NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1316/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se vytváří Nástroj pro propojení Evropy, mění zařízení (EU) č. 913/2010 a zrušují nařízení (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 172 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po předložení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby bylo možno v souladu s cíli strategie Evropa 2020 dospět k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a stimulovat vytváření pracovních míst, potřebuje Unie moderní a vysoce výkonnou infrastrukturu, která přispěje k propojení a integraci Unie a všech jejích regionů v odvětvích dopravy, telekomunikací a energetiky. Toto propojení by mělo pomoci zlepšit volný pohyb osob, zboží, kapitálu a služeb. Transevropské sítě by měly usnadnit přeshraniční propojení, posílit hospodářskou, sociální a územní soudržnost a přispět k dosažení konkurenceschopnějšího sociálně tržního hospodářství a k boji proti změně klimatu.
(2)
Vytvoření Nástroje pro propojení Evropy na základě tohoto nařízení má za cíl urychlit investice v oblasti transevropských sítí a stimulovat financování z veřejného i soukromého sektoru, při současném zvýšení právní jistoty a dodržování zásady technologické neutrality. Nástroj pro propojení Evropy by měl umožnit plné využívání synergie mezi odvětvím dopravy, telekomunikací a energetiky, čímž se zvýší účinnost opatření přijímaných na úrovni Unie a umožní se optimalizace nákladů na provádění.
(3)
Komise odhaduje výši potřebných investic do transevropských sítí v odvětvích dopravy, telekomunikací a energetiky v období do roku 2020 na 970 miliard EUR.
(4)
Toto nařízení stanoví pro provádění Nástroje pro propojení Evropy na období 2014-2020 finanční krytí ve výši 33 242 259 000 EUR v běžných cenách, které má pro Evropský parlament a Radu představovat hlavní referenční částkou při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 Interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení ze dne (4).
(5)
V zájmu optimalizace využívání rozpočtových finančních prostředků vyčleněných na Nástroj pro propojení Evropy by Komise v návaznosti na hodnocení tohoto nástroje v polovině období měla být s to navrhnout přesunutí prostředků mezi odvětvími dopravy, telekomunikací a energetiky. Tento návrh by měl být předmětem ročního rozpočtového procesu.
(6)
Částka 11 305 500 000 EUR v běžných cenách převedená z Fondu soudržnosti, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (5) by měla být využívána pro vázání rozpočtových zdrojů k finančním nástrojům podle tohoto nařízení až od 1. ledna 2017.
(7)
Vytvoření účinných sítí dopravní a energetické infrastruktury je jedním z dvanácti klíčových opatření, jež Komise uvedla ve sdělení ze 13. dubna 2011 nazvaném „Akt o jednotném trhu - Dvanáct nástrojů k podnícení hospodářského růstu a posílení důvěry - „Společně pro nový růst“.
(8)
Komise se zavázala systematicky zohledňovat ve výdajových programech Unie změnu klimatu a vyčlenit alespoň 20 % unijního rozpočtu na cíle s ní související. Je důležité zajistit, aby se zmírňování změny klimatu, přizpůsobování se této změně, jakož i předcházení rizikům a řízení rizik podpořilo v rámci přípravy, návrhu a realizace projektů společného zájmu. Investice do infrastruktury, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly pomoci podpořit přechod k nízkouhlíkovému hospodářství a společnosti, která bude odolná vůči změně klimatu a katastrofám, s přihlédnutím ke specifickým podmínkám přírodně a demograficky znevýhodněných regionů, zejména nejvzdálenějších a ostrovních regionů. Nástroj pro propojení Evropy by měl zejména v odvětvích dopravy a energetiky přispívat k plnění střednědobých a dlouhodobých cílů Unie týkajících se snižování emisí uhlíku.
(9)
Evropský parlament v usnesení ze dne 8. června 2011 s názvem „Investování do budoucnosti: nový víceletý finanční rámec pro konkurenceschopnou, udržitelnou a inkluzivní Evropu“ (6) zdůraznil význam zajištění rychlého provádění Digitální agendy Evropské unie a pokračujícího úsilí o splnění cílů, jimiž je do roku 2020 umožnit přístup k vysokorychlostnímu internetu všem občanům Unie, a to i v méně rozvinutých regionech. Evropský parlament zdůraznil, že investice do efektivní dopravní infrastruktury hrají klíčovou úlohu v tom, aby Evropa mohla obhájit svou konkurenceschopnost a připravit cestu pro dlouhodobý ekonomický růst po krizi, a že transevropská dopravní síť („TEN-T“) je nezbytná pro zajištění řádného fungování vnitřního trhu i poskytování důležité evropské přidané hodnoty. Evropský parlament rovněž uvedl, že se domnívá, že by TEN-T měla být klíčovou prioritou víceletého finančního rámce a že je nezbytné finanční prostředky pro TEN-T ve víceletém finančním rámci zvýšit. Kromě toho Evropský parlament zdůraznil potřebu maximalizovat dopady financování Unií a možnosti, jež při financování klíčových projektů rozvoje vnitrostátní a přeshraniční energetické infrastruktury, které jsou pro Evropu prioritní, nabízejí Fond soudržnosti a evropské strukturální a investiční fondy i finanční nástroje, a dále zdůraznil potřebu přidělit na finanční nástroje v této oblasti významné prostředky z rozpočtu Unie.
(10)
Pro účely financování infrastruktury v přeshraničních regionech v rámci rozvoje sítí jako celku by měla být podporována synergie mezi finančními nástroji Nástroje pro propojení Evropy a jinými finančními prostředky Unie.
(11)
Dne 28. března 2011 přijala Komise bílou knihu nazvanou „Plán jednotného evropského dopravního prostoru - vytvoření konkurenceschopného dopravního systému účinně využívajícího zdroje“ (dále jen „bílá kniha“). Bílá kniha si klade za cíl snížit do roku 2050 emise skleníkových plynů v odvětví dopravy alespoň o 60 % v porovnání s hodnotami z roku 1990. Pokud jde o infrastrukturu, zaměřuje se bílá kniha na vytvoření plně funkční a celounijní multimodální „hlavní sítě“ TEN-T do roku 2030. Interoperabilita by mohla být posílena inovačními řešeními, která zlepší vzájemnou slučitelnost dotčených systémů. Záměrem bílé knihy je také optimalizovat výkonnost multimodálních logistických řetězců, včetně většího využívání energeticky účinnějších druhů dopravy. Proto také pro politiku TEN-T stanoví následující relevantní cíle: 30 % objemu silniční nákladní dopravy na vzdálenosti větší než 300 km by mělo být do roku 2030 převedeno na jiné druhy dopravy, a do roku 2050 by to mělo být více než 50 %; délka stávajících vysokorychlostních železničních sítí by se měla do roku 2030 ztrojnásobit a do roku 2050 by měla většina objemu přepravy cestujících na střední vzdálenost probíhat po železnici; do roku 2050 by měla všechna letiště hlavní sítě být napojena na železniční síť a všechny námořní přístavy na železniční nákladní dopravu a tam, kde je to možné, i na vnitrozemské vodní cesty.
(12)
Evropský parlament v usnesení ze dne 6. července 2010 o udržitelné budoucnosti pro dopravu (7) zdůraznil, že účinná politika v oblasti dopravy vyžaduje vhodný finanční rámec s ohledem na současné výzvy a že je k tomu třeba zvýšit stávající zdroje určené pro dopravní odvětví a mobilitu; dále se domníval, že existuje potřeba vytvořit nástroj na koordinaci a optimalizaci využívání různých zdrojů financování dopravy a veškerých finančních prostředků a mechanismů dostupných na úrovni Unie.
(13)
Rada v závěrech ze dne 11. června 2009 o přezkumu politiky TEN-T potvrdila, že je zapotřebí nadále investovat do dopravní infrastruktury s cílem zajistit odpovídající rozvoj TEN-T pro všechny druhy dopravy, a poskytnout tak základ pro vnitřní trh a konkurenceschopnost, hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie a její propojení se sousedními zeměmi, přičemž je třeba se zaměřit na evropskou přidanou hodnotu, kterou by to přineslo. Rada též zdůraznila, že je nutné, aby Unie dala k dispozici finanční zdroje nezbytné k podpoře investic do projektů TEN-T, a že je zejména nutné vyvážit potřebu vhodné finanční podpory z rozpočtu TEN-T na prioritní projekty, které se týkají příslušných přeshraničních úseků a jejichž realizace by přesáhla rok 2013, s institucionálními omezeními plánování ve víceletém finančním rámci. Podle Rady by měly být přístupy partnerství veřejného a soukromého sektoru v této souvislosti tam, kde je to vhodné, dále rozvíjeny a podporovány.
(14)
Na základě cílů určených bílou knihou vymezují hlavní směry pro síť TEN-T, jak jsou stanoveny nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1315/2013 (8), infrastrukturu sítě TEN-T, upřesňují požadavky, které musí splnit, a stanoví pravidla jejich uplatňování. Tyto hlavní směry zejména předpokládají dokončení hlavní sítě do roku 2030 vytvořením nové infrastruktury, ale i zásadní modernizací a rekonstrukcí infrastruktury stávající.
(15)
Na základě analýzy plánů dopravní infrastruktury členských států Komise odhaduje, že objem investic potřebných v oblasti dopravy na období 2014-2020 činí 500 miliard EUR v celé síti TEN-T, z čehož odhadem 250 miliard EUR bude potřeba investovat do hlavní sítě TEN-T.
(16)
Pokud je to vhodné, měl by být zajištěn soulad mezi zeměpisným vytyčením koridorů pro železniční nákladní dopravu stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 913/2010 (9) a koridorů hlavní sítě uvedených v části I přílohy I tohoto nařízení, přičemž je třeba zohlednit cíle daných nástrojů, aby se snížila administrativní zátěž a zefektivnil rozvoj a využívání železniční infrastruktury. Koridory pro železniční nákladní dopravu by se měly řídit pouze nařízením (EU) č. 913/2010, a to i pokud jde o změny v jejich vytyčení.
(17)
V rámci přezkumu politiky TEN-T zahájeného v únoru roku 2009 byla zřízena specializovaná odborná skupina, jež měla podpořit Komisi a zaměřit se na otázku strategie a vyhlídek financování TEN-T. Odborná skupina č. 5 čerpala ze zkušeností externích odborníků z různých oblastí: provozovatelů infrastruktur, plánovačů infrastruktur, celostátních, regionálních a místních zástupců, odborníků na životní prostředí, akademiků a zástupců soukromého sektoru. Závěrečná zpráva odborné skupiny č. 5 (10) přijatá v červenci roku 2010 obsahuje 40 doporučení, z nichž některá byla v tomto nařízení zohledněna. V uvedené zprávě se mimo jiné doporučuje, aby Komise poskytla standardní rámec pro kombinování grantů Unie a partnerství veřejného a soukromého sektoru v TEN-T, který by zahrnoval finanční prostředky z politiky soudržnosti i rozpočet na TEN-T.
(18)
Zkušenosti s víceletým finančním rámcem na období 2007-2013 ukazují, že některé členské státy způsobilé čerpat z Fondu soudržnosti čelí významným překážkám, které brání včasné realizaci komplexních projektů přeshraničních dopravních sítí s vysokou evropskou přidanou hodnotou, jakož i účinnému využívání prostředků Unie. Proto pro zlepšení realizace dopravních projektů, zejména projektů přeshraničních, s vysokou evropskou přidanou hodnotou by se měla část prostředků z Fondu soudržnosti 11 305 500 000 EUR) přesunout na financování dopravních projektů v hlavní dopravní síti nebo dopravních projektů souvisejících s horizontálními prioritami členských států způsobilých čerpat z Fondu soudržnosti v rámci Nástroje pro propojení Evropy. Výběr projektů způsobilých pro financování by měl v počáteční fázi respektovat výši prostředků přidělených jednotlivým státům z Fondu soudržnosti. Komise by měla podporovat členské státy způsobilé čerpat z Fondu soudržnosti v jejich úsilí při tvorbě vhodného seznamu projektů, a to zejména posílením institucionální kapacity dotčených orgánů veřejné správy a organizováním dalších výzev k předkládání návrhů při současném zajištění transparentního procesu výběru projektů.
(19)
Částka 11 305 500 000 EUR převedená z Fondu soudržnosti, která má být vynaložena výhradně v členských státech způsobilých čerpat finanční prostředky z Fondu soudržnosti, by neměla být využívána na financování opatření se synergií mezi odvětvími dopravy, telekomunikací a energetiky přispívajícími k projektům společného zájmu na základě víceodvětvové výzvy k předkládání návrhů.
(20)
Institucionální a správní kapacita je zásadním předpokladem účinného dosahování cílů Nástroje pro propojení Evropy. Komise by měla pokud možno nabízet vhodné prostředky podpory, aby bylo možné v dotčených členských státech navrhovat a realizovat projekty.
(21)
Komise ve sdělení ze dne 17. listopadu 2010 nazvaném „Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období - návrh na integrovanou evropskou energetickou síť“ vymezila prioritní koridory, jež jsou nezbytné pro to, aby Unie mohla splnit své náročné cíle v oblasti energetiky a klimatu do roku 2020 pro účely dokončení vnitřního trhu s energií, zajištění bezpečnosti dodávek, umožnění zapojení obnovitelných zdrojů energie a přípravy sítí na další snížení emisí uhlíku v energetickém systému po roce 2020.
(22)
K modernizaci a rozšiřování evropské energetické infrastruktury, přeshraničního propojení a odstraňování energetické izolace členských států tak, aby byly nákladově efektivním způsobem splněny cíle politiky Unie v oblasti energetiky a klimatu z hlediska konkurenceschopnosti, udržitelnosti a bezpečnosti dodávek, je zapotřebí velkých investic. Komise odhaduje objem investic potřebných v oblasti energetické infrastruktury do roku 2020 na 1 bilion EUR, včetně investic ve výši přibližně 200 miliard EUR na infrastrukturu pro přenos a skladování elektřiny a zemního plynu, která má evropský význam. Jak je uvedeno v pracovním dokumentu útvarů Komise nazvaném „Investiční potřeby a požadavky na financování energetické infrastruktury“, předloženém Radě, u projektů evropského významu hrozí, že investice ve výši přibližně 100 miliard EUR nebudou uskutečněny z důvodů překážek spojených s udílením povolení, regulací a financováním.
(23)
Naléhavá potřeba vybudovat energetickou infrastrukturu budoucnosti a významně zvýšit objem investic oproti minulým trendům vyžaduje zásadní změnu přístupu k podporování energetické infrastruktury na úrovni Unie. Rada v závěrech ze dne 28. února 2011 potvrdila, že energetické koridory jsou pro Evropu prioritou.
