NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1071/2013
ze dne 24. září 2013
o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (přepracované znění)
(ECB/2013/33)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. listopadu 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (3) bylo podstatným způsobem změněno. Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, zejména s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (4), mělo by být v zájmu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje ke splnění svých úkolů sestavení konsolidované rozvahy sektoru měnových finančních institucí. Hlavním účelem těchto informací je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) ucelený statistický obraz měnového vývoje v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor. Tyto statistiky, které jsou založeny na úplném a stejnorodém sektoru měnových finančních institucí a souboru zpravodajských jednotek, obsahují údaje o agregovaných finančních aktivech a pasivech vyjádřených z hlediska stavů a transakcí a jsou pravidelně sestavovány. Dostatečně podrobné statistické údaje jsou rovněž nezbytné s cílem zajistit, aby měnové agregáty a protipoložky za eurozónu byly i nadále užitečné z analytického hlediska.
(3)
ECB je povinna v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy.
(4)
Článek 5.1 statutu ESCB vyžaduje, aby ECB pro zajištění úkolů ESCB shromažďovala ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Článek 5.2 statutu ESCB stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
(5)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci jejich referenčního souboru, a opravňuje ji, aby některé třídy zpravodajských jednotek plně nebo částečně zprostila statistické zpravodajské povinnosti. Čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(6)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby si členské státy samy řídily organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovaly s ESCB s cílem zajistit plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(7)
Může být vhodné, aby národní centrální banky shromažďovaly od skutečného souboru zpravodajských jednotek statistické informace nutné ke splnění statistických požadavků ECB jako součást širšího zpravodajského systému, který jednotlivé národní centrální banky vytvářejí v rámci vlastních pravomocí v souladu s právními přepisy Unie, vnitrostátními právními předpisy nebo se zavedenou praxí, a který slouží též jiným statistickým účelům, pokud tím není ohroženo plnění statistických požadavků ECB. Takový postup může rovněž snížit zpravodajskou zátěž. Pro zvýšení transparentnosti je v těchto případech vhodné informovat zpravodajské jednotky o tom, že se údaje shromažďují pro jiné statistické účely. V určitých případech může ECB využít statistické informace, které byly shromážděny pro tyto jiné účely, ke splnění svých požadavků.
(8)
Statistické požadavky jsou nejpodrobnější v případě protistran, které patří do sektoru držby peněz. Podrobné údaje jsou vyžadovány o: a) vkladech v členění podle subsektorů a splatnosti a dále podle měn s cílem umožnit důkladnější analýzu vývoje cizoměnových složek zahrnutých v měnovém agregátu M3 a usnadnit zjišťování míry zastupitelnosti mezi cizoměnovými složkami a eurovou složkou M3; b) úvěrech podle subsektorů, splatnosti, účelu, nového nastavení úrokové sazby a měny, neboť tyto údaje se považují za nezbytné pro účely měnové analýzy; c) pozicích vůči ostatním měnovým finančním institucím, pokud je to potřebné pro umožnění započtení zůstatků mezi měnovými finančními institucemi nebo pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv; d) pozicích vůči nerezidentům eurozóny (zbytku světa) u „vkladů s dohodnutou splatností nad dva roky“, „vkladů s výpovědní lhůtou delší než dva roky“ a „repo obchodů“ za účelem výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv, na který se uplatňuje kladná sazba minimálních rezerv; e) pozicích vůči zbytku světa, pokud jde o celkové vklady, za účelem sestavení vnějších protipoložek; f) vkladech a úvěrech vůči zbytku světa s původní lhůtou splatnosti do jednoho roku a nad jeden rok pro účely platební bilance a finančních účtů.
(9)
Pro účely shromažďování statistických informací o portfoliích cenných papírů měnových finančních institucí na základě nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 ze dne 17. října 2012 o statistice držby cenných papírů (ECB/2012/24) (5) vykazují národní centrální banky čtvrtletně údaje podle jednotlivých cenných papírů. Národní centrální banky mohou sloučit požadavky na vykazování podle tohoto nařízení a nařízení (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24), jestliže takový postup může minimalizovat zpravodajské zatížení úvěrových institucí. S cílem zmírnit zatížení správců fondů mohou národní centrální banky povolit, aby fondy peněžního trhu vykazovaly podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2013/38) (6).
(10)
ECB vypočítává finanční transakce jako rozdíl mezi stavovými pozicemi ke dnům na konci měsíce, ke kterým se sestavují výkazy, od nějž se odečte účinek změn, které vzniknou v důsledku jiných pohybů než transakcí. Požadavek na zpravodajské jednotky nezahrnuje změny směnných kurzů, které vypočítává ECB, nebo národní centrální banky po konzultaci s ECB, ze stavových údajů členěných podle jednotlivých měn, jež zpravodajské jednotky vykáží, ani úpravy z překlasifikace, které národní centrální banky shromažďují samy prostřednictvím různých již dostupných informačních zdrojů.
(11)
Článek 5 nařízení (ES) č. 2531/98 opravňuje ECB přijímat nařízení nebo rozhodnutí s cílem osvobodit instituce od povinnosti minimálních rezerv, vymezit způsoby, jak lze vyloučit nebo odečíst závazky vůči jiné instituci od základu pro stanovení minimálních rezerv, a stanovit rozdílné sazby minimálních rezerv pro určité kategorie závazků. Podle článku 6 nařízení (ES) č. 2531/98 má ECB právo shromažďovat od institucí informace potřebné k uplatňování povinnosti minimálních rezerv a právo ověřovat přesnost a kvalitu informací, které instituce poskytují jako doklad plnění povinnosti minimálních rezerv. S cílem snížit celkovou zpravodajskou zátěž je žádoucí, aby byly statistické údaje týkající se měsíční rozvahy používány pro pravidelný výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv úvěrových institucí podléhajících systému minimálních rezerv ECB v souladu s nařízením Evropské centrální banky (ES) č. 1745/2003 ze dne 12. září 2003 o uplatňování minimálních rezerv (ECB/2003/9) (7).
(12)
Je potřebné stanovit zvláštní postupy, které se uplatní v případě fúzí týkajících se úvěrových institucí, s cílem vyjasnit povinnosti těchto institucí, pokud jde o povinnost minimálních rezerv.
(13)
ECB vyžaduje informace o sekuritizační činnosti měnových finančních institucí, aby mohla analyzovat vývoj úvěrů a půjček v eurozóně. Tyto informace též doplňují údaje vykazované podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1075/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2013/40) (8).
(14)
Přestože se uznává, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB se vztahuje jak na členské státy eurozóny, tak na členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(15)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(16)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
a)
„měnovou finanční institucí“ se rozumí rezidentský podnik, který náleží do některého z těchto sektorů:
1.
centrální banky a
2.
ostatní měnové finanční instituce, které zahrnují:
a)
instituce přijímající vklady:
i)
úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (9) a
ii)
instituce přijímající vklady jiné než úvěrové instituce, tj.:
-
ostatní finanční instituce, jež se zabývají převážně finančním zprostředkováním a jejichž předmětem podnikání je přijímat vklady nebo prostředky velmi podobné vkladům od institucionálních jednotek, nikoli pouze od měnových finančních institucí (stupeň nahraditelnosti mezi nástroji vydávanými ostatními měnovými finančními institucemi a vklady u úvěrových institucí určuje jejich klasifikaci jako měnových finančních institucí), a na vlastní účet (přinejmenším v ekonomickém smyslu) poskytovat úvěry nebo investovat do cenných papírů, nebo
-
instituce elektronických peněz, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v podobě vydávání elektronických peněz, nebo
b)
fondy peněžního trhu v souladu s článkem 2;
b)
„zpravodajská jednotka“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
c)
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem;
d)
„účelová finanční společnost pro sekuritizaci“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40);
e)
„sekuritizací“ se rozumí transakce, která je buď: a) tradiční sekuritizací ve smyslu článku 4 nařízení (EU) č. 575/2013 nebo b) sekuritizací ve smyslu článku 1 nařízení (EU) č. 1075/2013 (ECB/2013/40), při níž dochází ke zcizení úvěrů, které jsou předmětem sekuritizace, ve prospěch účelové finanční společnosti pro sekuritizaci;
f)
„instituce elektronických peněz“ a „elektronické peníze“ mají stejný význam jako v čl. 2 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10);
g)
„snížením hodnoty“ se rozumí přímé snížení účetní hodnoty úvěru v rozvaze v důsledku jeho znehodnocení,
h)
„odpisem“ se rozumí snížení hodnoty v rozsahu celé účetní hodnoty úvěru, což vede k jeho odstranění z rozvahy;
i)
„správcem“ se rozumí měnová finanční instituce, která spravuje úvěry sloužící jako podkladová aktiva pro sekuritizaci nebo úvěry, které byly jinak převedeny, pokud jde o inkaso jistiny a úroků od dlužníků;
j)
„zcizením úvěru“ se rozumí ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů zpravodajskou jednotkou na nabyvatele, a to buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce;
k)
„nabytím úvěru“ ekonomický převod úvěru nebo souboru úvěrů převodcem na zpravodajskou jednotku, přičemž tento převod je realizován buď převodem vlastnictví nebo přistoupením k pohledávce;
l)
„pozicemi uvnitř skupiny“ se rozumí pozice mezi institucemi přijímajícími vklady, které jsou rezidenty eurozóny a patří do téže skupiny, jež sestává z mateřské společnosti a všech jí přímo či nepřímo kontrolovaných členů skupiny, kteří jsou rezidenty eurozóny;
m)
„institucí ve zbytkové části“ se rozumí malá měnová finanční instituce, které byla udělena výjimka podle čl. 9 odst. 1;
n)
„odúčtováním z rozvahy“ se rozumí odstranění úvěru nebo jeho části ze stavů vykázaných podle částí 2 a 3 přílohy I včetně jeho odstranění v důsledku uplatnění výjimky uvedené v čl. 9 odst. 4.
