūkanos apskaičiuojamos už laikotarpį nuo gavėjui skirtame vykdomajame rašte sumoms išieškoti nurodyto ne ilgesnio nei 60 dienų mokėjimo termino iki grąžinimo arba išskaitymo dienos.
Taikytina palūkanų norma apskaičiuojama laikantis nacionalinės teisės nuostatų, bet negali būti mažesnė už palūkanų normą, pagal nacionalines nuostatas taikomą susigrąžinant sumas.
3. 1 dalyje nurodyta pareiga grąžinti netaikoma, jeigu mokėjimas buvo neteisingai atliktas dėl kompetentingos institucijos arba kitos institucijos klaidos ir jeigu gavėjas tokios klaidos pagrįstai galėjo nepastebėti.
Tačiau jei klaida susijusi su faktiniais atitinkamos išmokos apskaičiavimo elementais, pirma pastraipa taikoma tik tuo atveju, jei apie sprendimą susigrąžinti išmokėtą sumą nebuvo pranešta per 12 mėnesių nuo mokėjimo dienos.
8 straipsnis
Valdų perleidimas
1. Šiame straipsnyje:
a) valdos perleidimas- pardavimas, nuoma ar kitas panašus su atitinkamais gamybos vienetais susijęs sandoris;
b) perleidėjas- pagalbos ir (arba) paramos gavėjas, kurio valda perleidžiama kitam pagalbos ir (arba) paramos gavėjui;
c) perėmėjas- pagalbos ir (arba) paramos gavėjas, kuriam perleidžiama valda.
2. Kai vienas pagalbos paraišką, paramos paraišką arba mokėjimo prašymą pateikęs gavėjas perleidžia visą valdą kitam gavėjui, bet dar nėra įvykdytos visos pagalbos arba paramos skyrimo sąlygos, perleidėjui neteikiama jokia pagalba arba parama už perleistą valdą.
3. Pagalba arba mokėjimas, kurių prašo perleidėjas, skiriama perėmėjui, jeigu:
a)
per valstybių narių nustatytą laikotarpį perėmėjas praneša kompetentingai institucijai apie perleidimą ir prašo išmokėti pagalbą ir (arba) paramą;
b)
perėmėjas pateikia kompetentingos institucijos reikalaujamus įrodymus;
c)
perleista valda atitinka visas pagalbos ir (arba) paramos skyrimo sąlygas.
4. Perėmėjui informavus kompetentingą instituciją ir paprašius išmokėti pagalbą ir (arba) paramą pagal 3 dalies a punktą:
a)
visos perdavėjo teisės ir pareigos, susijusios su perdavėjo ir kompetentingos institucijos teisiniais santykiais pagal pagalbos paraišką, paramos paraišką arba mokėjimo prašymą, perduodamos perėmėjui;
b)
visi pagalbai ir (arba) paramai suteikti būtini veiksmai ir visos deklaracijos, perleidėjo pateiktos prieš perleidimą, taikant atitinkamas Sąjungos taisykles priskiriami perėmėjui;
c)
perleista valda, jei taikytina, atitinkamais paraiškų teikimo metais laikoma atskira valda.
5. Valstybės narės, jei taikytina, gali nuspręsti skirti pagalbą ir (arba) paramą perleidėjui. Tokiu atveju:
a)
perėmėjui pagalba arba parama neskiriama;
b)
valstybės narės mutatis mutandis taiko 2, 3 ir 4 dalyse išdėstytus reikalavimus.
9 straipsnis
Pranešimai
1. Kiekvienais metais iki liepos 15 d. valstybės narės praneša Komisijai praėjusių metų tikrinimo duomenis ir statistinius tikrinimo duomenis pagal visas tiesioginių išmokų schemas, kaimo plėtros priemones ir vyno sektoriuje taikomas techninės pagalbos ir paramos schemas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1308/20134 46 ir 47 straipsniuose, visų pirma šiuos duomenis:
a)
su atskirais gavėjais susijusius duomenis apie pagalbos paraiškas ir mokėjimo prašymus, plotus ir gyvulius, kurie deklaruoti ir (arba) už kuriuos prašoma pagalbos ir (arba) paramos, taip pat administracinių patikrų, patikrų vietoje ir ex post patikrų rezultatus;
b)
jei taikytina, su kompleksine parama susijusių patikrų rezultatus, įskaitant atitinkamą sumažinimą ir neskyrimą.
c) Toks pranešimas perduodamas elektroninėmis priemonėmis, naudojantis techninėmis tikrinimo duomenų ir statistinių tikrinimo duomenų perdavimo specifikacijomis, kurias valstybėms narėms pateikia Komisija.
2. Iki 2015 m. liepos 15 d. valstybės narės pateikia Komisijai pasirinktų priemonių, kuriomis tikrinama atitiktis kompleksinės paramos reikalavimams, ataskaitą ir nuorodo kompetentingas kontrolės institucijas, atsakingas už atitikties kompleksinės paramos reikalavimams ir standartams patikras. Nedelsiant pranešama apie vėlesnius toje ataskaitoje pateiktos informacijos pakeitimus.
3. Kiekvienais metais iki liepos 15 d. valstybės narės pateikia Komisijai savanoriškos susietosios paramos administravimo bei tikrinimo priemonių ataskaitą už praėjusius kalendorinius metus.
4. Informacijai, kuri Komisijai teikiama laikantis sektorių taisyklių, pagrįsti naudojami pagal integruotą sistemą numatyti kompiuteriniai duomenys.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
INTEGRUOTA ADMINISTRAVIMO IR KONTROLĖS SISTEMA
I SKYRIUS
Bendrosios taisyklės
10 straipsnis
Išankstiniai tiesioginių išmokų mokėjimai
Valstybės narės gali, netaikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 8 straipsnyje nurodyto dėl finansinės drausmės taikytino koregavimo koeficiento, atlikti išankstinius tiesioginių išmokų mokėjimus gavėjams pagal konkrečių metų pagalbos paraiškas. Mokant galutines išmokas gavėjams nuo gruodžio 1 d. atsižvelgiama į tuo metu bendrai tiesioginių išmokų už atitinkamus kalendorinius metus sumai dėl finansinės drausmės taikytiną koregavimo koeficientą.
II SKYRIUS
Pagalbos paraiškos ir mokėjimo prašymai
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
11 straipsnis
Procedūrų supaprastinimas
1. Jei reglamentuose (ES) Nr. 1305/2013, (ES) Nr. 1306/2013 ir (ES) Nr. 1307/2013, Deleguotajame reglamente (ES) Nr. 640/2014 arba šiame reglamente nenumatyta kitaip, valstybės narės gali leisti arba reikalauti, kad visi pranešimai, pagal šį reglamentą gavėjo teiktini institucijoms ir vice versa, būtų perduodami elektroninėmis priemonėmis, jeigu taip nėra diskriminuojami gavėjai ir imamasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad visų pirma:
a)
būtų aiškiai nustatyta gavėjo tapatybė;
b)
gavėjas atitiktų visus reikalavimus pagal atitinkamą tiesioginių išmokų schemą arba kaimo plėtros priemonę;
c)
perduodami duomenys būtų patikimi atsižvelgiant į tinkamą tiesioginių išmokų schemos arba kaimo plėtros priemonės valdymą; jei naudojamasi kompiuterinės gyvulių duomenų bazės, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 9 punkte, duomenimis, ta duomenų bazė turi būti pakankama, kad būtų užtikrintas tinkamam atitinkamos tiesioginių išmokų schemos arba kaimo plėtros priemonės valdymui būtinas patikimumo ir įgyvendinimo lygis;
d)
jei kartu su paraiška pateikiami dokumentai negali būti perduodami elektroniniu būdu, tokie dokumentai kompetentingoms institucijoms pristatomi iki to paties termino, kaip ir teikiant duomenis ne elektroninio ryšio priemonėmis.
2. Valstybės narės, laikydamosi 1 dalyje nustatytų sąlygų, gali numatyti supaprastintą pagalbos paraiškų arba mokėjimo prašymų teikimo tvarką, jei institucijos jau turi duomenis, visų pirma jei padėtis nepasikeitė nuo paskutinės pagalbos paraiškos arba paskutinio mokėjimo prašymo pateikimo pagal atitinkamą tiesioginių išmokų schemą arba kaimo plėtros priemonę, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalyje. Pagalbos paraiškų ir mokėjimo prašymų atveju valstybės narės gali nuspręsti naudotis iš nacionalinių institucijų turimų duomenų šaltinių gautais duomenimis. Tokiu atveju valstybė narė užtikrina, kad tie duomenų šaltiniai būtų pakankamai patikimi, kad būtų galima tinkamai tvarkyti duomenis ir taip užtikrinti jų patikimumą, vientisumą ir saugumą.
3. Informacijos, kurią būtina nurodyti kartu su pagalbos paraiška pateiktinuose patvirtinamuosiuose dokumentuose, kompetentinga institucija gali, kai įmanoma, tiesiogiai prašyti iš tos informacijos šaltinio.
12 straipsnis
Bendrosios nuostatos dėl bendrosios paraiškos ir paramos paraiškų pagal kaimo plėtros priemones teikimo
1. Jei valstybės narės pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 4 dalį nusprendžia, kad pagalbos paraiškas pagal tiesioginių išmokų schemas ir mokėjimo prašymus pagal kaimo plėtros priemones galima pateikti bendrojoje paraiškoje, šio reglamento 20, 21 ir 22 straipsniai mutatis mutandis taikomi vykdant tam tikrus reikalavimus, nustatytus pagal tas schemas ar priemones teikiamai pagalbos paraiškai ir (arba) mokėjimo prašymui.
2. Pagalbos ir (arba) paramos pagal bet kurią su plotu susijusių tiesioginių išmokų schemą arba kaimo plėtros priemonę prašantis paramos gavėjas gali pateikti tik vieną bendrąją paraišką per metus.
3. Valstybės narės numato atitinkamą paramos paraiškų teikimo pagal pagal kaimo plėtros priemones tvarką.
13 straipsnis
Galutinė bendrosios paraiškos, pagalbos paraiškų arba mokėjimo prašymų pateikimo diena
1. Valstybės narės nustato galutines dienas, iki kurių reikia pateikti bendrąją paraišką, pagalbos paraiškas arba mokėjimo prašymus. Galutinė diena negali būti vėlesnė nei kiekvienų metų gegužės 15 d. Tačiau Estija, Latvija, Lietuva, Suomija ir Švedija gali nustatyti vėlesnę dieną, kuri negali būti vėlesnė nei birželio 15 d.
Nustatydamos galutines dienas, valstybės narės atsižvelgia į tai, kiek laiko reikia visiems susijusiems duomenims surinkti, kad būtų užtikrintas tinkamas administracinis ir finansinis pagalbos ir (arba) paramos valdymas, ir užtikrina galimybę sudaryti veiksmingų patikrų tvarkaraštį.
2. Laikantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 78 straipsnio antroje pastraipoje nurodytos procedūros, tam tikrose zonose dėl išskirtinių klimato sąlygų gali būti nustatytos vėlesnės šio straipsnio 1 dalyje nurodytos galutinės dienos.
14 straipsnis
Bendrosios paraiškos arba mokėjimo prašymo turinys
1. Bendrojoje paraiškoje arba mokėjimo prašyme nurodoma visa informacija, būtina atitikčiai pagalbos ir (arba) paramos reikalavimams nustatyti, visų pirma:
a)
paramos gavėjo tapatybė;
b)
išsamūs duomenys apie atitinkamas tiesioginių išmokų schemas ir (arba) kaimo plėtros priemones;
c)
pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 7 straipsnyje numatytą identifikavimo ir registravimo sistemą nustatytos teisės į išmokas pagal bazinės išmokos schemą;
d)
išsami informacija, pagal kurią galima aiškiai nustatyti visus valdoje esančius žemės ūkio paskirties sklypus, jų plotą hektarais šimtųjų tikslumu, jų vietą ir, jei reikalaujama, papildomos žemės ūkio paskirties sklypų naudojimo specifikacijos;
e)
jei taikytina, išsami informacija, pagal kurią galima aiškiai nustatyti ne žemės ūkio paskirties žemę, už kurią prašoma paramos pagal kaimo plėtros priemones;
f)
jei taikytina, visi patvirtinamieji dokumentai, kurių reikia, kad būtų galima nustatyti atitiktį atitinkamos schemos ir (arba) priemonės reikalavimams;
g)
gavėjo pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su sąlygomis, susijusiomis su atitinkamomis tiesioginių išmokų schemomis arba kaimo plėtros priemonėmis;
h)
jei taikytina, gavėjo nurodymas, kad jo vykdoma veikla yra įtraukta į Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 2 dalies pirmoje ir antroje pastraipose nurodytos ne žemės ūkio veiklos sąrašą.
2. Siekiant nustatyti 1 dalies c punkte nurodytas teises į išmokas, pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalį gavėjui teikiamose iš anksto nustatytose formose nurodomos pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 7 straipsnyje numatytą identifikavimo ir registravimo sistemą nustatytos teisės į išmokas.
3. Pirmaisiais bazinės išmokos schemos taikymo metais valstybės narės gali nukrypti nuo šio straipsnio ir šio reglamento 17 straipsnio nuostatų dėl teisių į išmokas.
15 straipsnis
Bendrosios paraiškos arba mokėjimo prašymo pakeitimai
1. Atskirus žemės ūkio paskirties sklypus arba atskiras teises į išmokas galima įtraukti į bendrąją paraišką ar mokėjimo prašymą arba juose pakoreguoti po bendrosios paraiškos arba mokėjimo prašymo galutinės pateikimo dienos, jei laikomasi reikalavimų pagal atitinkamas tiesioginių išmokų schemas arba kaimo plėtros priemones.
Tomis pačiomis sąlygomis gali būti daromi ir pakeitimai, susiję su tiesioginių išmokų schemos arba kaimo plėtros priemonės taikymu bendrojoje paraiškoje jau deklaruotiems atskiriems žemės ūkio paskirties sklypams arba teisėms į išmokas.
Jei pirmoje ir antroje pastraipose nurodyti pakeitimai susiję su pateiktinais patvirtinamaisiais dokumentais arba sutartimis, tuos dokumentus arba sutartis galima atitinkamai iš dalies pakeisti.
2. Apie pakeitimus, padarytus pagal 1 dalį, kompetentingai institucijai pranešama raštu iki atitinkamų metų gegužės 31 d.; Estijoje, Latvijoje, Lietuvoje, Suomijoje ir Švedijoje apie tuos pakeitimus turi būti pranešama iki atitinkamų metų birželio 15 d.
Nukrypdamos nuo pirmos pastraipos, valstybės narės gali nustatyti ankstesnę galutinę pranešimo apie pakeitimus dieną. Tačiau ta diena negali būti ankstesnė nei 15 kalendorinių dienų po bendrosios paraiškos arba mokėjimo prašymo galutinės pateikimo dienos, nustatytos pagal 13 straipsnio 1 dalį.
3. Jei kompetentinga institucija jau yra informavusi gavėją apie tai, kad bendroji paraiška arba mokėjimo prašymas neatitinka reikalavimų, arba pranešusi gavėjui apie ketinimą atlikti patikrą vietoje, arba jei atliekant patikrą vietoje buvo nustatyta reikalavimų nesilaikymo atvejų, draudžiama atlikti su žemės ūkio paskirties sklypais, kurių atveju nesilaikoma reikalavimų, susijusius pakeitimus pagal straipsnio 1 dalį.
16 straipsnis
Iš anksto nustatytų formų ištaisymas
Jei pasikeitė kokie nors duomenys, visų pirma susiję su teisių į išmokas perleidimu pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 34 straipsnį, arba jei informacija iš anksto nustatytose formose yra neteisinga, teikdamas bendrąją paraišką, pagalbos paraišką ir (arba) mokėjimo prašymą gavėjas ištaiso Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalyje nurodytą iš anksto nustatytą formą.
2 skirsnis
Pagal su plotu susijusios pagalbos schemas teikiamos pagalbos paraiškos ir pagal su plotu susijusios paramos priemones teikiami mokėjimo prašymai
17 straipsnis
Pagal su plotu susijusios pagalbos schemas teikiamoms pagalbos paraiškoms ir pagal su plotu susijusios paramos priemones teikiamiems mokėjimo prašymams taikomi specialūs reikalavimai
1. Siekdama nustatyti visus valdoje ir (arba) ne žemės ūkio paskirties žemėje, kaip nurodyta 14 straipsnio 1 dalies d ir e punktuose, esančius žemės ūkio paskirties sklypus, kompetentinga institucija, naudodamasi GIS pagrįsta sąsaja, gavėjui pateikia iš anksto nustatytą formą ir atitinkamą grafinę medžiagą, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalyje (toliau - geoerdvinė pagalbos paraiškos forma), kuria naudojantis galima apdoroti erdvinius ir raidinius skaitmeninius deklaruotų plotų duomenis.
2. 1 dalis taikoma:
a)
nuo 2016 paraiškų teikimo metų - tokiam skaičiui gavėjų, kuris būtinas norint apimti bent 25 % viso ploto, praėjusiais metais nustatyto pagal bazinės išmokos schemą arba vienkartinės išmokos už plotus schemą;
b)
nuo 2017 paraiškų teikimo metų - tokiam skaičiui gavėjų, kuris būtinas norint apimti bent 75 % viso ploto, praėjusiais metais nustatyto pagal bazinės išmokos schemą arba vienkartinės išmokos už plotus schemą;
c)
nuo 2018 paraiškų teikimo metų - visiems gavėjams.