(24)
Pokud jde o odvětví energetiky, Evropská rada dne 4. února 2011 vyzvala Komisi, aby zjednodušila a zlepšila schvalovací postupy a prosadila regulační rámec, který přiláká investice. Zdůraznila, že většinu nákladů na investice v oblasti infrastruktury bude muset financovat trh, přičemž návratnost nákladů bude zajištěna prostřednictvím tarifů. Evropská rada uznala, že pro projekty nezbytné z hlediska bezpečnosti dodávek či solidarity, jež nejsou schopny přilákat tržní financování, je zapotřebí veřejných financí. Dále zdůraznila potřebu modernizace a rozšiřování evropské energetické infrastruktury a přeshraničního propojení sítí s cílem zajistit funkční solidaritu mezi členskými státy, alternativní trasy pro dodávky nebo tranzit a alternativní zdroje energie a potřebu rozvíjet obnovitelné zdroje energie v soutěži s tradičními zdroji. Trvala na tom, že by vnitřní trh s energií měl být dokončen do roku 2014, aby byl umožněn volný tok plynu a elektrické energie, a že po roce 2015 by žádný členský stát neměl být izolován od evropských plynárenských a elektroenergetických sítí ani by energetická bezpečnost žádného členského státu neměla být ohrožena nedostatkem vhodného propojení. První dva roční pracovní programy přijaté podle tohoto nařízení by měly věnovat pozornost především projektům společného zájmu a souvisejícím opatřením, jejichž cílem je odstranit energetickou izolaci a úzká místa v oblasti energetiky, a tím se přiblížit dotvoření vnitřního trhu s energií.
(25)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 (11) určuje priority transevropské energetické infrastruktury, jež je nezbytné provést do roku 2020 tak, aby Unie dosáhla svých cílů politiky v oblasti energetiky a klimatu, stanoví pravidla pro vymezení projektů společného zájmu, jež jsou k provádění těchto priorit nezbytné, a stanoví opatření v oblasti udělování povolení, účasti veřejnosti a regulace, jež mají urychlit či usnadnit realizaci uvedených projektů, včetně kritérií způsobilosti těchto projektů čerpat finanční pomoc Unie.
(26)
Telekomunikace se stále více mění v internetové infrastruktury, přičemž infrastruktura širokopásmových sítí podporuje používání digitálních služeb u širokého spektra činností ve společnosti. Internet se stává dominantní platformou pro komunikaci, podnikání, poskytování veřejných i soukromých služeb i pro sociální a kulturní soudržnost. Navíc se objevují nová paradigmata v oblasti počítačových technologií, jako jsou cloud computing a software jako služba. Pro hospodářský růst i jednotný trh je tedy zásadní, aby rychlé připojení k internetu a inovativní digitální služby byly dostupné všude po celé Unii.
(27)
Moderní rychlé internetové sítě jsou infrastrukturou s klíčovým významem pro budoucnost, pokud jde o konektivitu evropských společností, zejména malých a středních podniků, které si přejí využívat cloud computing s cílem zlepšit efektivitu nákladů. S cílem zabránit zdvojení infrastruktury a odlivu soukromých investic a posílit budování kapacit za účelem vytvoření nových investičních příležitostí a podpory provádění opatření na snížení nákladů je třeba přijmout opatření ke zlepšení koordinace podpory Unie pro širokopásmové připojení z Nástroje pro propojení Evropy a podpory širokopásmového připojení ze všech dalších dostupných zdrojů, a to i prostřednictvím vnitrostátních plánů pro širokopásmové připojení.
(28)
Strategie Evropa 2020 vyzývá k provádění Digitální agendy pro Evropu, jíž se zavádí stabilní právní rámec, který má stimulovat investice do otevřené a konkurenceschopné infrastruktury pro vysokorychlostní internet a do souvisejících služeb. Mělo by se docílit toho, aby Evropa měla do roku 2020 nejrychlejší širokopásmové připojení na světě využívající nejmodernějších technologií.
(29)
Dne 31. května 2010 Rada dospěla k závěru, že by Unie měla vynaložit potřebné zdroje na vytvoření jednotného digitálního trhu, který bude založen na rychlém a ultrarychlém internetu a interoperabilních aplikacích, a uznala, že efektivní a konkurenceschopné investice do širokopásmových sítí nové generace budou nezbytné pro inovace, nabídku pro spotřebitele i pro konkurenceschopnost Unie a že mohou zajistit lepší kvalitu života díky lepší zdravotní péči, bezpečnější dopravě, novým příležitostem v oblasti médií a snadnějšímu přístupu ke zboží, službám a znalostem, zejména přes hranice.
(30)
Vedoucí úlohu při zavádění a modernizaci širokopásmových sítí by měl hrát soukromý sektor, přičemž podporou by mu měl být regulační rámec podporující hospodářskou soutěž a investice. V případě, kdy objem soukromých investic není dostatečný, by měly členské státy podniknout nezbytné kroky k dosažení cílů Digitální agendy. Veřejná finanční podpora pro širokopásmové sítě by měla být omezena na finanční nástroje pro programy nebo iniciativy zaměřené na projekty, které nemohou být financovány pouze soukromým sektorem, což musí být doloženo hodnocením ex ante, kterým se zjistí nedostatky trhu či suboptimální investiční situace.
(31)
Z tohoto důvodu je zásadní stimulovat instalaci rychlých a ultrarychlých širokopásmových sítí v celé Unii - při zachování zásady technologické neutrality - a usnadňovat zřizování a využívání transevropských digitálních služeb. Veřejné investice do rychlých a ultrarychlých širokopásmových sítí prostřednictvím finančních nástrojů nesmějí vést k narušení trhu ani odrazovat od investic. Měly by být používány k povzbuzení soukromých investic a pouze v případech, kdy o investice není dostatečný komerční zájem.
(32)
K podnícení soukromých investic a k reakci na zvláštní potřeby jednotlivých projektů je zapotřebí několika metod realizace, které ke zvýšení účinnosti a dopadu finanční pomoci Unie vyžadují různou míru financování a různé finanční nástroje.
(33)
V nařízení o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury budou určena kritéria, podle kterých mohou být finančně podporovány projekty společného zájmu na základě tohoto nařízení.
(34)
Horizont 2020 - rámcový program pro výzkum a inovace (12) se bude zaměřovat kromě jiného na řešení společenských problémů (například prostřednictvím inteligentní, zelené, dostupné a integrované dopravy, bezpečné, čisté a účinné energie a zdraví, správy a udržitelného rozvoje prostřednictvím informačních a komunikačních technologií), aby tak bylo možné přímo reagovat na problémy zjištěné ve strategii Evropa 2020 tím, že se podpoří činnosti pokrývající celé spektrum od výzkumu až po trh. Horizont 2020 bude podporovat všechny fáze inovačního řetězce, zejména činnosti blíže k trhu, včetně inovativních finančních nástrojů. S cílem zajistit větší dopad financování Unie a s cílem zajistit soudržnost vytvoří Nástroj pro propojení Evropy úzkou synergii s Horizontem 2020.
(35)
Komise ve sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ vytvořila rámec pro politická opatření zaměřená na bezpečnou infrastrukturu jako klíčový prvek snah o snížení počtu obětí silničních nehod do roku 2020 o 50 %. Nástroj pro propojení Evropy by proto měl zajistit, aby žádosti o financování ze zdrojů Unie byly v souladu s požadavky, doporučeními a cíli v oblasti bezpečnosti stanovenými ve všech příslušných právních předpisech Unie týkajících se bezpečnosti silničního provozu. Při hodnocení výsledků Nástroje pro propojení Evropy by mělo být přihlíženo k tomu, do jaké míry se podařilo snížit počet obětí silničních nehod v rámci Unie.
(36)
Unie a většina členských států jsou smluvními stranami Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením, zatímco ve zbývajících členských státech probíhá proces ratifikace této úmluvy. Je důležité, aby při realizaci příslušných projektů byla v projektových specifikacích zohledněna přístupnost pro osoby se zdravotním postižením, jak je uvedeno v této úmluvě.
(37)
Přestože významnou část objemu investic v rámci strategie Evropa 2020 lze získat na trhu a prostřednictvím regulačních opatření, výzvy v oblasti financování mohou vyžadovat veřejné zásahy a podporu Unie formou grantů a inovativních finančních nástrojů.
(38)
V zájmu optimalizace využívání rozpočtu Unie by měly být granty zaměřeny na ty projekty, které nejsou dostatečně financovány ze soukromého sektoru.
(39)
Železniční projekty by ze získávání grantů podle tohoto nařízení neměly být vyloučeny pouze z toho důvodu, že na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU (13) vytvářejí příjem z povinných poplatků.
(40)
Fiskální opatření v mnoha členských státech přimějí nebo už přiměla veřejné orgány k tomu, aby přehodnotily své programy investic do infrastruktur. V této souvislosti byla partnerství veřejného a soukromého sektoru pokládána za účinný způsob, jak uskutečnit projekty infrastruktury, které zajistí dosažení takových cílů politiky, jako jsou boj proti změně klimatu, podpora alternativních zdrojů energie, jakož i účinné využívání energie a zdrojů, podpora udržitelné dopravy a zavádění širokopásmových sítí. Komise se ve sdělení ze dne 19. listopadu 2009 nazvaném „Mobilizace soukromých a veřejných investic pro obnovu a dlouhodobou strukturální změnu: rozvoj partnerství veřejného a soukromého sektoru“ zavázala, že zlepší přístup partnerství veřejného a soukromého sektoru k finančním prostředkům rozšířením oblasti působnosti stávajících finančních nástrojů.
(41)
Komise ve sdělení ze dne 19. října 2010 nazvaném „Přezkum rozpočtu EU“ zdůraznila, že pravidlem pro projekty s dlouhodobým komerčním potenciálem by mělo využívání finančních prostředků Unie v partnerství s finančním a bankovním sektorem, zejména Evropskou investiční bankou a veřejnými finančními institucemi členských států, ale také ve spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi a soukromým finančním sektorem, a to i na celostátní a regionální úrovni.
(42)
Finanční nástroje by měly být používány k řešení konkrétních potřeb trhu a na opatření s jasnou evropskou přidanou hodnotou, která jsou v souladu s cíli Nástroje pro propojení Evropy, a neměly by vytlačovat financování ze soukromých zdrojů. Měly by zlepšovat pákový účinek čerpání rozpočtu Unie a posílit multiplikační účinek, pokud jde o získání úvěru ze soukromých zdrojů. To je důležité zejména v souvislosti s obtížným přístupem k úvěrům, současnou napjatou situací v oblasti veřejných financí a s ohledem na potřebu podpořit oživení evropského hospodářství. Před rozhodnutím o použití finančních nástrojů by měla Komise provést hodnocení ex ante příslušného nástroje, jak vyžaduje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (14).
(43)
Ve strategii Evropa 2020 se Komise zavázala mobilizovat finanční nástroje Unie jako součást jednotné strategie financování, jež pro účely infrastruktur spojí finanční prostředky Unie a veřejné i soukromé finanční prostředky členských států. Vychází se z toho, že v mnoha případech lze neoptimální investiční situace a nedokonalosti trhu řešit účinněji finančními nástroji než granty.
(44)
Nástroj pro propojení Evropy by měl stanovit finanční nástroje, které v oblasti investování do infrastruktury podpoří významnou účast investorů ze soukromého sektoru a finančních institucí. Aby byly finanční nástroje pro soukromý sektor dostatečně lákavé, měly by být navrženy a prováděny s patřičným ohledem na zjednodušení a snížení administrativní zátěže, ale měly by být zároveň schopné pružně reagovat na zjištěné potřeby financování. Podoba uvedených nástrojů by měla vycházet ze zkušeností získaných při provádění finančních nástrojů během víceletého finančního rámce na období 2007-2013, jako jsou nástroj pro úvěrové záruky pro projekty TEN-T (LGTT), finanční nástroj pro sdílení rizik (RSFF), Evropský fond 2020 pro energii, změnu klimatu a infrastrukturu („fond Marguerite“) a iniciativa projektových dluhopisů v rámci strategie Evropa 2020.
(45)
Měl by být prozkoumán potenciál inovativních finančních nástrojů, jako jsou projektové dluhopisy, podpořit financování dopravní infrastruktury s evropskou přidanou hodnotou v souladu s výsledky hodnocení ex ante a dalších souvisejících hodnocení, zejména nezávislého hodnocení iniciativy projektových dluhopisů Evropa 2020 v roce 2015.
(46)
V zájmu optimalizace využívání rozpočtových finančních prostředků vyčleněných na Nástroj pro propojení Evropy by Komise měla zajistit kontinuitu všech finančních nástrojů vytvořených na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007 (15) a nástroje pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES (16) v rámci jejich návazných dluhových a kapitálových finančních nástrojů podle tohoto nařízení, a to na základě hodnocení ex ante stanoveného v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(47)
Při výběru nejúčelnější formy finanční pomoci by měly být náležitě zváženy vlastnosti způsobilých projektů specifické pro jednotlivá odvětví a projekty. V zájmu co nejúčinnějšího využívání rozpočtu Unie a v zájmu posílení multiplikačního účinku finanční pomoci Unie v odvětví energetiky by Komise v co nejvyšší možné míře a s ohledem na tržní využití měla ve vhodných případech usilovat o upřednostnění využívání finančních nástrojů a přitom dodržovat stropy pro využívání finančních nástrojů v souladu s tímto nařízením. Předkladatelé projektů v oblasti energetiky by měli být vybízeni, aby prozkoumali možnost využití finančních nástrojů, než na práce požádají o granty. V tomto ohledu by Komise měla poskytnout přiměřenou podporu za účelem maximalizace využívání finančních nástrojů.
(48)
Projekty společného zájmu v oblasti elektřiny, zemního plynu a oxidu uhličitého by měly být způsobilé pro finanční pomoc Unie na studie a za určitých podmínek i na práce ve formě grantů nebo inovativních finančních nástrojů. To zajistí cílenou podporu těch projektů společného zájmu, které nejsou životaschopné za stávajícího regulačního rámce a tržních podmínek. V oblasti energetiky je důležité předejít tomu, aby zejména mezi projekty, které přispívají k realizaci téhož prioritního koridoru Unie, docházelo k narušování podmínek hospodářské soutěže. Tato finanční pomoc by měla zajistit potřebnou součinnost s evropskými strukturálními a investičními fondy, které budou financovat inteligentní energetické rozvodné sítě místního nebo regionálního významu. Na investice do projektů společného zájmu se uplatňuje logická rovnice o třech stupních. Zaprvé, trh by měl mít při investování přednost. Zadruhé, nevyvolá-li příslušné investice trh, je třeba přezkoumat regulační řešení, a je-li to nezbytné, příslušný regulační rámec by měl být přizpůsoben a mělo by být zajištěno řádné uplatňování příslušného regulačního rámce. Zatřetí, nejsou-li první dva kroky dostatečné pro přilákání nezbytných investic do projektů společného zájmu, mohla by být poskytnuta finanční pomoc Unie, pokud daný projekt společného zájmu splňuje platná kritéria způsobilosti.
(49)
Podle článku 14 nařízení (EU) č. 347/2013 jsou všechny projekty společného zájmu spadající do kategorií stanovených v bodech 1, 2 a 4 přílohy II uvedeného nařízení způsobilé pro finanční pomoc Unie ve formě grantů na studie a finančních nástrojů. Granty na práce je možné využít v případě opatření přispívajících k těmto projektům společného zájmu, které v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 347/2013 vykazují zejména významné pozitivní externality a které nejsou obchodně životaschopné podle obchodního plánu a dalších provedených hodnocení, zejména těch, která provedli potenciální investoři, věřitelé nebo vnitrostátní regulační orgány.