Článek 2
Identifikace fondů peněžního trhu
Za fondy peněžního trhu se považují ty subjekty kolektivního investování, které splňují všechna následující kritéria:
a)
jejich investičním cílem je uchování vlastního kapitálu v paritě a dosažení výnosu v souladu s úrokovými sazbami nástrojů peněžního trhu;
b)
investují do nástrojů peněžního trhu, jež splňují kritéria pro nástroje peněžního trhu vymezená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (11), nebo do vkladů u úvěrových institucí, popřípadě zajišťují, že likvidita a ocenění jejich investičního portfolia se hodnotí na rovnocenném základě;
c)
zajišťují, že nástroje peněžního trhu, do kterých investují, jsou vysoce kvalitní, tak jak stanoví správcovská společnost. Při posuzování kvality nástroje peněžního trhu se vezmou v úvahu zejména tyto faktory:
i)
úvěrová kvalita nástroje peněžního trhu,
ii)
povaha třídy aktiv, do níž nástroj peněžního trhu patří,
iii)
v případě strukturovaných finančních nástrojů operační riziko a riziko protistrany, které je se strukturovanou finanční transakcí spjato,
iv)
profil likvidity;
d)
zajišťují, že jejich portfolio má váženou průměrnou splatnost nepřekračující 6 měsíců a váženou průměrnou životnost nepřekračující 12 měsíců (v souladu s oddílem 2 v části 1 přílohy I);
e)
provádějí denní výpočet čisté hodnoty aktiv a výpočet hodnoty svých akcií/podílových listů a denně vydávají a odkupují akcie/podílové listy;
f)
investují pouze do cenných papírů, jejichž zbytková splatnost do právně závazného data odkupu nepřesahuje dva roky, za předpokladu, že doba do dalšího data nastavení úrokových sazeb nepřesahuje 397 dní, přičemž u cenných papírů s pohyblivou úrokovou sazbou by se sazba měla upravovat na sazbu peněžního trhu, nebo na index;
g)
investují do jiných subjektů kolektivního investování, pouze pokud splňují podmínky definice fondů peněžního trhu;
h)
přímo ani nepřímo se nevystavují riziku akcií či komodit, včetně prostřednictvím derivátů, a používají deriváty pouze v souladu s investiční strategií fondu na peněžním trhu. Deriváty, z nichž vyplývá měnové riziko, lze používat jen za účelem hedgingu. Investování do cenných papírů denominovaných v jiné než základní měně je dovoleno pouze za podmínky plného zajištění proti měnovému riziku;
i)
jejich čistá hodnota aktiv je buď stálá, nebo pohyblivá.
Článek 3
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek tvoří měnové finanční instituce, které jsou rezidenty na území členských států eurozóny (v souladu s částí 1 přílohy II).
2. Měnové finanční instituce ve skutečném souboru zpravodajských jednotek mají plnou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle článku 9.
3. Subjekty, které splňují definici měnových finančních institucí, spadají do oblasti působnosti tohoto nařízení, i když jsou vyjmuty z oblasti působnosti nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Pro účely shromažďování statistických informací o rezidentské příslušnosti držitelů akcií/podílových listů fondů peněžního trhu podle oddílu 5.7 části 2 přílohy I patří do skutečného souboru zpravodajských jednotek také ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů, pokud se na ně nevztahuje výjimka podle čl. 9 odst. 2 písm. c). Pro účely tohoto nařízení mohou národní centrální banky vytvořit a vést seznam ostatních finančních zprostředkovatelů, kteří tvoří součást skutečného souboru zpravodajských jednotek, v souladu se zásadami uvedenými v oddílu 5.7 části 2 přílohy I.
Článek 4
Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede seznam měnových finančních institucí pro statistické účely s přihlédnutím k požadavkům na četnost a včasnost, které vyplývají z jeho použití v souvislosti se systémem minimálních rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely obsahuje údaj o tom, zda se na instituce vztahuje systém minimální rezerv ECB. Seznam měnových finančních institucí musí být aktuální, přesný, maximálně stejnorodý a pro statistické účely dostatečně stabilní.
2. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely a jeho aktualizace zpřístupní národní centrální banky a ECB zpravodajským jednotkám vhodným způsobem, včetně elektronických prostředků, prostřednictvím internetu, nebo pokud o to zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
3. Seznam měnových finančních institucí pro statistické účely má pouze informativní povahu. Je-li však nejnovější dostupná verze seznamu nesprávná, ECB neuloží sankci subjektu, který řádně nesplnil statistickou zpravodajskou povinnost, pokud v dobré víře spoléhal na nesprávný seznam.
Článek 5
Statistická zpravodajská povinnost
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek vykazuje do národní centrální banky členského státu, ve kterém je měnová finanční instituce rezidentem: a) měsíční stavy vztahující se k rozvaze sestavované ke konci měsíce a b) měsíční agregované úpravy z přecenění. Agregované úpravy z přecenění se vykazují ve vztahu k odpisům a snížení hodnoty úvěrů a zahrnují změny ocenění cenných papírů. Další podrobnosti o určitých položkách rozvahy se vykazují čtvrtletně nebo ročně. Usnadňuje-li to proces vypracovávání údajů, mohou národní centrální banky čtvrtletní údaje shromažďovat měsíčně. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I.
2. Národní centrální banky mohou shromažďovat požadované statistické informace o cenných papírech vydaných a držených měnovými finančními institucemi podle jednotlivých cenných papírů, pokud lze údaje uvedené v odstavci 1 odvodit v souladu s minimálními statistickými standardy stanovenými v příloze IV.
3. Měnové finanční instituce vykazují v souladu s minimálními požadavky podle tabulky 1 A v části 4 přílohy I měsíční úpravy z přecenění ve vztahu k úplnému souboru údajů požadovaných ECB. Národní centrální banky mohou shromažďovat další údaje, které nejsou do minimálních požadavků zahrnuty. Tyto údaje se mohou vztahovat na členění uvedená v tabulce 1 A jiná než „minimální požadavky“.
4. ECB může dále požadovat vysvětlivky k úpravám v rámci „překlasifikace a ostatních úprav“, které shromažďují národní centrální banky.
5. ECB může uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou tímto nařízením, v souladu s rozhodnutím ECB/2010/10 ze dne 19. srpna 2010 o neplnění statistické zpravodajské povinnosti (12).
Článek 6
Doplňková statistická zpravodajská povinnost týkající se sekuritizace úvěrů a jiných převodů úvěrů
Měnové finanční instituce vykazují:
a)
v souladu s oddílem 2 části 5 přílohy I čistý tok sekuritizací úvěrů a jiných převodů úvěrů, které byly provedeny ve vykazovaném období;
b)
v souladu s oddílem 3 části 5 přílohy I zůstatky ke konci období a finanční transakce s výjimkou zcizení a nabytí úvěrů během příslušného období, pokud jde o sekuritizované a odúčtované úvěry, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce. Národní centrální banky mohou tuto zpravodajskou povinnost rozšířit na všechny odúčtované úvěry, které jsou spravovány měnovými finančními institucemi a které byly sekuritizovány nebo jinak převedeny;
c)
v souladu s oddílem 4 části 5 přílohy I zůstatky ke konci čtvrtletí týkající se všech úvěrů, ve vztahu k nimž vystupuje měnová finanční instituce jako správce v rámci sekuritizace;
d)
v souladu s oddílem 5 části 5 přílohy I zůstatky ke konci období týkající se úvěrů zcizených prostřednictvím sekuritizace, které nebyly odúčtovány z rozvahy, používá-li se mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39), mezinárodní standard finančního vykazování (IFRS 9) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla.
