PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 299/2013
ze dne 26. března 2013,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2568/91 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 113 odst. 1 písm. a) a čl. 121 písm. a) první pododstavec, ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 ze dne 11. července 1991 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy (2) vymezuje chemické a organoleptické vlastnosti olivového oleje a oleje z pokrutin a stanoví metody hodnocení těchto vlastností. Uvedené metody by měly být aktualizovány na základě stanoviska chemiků a v souladu s prací prováděnou v Mezinárodní radě pro olivový olej (dále jen „IOC“).
(2)
Podle čl. 113 odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 ověřují členské státy, zda olivové oleje a olivové oleje z pokrutin splňují obchodní normy stanovené nařízením (EHS) č. 2568/91, a případně ukládají sankce. V článcích 2 a 2a nařízení (EHS) č. 2568/91 jsou stanovena podrobná pravidla pro tyto kontroly shody. Uvedená pravidla by měla zajistit, aby olivový olej, pro který byla stanovena norma jakosti, této normě skutečně odpovídal. Pravidla by měla být dále rozpracována a měla by zahrnovat analýzu rizik. Pro účely uvedených kontrol shody by měl být definován pojem „olivový olej uváděný na trh“.
(3)
Zkušenosti ukázaly, že některá rizika podvodu ohrožují plnou účinnost ochrany spotřebitelů, kterou poskytuje nařízení (EHS) č. 2568/91. Držitelé olivového oleje by proto měli pro každou kategorii oleje vést evidenci vstupů a výstupů. S cílem zamezit nadměrné administrativní zátěži, aniž by byly ohroženy cíle registru olivového oleje, by se shromažďování informací mělo omezit na fáze výroby až do fáze plnění olivového oleje.
(4)
S cílem zajistit návaznost a vyhodnotit opatření stanovená nařízením (EHS) č. 2568/91 by členské státy měly Komisi oznamovat nejen vnitrostátní prováděcí opatření, ale měly by též nahlašovat výsledky kontrol shody.
(5)
Za účelem pokračování procesu harmonizace s mezinárodními normami stanovenými IOC by měly být aktualizovány některé metody analýzy stanovené nařízením (EHS) č. 2568/91. Metoda analýzy podle přílohy XVIII uvedeného nařízení by proto měla být nahrazena účinnější metodou. Je rovněž vhodné napravit některé nesrovnalosti a nedostatky metod analýzy stanovených v příloze IX uvedeného nařízení.
(6)
Členské státy budou pro uplatňování nových pravidel stanovených tímto nařízením potřebovat přechodné období.
(7)
Komise vypracovala informační systém, který umožňuje elektronickou správu dokumentů a postupů v rámci jejích interních pracovních postupů a jejích vztahů s orgány podílejícími se na společné zemědělské politice. Má se za to, že oznamovací povinnosti uvedené v nařízení (EHS) č. 2568/91 mohou být splněny prostřednictvím uvedeného systému v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 ze dne 31. srpna 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro předávání informací a dokumentů členskými státy Komisi v rámci provádění společné organizace trhů, režimu přímých plateb, propagace zemědělských produktů a režimů platných pro nejvzdálenější regiony a menší ostrovy v Egejském moři (3).
(8)
Nařízení (EHS) č. 2568/91 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2568/91 se mění takto:
1)
Článek 2a se nahrazuje tímto:
„Článek 2a
1. Pro účely tohoto článku se pojmem „olivový olej uváděný na trh“ rozumí celkové množství olivového oleje a olivového oleje z pokrutin příslušného členského státu, které se v uvedeném členském státě spotřebuje nebo které se z uvedeného členského státu vyveze.
2. Členské státy zajistí, aby kontroly shody byly prováděny selektivně, na základě analýzy rizik a s přiměřenou četností s cílem zajistit, aby olivový olej uváděný na trh byl v souladu s deklarovanou kategorií.