(50)
Pro zajištění odvětvové diverzifikace příjemců finančních nástrojů i pro povzbuzení postupné zeměpisné diverzifikace mezi členskými státy a se zvláštním zaměřením na členské státy způsobilé k čerpání z Fondu soudržnosti by měla Komise v partnerství s Evropskou investiční bankou prostřednictvím společných iniciativ, například Evropského odborného centra pro partnerství veřejného a soukromého sektoru (EPEC) a Společné pomoci na podporu projektů v evropských regionech (Jaspers), poskytovat členským státům podporu při rozvoji odpovídajícího seznamu projektů, u kterých by financování přicházelo v úvahu.
(51)
Finanční nástroje podle tohoto nařízení by se měly řídit pravidly stanovenými v hlavě VIII nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (17) a měly by být v souladu s osvědčenými postupy, které lze uplatnit na finanční nástroje.
(52)
Vzhledem k podmínkám pro finanční nástroje by mohla vyvstat nutnost zařadit do pracovních programů další požadavky, například za účelem zajištění hospodářské soutěže na trzích s ohledem na vývoj politik Unie, technický rozvoj a jiné faktory, jež se mohou ukázat jako relevantní.
(53)
Víceleté plánování podpory z Nástroje pro propojení Evropy by se mělo zaměřit na podporu priorit Unie tím, že zajistí dostupnost nezbytných finančních zdrojů a soudržnost, transparentnost a kontinuitu společného postupu Unie a členských států. U návrhů podaných po provedení prvního víceletého pracovního programu v odvětví dopravy by měly být způsobilými náklady vzniklé počínaje 1. lednem 2014 tak, aby byla zajištěna kontinuita projektů, na které se již uplatňuje nařízení (ES) č. 680/2007.
(54)
Vzhledem ke značné výši rozpočtu, jehož je k realizaci některých projektů infrastruktury zapotřebí, by měla být stanovena možnost rozdělit rozpočtové závazky týkající se finanční pomoci na některá opatření do ročních splátek.
(55)
Vzhledem ke zdrojům dostupným na úrovni Unie je pro dosažení požadovaného výsledku nezbytné soustředit se na projekty s nejvyšší evropskou přidanou hodnotou. Podpora by se tudíž měla zaměřit na hlavní síť a na projekty společného zájmu v oblasti systémů řízení dopravy, zejména na systémy uspořádání letového provozu vyplývající z evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR), které vyžadují zdroje z rozpočtu Unie v hodnotě přibližně 3 miliard EUR, jakož i na inteligentní dopravní systémy (ITS), kontrolní a informační systémy pro provoz plavidel (VTMIS), říční informační služby (RIS) a evropský systém řízení železničního provozu (ERTMS). V odvětví energetiky by se finanční pomoc měla zaměřit na dokončení vnitřního trhu s energií, zajištění bezpečnosti dodávek, prosazování udržitelnosti, mimo jiné zajištěním přenosu elektřiny z obnovitelných zdrojů z místa výroby do míst koncentrace poptávky a skladování, a na přilákání veřejných a soukromých investic. V odvětví telekomunikací by finanční pomoc měla být zacílena především na projekty, které vytvoří poptávku po širokopásmovém připojení, včetně vybudování evropské infrastruktury pro digitální služby, což by mělo následně stimulovat investice do zavádění širokopásmových sítí.
(56)
V odvětví energetiky by měl být předpokládaný rozpočet v prvé řadě přidělen ve formě finančních nástrojů, za předpokladu využití na trhu. Projekty společného zájmu v odvětví telekomunikací by měly být způsobilé pro finanční pomoc Unie ve formě grantů a zadávání veřejných zakázek na platformy hlavních služeb, obecné služby a horizontální opatření. Opatření v oblasti zavádění širokopásmových sítí včetně opatření ke zvýšení poptávky po širokopásmovém připojení by měla být způsobilá pro finanční pomoc Unie ve formě finančních nástrojů.
(57)
Podle analýzy provedené v posouzení dopadu v souvislosti s nařízením (EU) č. 347/2013 se počet projektů společného zájmu přispívajících nejvíce k zavádění strategických prioritních koridorů a oblastí energetické infrastruktury odhaduje na přibližně 100 v oblasti elektřiny a 50 v oblasti zemního plynu. Na základě očekávané převahy elektřiny v evropském energetickém systému v průběhu následujících dvou desetiletí se dále odhaduje, že pomoc pro projekty společného zájmu v oblasti elektřiny bude představovat podstatnou část finančního krytí určeného na energetiku v rámci Nástroje pro propojení Evropy. Komise by měla vzít na vědomí, že se tento odhad změní, až bude k dispozici více informací, měla by myslet na to, že je nutné zajistit soulad s nařízením (EU) č. 347/2013, a měla by věnovat náležitou pozornost projektům v oblasti elektřiny, aby byla v letech 2014 až 2020 pro tyto projekty dostupná podstatná část finanční pomoci, za předpokladu využití na trhu, dále kvalitě a připravenosti navrhovaných opatření a jejich požadavkům na financování. Tímto cílem není dotčeno jakékoli možné přerozdělení dostupných finančních prostředků na projekty v oblasti energetiky.
(58)
Komise by měla k posouzení účelnosti a účinnosti financování a jeho vlivu na celkové cíle Nástroje pro propojení Evropy a priority strategie Evropa 2020 provést hodnocení v polovině období a hodnocení následné a o výsledcích těchto hodnocení by měla informovat Evropský parlament, Radu, Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů. Komise by měla zveřejnit informace o konkrétních projektech v rámci Nástroje pro propojení Evropy. Tyto informace by měly být každoročně aktualizovány.
(59)
Pokud jde o dopravu a energetiku, na základě hlavních směrů pro konkrétní odvětví stanovených v nařízeních (EU) č. 1315/2013 a (EU) č. 347/2013 byly vypracovány seznamy projektů, prioritních koridorů a oblastí, na něž by se toto nařízení mělo vztahovat, které by měly být zahrnuty do přílohy tohoto nařízení. Pokud jde o dopravu, měla by být za účelem zohlednění možných změn v politických prioritách a technologických možnostech i dopravních tocích na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), pokud jde o přijímání změn části I přílohy I a podrobné uvádění priorit financování způsobilých opatření podle čl. 7 odst. 2, které se mají zohlednit v pracovních programech.
(60)
Za účelem zohlednění skutečné úrovně poptávky po financování v rámci konkrétních cílů v oblasti dopravy a faktického zohlednění výsledků hodnocení v polovině období by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu orientačních procentních podílů u jednotlivých konkrétních cílů v oblasti dopravy v případě, že se jeví jako nutné odchýlit se od částky přidělené na konkrétní cíl v oblasti dopravy podle části IV přílohy I tohoto nařízení o více než 5 procentních bodů. Orientační příděly finančních prostředků na konkrétní cíle v oblasti dopravy nebrání tomu, aby byla částka 11 305 500 000 EUR převedená z Fondu soudržnosti vynaložena výhradně na projekty, které směřují k realizaci hlavní sítě, nebo na projekty a horizontální priority uvedené v části I přílohy I tohoto nařízení.
(61)
Za účelem zohlednění závěrů vyvozených z provádění Nástroje pro propojení Evropy, včetně závěrů obsažených v hodnocení v polovině období, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu seznamu obecných směrů, které je třeba zohlednit při stanovování kritérií pro udělení pomoci.
(62)
Při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(63)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o víceleté a roční pracovní programy. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (18).
(64)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případného uložení sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Evropský parlament by měl být o takovýchto opatřeních informován.
(65)
V zájmu zajištění široké a spravedlivé hospodářské soutěže u projektů financovaných z prostředků v rámci Nástroje pro propojení Evropy by forma smlouvy měla odpovídat cílům a okolnostem projektu. Měly by být vypracovány takové smluvní podmínky, aby byla rizika spojená se smlouvou spravedlivě rozdělena, s cílem maximalizovat nákladovou účinnost a umožnit, aby smlouva byla plněna co nejúčinněji. Tato zásada by měla platit bez ohledu na to, zda je použit vnitrostátní, nebo mezinárodní vzor smlouvy.
(66)
Některé projekty společného zájmu v oblasti infrastruktury se možná budou muset napojit na sousední, předvstupní a jiné třetí země a procházet jimi. Nástroj pro propojení Evropy by měl nabídnout zjednodušený způsob, jak tyto infrastruktury propojit a financovat tak, aby se zajistila soudržnost mezi vnitřními a vnějšími nástroji rozpočtu Unie.
(67)
Pokud se na opatřeních přispívajících k projektům společného zájmu podílejí třetí země a subjekty usazené ve třetích zemích, mělo by být možné granty udělit, pouze pokud je nepravděpodobné, že tato opatření získají odpovídající podporu prostřednictvím jiných forem finanční pomoci v rámci Nástroje pro propojení Evropy nebo jiných programů Unie.
(68)
Obecný směr, na jehož základě má Komise zohlednit sociální dopad a dopad z hlediska klimatu a životního prostředí, jak je podrobně uvedeno v části V přílohy I tohoto nařízení, by se neměl uplatňovat v oblasti energetiky, a to v souladu s přístupem přijatým v čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) č. 347/2013.
(69)
V odvětví telekomunikací by se měl obecný směr, na jehož základě má být zohledněn stimulační účinek podpory Unie na veřejné a soukromé investice, uplatňovat pouze u těch infrastruktur pro digitální služby, jejichž cílem je aktivovat další investice.
(70)
Obecný směr, na jehož základě má být zohledněn přeshraniční rozměr, by se neměl uplatňovat ve vztahu k širokopásmovým sítím, protože veškeré investice do širokopásmových sítí, včetně těch, které se uskuteční uvnitř jednotlivých členských států, zlepší propojení transevropských telekomunikačních sítí.
(71)
Účast států Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), na Nástroji pro propojení Evropy by měla být v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o EHP. Pro tento účel by se mělo každé odvětví, na něž se vztahuje toto nařízení, považovat za samostatný program. Účast států ESVO na Nástroji pro propojení Evropy by měla být stanovena zejména v oblasti telekomunikací.
(72)
Pokud jde o dopravu, pro účely způsobilosti projektu společného zájmu ve třetích zemích podle tohoto nařízení by měly platit orientační mapy obsažené v příloze III nařízení (EU) č. 1315/2013 Ve třetích zemích, pro něž uvedené nařízení orientační mapy neobsahuje, by měly být projekty společného zájmu způsobilé, pokud existuje vzájemná spolupráce, jejímž cílem je se na těchto orientačních mapách dohodnout.
(73)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž koordinovaného rozvoje a financování transevropských sítí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu potřeby koordinování může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(74)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010 (19) by měla být z důvodu přehlednosti zrušena.
(75)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, aby bylo možné včas přijmout akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty stanovené v tomto nařízení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Nástroj pro propojení evropy
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se vytváří Nástroj pro propojení Evropy, který vymezuje podmínky, metody a postupy poskytování finanční pomoci Unie na transevropské sítě k podpoře projektů společného zájmu v odvětvích dopravních, telekomunikačních a energetických infrastruktur a k využívání potenciální synergie mezi těmito odvětvími. Rovněž se v něm stanoví rozčlenění zdrojů, které mají být dány k dispozici podle víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„projektem společného zájmu“ projekt vymezený v nařízení (EU) č. 1315/2013, nařízení (EU) č. 347/2013 nebo v nařízení o hlavních směrech pro transevropské sítě v oblasti telekomunikační infrastruktury;
2)
„přeshraničním úsekem“ v odvětví dopravy úsek zajišťující kontinuitu projektu společného zájmu mezi nejbližšími městskými uzly na obou stranách hranice dvou členských států nebo mezi členským státem a sousední zemí;
3)
„sousední zemí“ země, na niž se vztahuje evropská politika sousedství, včetně strategického partnerství, či politika rozšíření, nebo která patří do Evropského hospodářského prostoru nebo Evropského sdružení volného obchodu;
4)
„třetí zemí“ každá sousední země a každá další země, se kterou Unie popřípadě spolupracuje za účelem dosažení cílů tohoto nařízení;
5)
„pracemi“ nákup, dodávka a zavedení součástí, systémů a služeb včetně softwaru, provádění rozvojových, stavebních a instalačních činností v souvislosti s projektem, přejímka zařízení a zahájení projektu;
6)
„studiemi“ činnosti potřebné pro přípravu realizace projektu, například přípravné studie, mapování, studie proveditelnosti, hodnotící, ověřovací a validační studie, a to i ve formě softwaru, a jakákoli jiná technická podpůrná opatření, včetně opatření předcházejících úplnému definování a vypracování projektu a rozhodnutí o jeho financování, jako jsou obhlídky příslušných areálů a příprava finančního balíčku;
7)
„podpůrnými opatřeními programu“ na úrovni Nástroje pro propojení Evropy veškerá doprovodná opatření, která jsou nezbytná pro jeho provádění a pro provádění jednotlivých hlavních směrů pro konkrétní odvětví, například služby, zvláště poskytování technické pomoci včetně pro využívání finančních nástrojů, jakož i přípravné činnosti, činnosti ke zjištění proveditelnosti, ke konzultaci zúčastněných stran a koordinační, monitorovací, kontrolní, auditní a hodnotící činnosti, jichž je bezprostředně třeba k řízení tohoto nástroje a k dosažení jeho cílů. Podpůrná opatření programu zahrnují zejména studie, zasedání, mapování infrastruktury, informování, opatření v oblasti šíření, komunikace a zvyšování povědomí, výdaje související s nástroji a sítěmi IT, jež se soustředí na výměnu informací o Nástroji pro propojení Evropy, spolu se všemi dalšími výdaji souvisejícími s technickou a administrativní pomocí, které vzniknou Komisi a jež si řízení tohoto nástroje nebo provádění jednotlivých hlavních směrů pro konkrétní odvětví může vyžádat. Podpůrná opatření programu zahrnují rovněž činnosti nutné k usnadnění přípravy projektů společného zájmu, zejména v členských státech způsobilých čerpat prostředky z Fondu soudržnosti, s cílem získat finanční prostředky na základě tohoto nařízení nebo na finančním trhu. Podpůrná opatření programu ve vhodných případech zahrnují rovněž úhradu nákladů na výkonnou agenturu, již Komise pověřila prováděním konkrétních částí Nástroje pro propojení Evropy (dále jen „výkonná agentura“);
8)
„opatřením“ jakákoli činnost, která byla uznána za finančně a technicky nezávislou, má stanovený časový rámec a je nezbytná pro realizaci projektu společného zájmu;
9)
„způsobilými náklady“ způsobilé náklady ve smyslu nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
10)
„příjemcem“ členský stát, mezinárodní organizace anebo veřejný nebo soukromý podnik či orgán, jenž byl vybrán pro příjem finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení a v souladu s pravidly stanovenými v příslušném pracovním programu uvedeném v článku 17;
11)
„prováděcím orgánem“ veřejný nebo soukromý podnik nebo orgán označený příjemcem pro účely provedení daného opatření, přičemž příjemcem je členský stát nebo mezinárodní organizace. O tomto označení rozhodne příjemce na vlastní odpovědnost, a pokud vyžaduje zadání veřejné zakázky, učiní tak v souladu s příslušnými pravidly Unie a vnitrostátními pravidly pro zadávání veřejných zakázek;
12)
„globální sítí“ dopravní infrastruktura vymezená podle kapitoly II nařízení (EU) č. 1315/2013
13)
„hlavní sítí“ dopravní infrastruktura vymezená podle kapitoly III nařízení (EU) č. 1315/2013;
14)
„koridory hlavní sítě“ nástroj usnadňující koordinovanou realizaci hlavní sítě uvedenou v kapitole IV nařízení (EU) č. 1315/2013; seznam těchto koridorů je obsažen v části I přílohy I tohoto nařízení;
15)
„úzkým místem“ v odvětví dopravy fyzická, technická nebo funkční překážka, jejímž důsledkem je narušení systému, které nepříznivě ovlivňuje kontinuitu dálkových nebo přeshraničních toků, a již lze překonat vytvořením nové infrastruktury nebo podstatnou modernizací infrastruktury stávající, což by mohlo vést ke značným zlepšením, která vyřeší omezení související s úzkým místem;
16)
„prioritou“ kterýkoliv z prioritních koridorů pro přenos elektřiny, prioritních koridorů pro přepravu zemního plynu a prioritních tematických oblastí vymezených v nařízení (EU) č. 347/2013;
17)
„telematickými aplikacemi“ aplikace definované v nařízení (EU) č. 1315/2013;
18)
„energetickou infrastrukturou“ infrastruktura definovaná v nařízení (EU) č. 347/2013;
19)
„meziodvětvovou synergií“ stav, kdy v alespoň dvou z odvětví dopravy, telekomunikací a energetiky existují podobná či vzájemně se doplňující opatření, což může díky sdružení finančních, technických nebo lidských zdrojů umožnit optimalizaci nákladů nebo výsledků;
20)
„izolovanou sítí“ železniční síť některého z členských států nebo její část, jak je definována v nařízení (EU) č. 1315/2013.