3. Jeigu gavėjas negali pateikti pagalbos paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymo naudodamasis geoerdvine pagalbos paraiškos forma, kompetentinga institucija jam teikia:
a)
reikiamą techninę pagalbą arba
b)
iš anksto nustatytas formas ir atitinkamą grafinę medžiagą popieriniu formatu. Šiuo atveju kompetentinga institucija perkelia gavėjo pateiktą informaciją į geoerdvinę pagalbos paraiškos formą.
4. Gavėjui teikiamose iš anksto nustatytose formose nurodomas didžiausias kiekviename kontroliniame sklype esantis reikalavimus atitinkantis plotas pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 2 dalies a ir b punktus ir praėjusiais metais taikant bazinės išmokos schemą, vienkartinės išmokos už plotus schemą ir (arba) su plotu susijusią kaimo plėtros priemonę nustatytas kiekvieno žemės ūkio paskirties sklypo plotas.
Grafinėje medžiagoje, teikiamoje gavėjui pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalį, nurodomos Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 1 dalyje minimų kontrolinių sklypų ribos ir unikalūs atpažinties numeriai, taip pat praėjusiais metais nustatytos žemės ūkio paskirties sklypų ribos, kad gavėjai galėtų tiksliai nurodyti kiekvieno žemės ūkio paskirties sklypo vietą ir dydį. Nuo 2016 paraiškų teikimo metų toje medžiagoje taip pat nurodomas praėjusiais metais nustatytas ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipas, dydis ir vieta.
5. Gavėjas aiškiai nurodo ir deklaruoja kiekvieno žemės ūkio paskirties sklypo plotą ir, jei taikytina, ekologiniu požiūriu svarbių vietovių tipą, dydį ir vietą. Norėdamas gauti žalinimo išmoką, gavėjas taip pat nurodo deklaruojamų žemės ūkio paskirties sklypų naudojimo paskirtį.
Šiuo tikslu gavėjas gali patvirtinti informaciją, kuri jau pateikta iš anksto nustatytoje formoje. Tačiau jei iš anksto nustatytoje formoje pateikta informacija apie žemės ūkio paskirties sklypo plotą, vietą arba ribas arba, jei taikytina, apie ekologiniu požiūriu svarbių vietovių dydį ir vietą yra neteisinga arba neišsami, gavėjas tą informaciją ištaiso arba pakeičia.
Kompetentinga institucija, remdamasi gavėjų iš anksto nustatytoje formoje ištaisyta arba papildyta informacija, įvertina, ar reikia atnaujinti atitinkamo kontrolinio sklypo duomenis atsižvelgiant į Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 3 dalį.
6. Jeigu gavėjas vykdo lygiavertę praktiką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies a punktą laikydamasis įsipareigojimų, prisiimtų pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1698/2005 (14) 39 straipsnio 2 dalį arba Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 2 dalį, tokie įsipareigojimai nurodomi pagalbos paraiškoje pateikiant nuorodą į atitinkamą mokėjimo prašymą.
Jeigu gavėjas vykdo lygiavertę praktiką pagal nacionalines arba regionines aplinkosaugos sertifikavimo sistemas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies b punkte, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 4 ir 5 dalių nuostatos dėl iš anksto nustatytos formos ir gavėjo deklaracijos.
Vykdydami regionų lygmens ar bendrą įgyvendinimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 bei 6 dalis ir su ekologiniu požiūriu svarbiomis vietovėmis susijusias individualias pareigas, tokio regionų lygmens ar bendro įgyvendinimo dalyviai aiškiai nurodo ir deklaruoja kiekviename žemės ūkio paskirties sklype esančios ekologiniu požiūriu svarbios vietovės tipą, dydį ir vietą pagal šio straipsnio 5 dalį. Savo pagalbos paraiškoje arba mokėjimo prašyme gavėjai pateikia nuorodą į regionų lygmens ar bendro įgyvendinimo deklaraciją, kaip nurodyta šio reglamento 18 straipsnyje.
7. Su plotais, kuriuose auginamos kanapės pagal Reglamento (EB) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalį, susijusioje bendrojoje paraiškoje pateikiama:
a)
visa informacija, reikalinga kanapėmis užsėtiems sklypams identifikuoti, įskaitant naudotų sėklų veisles;
b)
duomenys apie panaudotų sėklų kiekį (kg/ha);
c)
oficialios sėklų pakuotės etiketės pagal Tarybos direktyvą 2002/57/EB (15), visų pirma jos 12 straipsnį, arba kitas valstybės narės lygiaverčiu pripažįstamas dokumentas.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos c punkto, jei sėjama po bendrosios paraiškos galutinės pateikimo dienos, etiketės pateikiamos ne vėliau kaip birželio 30 d. Jei etiketes reikia pateikti ir kitoms nacionalinėms institucijoms, valstybės narės gali numatyti, kad pagal šį punktą pateiktos etiketės būtų gražinamos gavėjui. Ant grąžintų etikečių pažymima, kad jos buvo naudojamos teikiant paraišką.
8. Pateikiant Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IV antraštinės dalies 2 skyriuje numatytos specialiosios išmokos už medvilnę bendrąją paraišką nurodoma:
a)
naudotos medvilnės sėklos veislės pavadinimas;
b)
jei taikytina, patvirtintos tarpšakinės organizacijos, kuriai priklauso gavėjas, pavadinimas ir adresas.
9. Plotai, kuriems netaikomos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III, IV ir V antraštinėse dalyse numatytos pagalbos schemos arba Reglamente (ES) Nr. 1308/2013 nurodytos vyno sektoriaus paramos schemos, deklaruojami vienoje arba keliose skiltyse „Kita paskirtis“.
18 straipsnis
Regionų lygmens arba bendro įgyvendinimo deklaracija
Kiekvienas regionų lygmens arba bendro įgyvendinimo pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 arba 6 dalį dalyvis kartu su pagalbos paraiška arba mokėjimo prašymu kiekvienu atskiru atveju pateikia regionų lygmens arba bendro įgyvendinimo deklaraciją.
Deklaracijoje nurodoma visa papildoma informacija, kuri būtina, kad būtų galima patikrinti, ar laikomasi su regionų lygmens arba bendru įgyvendinimu, vykdomu pagal to reglamento 46 straipsnio 5 arba 6 dalį, susijusių pareigų, visų pirma:
a)
kiekvieno dalyvio unikalus atpažinties numeris;
b)
mažiausia procentinė dalis, kurios turi laikytis kiekvienas atskiras dalyvis, kaip nurodyta to reglamento 46 straipsnio 6 dalies antroje pastraipoje;
c)
gretimų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių vientisų struktūrų, kaip nurodyta to reglamento 46 straipsnio 5 dalyje, ar bendros ekologiniu požiūriu svarbios vietovės, kaip nurodyta to reglamento 46 straipsnio 6 dalyje, kurių atžvilgiu pareigų laikomasi bendrai, bendras plotas;
d)
iš anksto nustatyta grafinė medžiaga, kurioje nurodomos kontrolinių sklypų ribos ir unikalūs atpažinties numeriai, pagal kuriuos galima aiškiai nustatyti gretimų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių vientisas struktūras arba bendrą ekologiniu požiūriu svarbią vietovę ir nurodyti jų ribas.
Vykdant regionų lygmens įgyvendinimą, jei Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 46 straipsnio 6 dalyje numatytame detaliajame plane yra pateikta visa šio straipsnio antroje pastraipoje nurodyta informacija, pirmoje pastraipoje nurodyta deklaracija gali būti pakeista nuoroda į tą planą.
Vykdant bendrą įgyvendinimą, su pirmoje pastraipoje nurodyta deklaracija pateikiamas Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 47 straipsnio 4 dalyje numatytas rašytinis susitarimas.
19 straipsnis
Dalyvavimo smulkiųjų ūkininkų sistemoje ir pasitraukimo iš jos paraiškos
1. 2015 m. pateiktose paraiškose dalyvauti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 62 straipsnio 1 dalyje nurodytoje smulkiųjų ūkininkų sistemoje pateikiama nuoroda į bendrąją paraišką, kurią už 2015 paraiškų teikimo metus pateikė tas pats gavėjas, ir, jei taikytina, gavėjo pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su to reglamento 64 straipsnyje numatytomis specialiomis smulkiųjų ūkininkų sistemai taikytinomis sąlygomis.
Valstybės narės gali nuspręsti, kad pirmoje pastraipoje nurodyta paraiška turi būti pateikiama su bendrąja paraiška arba kaip jos dalis.
2. Nuo 2016 paraiškų teikimo metų valstybės narės numato supaprastintą Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 72 straipsnio 3 dalyje nurodytą paraiškų teikimo tvarką.
3. Taikant 2 dalyje nurodytą paraiškų teikimo tvarką naudotinos iš anksto nustatytos formos sudaromos remiantis informacija, pateikta kartu su bendrąja paraiška už 2015 paraiškų teikimo metus, ir jose visų pirma pateikiama:
a)
visa papildoma informacija, būtina atitikčiai Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 64 straipsnio reikalavimams nustatyti, ir atitinkamais atvejais visa papildoma informacija, kurios reikia patvirtinti, kad gavėjas vis dar atitinka to reglamento 9 straipsnio reikalavimus;
b)
gavėjo pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 64 straipsnyje numatytai smulkiųjų ūkininkų sistemai taikytinomis specialiomis sąlygomis.
Jei valstybės narės pasirenka Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 63 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje nustatytą mokėjimo būdą, bet netaiko tos dalies trečios pastraipos, iš anksto nustatytos formos, nukrypstant nuo šios dalies pirmos pastraipos, pateikiamos pagal šio skyriaus 1 skirsnį.
4. Gavėjai, nusprendę pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 62 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą arba to reglamento 62 straipsnio 2 dalį pasitraukti iš smulkiųjų ūkininkų sistemos po 2015 metų, apie tai praneša kompetentingai institucijai laikydamiesi valstybių narių nustatytos tvarkos.
3 skirsnis
Kitos paraiškos
20 straipsnis
Pagalbos paraiškoms taikomos specialiosios nuostatos
Gavėjas, kuris prašo suteikti pagalbą ne pagal su plotu susijusios pagalbos schemas, o pagal kitą Reglamento (EB) Nr. 1307/2013 I priede nurodytą sistemą arba pagal vyno sektoriaus paramos sistemas vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniais ir kuriam priklauso žemės ūkio paskirties žemės plotai, tuos plotus deklaruoja savo pagalbos paraiškos formoje pagal šio reglamento 17 straipsnį.
Gavėjas, kuriam taikomos tik Reglamento (EB) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos su kompleksine parama susijusios pareigos, savo pagalbos paraiškos formoje deklaruoja kiekvienais kalendoriniais metais, kuriais tos pareigos turi būti vykdomos, savo turimus plotus.
Tačiau valstybės narės gali atleisti gavėjus nuo pirmoje ir antroje pastraipose numatytų pareigų, jei kompetentingos institucijos atitinkamą informaciją gauna per kitas administravimo ir kontrolės sistemas, kurių suderinamumas su integruota sistema užtikrinamas pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 61 straipsnį.
21 straipsnis
Pagalbos už gyvulius paraiškai ir pagal su gyvuliais susijusios paramos priemones teikiamiems mokėjimo prašymams taikomi reikalavimai
1. Pagalbos už gyvulius paraiškoje, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 15 punkte, arba mokėjimo prašyme, kuris teikiamas pagal su gyvuliais susijusios paramos priemones, kaip apibrėžta to reglamento 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 14 punkte, pateikiama visa informacija, būtina atitikčiai pagalbos ir (arba) paramos reikalavimams nustatyti, visų pirma:
a)
paramos gavėjo tapatybė;
b)
nuoroda į bendrąją paraišką, jei ji jau pateikta;
c)
kiekvienos rūšies gyvulių, dėl kurių pateikta pagalbos paraiška arba mokėjimo prašymas, skaičius, ir, galvijų atveju, - jų identifikacijos kodai;
d)
jei taikytina, gavėjo įsipareigojimas valstybės narės nustatytu laikotarpiu savo valdoje laikyti c punkte nurodytus gyvulius ir informacija apie vietą arba vietas, kuriose bus laikomi gyvuliai, įskaitant ir tuo laikotarpiu;
e)
jei taikytina, visi patvirtinamieji dokumentai, būtini atitikčiai atitinkamos sistemos arba priemonės reikalavimams nustatyti;
f)
gavėjo pareiškimas, kad jis yra susipažinęs su atitinkamos pagalbos ir (arba) paramos skyrimo sąlygomis.
2. Kiekvienam gyvulių laikytojui užtikrinama teisė iš kompetentingos institucijos be jokių apribojimų, pagrįstais intervalais ir pernelyg nedelsiant gauti kompiuterinėje gyvulių duomenų bazėje laikomą informaciją, susijusią su jo ir jo gyvulių duomenimis. Teikdamas pagalbos už gyvulius paraišką arba mokėjimo prašymą, gavėjas patvirtina, kad tie duomenys yra teisingi ir išsamūs, arba pataiso neteisingus ar įrašo trūkstamus duomenis.
3. Valstybės narės gali nuspręsti, kad kai kurios 1 dalyje nurodytos informacijos nereikia įtraukti į pagalbos už gyvulius paraišką arba mokėjimo prašymą, jei ji jau perduota kompetentingai institucijai.
4. Valstybės narės gali nustatyti tvarką, pagal kurią, teikiant pagalbos už gyvulius paraišką arba mokėjimo prašymą, būtų galima pasinaudoti reikiamais kompiuterinėje gyvulių duomenų bazėje laikomais duomenimis, jei ta bazė yra pakankama, kad būtų užtikrintas tinkamam atitinkamų pagalbos schemų arba paramos priemonių valdymui atskirų gyvulių lygmeniu būtinas patikimumo ir įgyvendinimo lygis.
Pirmoje pastraipoje nurodytą tvarką gali sudaryti sistema, pagal kurią gavėjas gali prašyti pagalbos ir (arba) paramos už visus gyvulius, kurie, remiantis kompiuterinėje gyvulių duomenų bazėje esančiais duomenimis, valstybės narės nustatytą dieną arba jos nustatytu laikotarpiu atitinka pagalbos ir (arba) paramos skyrimo reikalavimus.
Tokiu atveju valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad:
a)
laikantis atitinkamai pagalbos schemai ir (arba) paramos priemonei taikomų nuostatų, antroje pastraipoje nurodyta diena arba laikotarpis būtų aiškiai nustatyti ir žinomi gavėjui;
b)
gavėjui būtų žinoma, kad nustačius, jog gyvuliai, už kuriuos būtų galima skirti pagalbą arba paramą, gyvulių identifikavimo ir registravimo sistemoje yra neteisingai identifikuoti arba registruoti, laikoma, kad tie gyvuliai neatitinka reikalavimų, kaip nurodyta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 31 straipsnyje.
5. Valstybės narės gali numatyti, kad kai kuri 1 dalyje nurodyta informacija gali arba turi būti perduodama per jos patvirtintą įstaigą ar įstaigas. Tačiau gavėjas lieka atsakingas už perduodamus duomenis.
4 skirsnis
Su teisėmis į išmokas susijusios specialiosios nuostatos
22 straipsnis
Teisių į išmokas skyrimas arba jų vertės padidinimas
1. Paraiškos skirti teises į išmokas arba padidinti teisių į išmokas vertę pagal bazinės išmokos sistemą vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 20 straipsniu, 24 straipsniu, 30 straipsniu, išskyrus 7 dalies e punktą, ir 39 straipsniu teikiamos iki valstybių narių nustatytos dienos. Nustatyta diena negali būti vėlesnė nei atitinkamų kalendorinių metų gegužės 15 d.
Tačiau Estija, Latvija, Lietuva, Suomija ir Švedija gali nustatyti vėlesnę dieną, kuri negali būti vėlesnė nei birželio 15 d.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad teisių į išmokas paraiška yra teikiama tuo pačiu metu, kaip pagalbos paraiška pagal bazinės išmokos sistemą.
23 straipsnis
Nepagrįstai suteiktų teisių į išmokas susigrąžinimas
1. Jeigu pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 gavėjams paskirsčius teises į išmokas nustatoma, kad tokių teisių suteikta per daug, suteiktų teisių į išmokas perteklius grąžinamas į nacionalinį rezervą arba regioninius rezervus, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnyje.
Jei pirmoje pastraipoje nurodytą klaidą padarė kompetentinga institucija arba kita institucija ir jei tos klaidos gavėjas pagrįstai negalėjo pastebėti, atitinkamai pakoreguojama tam gavėjui suteiktų likusių teisių į išmokas vertė.
Jei paramos gavėjas, kuriam suteikta per daug teisių į išmokas, per tą laiką teises į išmokas perleidžia kitiems gavėjams, tų teisių perėmėjai taip pat privalo vykdyti pirmoje pastraipoje nustatytą pareigą proporcingai jiems perleistam teisių į išmokas skaičiui, jei gavėjas, kuriam tos teisės buvo suteiktos pirmiausiai, neturi pakankamai teisių į išmokas, kad galėtų grąžinti atitinkamą nepagrįstai suteiktų teisių į išmokas skaičių.
2. Jeigu pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 gavėjams suteikus teises į išmokas nustatoma, kad gavėjo gautos išmokos už 2014 m., kaip nurodyta to reglamento 26 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje, arba teisių į išmokas, kurias gavėjas turi paraiškos už 2014 m. pateikimo dieną, vertė, kaip nurodyta to reglamento 26 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje, arba teisių į išmokas vieneto vertė, kaip nurodyta to reglamento 26 straipsnio 5 dalyje, arba padidinta teisių į išmokas vieneto vertė, kaip numatyta to reglamento 30 straipsnio 10 dalyje, arba gavėjo gautos pagalbos už kalendorinius metus, einančius prieš bazinės išmokos sistemos įgyvendinimo metus, bendra vertė, kaip nurodyta to reglamento 40 straipsnio 3 dalies pirmoje pastraipoje, buvo per didelės, atitinkamai pakoreguojama neteisinga nuoroda pagrįsta atitinkamo gavėjo teisių į išmokas vertė.