Článek 7
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodnou, kdy a s jakou periodicitou potřebují obdržet údaje od zpravodajských jednotek, aby mohly dodržet níže uvedené lhůty, přičemž tam, kde je to potřebné, přihlédnou k požadavkům ohledně lhůt v rámci systému minimálních rezerv ECB, a informují o tom zpravodajské jednotky.
2. Národní centrální banky předávají ECB měsíční statistiky do konce pracovní doby patnáctého pracovního dne následujícího po skončení měsíce, ke kterému se vztahují.
3. Národní centrální banky předávají ECB čtvrtletní statistiky do konce pracovní doby dvacátého osmého pracovního dne následujícího po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
Článek 8
Účetní pravidla pro účely statistického vykazování
1. Nestanoví-li toto nařízení jinak, jsou účetními pravidly, jež měnové finanční instituce používají pro účely vykazování podle tohoto nařízení, pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech provádějících směrnici Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (13), jakož i v ostatních platných mezinárodních standardech.
2. Vklady a úvěry se vykazují v zůstatkové hodnotě částky jistiny ke konci měsíce. Tato částka nezahrnuje odpisy a snížení hodnoty podle příslušných účetních postupů. Vklady a úvěry se nezapočítávají vůči jiným aktivům nebo pasivům.
3. Aniž jsou dotčeny účetní postupy a možnosti vzájemného započtení běžné v členských státech eurozóny, jsou veškerá finanční aktiva a pasiva pro statistické účely vykazována v hrubém vyjádření.
4. Za předpokladu, že tyto postupy pro vykazování používají všechny rezidentské zpravodajské jednotky, mohou národní centrální banky dovolit, aby se úvěry, k nimž se vytvářejí opravné položky, vykazovaly po započtení opravných položek (netto způsobem), a aby se úvěry nabyté za úplatu vykazovaly v ceně sjednané v okamžiku jejich nabytí.
Článek 9
Výjimky
1. Výjimku lze udělit malým měnovým finančním institucím, a to v následujících případech:
a)
národní centrální banky mohou udělit výjimku malým měnovým finančním institucím za předpokladu, že spojený příspěvek těchto institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 5 %;
b)
pokud jde o úvěrové instituce, výjimka uvedená v písmenu a) má za následek snížení statistické zpravodajské povinnosti úvěrových institucí, na něž se tato výjimka vztahuje, aniž by byly dotčeny požadavky týkající se výpočtu minimálních rezerv stanovené v příloze III;
c)
pokud jde o malé měnové finanční instituce, uplatňuje-li se výjimka uvedená v písmenu a), národní centrální banky nadále shromažďují alespoň údaje týkající se celkové bilanční sumy, a to přinejmenším s roční periodicitou, aby bylo možné sledovat spojený příspěvek institucí ve zbytkové části do národní rozvahy měnových finančních institucí;
d)
aniž je dotčeno ustanovení písmene a), mohou národní centrální banky udělit výjimku úvěrovým institucím, které nepožívají výhod režimu stanoveného v písmenech a) a b), přičemž taková výjimka má za následek omezení jejich zpravodajské povinnosti na požadavky uvedené v části 6 přílohy I, a to za předpokladu, že spojený příspěvek těchto úvěrových institucí do národní rozvahy měnových finančních institucí podle stavů nepřesahuje 10 % národní rozvahy měnových finančních institucí ani 1 % rozvahy měnových finančních institucí eurozóny;
e)
národní centrální banky včas kontrolují plnění podmínek uvedených v písmenech a) a d), aby mohly udělit nebo případně zrušit výjimku s účinností od počátku každého roku;
f)
malé měnové finanční instituce se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že budou plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost.
2. Národní centrální banky mohou udělit výjimku fondům peněžního trhu, a to v následujících případech:
a)
Národní centrální banky mohou fondům peněžního trhu udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 5 odst. 1 za předpokladu, že fondy peněžního trhu namísto toho vykazují rozvahové údaje podle článku 5 nařízení (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38), a pokud jsou splněny tyto podmínky:
i)
fondy peněžního trhu vykazují tyto údaje s měsíční periodicitou podle kombinované metody uvedené v příloze I nařízení (EU) č. 1073/2013 (ECB/2013/38) a v souladu se lhůtami stanovenými v článku 9 uvedeného nařízení, a
ii)
fondy peněžního trhu vykazují údaje o stavech akcií/podílových listů fondu peněžního trhu ke konci měsíce v souladu se lhůtami stanovenými v čl. 7 odst. 2;
b)
Národní centrální banky mohou fondům peněžního trhu rovněž udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti, pokud jde o poskytování údajů o:
i)
celkových pozicích 1) vkladů centrálních bank a institucí přijímajících vklady a úvěrů jim poskytnutých; 2) vkladů všech sektorů protistran kromě sektoru nefinančních podniků a úvěrů jim poskytnutých v členění podle původní splatnosti a 3) přeshraničních vkladů a úvěrů v rámci eurozóny v členění podle zemí a sektorů,
ii)
celkových naběhlých úrocích u úvěrů a vkladů,
iii)
pozicích aktiv a pasiv odděleně vůči sektoru pojišťovacích společností a sektoru penzijních fondů,
iv)
pozicích, úvěrech a vkladech uvnitř skupiny;
c)
Národní centrální banky mohou udělit výjimku ze statistické zpravodajské povinnosti, pokud se týká rezidentské příslušnosti držitelů akcií / podílových listů fondů peněžního trhu, za následujících podmínek:
i)
pokud jsou akcie / podílové listy fondů peněžního trhu vydány poprvé nebo pokud vývoj trhu vyžaduje změnu možnosti vykazování nebo kombinace těchto možností ve smyslu oddílu 5.7 písm. b) části 2 přílohy I, mohou národní centrální banky udělit výjimku na jeden rok, pokud jde o statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v oddílu 5.7 části 2 přílohy I, nebo
ii)
požadované statistické informace o rezidentské příslušnosti držitelů akcií / podílových listů fondů peněžního trhu jsou shromažďovány z jiných dostupných zdrojů podle oddílu 5.7 části 2 přílohy I. Národní centrální banky včas kontrolují plnění této podmínky, aby mohly udělit nebo případně zrušit tuto výjimku po dohodě s ECB s účinností od počátku každého roku.
3. Měnovým finančním institucím lze udělit výjimku ohledně úprav z přecenění v následujících případech:
a)
aniž je dotčen odstavec 1, mohou národní centrální banky udělit fondům peněžního trhu výjimku ohledně vykazování úprav z přecenění tak, že je povinnosti vykazovat úpravy z přecenění zcela zbaví;
b)
národní centrální banky mohou udělit výjimku, pokud jde o četnost a včasnost vykazování změn ocenění cenných papírů, a požadovat tyto údaje čtvrtletně a ve stejném termínu jako údaje o stavech vykazovaných čtvrtletně, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
zpravodajské jednotky, které používají různé metody oceňování, poskytnou národním centrálním bankám příslušné informace o provádění oceňování, včetně kvantitativních údajů o procentním složení držby těchto nástrojů, a
ii)
dojde-li k podstatné změně ocenění, jsou národní centrální banky oprávněny požadovat, aby jim zpravodajské jednotky poskytly dodatečné údaje za měsíc, ve kterém k takové změně došlo;
c)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím, které vykazují měsíční stavy cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů, udělit výjimku ohledně vykazování změn ocenění cenných papírů, včetně jejich úplného vynětí z této zpravodajské povinnosti, pokud jsou splněny následující podmínky:
i)
vykazované informace zahrnují za každý cenný papír účetní hodnotu uvedenou v rozvaze a
ii)
v případě cenných papírů bez veřejných identifikačních kódů vykazované informace zahrnují údaje o kategorii nástrojů, splatnosti a emitentovi, jež dostačují alespoň k odvození členění, která jsou v části 5 přílohy I vymezena jako „minimální požadavky“.
4. Měnovým finančním institucím lze udělit výjimku ohledně statistického vykazování úvěrů, které jsou zcizeny prostřednictvím sekuritizace.
Měnovým finančním institucím, které používají mezinárodní účetní standard 39 (IAS 39), mezinárodní standard finančního vykazování 9 (IFRS 9) nebo obdobná vnitrostátní účetní pravidla, může jejich národní centrální banka povolit, aby ze stavů požadovaných podle částí 2 a 3 přílohy I vyloučily veškeré úvěry, které byly zcizeny prostřednictvím sekuritizace v souladu s vnitrostátními postupy za předpokladu, že takové postupy uplatňují všechny rezidentské měnové finanční instituce.