Článek 3
Obecné cíle
Nástroj pro propojení Evropy umožní přípravu a realizaci projektů společného zájmu v rámci politiky transevropských sítí v odvětvích dopravy, telekomunikací a energetiky. Nástroj pro propojení Evropy podporuje zejména realizaci těch projektů společného zájmu, které se zaměřují na rozvoj a výstavbu nových infrastruktur a služeb nebo na modernizaci stávajících infrastruktur a služeb v odvětvích dopravy, telekomunikací a energetiky. Zaměřuje se přednostně na chybějící spojení v odvětví dopravy. Nástroj pro propojení Evropy rovněž přispívá k podpoře projektů s evropskou přidanou hodnotou a značným přínosem pro společnost, na něž se nedaří získat dostatečné finanční prostředky na trhu. Pro odvětví dopravy, telekomunikací a energetiky platí tyto obecné cíle:
a)
přispívat v souladu se strategií Evropa 2020 k inteligentnímu, udržitelnému růstu podporujícímu začlenění budováním moderních a vysoce výkonných transevropských sítí, které zohlední očekávané budoucí dopravní toky, což přinese výhody pro celou Unii, pokud jde o zlepšení konkurenceschopnosti na světovém trhu a hospodářskou, sociální a územní soudržnost v rámci vnitřního trhu, a vytvoří prostředí více podporující soukromé, veřejné či veřejno-soukromé investice kombinací finančních nástrojů a přímé podpory Unie v případě, že pro projekty lze kombinaci nástrojů využít, a vhodným využitím meziodvětvové synergie.
Dosažení tohoto cíle se měří objemem soukromých, veřejných nebo veřejno-soukromých investic do projektů společného zájmu, a zejména objemem soukromých investic do projektů společného zájmu dosažených prostřednictvím finančních nástrojů podle tohoto nařízení. Zvláštní důraz se klade na účinné využití veřejných investic;
b)
umožnit Unii dosáhnout cílů udržitelného rozvoje včetně minimálně 20 % snížení emisí skleníkových plynů oproti úrovním z roku 1990, 20 % zvýšení energetické účinnosti a zvýšení podílu energie z obnovitelných zdrojů na 20 % do roku 2020, čímž se přispěje k plnění střednědobých a dlouhodobých cílů Unie v oblasti snižování emisí uhlíku, při současném zajištění větší solidarity mezi členskými státy.
Článek 4
Konkrétní odvětvové cíle
1. Aniž jsou dotčeny obecné cíle uvedené v článku 3, přispívá Nástroj pro propojení Evropy k dosažení konkrétních odvětvových cílů uvedených v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.
2 V odvětví dopravy Nástroj pro propojení Evropy podporuje projekty společného zájmu uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1315/2013 za účelem dosažení níže uvedených cílů, podrobněji určených v článku 4 uvedeného nařízení:
a)
odstranění úzkých míst, zlepšení interoperability železnic, doplnění chybějících spojení, a zejména zlepšování přeshraničních úseků. Dosažení tohoto cíle se měří:
i)
počtem nových nebo zlepšených přeshraničních propojení;
ii)
počtem kilometrů železničních tratí uzpůsobených evropskému standardu pro jmenovitý rozchod kolejí a vybavených ERTMS;
iii)
počtem odstraněných úzkých míst a úseků se zvýšenou kapacitou na dopravních cestách u všech druhů dopravy, které obdržely finanční prostředky z Nástroje pro propojení Evropy;
iv)
délkou sítě vnitrozemských vodních cest podle jednotlivých tříd v Unii; a
v)
délkou železniční sítě v Unii zmodernizované na základě požadavků uvedených v čl. 39 odst. 2 nařízení (EU) č. 1315/2013;
b)
zajištění dlouhodobě udržitelných a účinných dopravních systémů v rámci přípravy na očekávané budoucí dopravní toky, jakož i umožnění snížení emisí uhlíku u všech druhů dopravy prostřednictvím přechodu na inovativní nízkouhlíkové a energeticky účinné dopravní technologie při současné optimalizaci bezpečnosti. Dosažení tohoto cíle se měří:
i)
počtem čerpacích stanic poskytujících alternativní paliva pro vozidla využívající hlavní sítě TEN-T pro silniční dopravu v Unii;
ii)
počtem vnitrozemských a námořních přístavů v hlavní síti TEN-T vybavených čerpacími stanicemi poskytujícími alternativní paliva v Unii; a
iii)
snížením počtu obětí na silniční síti v Unii;
c)
optimalizace integrace a propojení druhů dopravy a zlepšení interoperability dopravních služeb při zajištění dostupnosti dopravních infrastruktur. Dosažení tohoto cíle se měří:
i)
počtem multimodálních logistických platforem včetně vnitrozemských a námořních přístavů a letišť napojených na železniční síť;
ii)
počtem vylepšených kombinovaných terminálů železniční a silniční dopravy a počtem vylepšených nebo nových spojení mezi přístavy za pomoci mořských dálnic;
iii)
počtem kilometrů vnitrozemských vodních cest vybavených RIS; a
iv)
úrovní zavádění SESAR, VTMIS a ITS v odvětví silniční dopravy.
Ukazatele zmíněné v tomto odstavci se netýkají členských států, které nemají železniční síť nebo síť vnitrozemských vodních cest.
Tyto ukazatele nepředstavují kritéria pro zařazení nebo způsobilost opatření s ohledem na získání podpory z Nástroje pro propojení Evropy.
Orientační procentní podíly vyjadřující poměr celkových rozpočtových zdrojů uvedených v čl. 5 odst. 1 písm. a), které mají být přiděleny na každý ze tří konkrétních cílů v oblasti dopravy, jsou stanoveny v části IV přílohy I tohoto nařízení. Komise se od těchto orientačních procentních podílů neodchýlí o více než 5 procentních bodů;
3. V odvětví energetiky Nástroj pro propojení Evropy podporuje projekty společného zájmu zaměřené na dosažení jednoho nebo více z těchto cílů:
a)
zvýšení konkurenceschopnosti posilováním další přeshraniční integrace vnitřního trhu s energií a přeshraniční interoperability elektrické a plynárenské sítě; Dosažení tohoto cíle se měří ex post:
i)
počtem projektů účinně propojujících sítě členských států a odstraňujících interní překážky;
ii)
snížením nebo odstraněním energetické izolace členských států;
iii)
procentně vyjádřeným podílem přeshraniční přenosové kapacity elektrické energie na instalovaném elektrickém výkonu v příslušných členských státech;
iv)
cenovou konvergencí na trzích s elektřinou nebo zemním plynem příslušných členských států; a
v)
procentním podílem poptávky v době nejvyššího odběru u obou příslušných členských států, která je u plynu pokryta díky propojení s reverzním tokem;
b)
zvýšení bezpečnosti dodávek energie v rámci Unie;
Dosažení tohoto cíle se měří ex post,
i)
počtem projektů umožňujících diverzifikaci zdrojů dodávek, dodávajících protistran a tras;
ii)
počtem projektů zvyšujících skladovací kapacitu;
iii)
odolností systému při zohlednění počtu přerušení dodávek a doby jejich trvání;
iv)
množstvím omezení dodávek energie z obnovitelných zdrojů, kterým se podařilo předejít;
v)
propojením izolovaných trhů s diverzifikovanějšími zdroji dodávek;
vi)
optimálním využíváním energetické infrastruktury;
c)
přispění k udržitelnému rozvoji a ochraně životního prostředí, mimo jiné zapojením energie z obnovitelných zdrojů do přenosové soustavy a rozvojem inteligentních energetických sítí a sítí pro přepravu oxidu uhličitého.
Dosažení tohoto cíle se měří ex post:
i)
množstvím elektřiny z obnovitelných zdrojů přeneseným z výroby do hlavních středisek spotřeby a skladovacích míst;
ii)
množstvím omezení dodávek energie z obnovitelných zdrojů, kterým se podařilo předejít;
iii)
počtem uskutečněných projektů inteligentních sítí podpořených z Nástroje pro propojení Evropy a reakcemi na poptávku, které umožnily;
iv)
množstvím emisí CO2, kterým bude zabráněno díky projektům podpořeným z Nástroje pro propojení Evropy.
Ukazatele uvedené v tomto odstavci použité k měření ex post dosažení cílů nepředstavují kritéria pro zařazení nebo způsobilost opatření s ohledem na získání podpory z Nástroje pro propojení Evropy.
Podmínky způsobilosti k finanční pomoci Unie pro projekty společného zájmu jsou uvedeny v článku 14 nařízení (EU) č. 347/2013, zatímco kritéria pro zařazení mezi projekty společného zájmu jsou stanovena v článku 4 uvedeného nařízení.
4. V odvětví telekomunikací Nástroj pro propojení Evropy podporuje opatření zaměřená na dosažení cílů stanovených v nařízení o hlavních směrech pro transevropské sítě v oblasti telekomunikační infrastruktury.
Článek 5
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění Nástroje pro propojení Evropy na období 2014 až 2020 se stanoví na 33 242 259 000 EUR (20) v běžných cenách. Tato částka se rozdělí takto:
a)
odvětví dopravy: 26 250 582 000 EUR, z nichž 11 305 500 000 EUR bude převedeno z Fondu soudržnosti a vynaloženo v souladu s tímto nařízením výhradně v členských státech, jež jsou způsobilé čerpat finanční prostředky z Fondu soudržnosti;
b)
odvětví telekomunikací: 1 141 602 000 EUR;
c)
odvětví energetiky: 5 850 075 000 EUR.
Těmito částkami není dotčeno uplatňování mechanismu flexibility podle nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (21).
2. Finanční krytí pro provádění Nástroje pro propojení Evropy se uplatní na výdaje související s:
a)
opatřeními přispívajícími k projektům společného zájmu a podpůrnými opatřeními programu, jak je stanoveno v článku 7;
b)
podpůrnými opatřeními programu sestávajícími z výdajů na technickou a administrativní pomoc, které Komisi vzniknou při řízení Nástroje pro propojení Evropy, včetně opatření nezbytných k zajištění přechodu mezi Nástrojem pro propojení Evropy a opatřeními přijatými podle nařízení (ES) č. 680/2007 až do výše 1 % finančního krytí; pod tento strop spadají i náklady na výkonnou agenturu.
3. Po hodnocení v polovině období uvedeném v čl. 27 odst. 1 mohou Evropský parlament a Rada na návrh Komise převést prostředky mezi odvětvími dopravy, telekomunikací a energetiky, jimž byly přiděleny podle odstavce 1, s výjimkou částky 11 305 500 000 EUR převedené z Fondu soudržnosti k financování projektů v odvětví dopravy v členských státech, jež jsou způsobilé čerpat finanční prostředky z Fondu soudržnosti,
4. Roční rozpočtové prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
KAPITOLA II
Formy financování a finanční ustanovení
Článek 6
Formy finanční pomoci
1. Nástroj pro propojení Evropy se provádí jednou nebo více formami finanční pomoci, které jsou stanoveny v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zejména formou grantů, zadávání veřejných zakázek a finančních nástrojů.
2. Pro účely tohoto nařízení se v pracovních programech uvedených v článku 17 stanoví formy finanční pomoci, zejména granty, zadávání veřejných zakázek a finanční nástroje.
3. Komise může na základě analýzy nákladů a přínosů svěřit část provádění Nástroje pro propojení Evropy subjektům uvedeným v čl. 58 odst. 1 písm. a) a v článku 62 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a zejména výkonné agentuře, s cílem dosáhnout optimálního řízení a efektivnosti Nástroje pro propojení Evropy v odvětvích dopravy, telekomunikací a energetiky. Komise také může část provádění Nástroje pro propojení Evropy svěřit subjektům uvedeným v čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 7
Způsobilost a podmínky finanční pomoci
1. Pro finanční pomoc Unie ve formě grantů, zadávání veřejných zakázek a finančních nástrojů jsou způsobilá pouze opatření přispívající k projektům společného zájmu podle nařízení (EU) č. 1315/2013, nařízení (EU) č. 347/2013 a nařízení o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury, jakož i podpůrná opatření programu.