3. Kritéria pro posouzení rizika mohou zahrnovat:
a)
kategorii oleje, období produkce, cenu oleje v porovnání s jinými rostlinnými oleji, úkony mísení a balení, skladovací zařízení a podmínky, zemi původu, zemi určení, způsob přepravy nebo objem šarže;
b)
postavení hospodářských subjektů v marketingovém řetězci, objem nebo hodnotu výrobků jimi uváděných na trh, sortiment olejů jimi uváděných na trh, druh vykonávané hospodářské činnosti jako např. lisování, skladování, rafinace, mísení, balení nebo maloobchodní prodej;
c)
zjištění při předchozích kontrolách včetně počtu a druhu zjištěných nedostatků, obvyklou kvalitu olejů uváděných na trh, výkonnost používaného technického vybavení;
d)
spolehlivost systému zajištění jakosti či systému vlastní kontroly hospodářských subjektů v souvislosti s dodržováním obchodních norem;
e)
místo, kde se provádí kontrola, zejména, jde-li o první bod vstupu do Unie, poslední bod výstupu z Unie nebo o místo produkce, balení a naložení oleje či jeho prodeje konečnému spotřebiteli;
f)
jakékoliv další informace, které by mohly poukazovat na riziko nedodržování norem.
4. Členské státy předem stanoví:
a)
kritéria pro hodnocení rizika nedodržování norem u šarží;
b)
na základě analýzy rizik pro každou kategorii rizik minimální počet hospodářských subjektů či šarží a/nebo množství, u nichž budou provedeny kontroly shody.
Ročně se provádí alespoň jedna kontrola shody na každých tisíc tun olivového oleje uváděného na trh v členském státě.
5. Členské státy ověří dodržování shody:
a)
provedením analýz uvedených v příloze I v jakémkoli pořadí nebo
b)
v pořadí uvedeném v rozhodovacím schématu v příloze Ib, dokud není dosaženo jednoho z rozhodnutí uvedených v rozhodovacím schématu.“
2)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Pokud se zjistí, že určitý olej neodpovídá popisu kategorie, do níž patří, uloží daný členský stát, aniž jsou dotčeny jakékoli další sankce, účinné, přiměřené a odrazující sankce, jejichž výše se stanoví podle závažnosti zjištěné nesrovnalosti.
Pokud jsou při kontrolách zjištěny závažné nesrovnalosti, zvýší členské státy četnost kontrol ve vztahu k etapě uvádění na trh, kategorii oleje, původu nebo jiným kritériím.“
3)
Vkládá se nový článek 7a, který zní:
„Článek 7a
Fyzické či právnické osoby a skupiny fyzických či právnických osob vlastnící z profesionálních či obchodních důvodů olivový olej a olivový olej z pokrutin od extrakce v lisovně až po fázi plnění, musí pro každou z kategorií těchto olejů vést evidenci vstupů a výstupů.
Členský stát zajistí, aby byla povinnost stanovená v prvním odstavci řádně dodržována.“
4)
Článek 8 se nahrazuje tímto:
„Článek 8
1. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá k provádění tohoto nařízení. Rovněž Komisi uvědomí o veškerých následných změnách.
2. Nejpozději 31. května každého roku předají členské státy Komisi zprávu o provádění tohoto nařízení v předchozím kalendářním roce. Zpráva musí obsahovat alespoň výsledky kontrol shody provedené u olivového oleje podle vzoru stanoveného v příloze XXI.
3. Oznámení uvedená v tomto nařízení se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (4).
(4) Úř. věst. L 228, 1.9.2009, s. 3.“" 						
5)
Příloha IX se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
6)
Příloha XVIII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
7)
Vkládá se příloha XXI, jejíž znění je stanoveno v příloze III tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014. Ustanovení čl. 8 odst. 2 se však použije ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 299/2013
2013 m. kovo 26 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EEB) Nr. 2568/91 dėl maišyto alyvuogių aliejaus ir maišyto alyvuogių išspaudų aliejaus savybių ir dėl atitinkamų analizės metodų
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 113 straipsnio 1 dalies a punktą ir 121 straipsnio pirmos pastraipos a punktą kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