5. Národní centrální banky mohou měnovým finančním institucím udělit výjimku ohledně vykazování některých čtvrtletních stavů ve vztahu k členským státům mimo eurozónu.
Pokud údaje shromážděné na vyšší úrovni agregace ukazují, že pozice vůči protistranám, které jsou rezidenty v kterémkoli členském státě mimo eurozónu, nebo pozice vůči měně členského státu mimo eurozónu nejsou významné, může národní centrální banka rozhodnout, že nebude vykazování ve vztahu k takovému členskému státu vyžadovat. Národní centrální banka oznámí každé takové rozhodnutí svým zpravodajským jednotkám.
Článek 10
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze IV.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se má řídit skutečný soubor zpravodajských jednotek v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou uvedeny v příloze IV.
Článek 11
Fúze, rozdělení a reorganizace
V případě fúze, rozdělení nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením.
Článek 12
Použití vykázaných statistických informací pro účely minimálních rezerv
1. Statistické informace vykázané úvěrovými institucemi podle tohoto nařízení používá každá úvěrová instituce k výpočtu základu pro stanovení minimálních rezerv podle nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9). Každá úvěrová instituce použije tyto informace zejména k ověření toho, zda plní svou povinnost minimálních rezerv během udržovacího období.
2. Údaje pro výpočet základu pro stanovení minimálních rezerv institucí ve zbytkové části pro tři udržovací období vycházejí z údajů ke konci čtvrtletí, které shromažďují národní centrální banky ve lhůtě 28 pracovních dnů následujících po skončení čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
3. Zvláštní pravidla týkající se uplatňování systému minimálních rezerv ECB, která jsou stanovena v příloze III, mají v případě rozporu přednost před ustanoveními nařízení (ES) č. 1745/2003 (ECB/2003/9).
4. S cílem usnadnit řízení likvidity ECB a úvěrových institucí se požadavky na minimální rezervy potvrzují nejpozději v první den udržovacího období; výjimečně však může úvěrovým institucím nastat potřeba vykázat opravy základu pro stanovení minimálních rezerv nebo výše minimálních rezerv, které již byly potvrzeny. Postupy pro potvrzení nebo uznání výše minimálních rezerv není nijak dotčena povinnost zpravodajských jednotek vždy vykazovat správné statistické údaje a co možná nejdříve opravit nesprávné statistické údaje, které již vykázaly.
Článek 13
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo nuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je tím dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá instituce, která je součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek, neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy stanovené v příloze IV.
Článek 14
První vykazování
1. Podle tohoto nařízení se poprvé vykazují údaje za prosinec 2014.
2. Pokud se týče polí v tabulce 3 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům eurozóny, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu, kdy tyto státy přijaly euro.
3. Pokud se týče polí v tabulkách 3 a 4 v části 3 přílohy I, jež odpovídají členským státům mimo eurozónu, vykazují se podle tohoto nařízení poprvé první čtvrtletní údaje po datu jejich přistoupení k Unii. Pokud příslušná národní centrální banka rozhodne, že nevýznamné údaje není třeba poprvé vykazovat s prvními čtvrtletními údaji po datu přistoupení příslušného členského státu nebo členských států k Unii, začnou se tyto údaje vykazovat po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy národní centrální banka informuje zpravodajské jednotky o povinnosti tyto údaje vykazovat.
Článek 15
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32) se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2015.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 16
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. září 2013.
EUROPOS CENTRINIO BANKO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1071/2013
2013 m. rugsėjo 24 d.
dėl pinigų finansų įstaigų sektoriaus balanso (nauja redakcija)
(ECB/2013/33)
EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
atsižvelgdama į Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statutą, ypač į jo 5 straipsnį,
atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2533/98 dėl Europos Centrinio Banko renkamos statistinės informacijos (1), ypač į jo 5 straipsnio 1 dalį ir 6 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į 1998 m. lapkričio 23 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2531/98 dėl Europos Centrinio Banko privalomųjų atsargų reikalavimo taikymo (2), ypač į jo 6 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos nuomonę,
kadangi:
(1)
2008 m. gruodžio 19 d. Europos Centrinio Banko reglamentas (EB) Nr. 25/2009 dėl pinigų finansinių įstaigų sektoriaus balanso (ECB/2008/32) (3) buvo iš esmės pakeistas. Kadangi reikalingi nauji pakeitimai, ypač atsižvelgiant į 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 549/2013 dėl Europos nacionalinių ir regioninių sąskaitų sistemos Europos Sąjungoje (4), siekiant aiškumo jis turėtų būti išdėstytas nauja redakcija;
(2)
kad Europos centrinių bankų sistema (ECBS) galėtų vykdyti savo uždavinius, reikia pateikti konsoliduotą pinigų finansų įstaigų (PFĮ) sektoriaus balansą. Iš esmės šia informacija siekiama pateikti Europos Centriniam Bankui (ECB) išsamią statistinę informaciją apie pinigų pokyčius valstybėse narėse, kurių valiuta euro (toliau - euro zonos valstybėse narėse), priskiriamose vienai ekonominei erdvei. Ši statistika apima agreguotus finansinio turto ir įsipareigojimų atsargų ir sandorių duomenis, apimančius visą vienalytį PFĮ sektorių ir atskaitingąją visumą; ji yra teikiama reguliariai. Pakankamai išsamūs statistiniai duomenys taip pat yra būtini siekiant užtikrinti nuolatinę analitinę euro zonos pinigų junginių ir atitiktinių naudą;
(3)
ECB, vadovaudamasis Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo ir Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statute (toliau - ECBS statutas) nustatytomis sąlygomis, turi priimti reglamentus, reikalingus ECBS statute ir, kai kuriais atvejais, pagal Sutarties 129 straipsnio 4 dalį Tarybos priimtose nuostatose nurodytiems ECBS uždaviniams atlikti;
(4)
pagal ECBS statuto 5 straipsnio 1 dalį, kad galėtų vykdyti ECBS uždavinius, ECB, padedamas nacionalinių centrinių bankų (NCB), turi rinkti reikiamą statistinę informaciją arba iš kompetentingų nacionalinių institucijų, arba tiesiogiai iš ūkio subjektų. ECBS statuto 5 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad NCB, kiek tai įmanoma, vykdo 5 straipsnio 1 dalyje aprašytus uždavinius;
(5)
pagal Reglamento (EB) Nr. 2533/98 3 straipsnį ECB turi nurodyti faktinę atskaitingąją visumą atraminės atskaitingosios visumos ribose ir turi teisę visiškai arba iš dalies atleisti tam tikras atskaitingųjų agentų grupes nuo jo statistinės atskaitomybės reikalavimų. 6 straipsnio 4 dalyje numatyta, kad ECB gali priimti reglamentus, nustatančius sąlygas, pagal kurias galima naudotis teise tikrinti arba privalomai rinkti statistinę informaciją;
(6)
pagal Reglamento (EB) Nr. 2533/98 4 straipsnį valstybės narės turi veikti statistikos srityje ir visapusiškai bendradarbiauti su ECBS, kad būtų garantuotas ECBS statuto 5 straipsnio nustatytų įsipareigojimų vykdymas;
(7)
NCB gali prireikti, ir tai gali sumažinti atskaitomybės naštą, rinkti iš faktinės atskaitingosios visumos statistinę informaciją, reikalingą ECB statistinės atskaitomybės reikalavimams įvykdyti, pagal platesnę statistinės atskaitomybės sistemą, kurią patys NCB nustato pagal Sąjungos arba nacionalinę teisę arba nusistovėjusią praktiką, ir kuri naudojama kitais statistikos tikslais, jeigu tai netrukdo vykdyti ECB statistinės atskaitomybės reikalavimų. Siekiant didinti skaidrumą, šiais atvejais tikslinga informuoti atskaitinguosius agentus, kad duomenys renkami kitais statistiniais tikslais. Tam tikrais atvejais ECB gali remtis šiais kitais tikslais surinkta statistine informacija, kad įvykdytų savo reikalavimus;
(8)