2. V odvětví dopravy jsou pro finanční pomoc Unie ve formě zadávání veřejných zakázek a finančních nástrojů podle tohoto nařízení způsobilá pouze opatření přispívající k projektům společného zájmu podle nařízení (EU) č. 1315/2013 a podpůrná opatření programu. Pro finanční pomoc Unie podle tohoto nařízení ve formě grantů jsou způsobilé pouze:
a)
opatření směřující k realizaci hlavní sítě podle kapitoly III nařízení (EU) č. 1315/2013, včetně zavádění nových technologií a inovací podle článku 33 uvedeného nařízení, a projekty a horizontální priority uvedené v části I přílohy I tohoto nařízení;
b)
opatření směřující k realizaci globální sítě v souladu s kapitolou II nařízení (EU) č. 1315/2013, pokud přispívají k doplnění chybějících spojení, usnadnění přeshraničních dopravních toků nebo odstranění úzkých míst a rovněž přispívají k rozvoji hlavní sítě nebo propojují koridory hlavní sítě, nebo pokud přispívají k zavedení ERTMS na hlavních trasách koridorů pro železniční nákladní dopravu, které jsou vymezeny v příloze nařízení (EU) č. 913/2010, a to až do výše 5 % finančního krytí pro dopravu ve smyslu článku 5 tohoto nařízení;
c)
studie na projekty společného zájmu definované v čl. 8 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (EU) č. 1315/2013;
d)
studie k přeshraničním prioritním projektům definovaným v příloze III rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 661/2010/EU (22);
e)
opatření na podporu projektů společného zájmu definovaných v čl. 8 odst. 1 písm. a), d) a e) nařízení (EU) č. 1315/2013;
f)
opatření směřující k realizaci dopravní infrastruktury v uzlech hlavní sítě včetně městských uzlů ve smyslu článku 41 nařízení (EU) č. 1315/2013;
g)
opatření na podporu systémů telematických aplikací v souladu s článkem 31 nařízení (EU) č. 1315/2013;
h)
opatření na podporu služeb nákladní dopravy v souladu s článkem 32 nařízení (EU) č. 1315/2013;
i)
opatření ke snížení hlučnosti železniční nákladní dopravy mimo jiné modernizací stávajícího vozového parku, a to i ve spolupráci se železničním průmyslem;
j)
podpůrná opatření programu;
k)
opatření na podporu bezpečné a chráněné infrastruktury v souladu s článkem 34 nařízení (EU) č. 1315/2013;
l)
opatření na podporu mořských dálnic podle článku 21 nařízení (EU) č. 1315/2013.
Opatření související s dopravou, která zahrnují přeshraniční úseky nebo část těchto úseků, jsou způsobilá pro finanční pomoc Unie, pouze pokud mezi dotyčnými členskými státy nebo mezi dotyčnými členskými státy a třetími zeměmi existuje písemná dohoda o dokončení přeshraničního úseku.
3. V odvětví energetiky jsou pro finanční pomoc Unie ve formě finančních nástrojů, zadávání veřejných zakázek a grantů podle tohoto nařízení způsobilá všechna opatření, jimiž se realizují ty projekty společného zájmu, které se týkají prioritních koridorů a oblastí uvedených v části II přílohy I tohoto nařízení a které splňují podmínky stanovené v článku 14 nařízení (EU) č. 347/2013, jakož i podpůrná opatření programu.
V zájmu co nejúčinnějšího využívání rozpočtu Unie k posílení multiplikačního účinku finanční pomoci Unie stanoví Komise ve vhodných případech jako prioritu finanční pomoc ve formě finančních nástrojů, za předpokladu tržního využití a při dodržení stropu pro využívání finančních nástrojů v souladu s čl. 14 odst. 2 a čl. 21 odst. 4.
4. V odvětví telekomunikací jsou pro finanční pomoc Unie podle tohoto nařízení způsobilá všechna opatření, jimiž se realizují projekty společného zájmu, a podpůrná opatření programu definovaná v příslušném nařízení o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury, která splňují kritéria způsobilosti stanovená v souladu s uvedeným nařízením, a to takto:
a)
obecné služby, platformy hlavních služeb a podpůrná opatření programu jsou financovány formou grantů nebo zadávání veřejných zakázek;
b)
opatření v oblasti širokopásmových sítí jsou financována formou finančních nástrojů.
5. Opatření s meziodvětvovou synergií přispívající k projektům společného zájmu způsobilá podle nejméně dvou nařízení uvedených v čl. 2 bodě 1 jsou pro finanční pomoc podle tohoto nařízení pro účely víceodvětvových výzev k podávání návrhů podle čl. 17 odst. 7 způsobilá pouze tehdy, pokud je možné složky těchto opatření a náklady s nimi spojené jasně rozdělit podle jednotlivých odvětví ve smyslu odst. 2, 3 a 4 tohoto článku.
KAPITOLA III
Granty
Článek 8
Formy grantů a způsobilé náklady
1. Granty poskytované podle tohoto nařízení mohou mít kteroukoli z forem stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Formy grantů, které lze využít na financování dotčených opatření, stanoví pracovní programy uvedené v článku 17 tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, mohou být výdaje na opatření z projektů zahrnutých do prvních víceletých a ročních pracovních programů způsobilé od 1. ledna 2014.
3. Způsobilé mohou být pouze výdaje vzniklé v členských státech, s výjimkou případů, kdy projekt společného zájmu zahrnuje i území jedné nebo více třetích zemí a kdy je opatření nezbytně nutné pro dosažení cílů dotčeného projektu.
4. Náklady na vybavení a infrastrukturu, se kterými příjemce nakládá jako s kapitálovými výdaji, mohou být způsobilé až v plné výši.
5. Výdaje související s ekologickými studiemi o ochraně životního prostředí a o souladu s příslušnými právními předpisy Unie mohou být způsobilé.
6. Výdaje související s koupí pozemků nejsou způsobilými náklady, kromě finančních prostředků převedených z Fondu soudržnosti v odvětví dopravy v souladu nařízením o společných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu a o obecných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti.
7. Ke způsobilým nákladům patří rovněž daň z přidané hodnoty (DPH) v souladu s čl. 126 odst. 3 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Pokud jde o částku 11 305 500 000 EUR převedenou z Fondu soudržnosti, která má být vynaložena v členských státech způsobilých čerpat finanční prostředky z Fondu soudržnosti, použijí se pravidla způsobilosti týkající se DPH platná pro Fond soudržnosti uvedená v nařízení o společných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu, a o obecných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti.
8. Pravidla způsobilosti nákladů vzniklých příjemcům se použijí obdobně i na náklady vzniklé provádějícím subjektům.
Článek 9
Podmínky účasti
1. Návrhy předkládá jeden nebo více členských států nebo, se souhlasem dotčených členských států, mezinárodní organizace, společné podniky nebo veřejné či soukromé podniky nebo subjekty zřízené v členských státech.
2. Tyto návrhy mohou podat subjekty, které nejsou právnickými osobami podle platného vnitrostátního práva, za předpokladu, že jejich zástupci mají způsobilost činit právní úkony svým jménem a poskytují stejnou záruku ochrany finančních zájmů Unie jako právnické osoby.
3. Návrhy předložené fyzickými osobami nejsou způsobilé.
4. Opatření přispívajících k projektům společného zájmu se mohou účastnit také třetí země a subjekty usazené ve třetích zemích, je-li jejich účast nezbytná k dosažení cílů daného projektu společného zájmu a je řádně odůvodněna.
Finanční pomoc podle tohoto nařízení však smějí získat pouze v případech, kdy je to nezbytné pro dosažení cílů daného projektu společného zájmu.
5. Víceleté a roční pracovní programy uvedené v článku 17 mohou obsahovat dodatečná konkrétní pravidla pro předkládání návrhů.
Článek 10
Míra financování
1. S výjimkou případů uvedených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se návrhy vybírají na základě výzev k překládání návrhů na základě pracovních programů uvedených v článku 17 tohoto nařízení.
2. V odvětví dopravy částka finanční pomoci Unie nepřesáhne:
a)
u grantů na studie: 50 % způsobilých nákladů;
b)
u grantů na práce:
i)
v případě železničních sítí a silničních sítí u členských států bez železniční sítě na svém území nebo v případě členského státu, nebo jeho části, s izolovanou sítí, na níž není zajišťována dálková železniční nákladní doprava: 20 % způsobilých nákladů; míru financování lze zvýšit až na 30 % u opatření řešících úzká místa a až na 40 % u opatření týkajících se přeshraničních úseků a opatření ke zlepšení interoperability železnic;
ii)
v případě vnitrozemských vodních cest: 20 % způsobilých nákladů; míru financování lze zvýšit až na 40 % u opatření řešících úzká místa a až na 40 % u opatření týkajících se přeshraničních úseků;
iii)
v případě vnitrozemské dopravy, napojení na multimodální logistické platformy a jejich rozvoje, včetně napojení na vnitrozemské a námořní přístavy a letiště, jakož i v případě rozvoje přístavů: 20 % způsobilých nákladů;
iv)
opatření ke snížení hlučnosti železniční nákladní dopravy, mimo jiné modernizací stávajícího vozového parku: 20 % způsobilých nákladů až do celkového stropu ve výši 1 % rozpočtových zdrojů uvedených v čl. 5 odst. 1 písm. a);
v)
lepší dostupnost dopravní infrastruktury pro osoby se zdravotním postižením: 30 % způsobilých nákladů na úpravy, které nesmějí v žádném případě překročit 10 % celkových způsobilých nákladů na práce;
vi)
opatření podporující nové technologie a inovace pro všechny druhy dopravy: 20 % způsobilých nákladů;
vii)
opatření na podporu přeshraničních silničních úseků: 10 % způsobilých nákladů;
c)
u grantů na systémy a služby telematických aplikací:
i)
v případě pozemních složek ERTMS, SESAR a VTIMS a služeb RIS: 50 % způsobilých nákladů;
ii)
v případě pozemních složek ITS pro odvětví silniční dopravy: 20 % způsobilých nákladů;
iii)
v případě palubních složek ERTMS: 50 % způsobilých nákladů;
iv)
v případě palubních složek SESAR, RIS, VTMIS a ITS pro odvětví silniční dopravy: 20 % způsobilých nákladů až do celkového stropu ve výši 5 % rozpočtových zdrojů uvedených v čl. 5 odst. 1 písm. a);
v)
v případě opatření na podporu rozvoje mořských dálnic: 30 % způsobilých nákladů.
Komise vytvoří podmínky pro podporu rozvoje projektů se třetími zeměmi týkajících se mořských dálnic;
vi)
v případě systémů telematických aplikací jiných než uvedených v bodech i) až iv), služeb nákladní dopravy a bezpečných parkovišť na hlavní silniční síti: 20 % způsobilých nákladů.
3. V odvětví energetiky výše finanční pomoci Unie nepřekročí 50 % způsobilých nákladů na studie nebo práce. Míry financování mohou být zvýšeny až na 75 % u opatření, která na základě důkazů uvedených v čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 347/2013 zajišťují vysoký stupeň regionální nebo celounijní bezpečnosti dodávek, posilují solidaritu Unie nebo zahrnují vysoce inovativní řešení.
4. V odvětví telekomunikací částka finanční pomoci Unie nepřesáhne:
a)
u opatření v oblasti všeobecných služeb: 75 % způsobilých nákladů;
b)
u horizontálních opatření včetně mapování infrastruktury, párování a technické pomoci: 75 % způsobilých nákladů.
Platformy hlavních služeb se obvykle financují zadáním veřejné zakázky. Ve výjimečných případech se mohou financovat grantem pokrývajícím až 100 % způsobilých nákladů, aniž je tím dotčena zásada spolufinancování.
5. Míry financování mohou být zvýšeny až o 10 procentních bodů oproti procentním hodnotám uvedeným v odstavcích 2, 3 a 4 u opatření se synergií mezi alespoň dvěma odvětvími, jichž se týká Nástroj na propojení Evropy. Toto zvýšení se nevztahuje na míry financování uvedené v článku 11.
6. Výše finanční pomoci přidělené na vybraná opatření je modulována na základě analýzy nákladů a přínosů u každého projektu, dostupnosti rozpočtových zdrojů Unie a potřeby maximalizovat pákový efekt finančních prostředků Unie.
Článek 11
Zvláštní výzvy pro finanční prostředky převedené z Fondu soudržnosti v odvětví dopravy
1. Pokud jde o částku 11 305 500 000 EUR převedenou z Fondu soudržnosti, která má být vynaložena výhradně v členských státech způsobilých čerpat finanční prostředky z Fondu soudržnosti, vypíší se výhradně v těchto členských státech zvláštní výzvy pro projekty, které směřují k realizaci hlavní sítě, nebo pro projekty a horizontální priority stanovené v části I přílohy I.
2. Na tyto zvláštní výzvy se uplatňují pravidla tohoto nařízení platná pro odvětví dopravy. Do 31. prosince 2016 se výběr projektů způsobilých pro financování provádí při respektování výše prostředků přidělených jednotlivým státům z Fondu soudržnosti. S účinkem od 1. ledna 2017 se zdroje převedené na Nástroj pro propojení Evropy, které nebyly přiděleny na projekt dopravní infrastruktury, dají k dispozici všem členským státům způsobilým k čerpání finančních prostředků z Fondu soudržnosti za účelem financování projektů dopravní infrastruktury v souladu s tímto nařízením.
3. S cílem podpořit členské státy způsobilé k čerpání finančních prostředků z Fondu soudržnosti, které se mohou potýkat s problémy při koncipování projektů, jež by byly dostatečně připravené a kvalitní a měly pro Unii dostatečnou přidanou hodnotu, se zvláštní pozornost věnuje podpůrným opatřením programu, jež mají posílit institucionální kapacitu a efektivitu veřejné správy a veřejných služeb v souvislosti s přípravou a realizací projektů uvedených v části I přílohy I. V zájmu zajištění co nejvyšší míry čerpání převedených prostředků ve všech členských státech, které jsou způsobilé k čerpání finančních prostředků z Fondu soudržnosti, může Komise vypsat další výzvy.
4. Částka 11 305 500 000 EUR převedená z Fondu soudržnosti se může využívat na vázání rozpočtových zdrojů k finančním nástrojům podle tohoto nařízení teprve od 1. ledna 2017. Od tohoto dne se může částka 11 305 500 000 EUR převedená z Fondu soudržnosti využívat na vázání rozpočtových zdrojů k projektům, u nichž již pověřené subjekty uzavřely smluvní závazky.
5. Bez ohledu na článek 10 a vzhledem k částce 11 305 500 000 EUR převedené z Fondu soudržnosti, která má být vynaložena výhradně v členských státech způsobilých čerpat finanční prostředky z Fondu soudržnosti, se použijí nejvyšší míry financování pro Fond soudržnosti stanovené v nařízení o společných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu a o obecných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti pro opatření týkající se grantů na:
a)
studie,
b)
práce, pokud jde o:
i)
železnice a vnitrozemské vodní cesty;
ii)
opatření na podporu přeshraničních silničních úseků a, v případě členských států bez železničních sítí, silniční sítě TEN-T;
iii)
opatření pro vnitrozemskou dopravu, napojení na multimodální logistické platformy a jejich rozvoj včetně napojení na vnitrozemské a námořní přístavy a letiště, včetně automatických zařízení na změnu rozchodu, a rozvoj přístavů včetně kapacit pro rozbíjení ledu, jakož i propojovací body, se zvláštním zaměřením na železniční spojení, s výjimkou členských států bez železničních sítí;
c)
systémy a služby telematických aplikací:
i)
ERTMS, RIS, VTMIS, SESAR a ITS pro odvětví silniční dopravy;
ii)
ostatní systémy telematických aplikací;
iii)
opatření na podporu rozvoje mořských dálnic;
d)
opatření na podporu nových technologií a inovací pro všechny druhy dopravy.