Taip koreguojamos ir teisės į išmokas, kurios per tą laiką perleistos kitiems gavėjams.
Sumažinimo vertė grąžinama į nacionalinį rezervą ar regioninius rezervus, nurodytus Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 30 straipsnyje.
3. Jeigu pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 gavėjams suteikus teises į išmokas nustatoma, kad tam pačiam gavėjui taikomos tiek 1 dalyje, tiek 2 dalyje nurodytos aplinkybės, visų teisių į išmokas vertė koreguojama, kaip nurodyta 2 dalyje, prieš nepagrįstai suteiktas teises į išmokas grąžinant į nacionalinį rezervą arba regioninius rezervus pagal 1 dalį.
4. Dėl šiame straipsnyje numatyto teisių į išmokas skaičiaus ir (arba) vertės koregavimo neturi būti sistemingai perskaičiuojamos likusios teisės į išmokas.
5. Valstybės narės gali nuspręsti nesusigrąžinti nepagrįstai suteiktų teisių į išmokas, jei elektroniniame registre, kuriame identifikuojamos ir registruojamos teisės į išmokas, nustatyta bendra tokių teisių į išmokas vertė per tikrinimą, kuris atliekamas siekiant pakoreguoti teises į išmokas, kaip numatyta šiame straipsnyje, yra ne didesnė kaip 50 EUR bet kuriais metais, kuriais pagal Reglamentą (ES) Nr. 1307/2013 taikoma bazinės išmokos sistema.
Sumos, nepagrįstai išmokėtos už paraiškų teikimo metus, einančius prieš koregavimo metus, gali būti susigrąžinamos pagal šio reglamento 7 straipsnį. Nustatant tokias nepagrįstai išmokėtas sumas atsižvelgiama į šiame straipsnyje numatyto koregavimo poveikį teisių į išmokas už visus atitinkamus metus skaičiui ir prireikus jų vertei.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
PATIKROS
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
24 straipsnis
Bendrieji principai
1. Šiame reglamente numatytos administracinės patikros ir patikros vietoje atliekamos taip, kad būtų veiksmingai patikrinta:
a)
pagalbos paraiškoje, paramos paraiškoje, mokėjimo prašyme ar kitoje deklaracijoje pateiktos informacijos tikslumas ir išsamumas;
b)
visų atitikties reikalavimams kriterijų, taip pat įsipareigojimų bei kitų pareigų pagal atitinkamą pagalbos schemą ir (arba) paramos priemonę ir sąlygų, kuriomis skiriama pagalba ir (arba) parama arba atleidžiama nuo pareigų, laikymasis;
c)
su kompleksine parama susiję reikalavimai ir standartai.
2. Valstybės narės užtikrina, kad patikrinti, ar laikomasi visų taikomų Sąjungos teisės aktuose arba atitinkamuose nacionalinės teisės aktuose ir dokumentuose, kuriuose nustatyta įgyvendinimo tvarka, arba kaimo plėtros programoje nustatytų sąlygų būtų galima pagal valstybių narių nustatytus tam tikrus patikrinamus rodiklius.
3. Administracinių patikrų ir patikrų vietoje rezultatai vertinami siekiant nustatyti, ar kilusios problemos iš esmės galėtų kelti pavojų kitiems panašiems veiksmams, gavėjams ar kitoms įstaigoms. Vertinant taip pat nustatoma tokių atvejų priežastis, tolesnis nagrinėjimas, kurio gali prireikti, ir reikiami taisomieji bei prevenciniai veiksmai.
4. Kompetentinga institucija atlieka fizines patikras tuo atveju, jei iš ortofotografijos vaizdų (palydovinių nuotraukų arba aeronuotraukų) analizės negaunama rezultatų, pagal kuriuos būtų galima padaryti kompetentingai institucijai priimtinas galutines išvadas apie žemės ploto, kurio administracinės patikros ar patikros vietoje atliekamos, atitiktį pagalbos ir (arba) paramos skyrimo reikalavimams arba teisingą dydį.
5. Šis skyrius taikomas visoms pagal šį reglamentą vykdomoms patikroms nepažeidžiant IV ir V antraštinėse dalyse numatytų specialių taisyklių. Tačiau 3 dalis netaikoma V antraštinei daliai.
25 straipsnis
Pranešimas apie patikras vietoje
Apie patikras vietoje gali būti pranešama, jei tai nekenkia jų tikslui ar veiksmingumui. Pranešama griežtai laikantis trumpiausio būtino laikotarpio, kuris neviršija 14 dienų.
Tačiau apie patikras vietoje, atliekamas pagalbos už gyvulius paraiškų arba mokėjimo prašymų pagal su gyvuliais susijusios paramos priemones atveju, pranešama ne anksčiau kaip prieš 48 valandas, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus. Be to, jeigu su kompleksine parama susijusiems aktams ir standartams taikytinuose teisės aktuose nustatyta, kad patikra vietoje turi būti atliekama iš anksto nepranešus, tos taisyklės taikomos ir su kompleksine parama susijusioms patikroms vietoje.
26 straipsnis
Patikrų vietoje laikas
1. Šiame reglamente numatytos patikros vietoje prireikus atliekamos tuo pačiu metu, kaip ir visos kitos Sąjungos teisės aktuose numatytos patikros.
2. Įgyvendinant kaimo plėtros priemones, kurioms taikoma integruota sistema, patikros vietoje paskirstomos per metus remiantis rizikos, kylančios dėl įvairių įsipareigojimų pagal kiekvieną priemonę, analize.
3. Atliekant patikras nustatoma, ar laikomasi visų su pagalbos schemomis arba paramos priemonėmis susijusių atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, kurių atžvilgiu gavėjas pasirinktas pagal 34 straipsnį.
Patikros vietoje yra tik trumpiausios būtinos trukmės.
4. Jei tam tikrų atitikties kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų laikymąsi galima patikrinti tik per konkretų laikotarpį, atliekant patikras vietoje gali prireikti vėlesnių papildomų apsilankymų vietoje. Tokiu atveju patikros vietoje koordinuojamos taip, kad tokie apsilankymai pas vieną gavėją būtų trumpiausios būtinos trukmės, o jų skaičius - mažiausias būtinas. Prireikus per tokius apsilankymus taip pat gali būti atliekamas nuotolinis stebėjimas, kaip nurodyta 40 straipsnyje.
Jeigu būtini papildomi apsilankymai, susiję su pūdymui palikta žeme, laukų ribomis, apsauginėmis juostomis, prie miško pakraščių esančių reikalavimus atitinkančių hektarų juostomis, tarpiniais pasėliais ir (arba) žaliosios dangos plotais, kurie deklaruoti kaip ekologiniu požiūriu svarbi vietovė, tokių papildomų apsilankymų skaičius 50 % atvejų turi būti susijęs su tuo pačiu atsižvelgiant į riziką atrinktu gavėju, o likusieji 50 % atvejų - su įvairiais papildomai atrinktais paramos gavėjais. Įvairūs papildomi gavėjai atsitiktinai atrenkami iš visų gavėjų, deklaravusių, kad pūdymui palikta žemė, laukų ribos, apsauginės juostos, prie miško pakraščių esančios reikalavimus atitinkančių hektarų juostos, tarpiniai pasėliai ir (arba) žaliosios dangos plotai yra ekologiniu požiūriu svarbi vietovė, ir tokius apsilankymus galima apriboti apsilankymais žemės plotuose, deklaruotuose kaip pūdymui palikta žemė, laukų ribos, apsauginės juostos, prie miško pakraščių esančios reikalavimus atitinkančių hektarų juostos, tarpiniai pasėliai ir (arba) žaliosios dangos plotai.
Jeigu būtini papildomi apsilankymai, kiekvienam papildomam apsilankymui taikomas 25 straipsnis.
27 straipsnis
Keitimasis pranešimais apie patikrų rezultatus
Jei taikytina, atliekant su atitiktimi reikalavimams susijusias administracines patikras ir patikras vietoje atsižvelgiama į įtariamus reikalavimų nesilaikymo atvejus, apie kuriuos pranešė kitos tarnybos, įstaigos ar organizacijos.
Valstybės narės užtikrina, kad apie visus atitinkamus pažeidimus, nustatytus atliekant patikras, ar laikomasi su Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede išvardytomis sistemomis ir (arba) parama pagal kaimo plėtros priemones, kurioms taikoma integruota sistema, susijusių atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, būtų pranešama atitinkamai kompetentingai institucijai, atsakingai už atitinkamos išmokos skyrimą. Valstybės narės taip pat užtikrina, kad Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 38 straipsnyje nurodytos viešosios arba privačios sertifikavimo institucijos praneštų už išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką skyrimą atsakingai kompetentingai institucijai apie visus su teisingu tokios išmokos skyrimu gavėjams, kurie pasirinko atlikti savo pareigas vykdydami sertifikuotą lygiavertę praktiką, susijusį pažeidimą.
Jeigu su kaimo plėtros priemonėmis, kurioms taikoma integruota sistema, susijusios administracinės patikros arba patikros vietoje apima lygiavertę praktiką, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalyje, keičiamasi tokių patikrų rezultatais, kad būtų galima imtis tolesnių su išmokos už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką skyrimu susijusių veiksmų.
II SKYRIUS
Pagal integruotą sistemą vykdomos administracinės patikros
28 straipsnis
Administracinės patikros
1. Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 74 straipsnyje nurodytomis administracinėmis patikromis, įskaitant kryžmines patikras, turi būti įmanoma nustatyti reikalavimų nesilaikymo atvejus, visų pirma automatiškai aptikti pažeidimus kompiuterinėmis priemonėmis. Tikrinami visi aspektai, kuriuos įmanoma ir tikslinga patikrinti per administracines patikras. Šiomis patikromis užtikrinama, kad:
a)
būtų laikomasi atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų bei kitų pareigų pagal pagalbos schemą ar paramos priemonę;
b)
būtų išvengta dvigubo finansavimo pagal kitas Sąjungos sistemas;
c)
pagalbos paraiška arba mokėjimo prašymas būtų išsamūs ir pateikiami per atitinkamą terminą, ir, jei taikytina, kad būtų pateikti patvirtinamieji dokumentai, kuriais įrodoma atitiktis reikalavimams;
d)
atitinkamais atvejais būtų laikomasi ilgalaikių įsipareigojimų.
2. Taikydamos pagalbos už gyvulius schemas ir su gyvuliais susijusios paramos priemones, valstybės narės prireikus gali pasinaudoti iš kitų tarnybų, įstaigų ar organizacijų gautais įrodymais, kad patikrintų, ar laikomasi atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, jei atitinkama tarnyba, įstaiga ar organizacija veikia pagal normas, kurių pakanka tokiai atitikčiai patikrinti.
29 straipsnis
Kryžminės patikros
1. Prireikus administracinės patikros apima šias kryžmines patikras:
a)
deklaruotų teisių į išmokas ir, atitinkamai, deklaruotų žemės ūkio paskirties sklypų kryžmines patikras, kuriomis siekiama išvengti tos pačios pagalbos arba paramos skyrimo kelis kartus už tuos pačius kalendorinius ar paraiškų teikimo metus ir nepagrįsto pagalbos, skiriamos pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 73/2009 (16) VI priede išvardytas su plotais susijusios pagalbos schemas, ir paramos, skiriamos pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio antros pastraipos 21 punkte apibrėžtas su plotu susijusios paramos priemones, sumavimo;
b)
teisių į išmokas kryžmines patikras, kuriomis siekiama patikrinti, ar suteiktos teisės į išmokas ir ar įvykdyti pagalbos skyrimo reikalavimai;
c)
bendrojoje paraiškoje ir (arba) mokėjimo prašyme deklaruotų žemės ūkio paskirties sklypų ir informacijos apie kiekvieną kontrolinį sklypą, pateiktos žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemoje pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 2 dalį, kryžmines patikras, kuriomis siekiama patikrinti pačių plotų atitiktį tiesioginių išmokų sistemos ir (arba) kaimo plėtros priemonės reikalavimams;
d)
teisių į išmokas ir remiamo ploto kryžmines patikras, kuriomis siekiama patikrinti, ar teisės į išmokos suteiktos bent už tokį patį reikalavimus atitinkančių hektarų, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 2-6 dalyse, skaičių;
e)
kryžmines patikras naudojantis gyvulių identifikavimo ir registravimo sistema, kuriomis siekiama patikrinti atitiktį pagalbos ir (arba) paramos skyrimo reikalavimams ir išvengti nepagrįsto pakartotinio tos pačios pagalbos ir (arba) paramos skyrimo už tuos pačius kalendorinius ar paraiškų teikimo metus;
f)
bendrojoje paraiškoje gavėjo pateiktų deklaracijų, kad jis yra patvirtintos tarpšakinės organizacijos narys, šio reglamento 17 straipsnio 8 dalyje nurodytos informacijos ir atitinkamų patvirtintų tarpšakinių organizacijų perduotos informacijos kryžmines patikras, kuriomis siekiama patikrinti, atitiktį Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 60 straipsnio 2 dalyje numatyto pagalbos didinimo reikalavimams;
g)
kryžmines patikras, kuriomis siekiama patikrinti atitiktį tarpšakinių organizacijų tvirtinimo kriterijams ir jų narių sąrašą bent kartą per 5 metus.
Taikant pirmos pastraipos c punktą, jei pagal integruotą sistemą numatyta naudotis geoerdvinėmis pagalbos paraiškų formomis, kryžminės patikros atliekamos kaip žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemoje deklaruoto skaitmeninio ploto erdvinis sugretinimas. Be to, kryžminės patikros atliekamos siekiant išvengti dvigubo su tuo pačiu plotu susijusių paraiškų teikimo.
2. Per kryžmines patikras nustačius reikalavimų nesilaikymo atvejų, imamasi tolesnių reikiamų administracinių veiksmų ir prireikus atliekama patikra vietoje.
3. Jei pagalbos paraišką ir (arba) mokėjimo prašymą dėl kontrolinio sklypo pagal tą pačią pagalbos schemą ar tą pačią paramos priemonę teikia du ar daugiau gavėjų ir jeigu deklaruojami žemės ūkio paskirties sklypai iš dalies sutampa erdvės požiūriu, arba jeigu bendras deklaruojamas plotas viršija didžiausią reikalavimus atitinkantį žemės plotą, remiamą pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 2 dalies a ir b punktus, o skirtumas atitinka leistiną matavimo nuokrypį, tam kontroliniam sklypui nustatytą pagal šio reglamento 38 straipsnį, valstybė narė gali numatyti proporcingą atitinkamų plotų sumažinimą, išskyrus tuos atvejus, kai gavėjas įrodo, kad bet kuris iš kitų atitinkamų gavėjų deklaravo per didelius plotus taip jam pakenkdamas.
III SKYRIUS
Pagal integruotą sistemą atliekamos patikros vietoje
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
30 straipsnis
Pagal su plotais susijusios pagalbos, išskyrus išmoką už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką, schemas vykdomo tikrinimo norma
Kasmet pagal su plotais susijusios pagalbos, išskyrus išmoką už klimatui ir aplinkai naudingą žemės ūkio praktiką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 3 skyrių (toliau - žalinimo išmoka), schemas atliekamų patikrų vietoje kontrolinė imtis apima bent:
a)
5 % visų gavėjų, teikiančių paraišką pagal bazinės išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2009 III antraštinės dalies 1 skyriuje. Valstybės narės užtikrina, kad kontrolinę imtį sudarytų ne mažiau kaip 5 % visų gavėjų, deklaruojančių daugiausia žemės ūkio paskirties žemės plotus, t. y. natūraliai laikomus ganyti tinkamos žemės plotus pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 10 straipsnio 1 dalį;
b)
5 % visų gavėjų, prašančių perskirstymo išmokos, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 2 skyriuje;
c)
5 % visų gavėjų, prašančių išmokos už plotus, kuriuose esama gamtinių kliūčių, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 4 skyriuje;
d)
5 % visų gavėjų, prašančių išmokos jauniesiems ūkininkams, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 5 skyriuje;
e)
5 % visų gavėjų, prašančių su plotu susijusių išmokų pagal savanoriškos susietosios paramos sistemą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IV antraštinės dalies 1 skyriuje;
f)
5 % visų gavėjų, prašančių išmokos pagal smulkiųjų ūkininkų sistemą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 V antraštinėje dalyje;
g)
30 % plotų, kurie deklaruoti kanapėms auginti, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalyje;
h)
5 % visų gavėjų, prašančių specialiosios išmokos už medvilnę, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IV antraštinės dalies 2 skyriuje.