išsamiausius statistinius duomenis reikia pateikti tada, kai atitiktinės šalys yra pinigus turinčio sektoriaus dalis. Išsamių duomenų reikia apie: a) indėlių įsipareigojimus pagal subsektorių ir terminą, o taip pat - pagal valiutą, kad būtų galima išsamiau išanalizuoti į P3 pinigų junginius įtrauktų sudedamųjų dalių - užsienio valiutos pokyčius ir padėti nustatyti užsienio valiuta ir eurais išreikštų P3 sudedamųjų dalių pakeičiamumo laipsnį; b) paskolas pagal subsektorių, terminą, paskirtį, palūkanų normos perskaičiavimą ir valiutą, kadangi ši informacija yra laikoma esmine pinigų analizei; c) pozicijas kitų PFĮ atžvilgiu, jeigu to reikia PFĮ tarpusavio likučiams įskaityti arba atsargų bazei apskaičiuoti; d) pozicijas ne euro zonos rezidentų (likusio pasaulio) atžvilgiu straipsniuose „sutarto nuo dvejų metų termino indėliai“, „įspėjamojo nuo dvejų metų laikotarpio indėliai“ ir „atpirkimo sandoriai“, kad būtų galima apskaičiuoti atsargų bazę, kuriai taikoma teigiama atsargų norma; e) pozicijas likusio pasaulio atžvilgiu indėlių įsipareigojimams iš viso, kad būtų galima parengti duomenis apie išorės atitiktinius; f) indėlių įsipareigojimus ir paskolas likusio pasaulio atžvilgiu, kurių pradinis terminas - iki ir nuo vienerių metų, mokėjimų balanso ir finansinių ataskaitų tikslais;
(9)
NCB, norėdami rinkti statistinę informaciją apie PFĮ vertybinių popierių portfelius pagal 2012 m. spalio 17 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 1011/2012 dėl turimų vertybinių popierių statistikos (ECB/2012/24) (5), teikia informaciją pagal kiekvieną vertybinį popierių kas ketvirtį. NCB gali sujungti atskaitomybės reikalavimus pagal šį reglamentą ir Reglamentą (ES) Nr. 1011/2012 (ECB/2012/24), jei tai gali sumažinti kredito įstaigų atskaitomybės naštą. NCB gali leisti pinigų rinkos fondams (PRF) teikti duomenis pagal 2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 1073/2013 dėl investicinių fondų turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2013/38) (6), kad sumažintų fondų valdytojams tenkančią naštą;
(10)
finansiniai sandoriai ECB apskaičiuojami kaip skirtumas tarp atsargų pozicijų ataskaitinėmis datomis mėnesio pabaigoje, atėmus pokyčių, atsirandančių ne dėl sandorių, o kitokios įtakos, poveikį. Atskaitingiesiems agentams skirtas reikalavimas neapima valiutų santykio pokyčių, kuriuos ECB arba NCB, pasikonsultavę su ECB, apskaičiuoja iš atskaitingųjų agentų pateiktų duomenų apie kiekvienos valiutos atsargas, arba patikslinimų dėl perklasifikavimo, kuriuos patys NCB renka iš įvairių jau prieinamų informacijos šaltinių;
(11)
Reglamento (EB) Nr. 2531/98 5 straipsniu ECB suteikiama teisė priimti reglamentus arba sprendimus atleidžiant įstaigas nuo privalomųjų atsargų reikalavimų, apibrėžiant įsipareigojimų bet kuriai kitai įstaigai neįskaitymo į atsargų bazę arba išskaitymo iš jos taisykles ir nustatant skirtingas atsargų normas konkrečioms įsipareigojimų kategorijoms. Pagal Reglamento (EB) Nr. 2531/98 6 straipsnį ECB turi teisę rinkti iš įstaigų privalomosioms atsargoms taikyti reikalingą informaciją ir tikrinti informacijos, kurią įstaigos teikia įrodydamos privalomųjų atsargų reikalavimų vykdymą, tikslumą ir kokybę. Siekiant sumažinti bendrą atskaitomybės naštą, kredito įstaigų, kurioms pagal 2003 m. rugsėjo 12 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (EB) Nr. 1745/2003 dėl privalomųjų atsargų reikalavimo taikymo (ECB/2003/9) (7) taikoma ECB privalomųjų atsargų sistema, nuolatiniam atsargų bazės skaičiavimui pageidautina naudoti statistinę informaciją apie mėnesinį balansą;
(12)
reikia nustatyti konkrečias procedūras, taikytinas susijungimų, kuriuose dalyvauja kredito įstaigos, atveju, siekiant paaiškinti šių įstaigų įsipareigojimus privalomųjų atsargų reikalavimų atžvilgiu;
(13)
ECB reikia informacijos apie PFĮ pakeitimo vertybiniais popieriais veiklą, kad jis galėtų išsiaiškinti kredito ir paskolų pokyčius euro zonoje. Ši informacija taip pat papildo pagal 2013 m. spalio 18 d. Europos Centrinio Banko reglamentą (ES) Nr. 1075/2013 dėl finansinių priemonių bendrovių, užsiimančių pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriais, turto ir įsipareigojimų statistikos (ECB/2013/40) (8) teikiamus duomenis;
(14)
nors pripažįstama, kad pagal ECBS statuto 34 straipsnio 1 dalį ECB priimti reglamentai valstybėms narėms, kurių valiuta nėra euro (toliau - ne euro zonos valstybės narės), nesuteikia jokių teisių ir nenustato jokių prievolių, ECBS statuto 5 straipsnis taikomas euro zonos ir ne euro zonos valstybėms narėms. Reglamento (EB) Nr. 2533/98 17 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad ECBS statuto 5 straipsnis kartu su Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalimi reiškia prievolę nacionaliniu lygiu parengti ir įgyvendinti visas priemones, kurias ne euro zonos valstybės narės laiko tinkamomis statistinei informacijai, reikalingai ECB statistinės atskaitomybės reikalavimams vykdyti, rinkti, ir laiku pasirengti statistikos srityje, kad jos galėtų tapti euro zonos valstybėmis narėmis;
(15)
turėtų būti taikomi Reglamento (EB) Nr. 2533/98 8 straipsnyje nustatyti konfidencialios statistinės informacijos apsaugos ir naudojimo standartai;
(16)
Reglamento (EB) Nr. 2533/98 7 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad ECB turi teisę atskaitingiesiems agentams, kurie nevykdo ECB reglamentuose ar sprendimuose nustatytų statistinės atskaitomybės reikalavimų, taikyti sankcijas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente:
a)
pinigų finansų įstaiga (PFĮ) - tai įstaiga rezidentė, priklausanti bet kuriam iš nurodytų sektorių:
1.
centriniai bankai; ir
2.
kitos PFĮ, kurios apima
a)
indėlių bendroves:
i)
kredito įstaigas, kaip apibrėžta 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr.575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms (9) 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte, ir
ii)
indėlių bendroves, išskyrus kredito įstaigas, kurios yra:
-
kitos finansų įstaigos, kurios daugiausia verčiasi finansiniu tarpininkavimu ir kurios verčiasi indėlių ir (arba) artimų indėlių pakaitalų priėmimu iš institucinių vienetų, neapsiribojant PFĮ (jų klasifikaciją lemia kitų PFĮ išleistų priemonių ir kredito įstaigose padėtų indėlių pakeičiamumo laipsnis), ir kurios savo sąskaita, bent jau ekonomine prasme, teikia paskolas ir (arba) investuoja į vertybinius popierius; arba
-
elektroninių pinigų institucijos, kurios daugiausia verčiasi finansiniu tarpininkavimu - leidžia elektroninius pinigus; arba
b)
pinigų rinkos fondus (PRF) pagal 2 straipsnį;
b)
sąvokos „atskaitingasis agentas“ ir „rezidentas“ turi tokią pat reikšmę, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 2533/98 1 straipsnyje;
c)
atitinkamas NCB - euro zonos valstybės narės, kurioje reziduoja PFĮ, NCB;
d)
sąvoka „finansinių priemonių bendrovė (FPB) turi tokią pat reikšmę, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) 1 straipsnyje;
e)
pakeitimas vertybiniais popieriais - sandoris, kuris yra arba: a) tradicinis pakeitimas vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnyje; ir (arba) b) pakeitimas vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) 1 straipsnyje, kuris apima FPB vertybiniais popieriais pakeistų paskolų perleidimą;
f)
sąvokos „elektroninių pinigų įstaiga“ ir „elektroniniai pinigai“ turi tokią pat reikšmę, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvos Nr. 2009/110/EB (10) 2 straipsnio 1 ir 2 dalyse;
g)
dalinis nurašymas - tiesioginis paskolos sumos sumažinimas balanse dėl jos nuvertėjimo;
h)
visiškas nurašymas - visos paskolos sumos nurašymas, kai ji pašalinama iš balanso;
i)
administratorius - PFĮ, kuri tvarko paskolas, dėl kurių buvo sudaryti pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriai, arba kitaip perleistas paskolas, t. y. renka iš skolininkų pagrindinę sumą ir palūkanas;
j)
paskolos perdavimas - paskolos arba paskolų fondo ekonominis perleidimas iš atskaitingojo agento gavėjui, kuris įvykdomas nuosavybės perleidimu arba daliniu perleidimu;
k)
paskolos įsigijimas - paskolos arba paskolų fondo ekonominis perleidimas iš perleidėjo atskaitingajam agentui, kuris įvykdomas nuosavybės perleidimu arba daliniu dalyvavimu;
l)
grupės vidaus pozicijos - pozicijos tarp euro zonos indėlių bendrovių, priklausančių tai pačiai grupei, kurią sudaro patronuojančioji bendrovė ir visi jos tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojami euro zonos grupės nariai rezidentai;
m)
maža įstaiga - maža PFĮ, kuriai pagal 9 straipsnio 1 dalį taikoma nukrypti leidžianti nuostata;
n)
pripažinimo panaikinimas - paskolos arba jos dalies pašalinimas iš atsargų, duomenys apie kurias buvo pateikti vadovaujantis I priedo 2 ir 3 dalimis, įskaitant jos pašalinimą dėl 9 straipsnio 4 dalyje numatytos leidžiančios nukrypti nuostatos taikymo.