Článek 12
Zrušení, snížení, pozastavení a ukončení grantu
1. S výjimkou řádně odůvodněných případů Komise zruší finanční pomoc poskytnutou na studie, jež nebyly zahájeny do jednoho roku ode dne zahájení stanoveného v podmínkách poskytnutí pomoci, nebo do dvou let od uvedeného dne na veškerá další opatření způsobilá pro finanční pomoc podle tohoto nařízení.
2. Komise může pozastavit, snížit a zpětně získat nebo ukončit finanční pomoc za podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 nebo na základě hodnocení pokroku projektu, zejména v případě značných zpoždění při provádění opatření.
3. Komise může vyžadovat úplné nebo částečné vrácení poskytnuté finanční pomoci, pokud do dvou let ode dne dokončení stanoveného v podmínkách pro poskytnutí pomoci nebylo provádění opatření, na něž byla daná finanční pomoc poskytnuta, dokončeno.
4. Dříve než Komise přijme některé rozhodnutí podle odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku, důkladně případ přezkoumá v koordinaci s příslušnými subjekty uvedenými v čl. 6 odst. 3 a konzultuje dotčené příjemce tak, aby mohli v přiměřené lhůtě předložit své připomínky. Po hodnocení v polovině období Komise informuje Evropský parlament a Radu o všech rozhodnutích přijatých při každoročním přijímání pracovních programů podle článku 17.
KAPITOLA IV
Zadávání veřejných zakázek
Článek 13
Zadávání veřejných zakázek
1. Postupy zadávání veřejných zakázek, které provádí Komise či jeden ze subjektů uvedených v čl. 6 odst. 3 vlastním jménem nebo společně s členskými státy, mohou:
a)
stanovit konkrétní podmínky, například místo výkonu činností zadaných formou veřejné zakázky, jsou-li tyto podmínky řádně odůvodněny cíli opatření a nejsou-li v rozporu se zásadami Unie a vnitrostátními zásadami zadávání veřejných zakázek;
b)
v rámci jednoho řízení umožnit zadání většího počtu zakázek („zajištění z více zdrojů“).
2. V řádně odůvodněných případech, kdy je to nutné k provedení opatření, se odstavec 1 může použít i na zadávací řízení uskutečňovaná příjemci grantů.
KAPITOLA V
Finanční nástroje
Článek 14
Druhy finančních nástrojů
1. K usnadnění přístupu k financování subjektům provádějícím opatření, jež přispívají k projektům společného zájmu vymezeným v nařízení (EU) č. 1315/2013, nařízení (EU) č. 347/2013 a v nařízení o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury a k dosažení jejich cílů, lze použít finanční nástroje vytvořené v souladu s hlavou VIII nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto finanční nástroje vycházejí z hodnocení nedokonalostí trhu nebo neoptimálních investičních situací a investičních potřeb provedeného ex ante. Hlavní podmínky a postupy pro každý finanční nástroj jsou stanoveny v části III přílohy I tohoto nařízení.
2. Celkový příspěvek z rozpočtu Unie na finanční nástroje nepřesáhne 10 % celkového finančního krytí pro Nástroj pro propojení Evropy uvedeného v čl. 5 odst. 1.
3. Všechny finanční nástroje vytvořené na základě nařízení (ES) č. 680/2007 a nástroj pro sdílení rizika pro projektové dluhopisy vytvořené na základě rozhodnutí č. 1639/2006/ES lze případně a s výhradou předběžného hodnocení sloučit s nástroji vytvořenými podle tohoto nařízení.
Sloučení projektových dluhopisů závisí na průběžné zprávě, která bude vypracována ve druhé polovině roku 2013, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 680/2007 a v rozhodnutí č. 1639/2006/ES. Iniciativa projektových dluhopisů se rozbíhá postupně v rámci stropu ve výši 230 milionů EUR během let 2014 a 2015. Plné provádění uvedené iniciativy závisí na nezávislém úplném hodnocení, které bude provedeno v roce 2015, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 680/2007 a v rozhodnutí č. 1639/2006/ES. Na základě tohoto hodnocení a se zohledněním všech možností Komise posoudí, zda navrhne vhodné změny právní úpravy, včetně změn legislativních, zejména pokud by se ukázalo, že předpokládané využití na trhu není uspokojivé, nebo pokud by se objevily dostatečné alternativní zdroje dlouhodobého dluhového financování.
4. Lze využít tyto finanční nástroje:
a)
kapitálové nástroje, například investiční fondy, které se zaměřují na poskytování rizikového kapitálu na opatření, jež přispívají k projektům společného zájmu;
b)
půjčky nebo záruky, jejichž poskytnutí je usnadněno nástroji pro sdílení rizik, včetně mechanismu úvěrového posílení poskytujícího záruky v souvislosti s jednotlivými projekty nebo portfolii projektů u projektových dluhopisů, které vydá finanční instituce na podkladě vlastních zdrojů s příspěvkem Unie na vytvoření rezerv nebo alokaci kapitálu.
Článek 15
Podmínky pro udělování finanční pomoci prostřednictvím finančních nástrojů
1. Opatření podporovaná finančními nástroji se vybírají na základě připravenosti, přičemž se u nich usiluje o odvětvovou diverzifikaci v souladu s články 3 a 4 i o zeměpisnou vyváženost mezi členskými státy. Musí:
a)
mít evropskou přidanou hodnotu;
b)
odpovídat cílům strategie Evropa 2020;
c)
mít pákový účinek, pokud jde o podporu Unie, tj. jejich cílem musí být mobilizace celkových investic převyšujících příspěvek Unie podle předem definovaných ukazatelů.
2. Unie, kterýkoliv členský stát či jiní investoři mohou kromě příspěvků získaných finančními nástroji poskytnout finanční pomoc za předpokladu, že Komise souhlasí se změnami kritérií způsobilosti opatření či investiční strategie příslušného nástroje, jichž může být vzhledem k dodatečnému příspěvku zapotřebí.
3. Cílem finančních nástrojů je zvýšení multiplikačního účinku výdajů Unie tím, že přilákají další zdroje od soukromých investorů. Finanční nástroje mohou vytvářet přijatelné výnosy tak, aby naplnily cíle jiných partnerů či investorů, a přitom směřovat k uchování hodnoty aktiv poskytnutých z rozpočtu Unie.
4. Finanční nástroje podle tohoto nařízení lze kombinovat s granty financovanými z rozpočtu Unie.
5. Komise může v pracovních programech uvedených v článku 17 stanovit další podmínky podle konkrétních potřeb odvětví dopravy, telekomunikací a energetiky.
Článek 16
Opatření ve třetích zemích
Finančními nástroji je možné podpořit opatření ve třetích zemích, jsou-li nezbytná pro realizaci projektu společného zájmu.
KAPITOLA VI
Programování, provádění a kontrola
Článek 17
Víceleté a roční pracovní programy
1. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů víceleté a roční pracovní programy pro každé z odvětví dopravy, telekomunikací a energetiky. Komise také může přijmout víceleté a roční pracovní programy pro více než jedno odvětví. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 2.
2. Komise přezkoumává víceleté pracovní programy alespoň v polovině období. Je-li to nutné, reviduje víceletý pracovní program prováděcím aktem. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 2.
3. Komise přijme pro projekty společného zájmu, které jsou uvedeny v části I přílohy I, víceleté pracovní programy v odvětví dopravy.
Výše finančního krytí se pohybuje v rozmezí od 80 do 85 % rozpočtových zdrojů uvedených v čl. 5 odst. 1 písm. a).
Projekty uvedené v části I přílohy I nejsou pro programová rozhodnutí členských států závazné. V souladu s článkem 7 nařízení (EU) č. 1315/2013 je rozhodnutí realizovat tyto projekty v pravomoci členských států a závisí na kapacitách veřejného financování a na socioekonomické životaschopnosti těchto projektů.
4. Komise přijme pro projekty společného zájmu, které nejsou zahrnuty do víceletých pracovních programů, roční pracovní programy v odvětvích dopravy, telekomunikací a energetiky.
5. Komise při přijímání víceletých a odvětvových ročních pracovních programů stanoví kritéria pro výběr a udělení v souladu s cíli a prioritami stanovenými v článcích 3 a 4 tohoto nařízení a v nařízení (EU) č. 1315/2013 a nařízení (EU) č. 347/2013 nebo v nařízení o hlavních směrech transevropských sítí v oblasti telekomunikační infrastruktury. Komise při stanovování kritérií pro udělení zohlední obecné směry stanovené v části V přílohy I tohoto nařízení.
6. V odvětví energetiky se v prvních dvou ročních pracovních programech věnuje pozornost především projektům společného zájmu a souvisejícím opatřením, jejichž cílem je odstranění energetické izolace a úzkých míst v oblasti energetiky a dotvoření vnitřního trhu s energií.
7. Pracovní programy jsou koordinovány tak, aby se využila synergie mezi odvětvím dopravy, energetiky a telekomunikací, a to zvláště v oblastech, jako jsou inteligentní energetické sítě, elektrická mobilita, inteligentní a udržitelné dopravní systémy, společné užívání práva vedení trasy nebo propojení infrastruktur. U opatření způsobilých podle čl. 7 odst. 5 Komise přijme alespoň jednu víceodvětvovou výzvu k předkládání návrhů, přičemž každému odvětví přidělí finanční částky v poměrné výši podle míry účasti každého odvětví na způsobilých nákladech na opatření vybraná k financování z Nástroje pro propojení Evropy.
Článek 18
Poskytování finanční pomoci Unie
1. Komise vždy po zveřejnění výzvy k předkládání návrhů na základě víceletého nebo ročního pracovního programu uvedeného v článku 17 rozhodne přezkumným postupem podle článku 25 o výši finanční pomoci, která má být pro vybrané projekty nebo jejich části poskytnuta. Komise upřesní podmínky a způsoby jejich provádění.
2. Komise oznámí příjemcům a příslušným členským státům každou finanční pomoc, která má být poskytnuta.
Článek 19
Roční splátky
Komise může rozdělit rozpočtové závazky na roční splátky. V takovém případě přidělí na závazek každý rok roční splátky s ohledem na pokrok opatření, která získávají finanční pomoc, na jejich předpokládané potřeby a na rozpočtové možnosti.
Komise sděluje orientační harmonogram přidělování jednotlivých ročních splátek na závazek příjemcům grantů, dotčeným členským státům a, pokud se harmonogram vztahuje i na finanční nástroje, také dotčeným finančním institucím.
Článek 20
Přenos ročních prostředků
Prostředky, které nebyly použity do konce rozpočtového roku, do něhož byly zahrnuty, se přenášejí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 21
Akty v přenesené pravomoci
1. S výhradou schválení dotčeným členským státem nebo státy podle čl. 172 druhého pododstavce Smlouvy o fungování EU je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení, pokud jde o změny části I přílohy I tohoto nařízení, s cílem zohlednit měnící se priority financování v transevropských sítích a změny týkající se projektů společného zájmu stanovených v nařízení (EU) č. 1315/2013, Při změnách části I přílohy I tohoto nařízení Komise zajistí:
a)
aby projekty společného zájmu podle nařízení (EU) č. 1315/2013 mohly být plně nebo částečně realizovány v průběhu víceletého finančního rámce na období 2014-2020;
b)
aby změny splňovaly kritéria způsobilosti uvedená v článku 7 tohoto nařízení;
c)
pokud jde o část I přílohy I tohoto nařízení, aby všechny oddíly zahrnovaly projekty infrastruktury, jejichž uskutečnění bude vyžadovat jejich zahrnutí do víceletého pracovního programu podle čl. 17 odst. 3 tohoto nařízení, aniž by se měnilo vytyčení koridorů hlavní sítě.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení, kterými se hlavní podmínky a postupy stanovené v části III přílohy I tohoto nařízení, jež upravují příspěvek Unie ke každému finančnímu nástroji vytvořenému podle rámce pro dluhové nástroje a rámce pro kapitálové nástroje stanoveného v části III přílohy I tohoto nařízení, mění v souladu s výsledky průběžné zprávy a nezávislého úplného hodnocení pilotní fáze iniciativy projektových dluhopisů Evropa 2020 zřízené rozhodnutím č. 1639/2006/ES a nařízením (EU) č. 680/2007, a zohledňují měnící se podmínky trhu za účelem optimalizace koncepce a provádění finančních nástrojů podle tohoto nařízení.
Při změně části III přílohy I tohoto nařízení v případech uvedených v prvním pododstavci Komise pokaždé zajistí, aby:
a)
změny byly činěny v souladu s požadavky stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, včetně hodnocení ex ante uvedeného v čl. 140 odst. 2 písm. f) zmíněného nařízení, a
b)
změny se omezily na:
i)
změnu mezních hodnot pro podřízené dluhové financování, jak jsou uvedeny v bodě I odst. 1 písm. a) a b) části III přílohy I, s cílem usilovat v souladu s článkem 15 o odvětvovou diverzifikaci a zeměpisnou vyváženost mezi členskými státy;
ii)
změnu mezní hodnoty pro prioritní dluhové financování, jak je uvedena v bodě I odst. 1 písm. a) části III přílohy I, s cílem usilovat v souladu s článkem 15 o odvětvovou diverzifikaci a zeměpisnou vyváženost mezi členskými státy;
iii)
kombinaci s dalšími zdroji financování, jak je uvedeno v bodě I odst. 3 a bodě II odst. 3 části III přílohy I;
iv)
výběr pověřených subjektů, jak je uvedeno v bodě I odst. 4 a bodě II odst. 4 části III přílohy I; a
v)
stanovování cen, sdílení rizik a výnosů, jak je uvedeno v bodě I odst. 6 a bodě II odst. 6 části III přílohy I.
3. V odvětví dopravy a v rámci obecných cílů uvedených v článku 3 a konkrétních odvětvových cílů uvedených v čl. 4 odst. 2 je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, jimiž upřesní priority financování, které je třeba, pokud jde o opatření způsobilá podle čl. 7 odst. 2, po dobu trvání Nástroje pro propojení Evropy zohlednit v pracovních programech uvedených v článku 17. Komise přijme akt v přenesené pravomoci do 22. prosince 2014.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se zvyšuje strop uvedený v čl. 14 odst. 2 až na 20 %, jsou-li splněny tyto podmínky:
i)
hodnocení pilotní fáze iniciativy projektových dluhopisů provedené v roce 2015 je pozitivní a
ii)
využití finančních nástrojů, pokud jde o smluvní závazky související s projektem, přesahuje 8 %.
5. Pokud se jeví jako nutné odchýlit se od částky přidělené na konkrétní cíl v oblasti dopravy o více než pět procentních bodů, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se mění orientační procentní podíly stanovené v části IV přílohy I.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se mění seznam obecných směrů uvedených v části V přílohy I, které je třeba zohlednit při stanovování kritérií pro udělení, aby odrážela hodnocení tohoto nařízení v polovině období nebo závěry vyvozené z jeho provádění. Činí tak způsobem slučitelným s odpovídajícími hlavními směry pro jednotlivá odvětví.