31 straipsnis
Su žalinimo išmoka susijusio tikrinimo norma
1. Kasmet atliekamų su žalinimo išmoka susijusių patikrų vietoje kontrolinė imtis apima bent:
a)
5 % visų gavėjų, kuriems taikomas reikalavimas laikytis klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio praktikos (toliau - žalinimo praktika) ir kurie nėra įtraukti į b ir c punktuose nurodytą kontrolinę tiriamąją visumą (toliau - žalinimo tiriamoji visuma); ši imtis tuo pačiu metu turi apimti ne mažiau kaip 5 % visų gavėjų, kurie turi daugiamečių žolynų plotų, esančių aplinkoaugos požiūriu pažeidžiamose vietovėse, kurioms taikoma Tarybos direktyva 92/43/EEB (17) arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/147/EB (18), ir kitose Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 45 straipsnio 1 dalyje nurodytose pažeidžiamose vietovėse;
b)
3 %:
i)
visų žalinimo išmokos skyrimo reikalavimus atitinkančių gavėjų, kurie atleidžiami ir nuo pasėlių įvairinimo, ir nuo ekologiniu požiūriu svarbių vietovių turėjimo pareigų kaip neatitinkantys Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 ir 46 straipsniuose nurodytų ribų ir kuriems netaikomos to reglamento 45 straipsnyje nurodytos pareigos;
ii)
arba (tais metais, kai valstybėje narėje netaikomas Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 44 straipsnis) žalinimo išmokos skyrimo reikalavimus atitinkančių gavėjų, kurie atleidžiami ir nuo pasėlių įvairinimo, ir nuo ekologiniu požiūriu svarbių vietovių turėjimo pareigų kaip neatitinkantys Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 ir 46 straipsniuose nurodytų ribų ir kuriems netaikomos to reglamento 45 straipsnio 1 dalyje nurodytos pareigos;
c)
5 % visų gavėjų, kuriems taikomas reikalavimas vykdyti žalinimo praktiką, taikančių nacionalines arba regionines aplinkosaugos sertifikavimo sistemas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies b punkte;
d)
5 % visų regionų lygmens įgyvendinimo pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 dalį dalyvių;
e)
5 % visų bendro įgyvendinimo pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 6 dalį dalyvių;
f)
100 % gretimų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių vientisų struktūrų, kaip nurodyta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 46 straipsnio 3 dalyje;
g)
100 % visų gavėjų, kuriems taikoma pareiga vėl pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 42 straipsnį;
h)
20 % visų gavėjų, kuriems taikoma pareiga vėl pertvarkyti žemę į daugiamečius žolynus pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 44 straipsnio 2 ir 3 dalis.
2. Gavėjai, kurie žalinimo praktiką vykdo taikydami lygiavertę praktiką pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies a punktą arba dalyvauja smulkiųjų ūkininkų sistemoje pagal to reglamento 61 straipsnį, arba kurių visa valda atitinka Tarybos reglamento (EB) Nr. 834/2007 (19) 29 straipsnio 1 dalyje nustatytus ekologinio ūkininkavimo reikalavimus, nepatenka į kontrolinę imtį ir jiems netaikoma šiame straipsnyje numatyta tikrinimo norma.
3. Jei ekologiniu požiūriu svarbios vietovės nėra nurodytos žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemoje, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 70 straipsnyje, 1 dalies a ir c-e punktuose nustatyta tikrinimo norma papildoma 5 % visų į atitinkamą kontrolinę imtį patenkančių gavėjų, kuriems taikomas reikalavimas žemės ūkio paskirties plote turėti ekologiniu požiūriu svarbią vietovę, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 ir 46 straipsniuose.
Tačiau pirma pastraipa netaikoma tais atvejais, kai administravimo ir kontrolės sistema užtikrinama, kad visos deklaruotos ekologiniu požiūriu svarbios vietovės prieš mokant išmokas būtų identifikuotos ir, kai taikytina, įregistruotos žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemoje pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 2 dalies c punktą.
32 straipsnis
Pagal kaimo plėtros priemones vykdomo tikrinimo norma
1. Kasmet atliekamų patikrų vietoje kontrolinė imtis apima bent 5 % visų pagal kaimo plėtros priemones paraiškas teikiančių gavėjų. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose numatytas priemones 5 % tikrinimo norma turi būti įvykdyta kiekvienos atskiros priemonės lygmeniu.
Ta kontrolinė imtis turi apimti ir bent 5 % Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytų gavėjų, kurie taiko lygiavertę praktiką, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalyje.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodytų asmenų grupių atveju, apskaičiuojant 1 dalyje nustatytą tikrinimo normą, kiekvienas atskiras tokių grupių narys gali būti laikomas gavėju.
3. Kai pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 21 straipsnio 1 dalies a punktą ir 28, 29 bei 34 straipsnius arba Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 36 straipsnio a punkto iv bei v papunkčius ir b punkto i, iii ir v papunkčius skiriama daugiametė parama, kurios išmokos mokamos daugiau nei penkerius metus, valstybės narės gali nuspręsti po penktųjų paramos mokėjimo metų patikrinti bent 2,5 % tų gavėjų.
Pirma pastraipa taikoma paramai, teikiamai pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalies trečią pastraipą, po penktųjų paramos už atitinkamo įsipareigojimo laikymąsi mokėjimo metų.
4. Taikant 1 dalį neatsižvelgiama į pagal 3 dalį tikrinamus gavėjus.
33 straipsnis
Pagal pagalbos už gyvulius schemas vykdomo tikrinimo norma
1. Kasmet pagal kiekvieną pagalbos už gyvulius schemą atliekamų patikrų vietoje kontrolinė imtis apima bent 5 % visų pagal tą atitinkamą pagalbos schemą paraiškas teikiančių gavėjų.
Tačiau jei kompiuterinė gyvulių duomenų bazė nėra pakankama, kad būtų užtikrintas tinkamam atitinkamos pagalbos schemos valdymui būtinas patikimumo ir įgyvendinimo lygis, atitinkamai pagalbos schemai nustatoma 10 % dalis.
Nustatyta kontrolinė imtis apima bent 5 % visų gyvulių, už kuriuos prašoma pagalbos pagal kiekvieną pagalbos schemą.
2. Jei taikytina, kasmet atliekamų patikrų vietoje kontrolinė imtis apima 10 % kitų tarnybų, įstaigų ar organizacijų, teikiančių duomenis, pagal kuriuos galima patikrinti, ar laikomasi atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, kaip nurodyta 28 straipsnio 2 dalyje.
34 straipsnis
Kontrolinės imties nustatymas
1. Į kontrolinę tiriamąją visumą neįtraukiamos paraiškos arba paraiškų teikėjai, kurie, kaip nustatoma paraiškos teikimo metu arba atlikus administracines patikras, neatitinka paraiškos teikimo arba pagalbos (ir) arba paramos skyrimo reikalavimų.
2. Taikant 30 ir 31 straipsnius, imtis nustatoma taip:
a)
iš visų gavėjų, teikiančių paraiškas pagal bendrosios išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriuje, atsitiktinai atrenkama nuo 1 iki 1,25 % gavėjų;
b)
iš visų pagal a punktą atrinktų gavėjų atrenkama 1-1,25 % žalinimo kontrolinės tiriamosios visumos gavėjų. Jei būtina tai procentinei daliai pasiekti, papildomi gavėjai atsitiktinai atrenkami iš žalinimo kontrolinės tiriamosios visumos;
c)
likusieji 31 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytos kontrolinės imties gavėjai atrenkami remiantis rizikos analize;
d)
visi pagal šios pastraipos a-c punktus atrinkti gavėjai gali būti įtraukti į 30 straipsnio b-e, g ir h punktuose numatytas kontrolines imtis. Jei būtina laikytis mažiausios tikrinimo normos, papildomi gavėjai gali būti atsitiktinai atrinkti iš atitinkamos jų kontrolinės tiriamosios visumos;
e)
visi pagal šios pastraipos a-d punktus atrinkti gavėjai gali būti įtraukti į 30 straipsnio a punkte nurodytą kontrolinę imtį. Jei būtina laikytis mažiausios tikrinimo normos, papildomi gavėjai gali būti atsitiktinai atrenkami iš visų gavėjų, teikiančių paraiškas pagal bazinės išmokos sistemą arba vienkartinės išmokos už plotus sistemą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyriuje;
f)
iš visų gavėjų, teikiančių paraišką pagal smulkiųjų ūkininkų sistemą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 V antraštinėje dalyje, atsitiktinai atrenkamas mažiausias 30 straipsnio f punkte nurodytas gavėjų skaičius;
g)
iš visų žalinimo išmokos skyrimo reikalavimus atitinkančių gavėjų, kurie atleidžiami ir nuo pasėlių įvairinimo, ir nuo ekologiniu požiūriu svarbių vietovių turėjimo pareigų kaip neatitinkantys Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 ir 46 straipsniuose nurodytų ribų ir kuriems netaikomos to reglamento 45 straipsnyje nurodytos pareigos, remiantis rizikos analize atrenkamas mažiausias 31 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas gavėjų skaičius;
h)
iš visų pagal šios pastraipos b punktą atrinktų gavėjų atrenkama 20-25 % 31 straipsnio 1 dalies c, d ir h punktuose nurodyto mažiausio skaičiaus gavėjų. Jei būtina tai procentinei daliai pasiekti, papildomi gavėjai atsitiktinai atrenkami iš visų pagal šios pastraipos a punktą atrinktų gavėjų. Remiantis rizikos analize iš visų pagal šios pastraipos c punktą atrinktų gavėjų atrenkamas likęs 31 straipsnio 1 dalies c, d ir h punkte nurodytų gavėjų skaičius. Jei būtina laikytis mažiausios tikrinimo normos, papildomi gavėjai atrenkami iš atitinkamos jų kontrolinės tiriamosios visumos remiantis rizikos analize;
i)
iš visų bendro įgyvendinimo pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 6 dalį atvejų atrenkama 20-25 % 31 straipsnio 1 dalies e punkte nurodyto mažiausio bendro įgyvendinimo skaičiaus atvejų. Likęs 31 straipsnio 1 dalies e punkte nurodytų bendro įgyvendinimo atvejų skaičius atrenkamas remiantis rizikos analize.
Pagal d, e bei h punktus atrinktų papildomų gavėjų ir pagal f bei g punktus atrinktų gavėjų patikros vietoje gali būti atliekamos apsiribojant pagalbos schema, pagal kurią jie buvo atrinkti, jeigu jau pasiektos mažiausios su kitomis pagalbos schemomis, pagal kurias jie teikė paraiškas, susijusios tikrinimo normos.
Pagal 31 straipsnio 3 dalį ir šios dalies pirmos pastraipos h punktą atrinktų papildomų gavėjų ir pagal šios dalies pirmos pastraipos i punktą atrinktų gavėjų patikros vietoje gali būti atliekamos apsiribojant žalinimo praktika, pagal kurią jie buvo atrinkti, jeigu jau pasiektos mažiausios su kitomis pagalbos schemomis ir žalinimo praktika, kurią jie privalo vykdyti, susijusios tikrinimo normos.
Taikydamos 31 straipsnį valstybės narės užtikrina kontrolinės imties reprezentatyvumą įvairios praktikos atžvilgiu.
3. Taikant 32 ir 33 straipsnius, pirmiausia iš mažiausio vietoje tikrintinų gavėjų skaičiaus atsitiktinai atrenkama 20-25 % gavėjų. Likęs vietoje tikrintinų gavėjų skaičius atrenkamas remiantis rizikos analize.
Taikydamos 32 straipsnį valstybės narės, atsižvelgdamos į rizikos analizę, gali atrinkti konkrečias gavėjams taikomas kaimo plėtros priemones.
4. Jeigu vietoje tikrintinų gavėjų skaičius viršija 30-33 straipsniuose nurodytą mažiausią gavėjų skaičių, atsitiktinai atrinktų gavėjų procentinė dalis papildomoje imtyje neviršija 25 %.
5. Kasmet rizikos analizės veiksmingumas vertinamas ir tikslinamas:
a)
nustatant kiekvieno rizikos veiksnio tinkamumą;
b)
lyginant deklaruoto ploto ir remiamo ploto, patenkančio į 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą rizikos analize pagrįstą atsitiktinę imtį, arba deklaruotų gyvulių ir remiamų gyvulių, patenkančių į 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytą rizikos analize pagrįstą atsitiktinę imtį, skirtumo rezultatus;
c)
atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes ir prireikus į rizikos veiksnių tinkamumo pokyčius valstybėje narėje;
d)
atsižvelgiant į reikalavimų nesilaikymo, dėl kurio pagal 35 straipsnį padidinama tikrinimo norma, pobūdį.
6. Kompetentinga institucija registruoja kiekvieno vietoje tikrintino gavėjo atrankos priežastis. Prieš patikrą vietoje atitinkamai informuojamas ją atliekantis inspektorius.
7. Atitinkamais atvejais dalinė kontrolinės imties atranka gali būti atliekama remiantis informacija, turima prieš 13 straipsnyje nurodytą galutinę dieną. Ta laikina imtis baigiama sudaryti gavus visas atitinkamas pagalbos paraiškas arba mokėjimo prašymus.
35 straipsnis
Tikrinimo normos didinimas
Jei atliekant patikras vietoje nustatoma sunkių atitinkamos pagalbos schemos arba paramos priemonės reikalavimų nesilaikymo atvejų arba tokių atvejų nustatoma tam tikrame regione arba jo dalyje, kompetentinga institucija atitinkamai padidina kitais metais vietoje tikrintinų gavėjų procentinę dalį.
36 straipsnis
Tikrinimo normos mažinimas
1. Gali būti mažinamos tik su šiame straipsnyje nustatytomis pagalbos schemomis arba paramos priemonėmis susijusios šiame skyriuje nustatytos tikrinimo normos.
2. Nukrypstant nuo 30 straipsnio a, b ir f punktų, valstybės narės gali nuspręsti sumažinti mažiausią kasmet atliekamų su kiekviena bazinės išmokos sistema, vienkartinės išmokos už plotus sistema, perskirstymo išmoka ir smulkiųjų ūkininkų sistema susijusių patikrų vietoje lygį iki 3 %.
Pirma pastraipa taikoma tik tuo atveju, jei įdiegta visų pagalbos paraiškų ir žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemos erdvinio sugretinimo sistema pagal 17 straipsnio 2 dalį ir jei, siekiant išvengti dvigubo su tuo pačiu plotu susijusių paraiškų teikimo prieš tos pastraipos taikymo metus einančiais metais, atliekamos visų pagalbos paraiškų kryžminės patikros.
2015 ir 2016 paraiškų teikimo metų atžvilgiu vietoje tikrintinų gavėjų atsitiktinėje imtyje nustatytų klaidų lygis neturi viršyti 2 % per ankstesnius dvejus finansinius metus. Tą klaidų lygį pagal Sąjungos lygmeniu nustatytą metodiką tvirtina valstybė narė.
3. Nukrypstant nuo 30 straipsnio a, b ir f punktų, valstybės narės gali nuspręsti sumažinti su bazinės išmokos sistema, vienkartinės išmokos už plotus sistema, perskirstymo išmoka ir smulkiųjų ūkininkų sistema susijusią kontrolinę imtį iki pagal 34 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punktą nustatytos imties, jei patikros atliekamos remiantis ortofotografijos vaizdais, naudojamais Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 70 straipsnyje nurodytai žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemai atnaujinti.
Pirma pastraipa taikoma tik jei valstybės narės sistemingai ir ne rečiau nei kartą per trejus metus atnaujina žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemą ir tikrina visus gavėjus visame plote, kuriam taikoma ta sistema, per metus patikrindamos ne mažiau kaip 25 % žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemoje įregistruotų reikalavimus atitinkančių hektarų. Tačiau ta mažiausia metinė procentinė aprėptis netaikoma valstybėms narėms, kuriose yra mažiau kaip 150 000 žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemoje įregistruotų reikalavimus atitinkančių hektarų.
Prieš taikydamos pirmą pastraipą, valstybės narės turi būti per pastaruosius trejus metus visiškai atnaujinusios atitinkamą žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemą.
Ortofotografijos vaizdai, pagal kuriuos atnaujinami duomenys, jų naudojimo žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemai atnaujinti dieną turi būti ne senesni nei 15 mėnesių.
Per dvejus metus iki pirmos pastraipos taikymo pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 6 straipsnį įvertinta žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemos kokybė turi būti pakankama, kad būtų galima veiksmingai tikrinti, ar laikomasi pagalbos skyrimo sąlygų.
Pirmoje pastraipoje nurodytas sprendimas gali būti priimtas nacionaliniu arba regioniniu lygmeniu. Taikant šią pastraipą, regioną sudaro visas plotas, kuriam taikoma viena arba daugiau autonominių žemės ūkio paskirties sklypų identifikavimo sistemų.
2 dalies trečia pastraipa taikoma mutatis mutandis.
4. Nukrypstant nuo 32 straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali nuspręsti sumažinti mažiausią kasmet atliekamų patikrų vietoje lygį iki 3 % gavėjų, teikiančių paraiškas pagal kaimo plėtros priemones, kurioms taikoma integruota sistema.
Tačiau pirma pastraipa netaikoma gavėjams, kurie vykdo ir lygiavertę praktiką, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalyje.
5. 2, 3 ir 4 dalys taikomos tik jei tenkinamos Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 62 straipsnio 2 dalies b punktą nustatytos bendrosios mažiausio patikrų vietoje lygio mažinimo sąlygos. Jei kuri nors iš šių sąlygų arba šio straipsnio 2 ar 3 dalyje nustatytų sąlygų nebetenkinama, valstybės narės nedelsdamos atšaukia savo sprendimą sumažinti mažiausią patikrų vietoje lygį ir nuo kitų paraiškų teikimo metų atitinkamoms pagalbos schemoms arba paramos priemonėms taiko 30 straipsnio a, b ir f punktuose ir (arba) 32 straipsnyje numatytą mažiausią patikrų vietoje lygį.
6. Nukrypstant nuo 30 straipsnio g punkto, jei valstybė narė įdiegia kanapių auginimo išankstinio patvirtinimo sistemą, mažiausias patikrų vietoje lygis gali būti sumažintas iki 20 % kanapėms auginti deklaruotų plotų, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalyje.