1991 m. liepos 11 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2568/91 dėl maišyto alyvuogių aliejaus ir maišyto alyvuogių išspaudų aliejaus savybių ir dėl atitinkamų analizės metodų (2) nustatytos cheminės ir organoleptinės alyvuogių aliejaus ir maišyto alyvuogių išspaudų aliejaus savybės bei šių savybių analizės metodai. Remiantis chemijos ekspertų nuomone ir Tarptautinės alyvuogių aliejaus tarybos (toliau - TAAT) atliekamu darbu minėtus metodus reikėtų atnaujinti;
(2)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 113 straipsnio 3 dalį valstybės narės turi tikrinti, ar alyvuogių aliejus ir maišytas alyvuogių išspaudų aliejus atitinka Reglamente (EEB) Nr. 2568/91 išdėstytus prekybos standartus, ir prireikus skirti baudas. Išsamios minėtų atitikties patikrų taisyklės nurodytos Reglamento (EEB) Nr. 2568/91 2 ir 2a straipsniuose. Tomis taisyklėmis turėtų būti užtikrinta, kad alyvuogių aliejus, kurio kokybės standartas nustatytas, faktiškai atitiktų tokį standartą. Taisykles reikėtų tikslinti, įskaitant rizikos analizę. Minėtų atitikties patikrų tikslais reikėtų apibrėžti sąvoką „parduodamas alyvuogių aliejus“;
(3)
iš patirties žinoma, kad yra tam tikra sukčiavimo rizika, dėl kurios vartotojai negali būti visiškai apsaugoti, kaip numatyta Reglamente (EEB) Nr. 2568/91. Todėl alyvuogių aliejaus turėtojai turėtų registruoti kiekvienos kategorijos aliejaus priėmimą ir išdavimą. Siekiant išvengti per didelės administracinės naštos, tačiau nepakenkti alyvuogių aliejaus registro tikslams, informacija turėtų būti renkama tik iki alyvuogių aliejaus išpilstymo į butelius etapo;
(4)
siekiant užtikrinti tęstinumą ir įvertinti Reglamento (EEB) Nr. 2568/91 priemones, valstybės narės turėtų pranešti Komisijai ne tik apie nacionalines įgyvendinimo priemones, bet ir apie atitikties patikrų rezultatus;
(5)
siekiant tęsti derinimą su TAAT nustatytais tarptautiniais standartais, reikėtų atnaujinti kai kuriuos analizės metodus, nustatytus Reglamente (EEB) Nr. 2568/91. Todėl minėto reglamento XVIII priede pateiktą analizės metodą reikėtų pakeisti efektyvesniu. Taip pat reikėtų ištaisyti keletą to reglamento IX priede pateiktų analizės metodų nenuoseklumų ir neužbaigtumų;
(6)
valstybėms narėms reikia pereinamojo laikotarpio, kad jos galėtų pradėti taikyti naujas šiuo reglamentu nustatytas taisykles;
(7)
Komisija sukūrė elektroninio dokumentų tvarkymo ir procedūrų valdymo informacinę sistemą, naudojamą vidaus darbo procedūroms ir ryšiams su valdžios institucijomis, dalyvaujančiomis įgyvendinant bendrą žemės ūkio politiką. Manoma, kad naudojantis ta sistema gali būti įvykdyti Reglamente (EEB) Nr. 2568/91 numatyti įpareigojimai teikti pranešimus pagal 2009 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 792/2009, kuriuo nustatomos išsamios valstybių narių bendrojo rinkų organizavimo įgyvendinimo, tiesioginių išmokų tvarkos, žemės ūkio produktų gamybos ir pardavimo skatinimo, atokiausiems regionams ir mažosioms Egėjo jūros saloms taikomos tvarkos informacijos ir dokumentų teikimo Komisijai taisyklės (3);
(8)
todėl Reglamentas (EEB) Nr. 2568/91 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(9)
Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komitetas nuomonės per pirmininko nustatytą laiką nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 2568/91 iš dalies keičiamas taip:
1)
2a straipsnis pakeičiamas taip:
„2a straipsnis
1. Šiame straipsnyje „parduodamas alyvuogių aliejus“ - visas atitinkamos valstybės narės alyvuogių aliejaus ir alyvuogių išspaudų aliejaus kiekis, suvartojamas toje valstybėje narėje arba eksportuojamas iš tos valstybės narės.
2. Valstybės narės užtikrina, kad atitikties patikros būtų atliekamos atrankiai, remiantis rizikos analize, ir tinkamu dažnumu, taip užtikrinant, kad parduodamas alyvuogių aliejus atitiktų deklaruojamą kategoriją.