Článek 22
Povinnosti příjemců a členských států
Aniž jsou dotčeny povinnosti příjemců vyplývající z podmínek udělování grantů, vyvinout příjemci a členské státy v příslušných oblastech své působnosti veškeré úsilí k realizaci projektů společného zájmu, které získají finanční pomoc Unie udělovanou podle tohoto nařízení.
Členské státy vykonávají v úzké spolupráci s Komisí technické sledování a finanční kontrolu opatření a potvrzují, že došlo k uhrazení výdajů vynaložených v souvislosti s projekty nebo jejich částmi a že toto uhrazení proběhlo v souladu s příslušnými pravidly. Členské státy mohou požádat o účast Komise při kontrolách a inspekcích na místě.
Členské státy každoročně informují Komisi, případně prostřednictvím interaktivního zeměpisného a technického informačního systému, o pokroku dosaženém při realizaci projektů společného zájmu a o investicích uskutečněných za tímto účelem, včetně výše podpory využité k dosahování cílů v oblasti změny klimatu. Na základě toho Komise zveřejní a nejméně jednou ročně aktualizuje informace o konkrétních projektech uskutečňovaných v rámci Nástroje pro propojení Evropy.
Článek 23
Soulad s politikami a právními předpisy Unie
Podle tohoto nařízení lze financovat pouze opatření, která jsou ve shodě s právem Unie a v souladu s jejími příslušnými politikami.
Článek 24
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby při provádění opatření financovaných podle tohoto nařízení byly finanční zájmy Unie chráněny uplatněním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, získáním neoprávněně vyplacených částek zpět a případně uplatněním účinných, přiměřených a odrazujících správních a finančních sankcí.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět u všech příjemců grantů, prováděcích orgánů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří získali finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení, audit na základě dokumentů i kontrol na místě.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření, včetně kontrol na místě a inspekcí, v souladu s pravidly a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (23) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (24) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci či jiné nezákonné činnosti ovlivňující finanční zájmy Unie v souvislosti s grantovou dohodou či rozhodnutím o poskytnutí grantu nebo smlouvou financovanou podle tohoto nařízení.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení výslovně zmocňující Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
HLAVA II
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Koordinační výbor pro Nástroj pro propojení Evropy. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Výbor zajistí horizontální přehled pracovních programů uvedených v článku 17 s cílem zajistit, aby byly jednotné a aby byla označena, využívána a vyhodnocována synergie mezi odvětvími dopravy, telekomunikací a energetiky. Především usiluje o koordinaci těchto pracovních programů s cílem umožnit víceodvětvové výzvy k podávání návrhů.
Článek 26
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 21 je svěřena Komisi na dobu od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 21 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti žádných již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 21 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Hodnocení
1. Do 31. prosince 2017 vypracuje Komise ve spolupráci s dotčenými členskými státy a příjemci hodnotící zprávu o dosažení cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), účinnosti využívání zdrojů a evropské přidané hodnoty Nástroje pro propojení Evropy s cílem rozhodnout o obnovení, změně nebo pozastavení těchto opatření; tuto zprávu Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě. Hodnocení se rovněž zaměří na prostor ke zjednodušení, na vnitřní a vnější soudržnost opatření, na trvalou relevantnost všech cílů a na jejich přispění k naplňování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, včetně jejich dopadu na hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Hodnotící zpráva zahrnuje hodnocení úspor z rozsahu, kterých dosáhne Komise při řízení Nástroje pro propojení Evropy po stránce finanční, technické a lidských zdrojů, a tam, kde je to vhodné, hodnocení celkového počtu projektů s meziodvětvovou synergií. V hodnocení se rovněž přezkoumá, jak finanční nástroje zefektivnit. Hodnotící zpráva zohlední také výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejících opatření.
2. Nástroj pro propojení Evropy přihlédne k úplnému nezávislému hodnocení iniciativy projektových dluhopisů v rámci strategie Evropa 2020, které má být provedeno v roce 2015. Na základě tohoto hodnocení Komise a členské státy posoudí význam iniciativy pro projektové dluhopisy v rámci strategie Evropa 2020 a její účinnost při zvyšování objemu investic do prioritních projektů a zvyšování efektivnosti výdajů Unie.
3. Komise provede následné hodnocení v úzké spolupráci s členskými státy a příjemci. Následné hodnocení se zaměří na účelnost a účinnost Nástroje pro propojení Evropy a jeho dopad na hospodářskou, sociální a územní soudržnost, jakož i na jeho příspěvek k naplňování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a rozsah a výsledky podpory využité k dosahování cílů v oblasti změny klimatu.
4. V hodnocení se zohlední pokrok měřený vzhledem k ukazatelům výkonnosti podle článků 3 a 4.
5. Komise sdělí závěry hodnocení Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
6. Komise a členské státy mohou za pomoci dalších případných příjemců vyhodnotit metody uskutečňování projektů a dopad jejich realizace s cílem posoudit, zda bylo dosaženo cílů včetně cílů týkajících se ochranyVe Štrasburku dne životního prostředí.
7. Komise může požádat členský stát, jehož se dotýká projekt společného zájmu, aby předložil konkrétní hodnocení opatření a souvisejících projektů financovaných podle tohoto nařízení nebo aby jí případně poskytl informace a pomoc, jež jsou k hodnocení těchto projektů nezbytné.
Článek 28
Informace, komunikace a propagace
1. Příjemci a případně dotčené členské státy zajistí, aby pomoc poskytnutá podle tohoto nařízení byla vhodně propagována a aby byla uplatňována transparentnost s cílem informovat veřejnost o úloze Unie při realizaci projektů.
2. Komise provádí k projektům Nástroje pro propojení Evropy a jejich výsledkům komunikační a informační opatření. Zdroje určené na komunikační opatření podle čl. 5 odst. 2 rovněž přispějí ke krytí nákladů na společnou komunikaci o politických prioritách Unie, pokud se týkají obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 29
Změna nařízení (EU) č. 913/2010
Nařízení (EU) č. 913/2010 se mění takto:
Příloha nařízení (EU) č. 913/2010 se nahrazuje zněním přílohy II tohoto nařízení. Revidované koridory pro železniční nákladní dopravu tak i nadále podléhají ustanovením nařízení (EU) č. 913/2010.
Článek 30
Přechodná ustanovení
Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změny, včetně úplného nebo částečného zrušení, dotčených projektů až do jejich ukončení nebo finanční pomoci poskytnuté Komisí podle nařízení (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010 nebo na základě jakéhokoli jiného právního předpisu, jenž se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013, které se na dotčená opatření vztahují i nadále až do svého ukončení.
Článek 31
Zrušení
Aniž je dotčen článek 30 tohoto nařízení, zrušují se nařízení (ES) č. 680/2007 a (ES) č. 67/2010 s účinkem od 1. ledna 2014.
Článek 32
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1316/2013
2013 m. gruodžio 11 d.
kuriuo sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė ir iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 bei panaikinami reglamentai (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr. 67/2010
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 172 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
siekiant pažangaus, tvaraus bei integracinio augimo ir siekiant skatinti darbo vietų kūrimą pagal strategijos „Europa 2020“ tikslus, Sąjungai reikia šiuolaikiškos ir gerai veikiančios infrastruktūros, kuri padėtų tarpusavyje sujungti ir integruoti Sąjungą ir visus jos regionus transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektoriuose. Tokios jungtys turėtų sudaryti geresnes sąlygas laisvam asmenų, prekių, kapitalo ir paslaugų judėjimui. Transeuropiniais tinklais turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos tarpvalstybinėms jungtims, skatinama didesnė ekonominė, socialinė ir teritorinė sanglauda ir prisidedama prie konkurencingesnės socialinės rinkos ekonomikos ir kovos su klimato kaita;
(2)
Europos infrastruktūros tinklų priemonės (EITP), sukurtos šiuo reglamentu, sukūrimu siekiama paspartinti investicijas transeuropinių tinklų srityje ir pritraukti finansavimą tiek iš viešojo, tiek iš privačiojo sektorių, kartu padidinant teisinį tikrumą ir laikantis technologinio neutralumo principo. EITP turėtų sudaryti galimybes visapusiškai išnaudoti transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių sinergiją ir taip padidinti Sąjungos veiksmų efektyvumą ir sudaryti galimybes optimizuoti įgyvendinimo sąnaudas;
(3)
remiantis Komisijos skaičiavimais, iki 2020 m. į transeuropinius transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių tinklus reikia investuoti 970 000 mln. EUR;
(4)
šiuo reglamentu nustatomas 33 242 259 000 EUR EITP įgyvendinimo finansinis paketas 2014-2020 m. dabartinėmis kainomis, kuris sudarys svarbiausią nuorodos sumą Europos Parlamentui ir Tarybai metinės biudžeto sudarymo procedūros metu, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžeto drausmės ir patikimo finansų valdymo (4) 17 punkte;
(5)
siekiant optimizuoti EITP skirtų biudžeto lėšų panaudojimą, remdamasi EITP laikotarpio vidurio peržiūros rezultatais Komisija turėtų turėti galimybę pasiūlyti perkelti asignavimus tarp transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių. Toks pasiūlymas turėtų būti teikiamas atsižvelgiant į metinę biudžetinę procedūrą;
(6)
iš Sanglaudos fondo, įkurto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1301/2013 (5), pervesta 11 305 500 000 EUR suma dabartinėmis kainomis turėtų būti naudojama numatant, kad biudžeto ištekliai bus skiriami finansinėms priemonėms pagal šį reglamentą tik nuo 2017 m. sausio 1 d.;
(7)
efektyvių transporto ir energetikos infrastruktūros tinklų sukūrimas yra vienas iš 12 svarbiausių veiksmų, nurodytų 2011 m. balandžio 13 d. Komisijos komunikate „Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti: „Bendros pastangos skatinti naująjį augimą“;
(8)
Komisija įsipareigojo įtraukti klimato kaitą į Sąjungos išlaidų programas ir bent 20 % Sąjungos biudžeto skirti su klimatu susijusiems tikslams. Svarbu užtikrinti, kad rengiant, planuojant ir įgyvendinant bendro intereso projektus, būtų skatinama švelninti klimato kaitą, prisitaikyti prie jos ir užkirsti kelią grėsmėms bei jas valdyti. Investicijos į infrastruktūrą, kurioms taikomas šis reglamentas, turėtų padėti skatinti perėjimą prie mažo anglies dioksido kiekio technologijų ir klimato bei nelaimių poveikiui atsparios ekonomikos ir visuomenės, atsižvelgiant į gamtiniu ir demografiniu požiūriu nepalankioje padėtyje esančių regionų, visų pirma atokiausių ir salų regionų, ypatumus. Ypač transporto ir energetikos sektoriuose EITP turėtų padėti siekti Sąjungos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo vidutinės trukmės ir ilgalaikių tikslų;
(9)
savo 2011 m. birželio 8 d. rezoliucijoje „Investicijos į ateitį: naujoji daugiametė finansinė programa (DFP), skirta konkurencingai, tvariai ir visapusiškai Europai“ (6) Europos Parlamentas pabrėžė, kad svarbu užtikrinti greitą Sąjungos skaitmeninės darbotvarkės įgyvendinimą ir toliau dėti pastangas siekiant 2020 m. tikslų visiems Sąjungos piliečiams, įskaitant gyvenančius mažiau išsivysčiusiuose regionuose, suteikti prieigą prie sparčiojo interneto. Europos Parlamentas pabrėžė, kad investavimas į veiksmingą transporto infrastruktūrą yra itin svarbus Europai ginant savo konkurencingumą ir sudarant palankias sąlygas po krizės, ilgalaikiam ekonomikos augimui, o transeuropinis transporto tinklas (TEN-T) yra gyvybiškai svarbus tinkamam vidaus rinkos veikimui užtikrinti ir suteikia didelę Sąjungos pridėtinę vertę. Europos Parlamentas taip pat pareiškė, kad, jo nuomone, DFP TEN-T reikėtų laikyti vienu iš svarbiausių prioritetų ir joje būtina numatyti daugiau lėšų TEN-T. Be to, Europos Parlamentas pabrėžė, kad reikia kuo labiau didinti Sąjungos finansavimo poveikį ir Sanglaudos fondo bei Europos struktūrinių ir investicinių fondų ir finansinių priemonių teikiamą galimybę finansuoti svarbiausius nacionalinius ir tarpvalstybinius prioritetinius Europos energetikos infrastruktūros projektus, taip pat pabrėžė, kad šios srities finansinėms priemonėms iš Sąjungos biudžeto reikia skirti daug lėšų;
(10)
siekiant finansuoti infrastruktūrą tarpvalstybiniuose regionuose plėtojant tinklus kaip visumą, turėtų būti skatinama EITP finansinių priemonių ir kitų Sąjungos fondų sinergija;
(11)
2011 m. kovo 28 d. Komisija priėmė Baltąją knygą „Bendros Europos transporto erdvės kūrimo planas. Konkurencingos efektyviu išteklių naudojimu grindžiamos transporto sistemos kūrimas“ (toliau - Baltoji knyga). Baltojoje knygoje nurodomas siekis iki 2050 m. transporto sektoriuje, palyginti su 1990 m., bent 60 % sumažinti išmetamą šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį. Baltojoje knygoje nurodoma, kad infrastruktūros srityje iki 2030 m. siekiama sukurti visapusiškai veikiantį, visą Sąjungą apimantį daugiarūšio transporto TEN-T pagrindinį tinklą. Sąveikumas galėtų būti skatinamas įgyvendinant novatoriškus sprendimus, kuriais didinamas susijusių sistemų suderinamumas. Baltojoje knygoje taip pat nurodytas tikslas optimizuoti daugiarūšio transporto logistikos grandinių veiklą, be kita ko, daugiau naudojant energiją efektyviau vartojančio transporto rūšių. Todėl joje nustatomi tokie atitinkami TEN-T politikos tikslai: iki 2030 m. 30 % ilgesniu kaip 300 km atstumu keliais vežamų krovinių turėtų būti gabenama kitų rūšių transportu, o iki 2050 m. - daugiau kaip 50 %; iki 2030 m. esamas greitojo geležinkelio tinklas turėtų pailgėti tris kartus, o iki 2050 m. pagrindinę vidutinio nuotolio keleivių transporto dalį turėtų sudaryti geležinkelio transportas; iki 2050 m. visi pagrindiniai tinklo oro uostai turėtų būti sujungti su geležinkelių tinklu, o visi jūrų uostai - su krovinių vežimo geležinkeliais tinklu ir, jeigu įmanoma, su vidaus vandens kelių sistema;