2 straipsnis
PRF identifikavimas
Šiame teisės akte kolektyvinio investavimo subjektai, atitinkantys visus toliau nurodytus kriterijus, laikomi PRF, jei jie:
a)
siekia investavimo tikslo - išlaikyti į fondą investuojamos sumos vertę ir teikti su pinigų rinkos priemonių palūkanų normomis palyginamą investicijų grąžą;
b)
investuoja į pinigų rinkos priemones, kurios atitinka 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVPS), derinimo (11) nustatytus pinigų rinkos priemonių kriterijus, arba į indėlius kredito įstaigose arba, priešingu atveju, užtikrina, kad portfelio, į kurį jie investuoja, likvidumas ir vertė yra vertinami lygiaverčiai;
c)
užtikrina, kad pinigų rinkos priemonės, į kurias jie investuoja, yra aukštos kokybės, kurią nustato valdymo įmonė. Pinigų rinkos priemonės kokybė vertinama, inter alia, atsižvelgiant į šiuos veiksnius:
i)
pinigų rinkos priemonės kredito kokybę;
ii)
turto klasės, prie kurios priskiriama pinigų rinkos priemonė, pobūdį;
iii)
struktūrizuotoms finansinėms priemonėms - su struktūrizuotu finansiniu sandoriu susijusią operacinę ir atitiktinės šalies riziką;
iv)
likvidumo pobūdį;
d)
užtikrina, kad jų portfelio vidutinis svertinis terminas (angl. weighted average maturity, WAM) yra ne ilgesnis kaip šeši mėnesiai, o vidutinė svertinė trukmė (angl. weighted average life, WAL)- ne ilgesnė kaip 12 mėnesių (pagal I priedo 1 dalies 2 skirsnį);
e)
skelbia kiekvienos dienos grynojo turto vertę (angl. net asset value, NAV) (GTV) ir jų akcijų (vienetų) kainą, taip pat kiekvieną dieną išleidžia ir išperka akcijas (vienetus);
f)
investuoja tik į tuos vertybinius popierius, kurių likutinis terminas iki (teisinės) išpirkimo dienos yra dveji metai arba mažiau, jeigu iki kitos palūkanų normos perskaičiavimo dienos liko 397 dienos arba mažiau, kai vertybinių popierių kintamos palūkanų normos turi būti perskaičiuotos atsižvelgiant į pinigų rinkos palūkanų normą arba indeksą;
g)
investuoja tik į tuos kitus kolektyvinio investavimo subjektus, kurie atitinka PRF apibrėžtį;
h)
neprisiima nei tiesioginės, nei netiesioginės rizikos dėl nuosavybės priemonių ar prekių, įskaitant per išvestines priemones, ir naudoja išvestines priemones tik vadovaudamiesi fondo investavimo į pinigų rinką strategija. Išvestinės priemonės, keliančios riziką dėl užsienio valiutos, gali būti naudojamos tik draudimo nuo rizikos tikslais. Investicijos į nebazinės valiutos vertybinius popierius leidžiamos, jeigu valiutos rizika yra visiškai apdrausta;
i)
turi pastovią arba kintamą GTV.
3 straipsnis
Faktinė atskaitingoji visuma
1. Faktinę atskaitingąją visumą sudaro euro zonos valstybių narių teritorijoje reziduojančios PFĮ (vadovaujantis II priedo 1 dalimi).
2. Faktinėje atskaitingojoje visumoje esančioms PFĮ taikomi visi statistinės atskaitomybės reikalavimai, išskyrus atvejus, kai taikoma kuri nors vadovaujantis 9 straipsniu nustatyta leidžianti nukrypti nuostata.
3. Šis reglamentas taikomas PFĮ apibrėžtį atitinkantiems subjektams, net jeigu jiems netaikomas Reglamentas (ES) Nr. 575/2013.
4. Siekiant rinkti statistinę informaciją apie PRF akcijų (vienetų) turėtojų rezidavimo vietą, kaip nurodyta I priedo 2 dalies 5.7 skirsnyje, faktinę atskaitingąją visumą taip pat sudaro kiti finansiniai tarpininkai, išskyrus draudimo bendroves ir pensijų fondus (KFT), kuriems pagal 9 straipsnio 2 dalies c punktą taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos. Taikydami šį reglamentą, NCB gali parengti ir tvarkyti atskaitingųjų KFT sąrašą, laikydamiesi I priedo 2 dalies 5.7 skirsnyje nustatytų principų.
4 straipsnis
Statistikai naudojamas PFĮ sąrašas
1. Vykdomoji valdyba parengia ir tvarko statistikai naudojamą PFĮ sąrašą, atsižvelgdama į dažnumo ir savalaikiškumo reikalavimus, kurie kyla jį naudojant ECB privalomųjų atsargų sistemos reikmėms. Statistikai naudojamame PFĮ sąraše nurodoma, ar joms yra taikoma ECB privalomųjų atsargų sistema. Statistikos tikslais PFĮ sąrašas turi būti atnaujinamas, tikslus, kiek įmanoma vienalytiškesnis bei pakankamai pastovus.
2. Statistikai naudojamą PFĮ sąrašą ir jo atnaujinimus NCB ir ECB atskaitingiesiems agentams padaro prieinamą tinkamu būdu, įskaitant elektronines priemones, internetą arba, atskaitingųjų agentų prašymu, popierinio dokumento forma.
3. Statistikai naudojamas PFĮ sąrašas skirtas tik informacijai. Tačiau, jeigu naujausias paskelbtas sąrašo variantas yra neteisingas, ECB netaiko sankcijų jokiam jo statistinės atskaitomybės reikalavimus netinkamai įvykdžiusiam subjektui, jeigu jis sąžiningai rėmėsi neteisingu sąrašu.
5 straipsnis
Statistinės atskaitomybės reikalavimai
1. Faktinė atskaitingoji visuma pateikia valstybės narės, kurios rezidentė yra PFĮ, NCB duomenis apie: a) mėnesines atsargas, susijusias su mėnesio pabaigos balansu; ir b) mėnesinius agreguotus patikslinimus dėl perkainojimo. Agreguoti patikslinimai dėl perkainojimo pateikiami apie visišką ir dalinį paskolų nurašymą, susijusį su paskolomis ir apimantį vertybinių popierių kainos perkainojimus. Kita informacija apie tam tikrą balanso straipsnių informaciją teikiama kas ketvirtį arba kartą per metus. NCB gali rinkti ketvirčio duomenis kas mėnesį, jei tai palengvina pateikimo procesą. Reikalaujama statistinė informacija yra nurodyta I priede.
2. NCB gali rinkti reikalaujamą statistinę informaciją apie PFĮ išleistus ir turimus vertybinius popierius pagal kiekvieną vertybinį popierių, jeigu 1 dalyje nurodytus duomenis galima išvesti laikantis IV priede nustatytų būtinųjų statistikos standartų.
3. Laikydamosi I priedo 4 dalies 1A lentelėje nustatytų būtinųjų reikalavimų, PFĮ pateikia mėnesinius patikslinimus dėl perkainojimo visų ECB reikalaujamų duomenų atžvilgiu. NCB gali rinkti papildomus duomenis, kurių neapima būtinieji reikalavimai. Šie papildomi duomenys gali būti susiję su 1A lentelėje pažymėtais paskirstymais, išskyrus „būtinuosius reikalavimus“.
4. ECB gali reikalauti pateikti paaiškinimus apie NCB surinktus „perklasifikavimų ir kitų patikslinimų“ patikslinimus.
5. Vadovaudamasis 2010 m. rugpjūčio 19 d. Sprendimu ECB/2010/10 dėl statistinės atskaitomybės reikalavimų nevykdymo (12), atskaitingiesiems agentams, kurie nesilaiko šiame reglamente nustatytų statistinės atskaitomybės reikalavimų, ECB gali taikyti sankcijas.