Tokiu atveju valstybė narė iki sumažintos tikrinimo normos taikymo einančiais metais praneša Komisijai apie išsamias taisykles ir sąlygas, susijusias su jos išankstinio patvirtinimo sistema. Apie visus tų išsamių taisyklių ar sąlygų pakeitimus be reikalo nedelsiant pranešama Komisijai.
2 skirsnis
patikros vietoje, susijusios su pagalbos paraiškomis pagal su plotu susijusios pagalbos schemas ir mokėjimo prašymais pagal su plotu susijusios paramos priemones
37 straipsnis
Patikrų vietoje aspektai
1. Per patikras vietoje tikrinami visi žemės ūkio paskirties sklypai, už kuriuos prašoma pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede išvardytas pagalbos schemas ir (arba) už kuriuos prašoma paramos pagal kaimo plėtros priemones, kurioms taikoma integruota sistema.
Tikrinant atitiktį Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 21 straipsnio 1 dalies a punkte ir 30 bei 34 straipsniuose numatytų kaimo plėtros priemonių reikalavimams, patikros vietoje taip pat apima visus ne žemės ūkio paskirties žemės sklypus, už kuriuos prašoma paramos.
Kompetentinga institucija, remdamasi tikrinimo rezultatais ir atsižvelgdama į Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 5 straipsnio 3 dalį, įvertina, ar reikia atnaujinti duomenis apie atitinkamus kontrolinius sklypus.
2. Per patikras vietoje matuojamas plotas ir tikrinama, ar laikomasi su deklaruotu plotu, kurį gavėjas deklaravo pagal 1 dalyje nurodytas pagalbos schemas ir (arba) paramos priemones, susijusių atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų.
Atliekant gavėjų, prašančių tiesioginių išmokų pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede išvardytas sistemas, kurių žemės ūkio paskirties žemės plotai daugiausiai yra natūraliai laikomi ganyti ar kultivuoti tinkamos žemės plotai, patikras vietoje taip pat tikrinama minimali tuose žemės plotuose vykdytina veikla, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 9 straipsnio 1 dalyje.
3. Atliekant su žalinimo praktika susijusias patikras vietoje tikrinama, ar gavėjas vykdo visas nustatytas pareigas. Atitinkamais atvejais per patikras vietoje taip pat tikrinama, ar laikomasi Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 ir 46 straipsniuose nurodytų ribų, kuriomis remiantis atleidžiama nuo reikalavimo taikyti tam tikrą praktiką. Ši pastraipa taip pat taikoma patikroms vietoje, susijusioms su Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 3 dalies b punkte nurodytomis nacionalinėmis arba regioninėmis aplinkosaugos sertifikavimo sistemomis.
Jei patikra vietoje yra susijusi su regionų lygmens įgyvendinimu pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 dalį, ją atliekant taip pat matuojamas plotas ir tikrinama, ar gavėjai arba gavėjų grupės vykdo valstybės narės nustatytas pareigas.
Jei patikra vietoje yra susijusi su bendru įgyvendinimu pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 6 dalį, ją atliekant:
a)
tikrinama, ar laikomasi valdų buvimo viena šalia kitos kriterijų, nustatytų pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 47 straipsnio 1 dalį;
b)
matuojamas plotas ir tikrinama, ar laikomasi gretimų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių vientisumo kriterijų;
c)
atitinkamais atvejais tikrinama, ar gavėjai arba gavėjų grupės vykdo valstybės narės nustatytas papildomas pareigas;
d)
tikrinama, ar bendro įgyvendinimo dalyvis vykdo individualias nustatytas žalinimo pareigas.
38 straipsnis
Ploto matavimas
1. Nors turi būti tikrinama visų žemės ūkio paskirties sklypų atitiktis reikalavimams, per patikrą vietoje faktiškai matuojant plotą galima apsiriboti atsitiktine imtimi, kurią sudaro bent 50 % žemės ūkio paskirties sklypų, dėl kurių pateikta pagalbos paraiška ir (arba) mokėjimo prašymas pagal su plotu susijusios pagalbos schemas ir (arba) kaimo plėtros priemones. Jei atliekant tokios imties patikrą nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, matuojami visi žemės ūkio paskirties sklypai arba ekstrapoliuojamos išmatavus imtį padarytos išvados.
Pirma pastraipa netaikoma žemės ūkio paskirties sklypams, kurie turi būti patikrinti siekiant nustatyti, ar laikomasi reikalavimo dėl ekologiniu požiūriu svarbios vietovės, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnyje.
2. Žemės ūkio paskirties sklypų plotai matuojami visomis priemonėmis, kuriomis, kaip įrodyta, užtikrinama bent tokia matavimų kokybė, kokia būtina pagal Sąjungos lygmeniu nustatytus taikomus techninius standartus.
3. Kompetentinga institucija gali, kai įmanoma, vykdyti 40 straipsnyje nurodytą nuotolinį stebėjimą ir naudotis pasaulinės palydovinės navigacijos sistemos (angl. GNSS) technologijomis.
4. Visiems ploto matavimams, atliekamiems naudojantis GNSS ir (arba) ortofotografijos vaizdais, nustatomas vienavertis leistinas atsargos nuokrypis. Naudojamos matavimo priemonės šiuo tikslu turi būti patvirtintos bent pagal vieną leistino atsargos nuokrypio, kurio vertė mažesnė už nustatytąją, tvirtinimo klasę. Tačiau nustatytoji nuokrypio vertė turi būti ne didesnė kaip 1,25 m.
Kiekvienam žemės ūkio paskirties sklypui taikoma didžiausia leistino nuokrypio absoliučioji vertė neviršija 1 ha.
Tačiau valstybės narės gali Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 21 straipsnio 1 dalies a punkte ir 30 bei 34 straipsniuose numatytoms su miškų ūkio plotais susijusioms priemonėms nustatyti atitinkamus leistinus nuokrypius, kurie bet kuriuo atveju negali būti daugiau nei dvigubai didesni už šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytą leistiną nuokrypį
5. Matuojant gali būti atsižvelgiama į bendrą žemės ūkio paskirties sklypo plotą, jei jis visiškai atitinka reikalavimus. Kitais atvejais atsižvelgiama į grynąjį reikalavimus atitinkantį plotą. Tuo tikslu atitinkamais atvejais gali būti taikoma Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 10 straipsnyje nurodyta pro rata sistema.
6. Siekiant apskaičiuoti pasėliams įvairinti naudojamų skirtingų pasėlių dalis, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 44 straipsnyje, matuojant atsižvelgiama į vienu pasėliu faktiškai užsėtą plotą pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 639/2014 40 straipsnio 2 dalį. Mišrių pasėlių plotų atveju atsižvelgiama į visą mišriais pasėliais pagal to reglamento 40 straipsnio 3 dalies pirmą ir antrą pastraipas užsėtą plotą arba visą plotą, užsėtą mišriąja kultūra pagal to reglamento 40 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą.
7. Jei dėl Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 17 straipsnio 1 dalies b punkto gretimi žemės ūkio paskirties sklypai su vienalyčiu paviršiumi gali būti dirbtinai padalijami į atskirus žemės ūkio paskirties sklypus, tokio gretimų žemės ūkio paskirties sklypų su vienalyčiu paviršiumi ploto matavimas atliekamas kaip vienas bendras atitinkamų žemės ūkio paskirties sklypų matavimas.
8. Atitinkamais atvejais atliekami du atskiri matavimai: žemės ūkio paskirties sklypo matavimas bazinės išmokos sistemos arba vienkartinės išmokos už plotus sistemos pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 III antraštinės dalies 1 skyrių taikymo tikslais ir erdvės požiūriu iš dalies sutampančio žemės ūkio paskirties sklypo matavimas likusių su plotu susijusios pagalbos schemų ir (arba) kaimo plėtros priemonių taikymo tikslais.
39 straipsnis
Atitikties pagalbos ir (arba) paramos skyrimo sąlygoms tikrinimas
1. Žemės ūkio paskirties sklypų atitiktis reikalavimams tikrinama visomis tinkamomis priemonėmis. Šis tikrinimas atitinkamais atvejais apima ir pasėlių tikrinimą. Tuo tikslu prireikus reikalaujama papildomų įrodymų.
2. Daugiamečių žolynų, kuriuos galima naudoti gyvuliams ganyti ir kurie sudaro dalį nusistovėjusios vietos praktikos, pagal kurią ganyklų plotuose tradiciškai nevyrauja žolė ir kitas žolinis pašaras, atveju pagal šio reglamento 38 straipsnį išmatuotam reikalavimus atitinkančiam plotui prireikus gali būti taikomas sumažinimo koeficientas pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 5 dalį. Kai plotas naudojamas kartu su kitais gavėjais, kompetentingos institucijos jį proporcingai paskirsto atskiriems gavėjams, atsižvelgdamos į tai, kiek atskiras gavėjas jį naudoja ar kokią teisę turi jį naudoti.
3. Kraštovaizdžio elementai, kuriuos gavėjai deklaruoja kaip ekologiniu požiūriu svarbią vietovę ir kurie nepatenka į reikalavimus atitinkantį plotą pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 9 ir 10 straipsnius, tikrinami vadovaujantis tais pačiais principais, kaip ir reikalavimus atitinkantis plotas.
4. Tuo atveju, jei tikrinama atitiktis kaimo plėtros priemonių reikalavimams ir jei valstybės narės yra numačiusios, kad konkretūs patikros vietoje aspektai gali būti įvykdyti remiantis imtimi, tokia imtimi turi būti užtikrinamas patikimas ir reprezentatyvus tikrinimo lygis. Valstybės narės nustato imties nustatymo kriterijus. Jei tikrinant tokią imtį nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, atitinkamai išplečiamas imties mastas ir aprėptis.
40 straipsnis
Nuotolinio stebėjimo būdu vykdomos patikros
Jei valstybė patikras vietoje vykdo nuotolinio stebėjimo būdu, kompetentinga institucija:
a)
atlieka visų kiekvienoje pagalbos paraiškoje ir (arba) mokėjimo prašyme nurodytų žemės ūkio paskirties sklypų, tikrinamų siekiant nustatyti jų paviršiaus tipą ir prireikus pasėlių rūšį, taip pat išmatuoti plotą, ortofotografijos vaizdų (palydovinių nuotraukų arba aeronuotraukų) analizę;
b)
atlieka visų žemės ūkio paskirties sklypų, pagal kurių nuotraukų analizę neįmanoma kompetentingai institucijai priimtinu būdu patikrinti, ar plotai deklaruoti tiksliai, fizines patikras;
c)
atlieka visas patikras, kurių reikia norint patikrinti, ar laikomasi su žemės ūkio paskirties sklypais susijusių atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų;
d)
imasi alternatyvių kiekvieno sklypo, kurio nuotraukų neturima, ploto matavimo pagal 38 straipsnio 1 dalį veiksmų.
41 straipsnis
Tikrinimo ataskaita
1. Po kiekvienos pagal šį skirsnį atliekamos patikros rengiama tikrinimo ataskaita, kuria suteikiama galimybė peržiūrėti išsamius atliktų patikrų duomenis ir padaryti išvadas apie tai, ar laikomasi atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų. Ataskaitoje visų pirma nurodoma:
a)
tikrintos pagalbos schemos arba paramos priemonės, pagalbos paraiškos arba mokėjimo prašymai;
b)
dalyvavę asmenys;
c)
tikrinti žemės ūkio paskirties sklypai, išmatuoti žemės ūkio paskirties sklypai, įskaitant, jei taikytina, kiekvieno išmatuoto žemės ūkio paskirties sklypo matavimų rezultatus ir taikytus matavimo metodus;
d)
jei taikytina, ne žemės ūkio paskirties žemės, už kurią prašoma paramos pagal kaimo plėtros priemones, matavimo rezultatai ir taikyti matavimo metodai;
e)
ar gavėjui buvo pranešta apie patikrą, ir, jei taip, - prieš kiek laiko;
f)
informacija apie taikant individualios pagalbos schemas arba paramos sistemas vykdytinas konkrečias tikrinimo priemones;
g)
informacija apie tolesnes taikytinas tikrinimo priemones;
h)
informacija apie nustatytus reikalavimų nesilaikymo atvejus, dėl kurių gali prireikti tarpusavio pranešimų atsižvelgiant į kitas pagalbos schemas, paramos priemones ir (arba) kompleksinę paramą;
i)
informacija apie nustatytus reikalavimų nesilaikymo atvejus, dėl kurių ateinančiais metais gali prireikti tolesnių veiksmų.
2. Gavėjui suteikiama galimybė per patikrą pasirašyti ataskaitą taip patvirtinant, kad jis dalyvavo patikroje, ir pateikti pastabų. Jeigu tikrinimo ataskaita valstybėje narėje per patikrą rengiama elektroninėmis priemonėmis, kompetentinga institucija numato galimybę gavėjui ją pasirašyti elektroniniu parašu, arba tikrinimo ataskaita nedelsiant išsiunčiama gavėjui, kad jis galėtų ją pasirašyti ir pateikti pastabų. Jei nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, gavėjui pateikiama tikrinimo ataskaitos kopija.
Jeigu patikra vietoje atliekama nuotolinio stebėjimo būdu, kaip nurodyta 40 straipsnyje, valstybės narės gali nuspręsti nesuteikti gavėjui galimybės pasirašyti tikrinimo ataskaitos, jei atliekant patikrą nuotolinio stebėjimo būdu nenustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų. Jei per tokias patikras nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, galimybė pasirašyti ataskaitą suteikiama prieš tai, kai kompetentinga institucija, remdamasi nustatytais pažeidimais, padaro išvadas dėl išmokų sumažinimo, neskyrimo, atšaukimo arba nuobaudų.
3 skirsnis
Patikros vietoje, susijusios su pagalbos už gyvulius paraiškomis ir mokėjimo prašymais pagal su gyvuliais susijusios paramos priemones
42 straipsnis
Patikros vietoje
1. Atliekant patikras vietoje tikrinama, ar laikomasi visų atitikties reikalavimams kriterijų, įsipareigojimų ir kitų pareigų, ir tikrinami visi gyvuliai, dėl kurių pagal pagalbos už gyvulius schemas arba su gyvuliais susijusios paramos priemones, kurių reikalavimų laikymasis tikrinamas, buvo pateiktos pagalbos paraiškos arba mokėjimo prašymai.
Jei valstybė narė nustato laikotarpį pagal 21 straipsnio 1 dalies d punktą, bent 50 % 32 straipsnyje arba 33 straipsnyje numatytos mažiausios patikrų vietoje normos paskirstoma per visą tą laikotarpį atitinkamai pagalbos už gyvulius schemai arba su gyvuliais susijusios paramos priemonei.
Jei valstybė narė pasinaudoja 21 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybe, tikrinami ir gyvuliai, už kuriuos būtų galima skirti pagalbą arba paramą, kaip apibrėžta Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 2 straipsnio 1 dalies antros pastraipos 17 punkte.
Atliekant patikras vietoje visų pirma tikrinama, ar valdoje esančių gyvulių, dėl kurių pateiktos pagalbos paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymai, skaičius ir, jei taikytina, gyvulių, už kuriuos būtų galima skirti pagalbą arba paramą, skaičius atitinka registruose įrašytų gyvulių skaičių ir į kompiuterinę gyvulių duomenų bazę perduotuose pranešimuose nurodytą gyvulių skaičių.
2. Atliekant patikras vietoje taip pat tikrinama:
a)
ar teisingi ir nuoseklūs registruose įrašyti duomenys ir į kompiuterinę gyvulių duomenų bazę perduotuose pranešimuose pateikti duomenys, remiantis patvirtinamųjų dokumentų, pvz., pirkimo ir pardavimo sąskaitų faktūrų, skerdimo sertifikatų, veterinarinių pažymų ir, jei taikytina, gyvulių pasų ar judėjimo dokumentų, imtimi, kai tikrinami gyvuliai, dėl kurių pagalbos paraiškos arba mokėjimo prašymai buvo pateikti per šešis mėnesius iki patikros vietoje; tačiau jei nustatoma nukrypimų, tokio tikrinimo laikas paankstinamas iki 12 mėnesių prieš patikrą vietoje;
b)
ar visi galvijai arba avys ir (arba) ožkos yra paženklinti ausų įsagais ar kitomis identifikavimo priemonėmis, kartu, jei taikytina, tikrinant gyvulių pasus arba judėjimo dokumentus, taip pat ar tie gyvuliai yra įtraukti į registrą ir ar į kompiuterinę gyvulių duomenų bazę perduotuose pranešimuose apie juos pateikti duomenys yra teisingi.
Pirmos pastraipos b punkte nurodytos patikros gali būti atliekamos remiantis atsitiktine imtimi. Jei atliekant tokios imties patikrą nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, tikrinami visi gyvuliai arba ekstrapoliuojamos patikrinus imtį padarytos išvados.
43 straipsnis
Su pagalbos už gyvulius schemomis ir su gyvuliais susijusios paramos priemonėmis susijusi tikrinimo ataskaita
1. Po kiekvienos pagal šį skirsnį atliekamos patikros rengiama tikrinimo ataskaita, kuria suteikiama galimybė peržiūrėti išsamius atliktų patikrų duomenis. Tikrinimo ataskaitoje visų pirma nurodoma:
a)
tikrintos su gyvuliais susijusios pagalbos schemos ir (arba) su gyvuliais susijusios paramos priemonės, pagalbos už gyvulius paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymai;
b)
dalyvavę asmenys;
c)
rastų gyvulių skaičius ir rūšis, ir, jei taikytina, ausų įsagų numeriai, įrašai registre bei kompiuterinėse gyvulių duomenų bazėse ir visi tikrinti patvirtinamieji dokumentai, patikrų rezultatai ir, jei taikytina, konkrečios pastabos apie atskirus gyvulius ir (arba) jų identifikavimo kodus;
d)
ar gavėjui buvo pranešta apie apsilankymą, jei taip, - prieš kiek laiko. Visų pirma, jei viršijama 25 straipsnyje nurodyta 48 valandų riba, tikrinimo ataskaitoje nurodoma priežastis;
e)
informacija apie konkrečias tikrinimo priemones, kurios turi būti taikomos pagal pagalbos už gyvulius schemas ir (arba) su gyvuliais susijusios paramos priemones;
f)
informacija apie bet kokias tolesnes taikytinas tikrinimo priemones.