3. Rizikos vertinimo kriterijai gali būti šie:
a)
aliejaus kategorija, gamybos laikotarpis, aliejaus kaina palyginti su kitokio aliejaus kaina, maišymo ir pakavimo veiksmai, laikymo įrenginiai ir sąlygos, kilmės šalis, paskirties šalis, gabenimo būdas arba partijos apimtis;
b)
veiklos vykdytojų padėtis prekybos grandinėje, jų parduodamo aliejaus kiekis ir (arba) vertė, jų parduodamo aliejaus kategorijų įvairovė, vykdomo verslo rūšis, pvz., malimas, laikymas, rafinavimas, maišymas, pakavimas arba mažmeninė prekyba;
c)
anksčiau atliktų patikrų rezultatai, įskaitant nustatytų defektų skaičių ir pobūdį, įprastą parduodamo aliejaus kokybę, naudojamos techninės įrangos darbinius parametrus;
d)
veiklos vykdytojų taikomų kokybės užtikrinimo sistemų arba savikontrolės sistemų, susijusių su atitiktimi prekybos standartams, patikimumas;
e)
vieta, kurioje atliekama patikra, ypač jei tai pirmasis patekimo į Sąjungą taškas, paskutinis taškas prieš išgabenant iš Sąjungos arba vieta, kurioje aliejus gaminamas, pakuojamas, kraunamas arba parduodamas galutiniam vartotojui;
f)
bet kokia kita informacija, iš kurios būtų galima įžvelgti neatitikties riziką.
4. Valstybės narės iš anksto nustato:
a)
partijų neatitikties reikalavimams rizikos vertinimo kriterijus;
b)
remdamosi rizikos analize pagal kiekvieną rizikos kategoriją - mažiausią veiklos vykdytojų arba partijų ir (arba) kiekio, kurių atitikties patikra bus atliekama, kiekį.
Per metus atliekama bent viena kiekvieno tūstančio tonų alyvuogių aliejaus, parduodamo valstybėje narėje, atitikties patikra.
5. Valstybės narės atitiktį tikrina:
a)
bet kokia eilės tvarka atlikdamos I priede nurodytas analizes arba
b)
laikydamosi Ib priedo schemoje sprendimams priimti nustatytos eilės tvarkos, kol gaunamas vienas šioje schemoje įrašytų atsakymų.“
2)
3 straipsnis pakeičiamas taip:
„3 straipsnis
Jei nustatoma, kad aliejus neatitinka jo kategorijos aprašymo, suinteresuota valstybė narė, nedarydama poveikio bet kokioms kitoms bausmėms, taiko veiksmingas, proporcingas ir atgrasias bausmes, atsižvelgdama į nustatyto pažeidimo sunkumą.
Jei atlikus patikras nustatoma didelių pažeidimų, valstybės narės padidina patikrų, susijusių su prekybos etapu, aliejaus kategorija, kilme ar kitais kriterijais, dažnumą.“
3)
Įterpiamas 7a straipsnis:
„7a straipsnis
Fiziniai arba juridiniai asmenys ir asmenų grupės, laikantys alyvuogių aliejų ir alyvuogių išspaudų aliejų nuo ekstrahavimo malūne iki išpilstymo į butelius (imtinai), nesvarbu, kokiais profesiniais ar komerciniais tikslais, turi registruoti kiekvienos tokio kategorijos aliejaus priėmimą ir išdavimą.
Valstybė narė užtikrina, kad būtų tinkamai laikomasi pirmojoje pastraipoje nustatyto įpareigojimo.“
4)
8 straipsnis pakeičiamas taip:
„8 straipsnis
1. Valstybės narės praneša Komisijai apie priemones, kuriomis įgyvendinamas šis reglamentas. Jos praneša Komisijai apie visus vėlesnius jų pakeitimus.
2. Ne vėliau kaip iki kiekvienų metų gegužės 31 d. valstybės narės perduoda Komisijai šio reglamento įgyvendinimo praėjusiais kalendoriniais metais ataskaitą. Ataskaitoje pateikiami bent jau atliktų alyvuogių aliejaus atitikties patikrų rezultatai, kaip nurodyta XXI priede pateiktuose šablonuose.
3. Šiame reglamente nurodyti pranešimai teikiami remiantis Komisijos reglamentu (EB) Nr. 792/2009 (4).
(4) OL L 228, 2009 9 1, p. 3.“" 						
5)
IX priedas pakeičiamas šio reglamento I priede pateikiamu tekstu.
6)
XVIII priedas pakeičiamas šio reglamento II priede pateikiamu tekstu.
7)
Pridedamas XXI priedas, kurio tekstas pateikiamas šio reglamento III priede.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. Tačiau 8 straipsnio 2 dalis taikoma nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. kovo 26 d.