6 straipsnis
Paskolų pakeitimo vertybiniais popieriais ir kitų paskolų perdavimų papildomi statistinės atskaitomybės reikalavimai
PFĮ pateikia šiuos duomenis:
a)
ataskaitinio laikotarpio metu atliktų paskolų pakeitimų vertybiniais popieriais ir kitų paskolų perdavimų grynuosius srautus pagal I priedo 5 dalies 2 skirsnį;
b)
laikotarpio pabaigoje nesumokėtą sumą ir finansinius sandorius, išskyrus paskolų perdavimus ir paskolų įsigijimus atitinkamu laikotarpiu vertybiniais popieriais pakeistų paskolų ir paskolų, kurių pripažinimas panaikintas, ir, kurias administruoja PFĮ pagal I priedo 5 dalies 3 skirsnį, atžvilgiu; NCB gali taikyti šiuos atskaitomybės reikalavimus visoms PFĮ administruojamoms paskoloms, kurių pripažinimas panaikintas, ir kurios yra pakeistos vertybiniais popieriais ar kitaip perleistos;
c)
visų paskolų, kurioms PFĮ veikia kaip administratorius pakeitimo vertybiniais popieriais schemoje, ketvirčio pabaigos likučius pagal I priedo 5 dalies 4 skirsnį;
d)
taikant 39 tarptautinį apskaitos standartą (39 TAS), 9 tarptautinį finansinės atskaitomybės standartą (9 TFAS) arba panašias nacionalines apskaitos taisykles - paskolų, perduotų pakeitimo vertybiniais popieriais būdu, kurių pripažinimas balanse nebuvo panaikintas, laikotarpio pabaigos likučius pagal I priedo 5 dalies 5 skirsnį.
7 straipsnis
Savalaikiškumas
1. NCB nusprendžia, kada ir kokiu periodiškumu jiems reikia gauti duomenis iš atskaitingųjų agentų, kad būtų laikomasi toliau nurodytų terminų, kai taikytina, atsižvelgdami į ECB privalomųjų atsargų sistemos savalaikiškumo reikalavimus, ir atitinkamai informuoja atskaitinguosius agentus.
2. Mėnesinę statistiką NCB perduoda ECB iki 15-os darbo dienos, einančios po mėnesio, kurio duomenys teikiami, pabaigos.
3. Ketvirtinę statistiką NCB perduoda ECB iki 28-os darbo dienos, einančios po ketvirčio, kurio duomenys teikiami, pabaigos.
8 straipsnis
Apskaitos taisyklės statistinės atskaitomybės tikslais
1. Jeigu šiame reglamente nenustatyta kitaip, apskaitos taisyklės, kurių PFĮ laikosi atskaitomybės pagal šį reglamentą tikslais, yra nustatytos aktuose, į nacionalinę teisę perkeliančiuose 1986 m. gruodžio 8 d. Tarybos direktyvą 86/635/EEB dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės (13), ir visuose kituose taikomuose tarptautiniuose standartuose.
2. Duomenys apie indėlių įsipareigojimus ir paskolas pateikiami jų pagrindine suma, likusia mėnesio pabaigoje. Į šią sumą neįtraukiami visiški ir daliniai nurašymai, kaip nustatyta atitinkamoje apskaitos praktikoje. Indėlių įsipareigojimų ir paskolų užskaita prieš bet kokius kitus turtą arba įsipareigojimus nevykdoma.
3. Nepažeidžiant euro zonos valstybėse narėse vyraujančių apskaitos praktikos ir užskaitos priemonių, statistikos tikslais visas finansinis turtas ir įsipareigojimai pateikiami bendrąją verte.
4. NCB gali leisti pateikti duomenis apie paskolas atėmus atidėjinius, ir apie nupirktas paskolas pagal kainą, sutartą jų įsigijimo metu, jeigu tokią atskaitomybės praktiką taiko visi atskaitingieji agentai rezidentai.
9 straipsnis
Nukrypti leidžiančios nuostatos
1. Nukrypti leidžiančios nuostatos gali būti taikomos mažoms PFĮ taip:
a)
NCB gali taikyti mažoms PFĮ nukrypti leidžiančias nuostatas, jeigu bendras jų įnašas į nacionalinį PFĮ balansą pagal atsargas neviršija 5 %;
b)
a punkte nurodytos nukrypti leidžiančios nuostatos sumažina kredito įstaigų, kurioms jos taikomos, statistinės atskaitomybės reikalavimus nepažeidžiant III priede nustatytų privalomųjų atsargų apskaičiavimo reikalavimų;
c)
mažų PFĮ atveju, jei taikoma a punkte nurodyta nukrypti leidžianti nuostata, NCB ir toliau bent kartą per metus renka bent viso balanso duomenis, kad būtų galima stebėti bendrą mažų institucijų įnašą į nacionalinį PFĮ balansą;
d)
nepažeidžiant a punkto, NCB gali taikyti nukrypti leidžiančias nuostatas kredito įstaigoms, kurios nesinaudoja a ir b punktuose nustatyta tvarka, kad sumažintų jų atskaitomybės reikalavimus iki nustatytųjų I priedo 6 dalyje, jeigu bendras jų įnašas į nacionalinį PFĮ balansą pagal atsargas neviršija nei 10 % nacionalinio PFĮ balanso, nei 1 % euro zonos PFĮ balanso;
e)
NCB laiku tikrina, kaip vykdomos a ir d punktuose nustatytos sąlygos, kad nuo kiekvienų metų pradžios prireikus galėtų taikyti arba panaikinti nukrypti leidžiančias nuostatas;
f)
mažos PFĮ gali nuspręsti nesinaudoti nukrypti leidžiančiomis nuostatomis ir vykdyti visus atskaitomybės reikalavimus.
2. NCB gali taikyti PRF nukrypti leidžiančias nuostatas taip:
a)
NCB gali taikyti PRF nuo 5 straipsnio 1 dalyje nustatytų statistinės atskaitomybės reikalavimų nukrypti leidžiančias nuostatas, jeigu pagal Reglamento (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) 5 straipsnį PRF teikia balanso duomenis ir jeigu vykdomi šie reikalavimai:
i)
PRF teikia tokius duomenis kas mėnesį, vadovaudamiesi Reglamento (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) I priede nustatytu mišriu metodu ir jo 9 straipsnyje nustatytais savalaikiškumo reikalavimais; ir
ii)
PRF teikia mėnesio pabaigos atsargų duomenis apie PRF akcijas (vienetus) vadovaudamiesi 7 straipsnio 2 dalyje nustatytais savalaikiškumo reikalavimais;
b)
NCB taip pat gali taikyti PRF nuo šių statistinės atskaitomybės reikalavimų nukrypti leidžiančias nuostatas taip:
i)
teikti bendras pozicijas: 1) centrinių bankų ir indėlių bendrovių indėliams ir suteiktoms paskoloms; 2) visų atitiktinių šalių sektorių indėliams ir suteiktoms paskoloms, išskyrus ne finansų sektoriaus bendroves, paskirstytus pagal pradinį terminą; ir 3) euro zonos vidaus tarpvalstybiniams indėliams ir paskoloms, paskirstytoms pagal šalį ir sektorius;
ii)
teikti bendras sukauptas paskolų palūkanas už paskolas ir indėlius;
iii)
teikti turto ir įsipareigojimų pozicijas draudimo bendrovių ir pensijų fondų sektoriams atskirai;
iv)
teikti informaciją apie grupės vidaus pozicijas, paskolas ir indėlius;
c)
NCB gali taikyti nuo statistinės atskaitomybės reikalavimų nukrypti leidžiančias nuostatas PRF akcijų (vienetų) turėtojų rezidavimo vietai:
i)
kai PRF akcijos (vienetai) išleidžiami pirmą kartą arba kai dėl rinkos plėtros reikia keisti atskaitomybės variantą arba variantų derinį, kaip apibrėžta I priedo 2 dalies 5.7 skirsnio b punkte, NCB gali vienerių metų laikotarpiu taikyti nuo I priedo 2 dalies 5.7 skirsnyje nustatytų statistinės atskaitomybės reikalavimų nukrypti leidžiančias nuostatas; arba
ii)
kai reikalaujama statistinė informacija apie PRF akcijų (vienetų) turėtojų rezidavimo vietą yra surenkama iš kitų esamų šaltinių vadovaujantis I priedo 2 dalies 5.7 skirsniu. NCB laiku tikrina, ar tenkinama ši sąlyga, kad, susitarę su ECB, nuo kiekvienų metų pradžios prireikus taikytų bet kokią nukrypti leidžiančią nuostatą arba jos nebetaikytų.