2. Gavėjui suteikiama galimybė per patikrą pasirašyti ataskaitą taip patvirtinant, kad jis dalyvavo patikroje, ir pateikti pastabų. Jeigu valstybės narės naudojasi per patikrą parengta elektronine tikrinimo ataskaita, kompetentinga institucija numato galimybę gavėjui pasirašyti elektroniniu parašu arba tikrinimo ataskaita nedelsiant išsiunčiama gavėjui, kad jis galėtų pasirašyti ataskaitą ir pateikti pastabų. Jei nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, gavėjui pateikiama tikrinimo ataskaitos kopija.
3. Jei patikras vietoje pagal šį reglamentą valstybės narės atlieka kartu su Reglamente (EB) Nr. 1082/2003 numatytais patikrinimais, prie tikrinimo ataskaitos pridedamos to reglamento 2 straipsnio 5 dalyje nurodytos ataskaitos.
4. Jeigu pagal šį reglamentą atliekant patikras vietoje nustatoma Reglamento (EB) Nr. 1760/2000 I antraštinės dalies arba Reglamento (EB) Nr. 21/2004 reikalavimų nesilaikymo atvejų, šiame straipsnyje numatyta tikrinimo ataskaita nedelsiant siunčiama už tų reglamentų įgyvendinimą atsakingoms institucijoms.
IV SKYRIUS
Konkrečios taisyklės
44 straipsnis
Taisyklės, susijusios su regioninių ar bendrų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių kontrolės rezultatais
Jei pagal Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 46 straipsnio 5 ar 6 dalį vykdomas regionų lygmens ar bendras įgyvendinimas, nustatytas bendrų gretimų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių plotas dalyviams paskirstomas proporcingai jų turimai bendrų ekologinių vietovių daliai remiantis informacija, kurią jie deklaravo pagal šio reglamento 18 straipsnį.
Taikant kiekvienam regionų lygmens ar bendro įgyvendinimo dalyviui Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 26 straipsnį, nustatyta ekologiniu požiūriu svarbia vietove laikomas bendras priskirtos bendrų ekologiniu požiūriu svarbių vietovių dalies, nustatytos pagal šio straipsnio pirmą pastraipą, ir ekologiniu požiūriu svarbių vietovių, nustatytų atsižvelgiant į individualią pareigą, plotas.
45 straipsnis
Tetrahidrokanabinolio kiekio auginamose kanapėse patikrinimas
1. Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalį, valstybės narės įdiegia šio reglamento I priede nustatytą tetrahidrokanabinolio (toliau - THC) kiekio auginamuose pasėliuose nustatymo sistemą.
2. Kompetentinga valstybės narės institucija registruoja su THC kiekio patikrinimo rezultatais susijusią informaciją. Tokią informaciją kiekvienos veislės atveju sudaro bent kiekviename mėginyje nustatytas procentine dalimi šimtųjų tikslumu išreikštas THC kiekis, taikyta procedūra, atliktų tyrimų skaičius, vietos, kurioje paimtas mėginys, nuoroda ir priemonės, kurių imtasi nacionaliniu lygmeniu.
3. Jei THC kiekio visuose konkrečios veislės mėginiuose vidurkis viršija Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalyje nustatytą kiekį, kitais paraiškų teikimo metais valstybės narės atitinkamos veislės atžvilgiu taiko šio reglamento I priede nustatytą B procedūrą. Ši procedūra taikoma ir vėlesniais paraiškų teikimo metais, nebent visi konkrečios veislės patikrinimo rezultatai neviršytų Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalyje nustatyto THC kiekio.
Jei THC kiekio visuose konkrečios veislės mėginiuose vidurkis ir antraisiais metais viršija Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 32 straipsnio 6 dalyje nustatytą kiekį, valstybės narės, remdamosi Tarybos direktyvos 2002/53/EB (20) 18 straipsniu, praneša Komisijai apie leidimą uždrausti prekiauti ta veisle. Toks pranešimas išsiunčiamas ne vėliau kaip iki atitinkamų paraiškų teikimo metų lapkričio 15 d. Šiame prašyme nurodyta veislė nuo kitų paraiškų teikimo metų atitinkamoje valstybėje narėje laikoma neatitinkančia tiesioginių išmokų skyrimo reikalavimų.
4. Kanapės ir toliau auginamos įprastomis sąlygomis pagal vietos tradicijas, o jų derlius nuimamas ne anksčiau kaip po 10 dienų nuo žydėjimo pabaigos, kad būtų galima atlikti 1, 2 ir 3 dalyse numatytus patikrinimus.
Tačiau valstybės narės gali leisti nuimti kanapių derlių prasidėjus žydėjimui ir nepraėjus 10 dienų nuo žydėjimo pabaigos, jeigu inspektoriai nurodo, kuriose reprezentatyviose kiekvieno sklypo dalyse kanapės turi būti toliau auginamos ne mažiau kaip 10 dienų nuo žydėjimo pabaigos, kad būtų galima atlikti patikrinimą taikant I priede nustatytą metodą.
5. 3 dalyje nurodytas pranešimas teikiamas vadovaujantis Komisijos reglamentu (EB) Nr. 792/2009 (21).
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
SU PLOTU IR SU GYVULIAIS NESUSIJUSIOS KAIMO PLĖTROS PRIEMONĖS
I SKYRIUS
Įvadinė nuostata
46 straipsnis
Taikymo sritis
Ši antraštinė dalis taikoma išlaidoms, patirtoms taikant priemones, numatytas Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 14-20 straipsniuose, 21 straipsnio 1 dalyje, išskyrus a ir b punktuose numatytas metines išmokas, 27 straipsnyje, 28 straipsnio 9 dalyje, 35 ir 36 straipsniuose ir 51 straipsnio 2 dalyje, Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 35 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 20 straipsnyje, 36 straipsnio a punkto vi papunktyje, b punkto ii, vi ir vii papunkčiuose, 36 straipsnio b punkto i ir iii papunkčiuose, kiek tai susiję su įveisimo išlaidomis, ir 52 bei 63 straipsniuose.
II SKYRIUS
Patikros
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
47 straipsnis
Paramos paraiškos, mokėjimo prašymai ir kitos deklaracijos
1. Valstybės narės numato tinkamą paramos paraiškų, mokėjimo prašymų ir kitų deklaracijų, susijusių su kaimo plėtros priemonėmis, kurios nesusijusios su plotu ar su gyvuliais, teikimo tvarką.
2. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 15 straipsnio 1 dalies b punkte, 16 straipsnio 1 dalyje, 19 straipsnio 1 dalies c punkte ir 27 straipsnyje numatytų priemonių atveju gavėjas teikia metinį mokėjimo prašymą.
2 skirsnis
Nuostatos dėl patikrų
48 straipsnis
Administracinės patikros
1. Administracinės patikros taikomos visoms gavėjo arba trečiosios šalies turimoms pateikti paramos paraiškoms, mokėjimo prašymams ar kitoms deklaracijoms ir apima visus aspektus, kuriuos įmanoma ir tikslinga patikrinti administracinėmis priemonėmis. Pagal šių patikrų tvarką reikia registruoti atliekamus kontrolės veiksmus, patikrinimo rezultatus ir priemones, kurių imtasi nustačius neatitikimų.
2. Atliekant administracines paramos paraiškų patikras turi būti užtikrinama veiksmo atitiktis Sąjungos ar nacionalinėje teisėje arba kaimo plėtros programoje nustatytoms taikytinoms pareigoms, įskaitant su viešaisiais pirkimais bei valstybės pagalba susijusias pareigas ir kitus privalomus standartus ir reikalavimus. Atliekant patikras visų pirma tikrinama:
a)
gavėjo atitiktis reikalavimams;
b)
veiksmo, kuriam prašoma suteikti paramą, atitikties reikalavimams kriterijai, su juo susiję įsipareigojimai ir kitos pareigos;
c)
atitiktis atrankos kriterijams;
d)
veiksmo išlaidų atitiktis reikalavimams, be kita ko, tikrinant, ar išlaidos yra tinkamos rūšies arba ar taikomas tinkamas skaičiavimo metodas, kai veiksmui ar jo daliai taikomi Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 1 dalies b, c ir d punktai;
e)
Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 67 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų išlaidų, išskyrus nepiniginius įnašus ir nusidėvėjimą, atveju - nurodytų išlaidų pagrįstumas. Išlaidos vertinamos naudojant tinkamą vertinimo sistemą, pavyzdžiui, atsižvelgiant į orientacines išlaidas, lyginant skirtingus pasiūlymus ar išlaidas vertinant vertinimo komisijai.
3. Atliekant mokėjimo prašymų administracines patikras, visų pirma, ir jei tai taikytina konkrečiam prašymui, tikrinama:
a)
atliktas veiksmas, palyginti su veiksmu, kuriam buvo prašoma suteikti paramą ir kuriam ji buvo suteikta;
b)
patirtos išlaidos ir atlikti mokėjimai.
4. Į administracines patikras įeina procedūros, taikomos siekiant išvengti, kad finansavimas neteisėtai nesidubliuotų su finansavimu pagal kitas Sąjungos ar nacionalines sistemas ir ankstesnio programavimo laikotarpio finansavimu. Jei finansavimas gaunamas ir iš kitų šaltinių, tomis patikromis užtikrinama, kad bendra gaunamos paramos suma neviršytų didžiausių leidžiamų sumų ar paramos normų.
5. Investavimo veiksmų administracinės patikros apima bent vieną apsilankymą veiksmo, kuriam suteikta parama, vykdymo vietoje arba investicijų realizavimo vietoje, siekiant patikrinti, ar investicijos realizuotos.
Tačiau kompetentinga institucija gali nuspręsti dėl tinkamai pagrįstų priežasčių tokių apsilankymų neatlikti, pavyzdžiui, jei:
a)
veiksmas yra įtrauktas į patikrų vietoje, kurios bus atliekamos pagal 49 straipsnį, imtį;
b)
kompetentinga institucija atitinkamą veiksmą laiko nedidele investicija;
c)
kompetentinga institucija mano, kad paramos gavimo sąlygų nesilaikymo rizika arba investicijų nerealizavimo rizika yra nedidelė.
Antroje pastraipoje nurodytas sprendimas ir jo pagrindimas registruojami.
49 straipsnis
Patikros vietoje
1. Valstybės narės rengia su patvirtintais veiksmais susijusias patikras vietoje, taikydamos tinkamą imties nustatymo principą. Šios patikros, kiek tai įmanoma, vykdomos prieš atliekant galutinį veiksmui skirtą mokėjimą.
2. Patikrą vietoje atliekantys inspektoriai nedalyvauja atliekant su tuo pačiu veiksmu susijusias administracines patikras.
50 straipsnis
Tikrinimo norma ir patikrų vietoje imties nustatymas
1. Per patikras vietoje tikrinamos išlaidos turi sudaryti bent 5 % 46 straipsnyje nurodytų išlaidų, kurios yra bendrai finansuojamos iš Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) ir kurias kiekvienais kalendoriniais metais turi apmokėti mokėjimo agentūra.
Jei veiksmui, dėl kurio atliekama patikra vietoje, įgyvendinti buvo gautos išankstinės arba tarpinės išmokos, šios išmokos sugretinamos su pirmoje pastraipoje nurodytomis per patikras vietoje tikrinamomis išlaidomis.
2. Skaičiuojant, ar pasiektas 1 dalyje nurodytas mažiausias lygis, įskaičiuojamos tik sumos, kurių patikros buvo atliktos iki atitinkamų kalendorinių metų pabaigos.
Skaičiuojant, ar pasiektas 1 dalyje nurodytas mažiausias lygis, neįskaičiuojamos mokėjimų prašymų, kurie atlikus administracines patikras buvo pripažinti neatitinkančiais reikalavimų, sumos.
3. Skaičiuojant, ar pasiektas 1 dalyje nurodytas mažiausias lygis, gali būti įskaičiuojamos tik sumos, kurių patikros atitinka visus 49 ir 51 straipsniuose nustatytus reikalavimus.
4. Nustatant pagal 1 dalį tikrintinų patvirtintų veiksmų imtį visų pirma atsižvelgiama į:
a)
būtinybę patikrinti pakankamai įvairių rūšių ir įvairaus masto veiksmus;
b)
bet kokius rizikos veiksnius, nustatytus atlikus nacionalines arba Sąjungos lygmens patikras;
c)
tai, koks yra veiksmo poveikis klaidų rizikai įgyvendinant kaimo plėtros programą;
d)
būtinybę išlaikyti priemonių ir veiksmų rūšių pusiausvyrą;
e)
būtinybę atsitiktine tvarka atrinkti 30-40 % išlaidų.
5. Per patikras vietoje nustačius sunkių su tam tikra paramos priemone arba tam tikros rūšies veiksmais susijusių reikalavimų nesilaikymo atvejų, kompetentinga institucija atitinkamai padidina atitinkamai priemonei ar atitinkamos rūšies veiksmams kitais kalendoriniais metais taikysimą tikrinimo normą.
6. Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės gali nuspręsti sumažinti 1 dalyje nurodytą mažiausią kiekvienais kalendoriniais metais atliekamų patikrų vietoje lygį iki 3 % iš EŽŪFKP bendrai finansuojamos sumos.
Pirmą pastraipą valstybės narės gali taikyti, tik jei tenkinamos Komisijos pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 62 straipsnio 2 dalies b punktą nustatytos bendrosios mažiausio patikrų vietoje lygio mažinimo sąlygos.
Jei antroje pastraipoje nurodytos sąlygos nebetenkinamos, valstybės narės nedelsdamos atšaukia savo sprendimą sumažinti mažiausią patikrų vietoje lygį. 1 dalyje nurodytą mažiausią lygį jos taiko nuo kitų kalendorinių metų.
51 straipsnis
Patikrų vietoje turinys
1. Per patikras vietoje tikrinama, ar veiksmas buvo įgyvendintas laikantis taikytinų taisyklių - šios patikros apima visų atitikties reikalavimams kriterijų atitikimo ir įsipareigojimų bei kitų su paramos skyrimu susijusių pareigų vykdymo patikrinimą, kurį galima atlikti per apsilankymą. Patikromis vietoje užtikrinama, kad veiksmas atitinka EŽŪFKP paramos skyrimo reikalavimus.
2. Per patikras vietoje, palyginus su atitinkamais dokumentais, patikrinamas gavėjo deklaruotų duomenų tikslumas.
Be kita ko, patikrinama, ar gavėjo pateikti mokėjimo prašymai yra pagrįsti apskaitos ar kitais dokumentais, įskaitant, jei reikia, mokėjimo prašyme pateiktų duomenų tikslumo tikrinimą remiantis trečiųjų šalių turimais duomenimis ar komerciniais dokumentais.
3. Per patikras vietoje patikrinama, ar esama arba numatoma veiksmo paskirtis atitinka paramos paraiškoje aprašytą paskirtį, į kurią atsižvelgiant buvo skirta parama.
4. Išskyrus išimtines kompetentingų valdžios institucijų tinkamai užregistruotas ir paaiškintas aplinkybes, patikros vietoje apima apsilankymą veiksmo vykdymo vietoje, o nematerialaus veiksmo atveju - apsilankymą pas veiksmo vykdytoją.
52 straipsnis
Ex post patikros
1. Ex post patikros taikomos investavimo veiksmams, siekiant patikrinti, kaip laikomasi Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 71 straipsnyje arba kaimo plėtros programoje nustatytų įsipareigojimų.
2. Per ex post patikras kiekvienais kalendoriniais metais patikrinama ne mažiau kaip 1 % EŽŪFKP išlaidų, skirtų investavimo veiksmams, kurių atveju tebegalioja 1 dalyje nurodyti įsipareigojimai ir už kuriuos EŽŪFKP atliko galutinį mokėjimą. Atsižvelgiama tik į patikras, atliktas iki atitinkamų kalendorinių metų pabaigos.
3. Pagal 1 dalį tikrintinų veiksmų imtis nustatoma remiantis su skirtingais veiksmais, veiksmų rūšimis ar priemonėmis susijusios rizikos ir jų finansinio poveikio analize. 20-25 % imties nustatoma atsitiktinės atrankos tvarka.
53 straipsnis
Tikrinimo ataskaita
1. Po kiekvienos pagal šį skirsnį atliekamos patikros rengiama tikrinimo ataskaita, kad būtų galima susipažinti su išsamia informacija apie atliktas patikras. Ataskaitoje visų pirma nurodoma:
a)
tikrintos priemonės ir paraiškos arba mokėjimo prašymai;
b)
dalyvavę asmenys;
c)
ar gavėjui buvo pranešta apie apsilankymą ir, jei taip - prieš kiek laiko;
d)
patikrų rezultatai ir, jei taikytina, konkrečios pastabos;
e)
informacija apie tolesnes taikytinas tikrinimo priemones.
2. 1 dalis mutatis mutandis taikoma šiame skirsnyje numatytoms ex post patikroms.