3. PFI gali būti taikomos nuo patikslinimų dėl perkainojimo teikimo nukrypti leidžiančios nuostatos taip:
a)
nepažeisdami 1 dalies, NCB gali taikyti PRF nuo patikslinimų dėl perkainojimo teikimo nukrypti leidžiančias nuostatas, panaikindami PRF visus reikalavimus teikti patikslinimus dėl perkainojimo;
b)
NCB gali taikyti nuo duomenų apie vertybinių popierių kainos perkainojimus teikimo dažnumo bei savalaikiškumo nukrypti leidžiančias nuostatas ir reikalauti, kad šie duomenys būtų teikiami kas ketvirtį ir tokiais pat terminais kaip kas ketvirtį teikiami atsargų duomenys, jeigu vykdomi šie reikalavimai:
i)
atskaitingieji agentai, naudojantys skirtingus vertinimo metodus, pateikia NCB atitinkamą informaciją apie vertinimo praktiką, įskaitant kiekybinius jų turimų šių priemonių procento rodiklius; ir
ii)
kai padaromas didelis kainos perkainojimas, NCB turi teisę reikalauti, kad atskaitingieji agentai pateiktų papildomos informacijos apie tą mėnesį, kurį tai įvyko;
c)
NCB gali taikyti nuo duomenų apie vertybinių popierių kainos perkainojimą teikimo nukrypti leidžiančias nuostatas, įskaitant tų kredito įstaigų, kurios teikia duomenis apie vertybinių popierių mėnesines atsargas pagal kiekvieną vertybinį popierių, visišką atleidimą nuo tokio duomenų teikimo, jeigu vykdomi šie reikalavimai:
i)
pateiktoje informacijoje yra duomenų apie kiekvieno vertybinio popieriaus buhalterinę vertę balanse; ir
ii)
apie vertybinius popierius, kurie neturi viešai prieinamų identifikavimo kodų, pateiktoje informacijoje yra duomenų apie priemonės kategoriją, terminą ir emitentą, kurių pakanka bent paskirstymams, I priedo 5 dalyje nurodytiems kaip „būtinieji reikalavimai“, išvesti.
4. PFĮ gali būti taikomos nuo paskolų, kurios buvo perduotos pakeitimo vertybiniais popieriais būdu, statistinės atskaitomybės nukrypti leidžiančios nuostatos.
NCB gali leisti toms PFĮ, kurios taiko 39 tarptautinį apskaitos standartą (39 TAS), 9 tarptautinį finansinės atskaitomybės standartą (9 TFAS) arba panašias nacionalines apskaitos taisykles, į atsargas, kurių duomenis reikia teikti pagal I priedo 2 ir 3 dalis, neįtraukti jokių paskolų, kurios pagal nacionalinę praktiką buvo perduotos pakeitimo vertybiniais popieriais būdu, jeigu tokią praktiką taiko visos PFĮ rezidentės.
5. NCB gali taikyti PFĮ nuo kai kurių ketvirtinių atsargų, susijusių su ne euro zonos valstybėmis narėmis, nukrypti leidžiančias nuostatas.
Jei iš aukštesniu agregavimo lygiu surinktų duomenų matyti, kad pozicijos bet kurioje ne euro zonos valstybėje narėje reziduojančių atitiktinių šalių atžvilgiu arba pozicijos ne euro zonos valstybės narės valiutos atžvilgiu yra nereikšmingos, NCB gali nuspręsti nereikalauti pateikti duomenų, susijusių su tokia valstybe nare. NCB praneša savo atskaitingiesiems agentams apie kiekvieną tokį sprendimą.
10 straipsnis
Būtinieji standartai ir nacionalinės atskaitomybės taisyklės
1. Atskaitingieji agentai privalo laikytis jiems taikomų statistinės atskaitomybės reikalavimų ir IV priede nustatytų būtinųjų perdavimo, tikslumo, sąvokų atitikties ir pataisymų standartų.
2. Atsižvelgdami į nacionalinius reikalavimus, NCB nustato ir įgyvendina atskaitomybės taisykles, kurių turi laikytis faktinė atskaitingoji visuma. NCB užtikrina, kad pagal tokias atskaitomybės taisykles būtų teikiama reikalinga statistinė informacija ir būtų galima tiksliai patikrinti, kaip laikomasi IV priede nustatytų būtinųjų perdavimo, tikslumo, sąvokų atitikties ir pataisymų standartų.
11 straipsnis
Susijungimai, skaidymaisi ir reorganizacijos
Jeigu jungimasis, skaidymasis arba bet kokia kita reorganizacija gali padaryti poveikį atskaitingojo agento statistinių įsipareigojimų vykdymui, viešai paaiškėjus ketinimui įvykdyti tokią operaciją ir per tinkamą laiką iki jos įvykdymo atitinkamas faktinis atskaitingasis agentas informuoja atitinkamą NCB apie planuojamas procedūras šiame reglamente nustatytiems statistinės atskaitomybės reikalavimams įvykdyti.
12 straipsnis
Pateiktos statistinės informacijos naudojimas privalomųjų atsargų tikslais
1. Pagal šį reglamentą kredito įstaigų pateiktą statistinę informaciją kiekviena kredito įstaiga naudoja savo atsargų bazei apskaičiuoti Reglamente (EB) Nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) nustatyta tvarka. Visų pirma, kiekviena kredito įstaiga naudoja šią informaciją patikrinti, kaip vykdomas jos privalomųjų atsargų reikalavimas per laikymo laikotarpį.
2. Mažų įstaigų trijų atsargų laikymo laikotarpių atsargų bazės duomenys skaičiuojami pagal ketvirčio pabaigos duomenis, NCB surinktus per 28 darbo dienas po ketvirčio, kurio duomenys teikiami, pabaigos.
3. Esant kolizijai, viršenybę prieš bet kokias Reglamento (EB) Nr. 1745/2003 (ECB/2003/9) nuostatas turi III priede nustatytos specialiosios ECB privalomųjų atsargų sistemos taikymo taisyklės.
4. Siekiant palengvinti ECB ir kredito įstaigų likvidumo valdymą, privalomųjų atsargų reikalavimai patvirtinami ne vėliau kaip pirmąją laikymo laikotarpio dieną; tačiau išimtiniais atvejais kredito įstaigoms gali prireikti pateikti patvirtintos atsargų bazės arba patvirtintų privalomųjų atsargų reikalavimų pataisas. Privalomųjų atsargų reikalavimų tvirtinimo arba pripažinimo procedūros nepažeidžia atskaitingųjų agentų pareigos visada teikti teisingą statistinę informaciją ir kuo greičiau pataisyti bet kokią jų jau pateiktą neteisingą statistinę informaciją.
13 straipsnis
Tikrinimas ir privalomas rinkimas
NCB įgyvendina teisę tikrinti arba privalomai rinkti informaciją, kurią atskaitingieji agentai privalo teikti pagal šį reglamentą, nepažeisdami ECB teisės pačiam įgyvendinti šią teisę. NCB įgyvendina šią teisę visų pirma tada, kai faktinei atskaitingajai visumai priklausanti įstaiga nevykdo IV priede nustatytų būtinųjų perdavimo, tikslumo, sąvokų atitikties ir pataisymų standartų.
14 straipsnis
Pirmasis duomenų teikimas
1. Duomenys pagal šį reglamentą pirmą kartą teikiami pateikiant 2014 m. gruodžio mėn. duomenis.
2. I priedo 3 dalies 3 lentelės langelių duomenys, susiję su euro zonos valstybėms narėms, pagal šį reglamentą pirmą kartą teikiami pateikiant pirmus ketvirtinius duomenis po tos dienos, kai jos įsivedė eurą.
3. I priedo 3 dalies 3 ir 4 lentelių langelių duomenys, susiję su ne euro zonos valstybėms narėms, pagal šį reglamentą pirmą kartą teikiami pateikiant pirmus ketvirtinius duomenis po jų įstojimo į Sąjungą dienos. Jei atitinkamas NCB nusprendžia nereikalauti pirmą kartą pateikti nereikšmingų duomenų, pradedant nuo pirmų ketvirtinių duomenų po atitinkamos valstybės narės ar valstybių narių įstojimo į Sąjungą dienos, duomenys pradedami teikti praėjus 12 mėnesių po to, kai NCB praneša atskaitingiesiems agentams, kad duomenys yra reikalingi.
15 straipsnis
Panaikinimas
1. Reglamentas (EB) Nr. 25/2009 (ECB/2008/32) panaikinamas nuo 2015 m. sausio 1 d.
2. Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos vadovaujantis VI priede pateikta atitikties lentele.
16 straipsnis
Baigiamoji nuostata
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse vadovaujantis Sutartimis.
Priimta Frankfurte prie Maino 2013 m. rugsėjo 24 d.