3. Gavėjui suteikiama galimybė per patikrą pasirašyti ataskaitą taip patvirtinant, kad jis dalyvavo patikroje, ir pateikti pastabų. Jeigu tikrinimo ataskaita valstybėje narėje per patikrą rengiama elektroninėmis priemonėmis, kompetentinga institucija numato galimybę gavėjui ją pasirašyti elektroniniu parašu, arba tikrinimo ataskaita nedelsiant išsiunčiama gavėjui, kad jis galėtų ją pasirašyti ir pateikti pastabų. Jei nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, gavėjui pateikiama tikrinimo ataskaitos kopija.
3 skirsnis
Nuostatos dėl patikrų, susijusių su konkrečiomis priemonėmis
54 straipsnis
Žinių perdavimas ir informavimo veikla
Kompetentinga institucija tikrina, ar laikomasi Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 14 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo, kad žinių perdavimo ir informavimo paslaugas teikiančios įstaigos turėtų tinkamus pajėgumus. Vadovaudamasi to reglamento 14 straipsnio 5 dalimi, kompetetinga institucija tikrina mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programų bei apsilankymų ūkiuose ir miškuose trukmę ir turinį. Tikrinama atliekant administracines patikras ir imties principu pagrįstas patikras vietoje.
55 straipsnis
Konsultavimo paslaugos, ūkio valdymo ir ūkininkų pavadavimo paslaugos
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 15 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose numatytų veiksmų atveju kompetentinga institucija tikrina, ar laikomasi to reglamento 15 straipsnio 3 dalyje nustatyto reikalavimo, kad teikti konsultacijas atrinktos institucijos arba įstaigos turėtų pakankamai išteklių ir kad atrankos procedūra būtų vykdoma rengiant viešuosius pirkimus. Tikrinama atliekant administracines patikras ir imties principu pagrįstas patikras vietoje.
56 straipsnis
Žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemos
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnyje numatytos priemonės atveju kompetentinga institucija, tikrindama, kaip vykdomos pareigos ir ar atitinkami atitikties reikalavimams kriterijai, prireikus, gali pasinaudoti iš kitų tarnybų, įstaigų ar organizacijų gautais įrodymais. Tačiau kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų įsitikinta, jog ta tarnyba, įstaiga ar organizacija veikia pagal normas, kurių pakanka norint tikrinti, kaip vykdomos pareigos ir ar atitinkami atitikties reikalavimams kriterijai. Šiuo tikslu kompetentinga institucija atlieka administracines patikras ir imties principu pagrįstas patikras vietoje.
57 straipsnis
Ūkio ir verslo plėtra
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 1 dalies a punkte numatytų veiksmų atveju kompetetinga institucija, atlikdama administracines patikras ir imties principu pagrįstas patikras vietoje, tikrina, kaip laikomasi:
a)
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 ir 5 dalyse ir Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 808/2014 (22) 8 straipsnyje nustatytų su verslo planu susijusių reikalavimų ir, jaunųjų ūkininkų atveju, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalyje nustatyto reikalavimo, kad jie atitiktų aktyvių ūkininkų apibrėžtį;
b)
taisyklės dėl lengvatinio laikotarpio su profesiniais gebėjimais susijusioms sąlygoms įvykdyti, kaip nurodyta Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 807/2014 (23) 2 straipsnio 3 dalyje.
58 straipsnis
Gamintojų grupių ir organizacijų steigimas
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 27 straipsnyje numatytos priemonės atveju valstybės narės pripažįsta gamintojų grupę patikrinusios, ar ta grupė atitinka to straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus ir nacionalines taisykles. Po pripažinimo kompetentinga institucija nuolat tikrina atitiktį pripažinimo kriterijams ir to reglamento 27 straipsnio 2 dalyje nustatytų su verslo planu susijusių reikalavimų laikymąsi atlikdama administracines patikras ir bent kartą per penkerius metus - patikras vietoje.
59 straipsnis
Rizikos valdymas
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 36 straipsnyje numatytos konkrečios paramos atveju kompetetinga institucija, atlikdama administracines patikras ir imties principu pagrįstas patikras vietoje, visų pirma tikrina:
a)
ar ūkininkai atitiko Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 36 straipsnio 2 dalyje numatytą paramos skyrimo reikalavimą;
b)
tikrindama Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 36 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose numatytų mokėjimų iš tarpusavio pagalbos fondų prašymus - ar fondui priklausantiems ūkininkams pagal to reglamento 36 straipsnio 3 dalį buvo išmokėta visa kompensacija.
60 straipsnis
LEADER
1. Valstybės narės įdiegia tinkamą vietos veiklos grupių priežiūros sistemą.
2. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 35 straipsnio 1 dalies b ir c punktus patiriamų išlaidų atveju valstybės narės gali šio reglamento 48 straipsnyje numatytas administracines patikras oficialiu aktu pavesti atlikti vietos veiklos grupėms. Tačiau valstybėms narėms paliekama atsakomybė patikrinti, ar tos vietos veiklos grupės turi tam darbui atlikti būtinų administracinių ir tikrinimo pajėgumų.
Pirmoje pastraipoje nurodyto pavedimo atveju kompetentinga institucija reguliariai tikrina vietos veiklos grupes, be kita ko, atlieka apskaitos dokumentų patikras ir imties principu pagrįstas kartotines administracines patikras.
Kompetentinga institucija taip pat atlieka šio reglamento 49 straipsnyje nurodytas patikras vietoje. Nustatant su LEADER susijusių išlaidų kontrolinę imtį turi būti taikomas ne mažesnis kaip šio reglamento 50 straipsnyje nurodytas procentinis dydis.
3. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 35 straipsnio 1 dalies a, d ir e punktus ir 35 straipsnio 1 dalies b ir c punktus patirtų išlaidų atveju, jei vietos veiklos grupė pati yra paramos gavėja, administracines patikras atlieka nuo atitinkamos vietos veiklos grupės nepriklausantys asmenys.
61 straipsnis
Palūkanų ir garantijos mokesčio subsidijos
1. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 69 straipsnio 3 dalies a punktą patirtų išlaidų atveju administracinės patikros ir patikros vietoje atliekamos atsižvelgiant į konkretų gavėją ir priklausomai nuo atitinkamo veiksmo įgyvendinimo. Pagal šio reglamento 50 straipsnį atliekant rizikos analizę, atitinkamas veiksmas bent kartą vertinamas remiantis diskontuotąja subsidijos verte.
2. Kompetentinga institucija, atlikdama administracines patikras ir, jei reikia, apsilankydama tarpinėse finansų įstaigose ir pas gavėją, užtikrina, kad mokėjimai tarpinėms finansų įstaigoms atitiktų Sąjungos teisę ir mokėjimo agentūros bei tarpinės finansų įstaigos sudarytą susitarimą.
3. Jei vienu veiksmu tiems patiems galutiniams gavėjams skiriamos ir palūkanų ar garantijos mokesčio subsidijos, ir parama pagal kitas finansines priemones, kompetetinga institucija patikras galutinių gavėjų lygmeniu atlieka tik Reglamento (ES) Nr. 1303/2013 40 straipsnio 3 dalyje nustatytais atvejais.
62 straipsnis
Valstybių narių iniciatyva teikiama techninė pagalba
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 51 straipsnio 2 dalį patirtų išlaidų atveju, mutatis mutandis taikomi šio reglamento 48-51 straipsniai ir 53 straipsnis.
48 straipsnyje nurodytas administracines patikras ir 49 straipsnyje nurodytas patikras vietoje atlieka subjektas, funkciškai nepriklausomas nuo leidimus mokėti techninę pagalbą teikiančio subjekto.
III SKYRIUS
Nepagrįstai išmokėtos sumos ir administracinės nuobaudos
63 straipsnis
Visos paramos arba jos dalies atšaukimas ir administracinės nuobaudos
1. Mokėjimų sumos apskaičiuojamos remiantis sumomis, pripažintomis atitinkančiomis reikalavimus per 48 straipsnyje nurodytas administracines patikras.
Kompetentinga institucija išnagrinėja gavėjo mokėjimo prašymą ir nustato paramos skyrimo reikalavimus atitinkančias sumas. Ji nustato:
a)
remiantis mokėjimo prašymu bei pagalbos ir (arba) paramos skyrimo sprendimu gavėjui mokėtiną sumą;
b)
sumą, mokėtiną gavėjui, išnagrinėjus mokėjimo prašyme nurodytų išlaidų atitiktį reikalavimams.
Jei pagal antros pastraipos a punktą nustatyta suma viršija pagal tos pastraipos b punktą nustatytą sumą daugiau kaip 10 %, pagal b punktą nustatytai sumai taikoma administracinė nuobauda. Nuobaudos suma yra lygi šių dviejų sumų skirtumui, tačiau neviršija visos galimos atšaukti paramos sumos.
Tačiau nuobaudos netaikomos, jei gavėjas gali kompetentingai institucijai priimtinu būdu įrodyti, kad reikalavimų neatitinkanti suma buvo įtraukta ne dėl jo kaltės, arba jei kompetentinga institucija kitaip įsitikina, kad atitinkamas gavėjas nėra dėl to kaltas.
2. 1 dalyje nurodyta administracinė nuobauda mutatis mutandis taikoma per 49 straipsnyje nurodytas patikras vietoje nustatytoms reikalavimų neatitinkančioms išlaidoms. Tokiu atveju nagrinėjamas išlaidas sudaro bendros patirtos atitinkamo veiksmo išlaidos. Tai nedaro poveikio ankstesnių su atitinkamais veiksmais susijusių patikrų vietoje rezultatams.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
SU KOMPLEKSINE PARAMA SUSIJUSI KONTROLĖS SISTEMA IR ADMINISTRACINĖS NUOBAUDOS
I SKYRIUS
Bendrosios nuostatos
64 straipsnis
Apibrėžtys
Techninėse specifikacijose, būtinose siekiant įdiegti su kompleksine parama susijusią kontrolės sistemą ir taikyti susijusias administracines nuobaudas, vartojamų terminų apibrėžtys:
a) specializuotos kontrolės įstaigos- šio reglamento 67 straipsnyje nurodytos nacionalinės kompetentingos kontrolės institucijos, atsakingos už Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 93 straipsnyje nurodytų taisyklių laikymosi užtikrinimą;
b) aktas- kiekviena iš Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 II priede išvardytų direktyvų ir reglamentų;
c) pažeidimo nustatymo metai- kalendoriniai metai, kuriais buvo atlikta administracinė patikra arba patikra vietoje;
d) kompleksinės paramos sritys- bet kuri iš trijų skirtingų Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 93 straipsnio 1 dalyje nurodytų sričių ir to reglamento 93 straipsnio 3 dalyje nurodytas daugiamečių ganyklų išlaikymas.
II SKYRIUS
Kontrolė
1 skirsnis
Bendrosios nuostatos
65 straipsnis
Su kompleksine parama susijusi kontrolės sistema
1. Valstybės narės įdiegia sistemą, kuria užtikrinama veiksminga kompleksinės paramos reikalavimų laikymosi kontrolė. Toje sistemoje visų pirma numatoma:
a)
kad tuo atveju, jei kompetentinga kontrolės institucija yra ne mokėjimo agentūra, pastaroji turi perduoti specializuotoms kontrolės įstaigoms ir (arba), jei taikytina, koordinuojančiai institucijai reikiamą su Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytais gavėjais susijusią informaciją;
b)
taikytini kontrolinių imčių nustatymo metodai;
c)
atliktinų patikrų pobūdžio ir masto nuorodos;
d)
tikrinimo ataskaitos, kuriose visų pirma nurodomi nustatyti reikalavimų nesilaikymo atvejai ir įvertinamas jų sunkumas, mastas, pastovumas ir pasikartojimas;
e)
kad tuo atveju, jei kompetentinga kontrolės institucija yra ne mokėjimo agentūra, specializuotos kontrolės įstaigos turi perduoti mokėjimo agentūrai arba koordinuojančiai institucijai, arba joms abiem tikrinimo ataskaitas;
f)
tvarka, pagal kurią mokėjimo agentūra taiko išmokų mažinimo ir neskyrimo sistemą.
2. Valstybės narės gali numatyti tvarką, pagal kurią gavėjas mokėjimo agentūrai nurodo dalykus, kuriuos būtina žinoti siekiant nustatyti jam taikytinus reikalavimus ir standartus.
66 straipsnis
Pagalbos išmokėjimo ir su kompleksine parama susijusių patikrų santykis
Jei su kompleksine parama susijusių patikrų neįmanoma užbaigti prieš atitinkamam gavėjui gaunant Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytas išmokas ir metines išmokas, dėl administracinės nuobaudos gavėjo mokėtina suma susigrąžinama pagal šio reglamento 7 straipsnį arba išskaičiuojama iš paskesnių išmokų.
67 straipsnis
Kompetetingos kontrolės institucijos pareigos
1. Kompetentingos kontrolės institucijos vykdo šias pareigas:
a)
specializuotos kontrolės institucijos atsako už konkrečių reikalavimų ir standartų laikymosi kontrolės ir patikrų vykdymą;
b)
mokėjimo agentūros atsako už administracinių nuobaudų atskirais atvejais nustatymą pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 IV antraštinės dalies II skyrių ir šios antraštinės dalies III skyrių.
2. Nukrypdamos nuo 1 dalies, valstybės narės gali nuspręsti, kad su visais arba tam tikrais reikalavimais, standartais, aktais ar kompleksinės paramos sritimis susijusią kontrolę ir patikras vykdys mokėjimo agentūros, jei valstybė narė garantuoja, kad kontrolės ir patikrų veiksmingumas bus bent toks pats, koks yra, kai kontrolę ir patikras vykdo specializuota kontrolės institucija.
2 skirsnis
Patikros vietoje
68 straipsnis
Mažiausia tikrinimo norma
1. Kompetentinga kontrolės institucija atlieka su reikalavimais ir standartais, už kuriuos ji atsakinga, susijusias patikras vietoje, per kurias ji patikrina ne mažiau kaip 1 % visų Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytų gavėjų, už kuriuos ta kompetentinga institucija yra atsakinga.
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodytų asmenų grupių atveju, apskaičiuojant pirmoje pastraipoje nurodytą kontrolinę imtį, gavėju gali būti laikomas kiekvienas atskiras tų grupių narys.
Pirmoje pastraipoje nurodyta mažiausia tikrinimo norma gali būti įvykdyta kiekvienos kompetentingos kontrolės institucijos lygmeniu arba kiekvieno akto ar standarto arba aktų ar standartų grupių lygmeniu. Tačiau, jei patikras atlieka ne mokėjimo agentūra, ši mažiausia tikrinimo norma gali būti įvykdyta kiekvienos mokėjimo agentūros lygmeniu.
Jei mažiausia tikrinimo norma jau yra nustatyta aktui ir standartams taikomuose teisės aktuose, taikoma būtent ta, o ne pirmoje pastraipoje nurodyta mažiausia norma. Valstybės narės taip pat gali nuspręsti, kad apie visus reikalavimų nesilaikymo atvejus, nustatytus pagal aktams ir standartams taikomus teisės aktus atliekant patikras vietoje, nesusijusias su pirmoje pastraipoje nurodyta imtimi, pranešama už atitinkamą aktą ar standartą atsakingai kompetentingai kontrolės institucijai, ir ši imasi tolesnių veiksmų. Taikomos šio skyriaus ir III antraštinės dalies I, II ir III skyrių nuostatos.
Su kompleksine parama susijusių pareigų, susijusių su Direktyva 96/22/EB, atveju pirmoje pastraipoje nurodytas mažiausios normos reikalavimas laikomas įvykdytu, jei taikomi tam tikro dydžio imties stebėsenos planai.
2. Nukrypdama nuo 1 dalies, valstybė narė, siekdama įvykdyti toje dalyje nurodytą mažiausią tikrinimo normą kiekvieno akto ar standarto arba aktų ar standartų grupės lygmeniu, gali:
a)
naudoti atrinktų gavėjų patikrų vietoje, atliktų pagal tiems aktams ir standartams taikomus teisės aktus, rezultatus arba
b)
pakeisti atrinktus gavėjus gavėjais, kurių atžvilgiu atliekama patikra vietoje pagal tiems aktams ir standartams taikomus teisės aktus, jei tie gavėjai yra Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodyti gavėjai.
Tokiais atvejais per patikras vietoje tikrinami visi kompleksinės paramos reikalavimuose nurodyti atitinkamų aktų ar standartų aspektai. Be to, valstybė narė užtikrina, kad tų patikrų vietoje veiksmingumas būtų bent toks pats, koks yra, kai patikras vietoje atlieka kompetentingos kontrolės institucijos.
3. Nustatant šio straipsnio 1 dalyje nurodytą mažiausią tikrinimo normą, neatsižvelgiama į Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje nurodytus būtinus veiksmus.
4. Jei per patikras vietoje nustatoma sunkių konkretaus akto ar standarto nesilaikymo atvejų, kitą tikrinimo laikotarpį atliekama daugiau su tuo aktu ar standartu susijusių patikrų vietoje. Konkretaus akto atžvilgiu kompetentinga kontrolės institucija gali nuspręsti per tas tolesnes patikras vietoje tikrinti tik dažniausiai pažeidžiamų reikalavimų laikymąsi.
5. Jei valstybė narė nusprendžia pasinaudoti Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybe, veiksmai, būtini siekiant patikrinti, ar atitinkami reikalavimų pažeidimai buvo pašalinti, taikomi imčiai, sudarytai iš 20 % tų gavėjų.
69 straipsnis
Kontrolinės imties nustatymas
1. Pagal 68 straipsnį tikrintinų ūkių imtis nustatoma remiantis, jei taikytina, taikomuose teisės aktuose numatyta rizikos analize arba konkrečių reikalavimų ar standartų atveju tinkama rizikos analize. Ta rizikos analizė gali būti atliekama atskiro ūkio lygmeniu arba ūkių kategorijų ar geografinių zonų lygmeniu.
Atliekant rizikos analizę gali būti atsižvelgiama į vieną arba į abu šiuos veiksnius:
a)
gavėjo dalyvavimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 12 straipsnį nustatytoje ūkių konsultavimo sistemoje;
b)
gavėjo dalyvavimą sertifikavimo sistemoje, jeigu ji susijusi su atitinkamais reikalavimais ir standartais.
Remdamasi rizikos analize valstybė narė gali nuspręsti neįtraukti antros pastraipos b punkte nurodytoje sertifikavimo sistemoje dalyvaujančių gavėjų į rizika pagrįstą kontrolinę imtį. Tačiau, jei sertifikavimo sistema apima tik dalį reikalavimų ir standartų, kurių gavėjas turi laikytis pagal kompleksinės paramos reikalavimus, sertifikavimo sistemos neapimamų reikalavimų arba standartų atžvilgiu taikomi atitinkami rizikos veiksniai.
Jei išanalizavus tikrinimo rezultatus paaiškėja, kad antros pastraipos b punkte nurodytos sertifikavimo sistemos apimamų reikalavimų arba standartų nesilaikoma labai dažnai, su atitinkamais reikalavimais arba standartais susiję rizikos veiksniai įvertinami pakartotinai.
2. 1 dalis netaikoma tolesnėms patikroms, atliekamoms tuo atveju, kai apie reikalavimų nesilaikymą kompetentinga kontrolės institucija sužino kokiais nors kitais būdais. Tačiau ši dalis taikoma pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą atliekamoms tolesnėms patikroms.
3. Reprezentatyvumui užtikrinti, 20-25 % mažiausio 68 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyto per patikras vietoje tikrintinų gavėjų skaičiaus atrenkama atsitiktine tvarka. Tačiau jei per patikras vietoje tikrintinų gavėjų skaičius viršija tą mažiausią skaičių, atsitiktine tvarka atrenkami gavėjai turi sudaryti ne daugiau kaip 25 % papildomos imties.
4. Tam tikrais atvejais, remiantis turima informacija, dalinė kontrolinės imties atranka gali būti atlikta prieš pasibaigiant atitinkamam paraiškų teikimo laikotarpiui. Ši laikina imtis baigiama sudaryti gavus visas atitinkamas paraiškas.
5. Pagal 68 straipsnio 1 dalį tikrintinų gavėjų imtis gali būti sudaroma iš gavėjų, kurie jau buvo įtraukti į imtis pagal 30 ir 34 straipsnius ir kuriems taikomi atitinkami reikalavimai ar standartai. Tačiau pasinaudoti šia galimybe negalima vykdant Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos paramos vyno sektoriui gavėjų kontrolę.
6. Nukrypstant nuo 68 straipsnio 1 dalies, per patikras vietoje tikrintinų gavėjų imtys, laikantis mažiausios 1 % normos, gali būti sudaromos atskirai iš kiekvienos iš toliau nurodytų rūšių gavėjų, kurie pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnį turi vykdyti su kompleksine parama susijusias pareigas:
a)
gavėjų, gaunančių Reglamente (ES) Nr. 1307/2013 numatytas tiesiogines išmokas;
b)
Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos paramos vyno sektoriui gavėjų;
c)
gavėjų, gaunančių Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 21 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, 28-31 straipsniuose ir 33 bei 34 straipsniuose numatytas metines išmokas.
7. Jei, remiantis ūkio lygmeniu atlikta rizikos analize, prieinama prie išvados, kad su pagalbos ir (arba) paramos negaunančiais asmenimis susijusi rizika yra didesnė už riziką, susijusią su Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytais gavėjais, šie gavėjai gali būti pakeisti pagalbos ir (arba) paramos negaunančiais asmenimis. Tokiu atveju bendras patikrintų ūkininkų skaičius vis tiek turi pasiekti šio reglamento 68 straipsnio 1 dalyje numatytą tikrinimo normą. Tokių pakeitimų priežastys tinkamai pagrindžiamos ir dokumentuojamos.
8. 5 ir 6 dalyse nustatytas procedūras galima taikyti kartu, jei dėl to padidėja kontrolės sistemos veiksmingumas.
70 straipsnis
Reikalavimų ir standartų laikymosi nustatymas
1. Kai taikytina, reikalavimų ir standartų laikymasis nustatomas naudojant priemones, numatytas atitinkamam reikalavimui ar standartui taikomuose teisės aktuose.
2. Kitais atvejais ir kai tinkama, reikalavimų ir standartų laikymasis nustatomas naudojant bet kokias tinkamas kompetentingos kontrolės institucijos pasirinktas priemones, kuriomis užtikrinamas bent toks pats tikslumas, kokio reikalaujama oficialiai nustatant, ar laikomasi reikalavimų ir standartų, pagal šalyje galiojančias taisykles.
3. Atitinkamais atvejais patikros vietoje gali būti atliekamos taikant nuotolinio stebėjimo technologijas.
71 straipsnis
Patikrų vietoje aspektai
1. Atlikdama 68 straipsnio 1 dalyje numatytos imties patikras, kompetentinga kontrolės institucija užtikrina, kad būtų patikrinta, kaip reikalavimų ir standartų laikosi visi atrinkti gavėjai, už kuriuos ji atsakinga.
Nepaisant pirmos pastraipos nuostatų, jeigu mažiausia tikrinimo norma vykdoma kiekvieno akto ar standarto arba aktų ar standartų grupės lygmeniu, kaip numatyta 68 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje, tikrinama, kaip atrinkti gavėjai laikosi atitinkamo akto ar standarto arba atitinkamos grupės aktų ir standartų.
Jei į šio reglamento 68 straipsnio 1 dalyje numatytą imtį įtraukiama Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodyta asmenų grupė, kompetentinga kontrolės institucija užtikrina, kad būtų patikrinta, kaip reikalavimų ir standartų, už kuriuos jie atsakingi, laikosi visi grupės nariai.
Apskritai kiekvienas patikrai vietoje atrinktas gavėjas tikrinamas tada, kai galima patikrinti, kaip laikomasi daugumos reikalavimų ir standartų, kurių laikymuisi patikrinti jis buvo atrinktas. Tačiau valstybės narės užtikrina, kad per metus būtų pasiektas tinkamas visų reikalavimų ir standartų laikymosi tikrinimo lygis.
2. Kai taikytina, per patikras vietoje tikrinama visa valdos žemės ūkio paskirties žemė. Tačiau per patikrą vietoje atliekant faktinę fizinę patikrą, galima apsiriboti imtimi, kurią sudaro bent pusė žemės ūkio paskirties sklypų, susijusių su valdai taikomu reikalavimu ar standartu, jeigu tokia imtimi užtikrinama, kad bus patikimai ir reprezentatyviai patikrintas reikalavimų ir standartų laikymasis.
Pirmosios pastraipos nuostatos nedaro poveikio Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 IV antraštinės dalies II skyriuje ir šios antraštinės dalies III skyriuje numatytiems administracinių nuobaudų apskaičiavimo ir taikymo principams. Jei atliekant pirmoje pastraipoje nurodytą imties patikrą nustatoma reikalavimų nesilaikymo atvejų, faktiškai tikrintinų žemės ūkio paskirties sklypų imtis didinama.
Be to, jeigu taip numatyta aktui ar standartams taikytinuose teisės aktuose, per patikrą vietoje atliekant faktinį reikalavimų ir standartų laikymosi patikrinimą galima apsiriboti reprezentatyvia tikrintinų objektų imtimi. Tačiau valstybės narės užtikrina, kad patikros apimtų visų reikalavimų ir standartų laikymosi patikrinimą, kurį galima atlikti per apsilankymą.
3. 1 dalyje nurodytos patikros paprastai atliekamos per vieną apsilankymą. Jos apima reikalavimų ir standartų laikymosi patikrinimą, kurį galima atlikti per tą apsilankymą. Tų patikrų tikslas - nustatyti galimus tų reikalavimų ir standartų nesilaikymo atvejus, taip pat nustatyti, ką reikėtų tikrinti toliau.
4. Vietoje patikrų ūkiuose galima atlikti administracines patikras, jei valstybė narė garantuoja, kad administracinės patikros yra bent tokios pat veiksmingos, kaip ir patikros vietoje.
5. Atlikdamos patikras vietoje valstybės narės gali naudoti objektyvius specialiai tam tikriems reikalavimams ir standartams nustatytus tikrinimo rodiklius, jei jos garantuoja, kad atitinkamų reikalavimų ir standartų laikymosi tikrinimo veiksmingumas yra bent jau toks pats, koks yra tuo atveju, kai patikros vietoje atliekamos nenaudojant šių rodiklių.
Rodikliai yra tiesiogiai susiję su reikalavimais ar standartais, kuriems jie taikomi, ir apima visus aspektus, kurie turi būti patikrinti atliekant tų reikalavimų ar standartų laikymosi tikrinimą.
6. Šio reglamento 68 straipsnio 1 dalyje numatytos imties patikros vietoje atliekamos tais pačiais kalendoriniais metais, kuriais pateiktos pagalbos paraiškos ir (arba) mokėjimo prašymai, arba, Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos paramos vyno sektoriui paraiškų atveju - bet kuriuo metu per Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį.
72 straipsnis
Tikrinimo ataskaita
1. Po kiekvienos pagal šią antraštinę dalį atliekamos patikros vietoje kompetentinga kontrolės institucija rengia tikrinimo ataskaitą, arba ši ataskaita rengiama jos atsakomybe.
Ataskaita dalijama į šias dalis:
a)
bendrąją dalį, kurią visų pirma sudaro ši informacija:
i)
patikrai vietoje atrinktas gavėjas;
ii)
dalyvavę asmenys;
iii)
ar gavėjui buvo pranešta apie apsilankymą, ir, jei taip - prieš kiek laiko;
b)
dalį, kurioje atskirai nurodomos atliktos su kiekvienu aktu ir standartu susijusios patikros ir kurioje visų pirma pateikiama ši informacija:
i)
reikalavimai ir standartai, kurių laikymasis tikrintas vietoje;
ii)
atliktų patikrų pobūdis ir mastas;
iii)
nustatyti faktai;
iv)
aktai ir standartai, kurių nesilaikymo atvejų nustatyta;
c)
vertinamąją dalį, kurioje, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 99 straipsnio 1 dalimi, įvertinama nustatytų kiekvieno akto ir (arba) standarto nesilaikymo atvejų svarba pagal sunkumo, masto, pastovumo ir pasikartojimo kriterijus ir nurodomi veiksniai, dėl kurių turėtų būti didinama arba mažinama išmokų sumažinimo norma.
Jei pagal nuostatas, susijusias su atitinkamu reikalavimu ar standartu, galima nebenagrinėti nustatyto nesilaikymo atvejo arba jei parama teikiama pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 17 straipsnio 5 ir 6 dalis, tai nurodoma ataskaitoje.
2. 1 dalis taikoma nepriklausomai nuo to, ar atitinkamas gavėjas buvo atrinktas patikrai vietoje pagal 69 straipsnį, ar patikrintas vietoje vadovaujantis aktams ir standartams taikytinais teisės aktais pagal 68 straipsnio 2 dalį, ar patikrintas per tolesnę patikrą, atliktą kompetentingai kontrolės institucijai apie reikalavimų nesilaikymą sužinojus kokiais nors kitais būdais.
3. Apie nustatytus reikalavimų nesilaikymo atvejus gavėjui pranešama per tris mėnesius nuo patikros vietoje dienos.
Jei gavėjas nedelsdamas nesiima Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 99 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytų taisomųjų veiksmų ir nepašalina nustatyto reikalavimų pažeidimo, jis per šios dalies pirmoje pastraipoje nustatytą terminą informuojamas apie būtinybę imtis taisomųjų veiksmų pagal Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 99 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą.
Jei gavėjas nedelsdamas nesiima Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 97 straipsnio 3 dalyje nurodytų taisomųjų veiksmų ir nepašalina nustatyto reikalavimų pažeidimo, jis ne vėliau kaip per vieną mėnesį nuo tame straipsnyje numatyto sprendimo netaikyti administracinės nuobaudos dienos informuojamas apie būtinybę imtis taisomųjų veiksmų.
4. Nedarant poveikio jokioms konkrečioms teisės aktų, taikomų reikalavimams ir standartams, nuostatoms, tikrinimo ataskaita baigiama rengti per mėnesį nuo patikros vietoje. Tačiau tinkamai pagrįstomis aplinkybėmis, visų pirma, jei to reikia atliekant cheminę ar fizikinę analizę, tas laikotarpis gali būti pratęstas iki trijų mėnesių.
Jei kompetentinga kontrolės institucija yra ne mokėjimo agentūra, tikrinimo ataskaita ir, jei prašoma, atitinkami patvirtinamieji dokumentai nusiunčiami arba pateikiami susipažinti mokėjimo agentūrai ar koordinuojančiai institucijai per mėnesį nuo ataskaitos užbaigimo.
Tačiau, jei ataskaitoje nėra nurodyta jokių nustatytų pažeidimų, valstybė narė gali nuspręsti, kad tokia ataskaita nesiunčiama, su sąlyga, kad per mėnesį nuo jos užbaigimo mokėjimo agentūrai arba koordinavimo institucijai suteikiama galimybė tiesiogiai su ja susipažinti.
III SKYRIUS
Administracinių nuobaudų apskaičiavimas ir taikymas
73 straipsnis
Bendrieji principai
1. Jei už Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 I priede išvardytų skirtingų sistemų, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 21 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose, 28-31 straipsniuose ir 33 bei 34 straipsniuose nurodytų priemonių ir su Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose nurodytomis paramos vyno sektoriui schemomis susijusių mokėjimų valdymą atsako daugiau kaip viena mokėjimo agentūra, valstybės narės užtikrina, kad apie nustatytus reikalavimų nesilaikymo atvejus ir, jei taikytina, bet kokias atitinkamas administracines nuobaudas būtų informuotos visos su tais mokėjimais susijusios mokėjimo agentūros. Tai apima ir atvejus, kuriais atitikties reikalavimams kriterijų neatitikimas reiškia ir kompleksinės paramos taisyklių nesilaikymą ir atvirkščiai. Valstybės narės užtikrina, kad, kai taikytina, būtų taikoma vienoda sumažinimo norma.
2. Jei nustatomas daugiau kaip vienas įvairių tos pačios kompleksinės paramos srities aktų ar standartų nesilaikymo atvejis, nustatant Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 39 straipsnio 1 dalyje ir 40 straipsnyje nurodytą sumažinimo normą, tie atvejai laikomi vienu nesilaikymo atveju.
3. Standarto nesilaikymas, kuris reiškia ir reikalavimo nesilaikymą, laikomas vienu nesilaikymo atveju. Apskaičiuojant sumažinimo sumas toks nesilaikymas priskiriamas reikalavimo nesilaikymo sričiai.
4. Administracinė nuobauda taikoma bendrai sumai Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytų išmokų, skirtų arba skirsimų tam gavėjui pagal:
a)
pažeidimo nustatymo metais jo pateiktas ar pateiksimas pagalbos paraiškas arba mokėjimo prašymus ir (arba)
b)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 46 ir 47 straipsniuose numatytos paramos vyno sektoriui paraiškas.
Jei pirmos pastraipos b punkte nurodytos paraiškos susijusios su perplanavimu ir konversija, atitinkama suma dalijama iš trijų.
5. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 ir 29 straipsniuose nurodytos asmenų grupės atveju procentinis sumažinimo dydis apskaičiuojamas vadovaujantis šios antraštinės dalies III skyriumi ir Deleguotojo reglamento Nr. 640/2014 IV antraštinės dalies II skyriumi. Tokiu atveju valstybės narės proporcingumo dėlei gali ta procentine dalimi sumažinti reikalavimų nesilaikančiam grupės nariui skirtą subsidijos dalį.
74 straipsnis
Administracinių nuobaudų dėl aplaidumo apskaičiavimas ir taikymas
1. Jei nustatomas daugiau kaip vienas su skirtingomis kompleksinės paramos sritimis susijęs reikalavimų nesilaikymo dėl aplaidumo atvejis, kiekvienam iš jų atskirai taikoma Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 39 straipsnio 1 dalyje nustatyta sumažinimo normos nustatymo tvarka.
Nustatyti procentiniai sumažinimo dydžiai sudedami. Tačiau šio reglamento 73 straipsnio 4 dalyje nurodyta bendra suma gali būti sumažinta ne daugiau kaip 5 %.
2. Jeigu pakartotinis reikalavimų nesilaikymo atvejis nustatomas kartu su kitu reikalavimų nesilaikymo ar kitu pakartotiniu reikalavimų nesilaikymo atveju, nustatyti procentiniai sumažinimo dydžiai sudedami. Tačiau 73 straipsnio 4 dalyje nurodyta bendra suma gali būti sumažinta ne daugiau kaip 15 %.
75 straipsnis
Administracinių nuobaudų dėl tyčinio reikalavimų nesilaikymo apskaičiavimas ir taikymas
Nustačius itin didelio masto, labai sunkių ar pastovių tyčinio reikalavimų nesilaikymo atvejų, gavėjui skiriama pagal Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 640/2014 40 straipsnį apskaičiuota nuobauda, o kitais kalendoriniais metais jam neskiriamos jokios Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 92 straipsnyje nurodytos išmokos.
VI ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
76 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas pagalbos paraiškoms, paramos paraiškoms arba mokėjimo prašymams, susijusiems su paraiškų teikimo metais arba išmokų mokėjimo laikotarpiais, prasidedančiais 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 17 d.