(12)
savo 2010 m. liepos 6 d. rezoliucijoje dėl darniojo ateities transporto (7) Europos Parlamentas pabrėžė, kad efektyviai transporto politikai būtina iškylančius uždavinius atitinkanti finansinė programa ir kad šiuo tikslu reikėtų didinti esamus transporto ir judumo išteklius; be to, jo nuomone, būtina sukurti priemonę, kurią taikant būtų koordinuojamas ir optimizuojamas įvairių transporto finansavimo šaltinių ir visų ES lygiu prieinamų finansinių priemonių ir mechanizmų panaudojimas;
(13)
savo 2009 m. birželio 11 d. išvadose dėl TEN-T politikos peržiūros Taryba dar kartą patvirtino, kad reikia toliau investuoti į transporto infrastruktūrą, siekiant užtikrinti tinkamą visų transporto rūšių TEN-T plėtojimą, kad ši infrastruktūra būtų vidaus rinkos ir konkurencingumo, ekonominės, socialinės bei teritorinės Sąjungos sanglaudos ir jos susisiekimo su kaimyninėmis šalimis pagrindas, daugiausia dėmesio skiriant Europos pridėtinei vertei, kurią tai turėtų duoti. Taryba taip pat pabrėžė, kad Bendrija turi skirti finansinių išteklių, kurių reikia investicijoms į TEN-T projektus skatinti, ir kad visų pirma reikia suderinti atitinkamą finansinę TEN-T biudžeto paramą prioritetiniams projektams, kurie susiję su atitinkamomis tarpvalstybinėmis atkarpomis ir kurie bus įgyvendinami po 2013 m., atsižvelgiant į institucinius finansinio programavimo sistemos apribojimus. Tarybos nuomone, prireikus šioje srityje reikėtų toliau plėtoti ir remti viešojo ir privačiojo sektoriaus partneryste grindžiamus požiūrius;
(14)
remiantis Baltojoje knygoje išdėstytais tikslais, Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1315/2013 (8) išdėstytose TEN-T gairėse nustatoma TEN-T infrastruktūra, nurodomi reikalavimai, kuriuos ji turi atitikti, ir numatomos jų įgyvendinimo priemonės. Tose gairėse visų pirma numatoma, kad pagrindinis tinklas bus užbaigtas iki 2030 m., sukūrus naują infrastruktūrą ir iš esmės modernizavus ir rekonstravus dabartinę infrastruktūrą;
(15)
remdamasi valstybių narių transporto infrastruktūros planų analize, Komisija prognozuoja, kad investicijų į transportą poreikis visam TEN-T tinklui 2014-2020 m. laikotarpiu sudarys 500 000 mln. EUR; numatoma, kad iš šios sumos 250 000 mln. EUR reikės investuoti į TEN-T pagrindinį tinklą;
(16)
atitinkamais atvejais reikėtų užtikrinti krovinių vežimo geležinkeliais koridorių, numatytų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 913/2010 (9) ir pagrindinio tinklo koridorių pagal šio reglamento priedo I dalį geografinį suderinimą atsižvelgiant į atitinkamų priemonių tikslus, siekiant sumažinti administracinę naštą ir supaprastinti geležinkelių infrastruktūros plėtojimą ir naudojimą. Krovinių vežimo geležinkeliais koridoriams, įskaitant jų suderinimo pakeitimus, turėtų būti taikomos tik Reglamento (ES) Nr. 913/2010 nuostatos;
(17)
2009 m. vasario mėn. pradėjus TEN-T politikos peržiūrą buvo sudaryta speciali ekspertų grupė, kurios užduotis - padėti Komisijai ir išnagrinėti TEN-T finansavimo strategijos ir finansavimo perspektyvų klausimą. Ekspertų grupė Nr. 5 rėmėsi įvairių sričių išorės ekspertų, pavyzdžiui, infrastruktūros valdytojų, infrastruktūros planuotojų, nacionalinių, regioninių ir vietos atstovų, aplinkos ekspertų, akademinės bendruomenės ir privačiojo sektoriaus atstovų, patirtimi. 2010 m. liepos mėn. priimtoje Ekspertų grupės Nr. 5 galutinėje ataskaitoje (10) pateikta 40 rekomendacijų ir į kai kurias iš jų atsižvelgta šiame reglamente. Toje ataskaitoje rekomenduojama, inter alia, kad Komisija turėtų nustatyti Sąjungos dotacijų ir TEN-T viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių derinimo standartinę sistemą, kuri apimtų ir Sanglaudos fondo lėšas, ir TEN-T biudžetą;
(18)
įgyvendinant dabartinę finansinę programą įgyta patirtis rodo, kad kai kurios valstybės narės, atitinkančios finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, susiduria su didelėmis kliūtimis, trukdančiomis laiku įgyvendinti sudėtingus tarpvalstybinius didelę Sąjungos pridėtinę vertę turinčius transporto infrastruktūros projektus ir efektyviai panaudoti Sąjungos lėšas. Todėl siekiant pagerinti didelę Sąjungos pridėtinę vertę turinčių transporto projektų, visų pirma tarpvalstybinių projektų, užbaigimą, dalį Sanglaudos fondo lėšų (11 305 500 000 EUR) reikėtų pervesti pagrindinio transporto tinklo arba su horizontaliaisiais prioritetais susijusiems transporto projektams finansuoti valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, pagal EITP. Pradiniame etape vykdant finansavimo reikalavimus atitinkančių projektų atranką turėtų būti paisoma nacionalinių asignavimų pagal Sanglaudos fondo sistemą. Komisija turėtų remti valstybes narių, atitinkančių finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, pastangas plėtoti tinkamą projektų sistemą, visų pirma stiprinant atitinkamų viešojo administravimo įstaigų institucinius pajėgumus bei skelbiant papildomus kvietimus teikti paraiškas, kartu užtikrinant projektų atrankos proceso skaidrumą;
(19)
iš Sanglaudos fondo pervesta 11 305 500 000 EUR suma, kuri turi būti naudojama tik valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, neturėtų būti naudojama veiksmams, kuriais užtikrinama transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių sinergija ir prisidedama prie bendro intereso projektų, kurie yra kvietimų teikti pasiūlymus dėl kelių sektorių rezultatas, finansuoti;
(20)
instituciniai ir administraciniai pajėgumai yra esminė sąlyga, siekiant veiksmingai įgyvendinti EITP tikslus. Komisija turėtų, kiek įmanoma, siūlyti atitinkamas paramos priemones, kad būtų galima planuoti ir įgyvendinti projektus atitinkamose valstybėse narėse;
(21)
Komisija savo 2010 m. lapkričio 17 d. komunikate „2020 m. ir vėlesnio laikotarpio energetikos infrastruktūros prioritetai. Integruoto Europos energetikos tinklo planas" nustatė prioritetinius koridorius, būtinus, kad Sąjunga galėtų iki 2020 m. pasiekti savo plataus užmojo energetikos bei klimato tikslus ir baigti kurti energetikos vidaus rinką, užtikrinti tiekimo saugumą, sudaryti sąlygas integruoti atsinaujinančiųjų išteklių energiją ir parengti tinklus tolesniam energetikos sistemos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimui po 2020 m.;
(22)
reikia didelių investicijų Europos energetikos infrastruktūrai modernizuoti ir plėsti, tarpvalstybiniams tinklams sujungti ir valstybių narių energetinei izoliacijai pašalinti, kad mažiausiomis išlaidomis būtų pasiekti Sąjungos energetikos ir klimato politikos konkurencingumo, tvarumo ir tiekimo saugumo tikslai. Remiantis Komisijos skaičiavimais, iki 2020 m. į energetikos infrastruktūrą reikia investuoti 1 000 000 mln. EUR, įskaitant maždaug 200 000 mln. EUR į elektros energijos ir dujų perdavimo bei saugojimo infrastruktūrą, kuri yra laikoma europinės svarbos infrastruktūra. Pagal Komisijos tarnybų darbo dokumentą „Investavimo į energetikos infrastruktūrą poreikis ir finansavimo reikalavimai“, pateiktą Tarybai, dėl kliūčių, susijusių su leidimų išdavimu, reguliavimu ir finansavimu, kyla grėsmė, kad vykdant europinės svarbos projektus pritrūks maždaug 100 mlrd. EUR investicijų;
(23)
dėl poreikio skubiai sukurti ateities energetikos infrastruktūrą ir gerokai padidinti investicijų apimtis palyginti su ankstesnėmis tendencijomis, reikia iš esmės keisti energetikos infrastruktūros rėmimo būdą Sąjungos lygmeniu. Taryba savo 2011 m. vasario 28 d. išvadose patvirtino energetikos koridorius kaip Europos prioritetus;
(24)
kalbant apie energetikos sektorių, 2011 m. vasario 4 d. Europos Vadovų Taryba paragino Komisiją supaprastinti ir patobulinti leidimų išdavimo procedūras, taip pat siekti, kad reguliavimo sistema būtų patraukli investicijoms. Ji pabrėžė, kad didžiąją dalį investicijų turėtų skirti rinka, o sąnaudas ji susigrąžintų per tarifus. Europos Vadovų Taryba pripažino, kad viešųjų finansų reikia tokiems projektams, kurie yra būtini tiekimo saugumo ar solidarumo požiūriu, bet negali pritraukti rinkos finansavimo. Be to, ji pabrėžė, kad reikia modernizuoti ir plėsti Europos energetikos infrastruktūrą ir sujungti skirtingų valstybių tinklus siekiant užtikrinti tikrąjį valstybių narių solidarumą, numatyti pakaitinius tiekimo ar tranzito maršrutus ir energijos išteklius bei plėtoti atsinaujinančiuosius energijos išteklius skatinant jų konkurenciją su įprastais ištekliais. Ji nurodė, kad energijos vidaus rinka turėtų būti sukurta iki 2014 m., kad dujos ir elektros energija galėtų būti tiekiamos laisvai ir kad po 2015 m. nė viena valstybė narė neturėtų likti atskirta nuo Europos dujų ir elektros energijos tinklų arba patirti grėsmę savo energijos tiekimo saugumui dėl to, kad trūksta tinkamų jungčių. Siekiant sukurti energijos vidaus rinką, pagal šį reglamentą priimtose pirmose dviejose metinėse darbo programose prioritetinės galimybės turėtų būti teikiamos bendro intereso projektams ir susijusiems veiksmams, kuriais siekiama panaikinti energetinę izoliaciją ir pašalinti energetines kliūtis;
(25)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 347/2013 (11) nustatomi transeuropinės energetikos infrastruktūros prioritetai, kuriuos reikia įgyvendinti iki 2020 m., kad būtų pasiekti Sąjungos energetikos ir klimato politikos tikslai, nustatomos bendro intereso projektų, kurie yra būtini siekiant įgyvendinti tuos prioritetus, nustatymo taisyklės, ir nustatomos su leidimų išdavimu, visuomenės dalyvavimu ir reguliavimu susijusios priemonės, kad būtų paspartintas ir (arba) palengvintas tų projektų įgyvendinimas, įskaitant bendruosius kriterijus, pagal kuriuos tokiems projektams galėtų būti suteikta Sąjungos finansinė parama;
(26)
telekomunikacijų infrastruktūra vis labiau grindžiama internetu, o plačiajuosčio ryšio tinklų infrastruktūra skatina naudojimąsi skaitmeninėmis paslaugomis įvairiose visuomenės veiklos srityse. Internetas tampa vyraujančia ryšių, verslo, viešųjų ir privačiųjų paslaugų teikimo ir socialinės bei kultūrinės sanglaudos platforma. Be to, naujomis kompiuterijos paradigmomis tampa debesijos kompiuterija ir programinė įranga kaip paslauga. Todėl transeuropinis visur esančios sparčiosios interneto prieigos ir naujoviškų skaitmeninių paslaugų prieinamumas yra labai svarbus ekonomikos augimui ir bendrajai rinkai;
(27)
šiuolaikiški, sparčiojo interneto tinklai yra ateičiai labai svarbi infrastruktūra, nes padeda užtikrinti Europos įmonių, visų pirma mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ), kurios išlaidų veiksmingumui padidinti pageidauja naudotis debesijos kompiuterija, tarpusavio ryšį. Siekiant išvengti infrastruktūros dubliavimo, neišstumti privačiųjų investicijų ir labiau stiprinti pajėgumus, kad atsivertų naujų investavimo galimybių ir būtų skatinama įgyvendinti sąnaudų mažinimo priemones, reikia imtis gerinti Sąjungos paramos plačiajuosčiam ryšiui pagal EITP derinimą su visais kitais esamais paramos plačiajuosčiam ryšiui šaltiniais, be kita ko, pagal nacionalinius plačiajuosčio ryšio planus;
(28)
strategijoje „Europa 2020“ raginama įgyvendinti Europos skaitmeninę darbotvarkę, kurioje nustatoma stabili investicijų į atvirą ir konkurencingą sparčiojo interneto infrastruktūrą ir susijusias paslaugas skatinimo teisės sistema. Turėtų būti siekiama, kad iki 2020 m. Europa turėtų sparčiausią pasaulyje plačiajuostį ryšį, grindžiamą pažangiausiomis technologijomis.
(29)
2010 m. gegužės 31 d. Taryba padarė išvadą, kad Sąjunga turėtų skirti būtinų išteklių skaitmeninės bendrosios rinkos, pagrįstos sparčiu ir itin sparčiu interneto ryšiu bei suderinamomis programomis, plėtrai, ir pripažino, kad efektyvios ir konkurencingos investicijos į kitos kartos plačiajuosčio ryšio tinklus bus būtinos inovacijų diegimo, vartotojų galimybės rinktis ir Sąjungos konkurencingumo požiūriu, be to, galėtų padėti užtikrinti geresnę gyvenimo kokybę: būtų teikiamos geresnės sveikatos priežiūros paslaugos, transportas būtų saugesnis, būtų galima naudotis naujosiomis medijomis ir lengviau įsigyti prekių, paslaugų ir žinių, ypač kitose valstybėse;
(30)
pagrindinis vaidmuo plečiant ir modernizuojant plačiajuosčio ryšio tinklus turėtų tekti privačiajam sektoriui, o jam turėtų padėti konkurencijai ir investicijoms palanki reguliavimo sistema. Kai privačios investicijos nėra pakankamos, valstybės narės turėtų dėti reikiamas pastangas, kad būtų pasiekti skaitmeninės darbotvarkės tikslai. Plačiajuosčiam ryšiui skirta valstybės finansinė parama turėtų būti teikiama tik finansinėms priemonėms, susijusioms su programomis ar iniciatyvomis, kurios skirtos projektams, kurių vien tik privatusis sektorius finansuoti negali, o tai turi būti patvirtinama atlikus ex ante vertinimą ir nustačius, kad esama rinkos trūkumų arba kad investavimo aplinka nėra optimali;
(31)
taigi itin svarbu laikantis technologinio neutralumo principo skatinti sparčiojo ir itin spartaus plačiajuosčio ryšio tinklų diegimą visoje Sąjungoje ir sukurti palankias sąlygas kurti ir diegti transeuropines skaitmenines paslaugas. Dėl viešųjų investicijų pagal finansines priemones į sparčiojo ir itin spartaus plačiajuosčio ryšio tinklus neturi atsirasti rinkos iškraipymų ar būti sukurta investuoti atgrasančių veiksnių. Jos turėtų būti naudojamos privačiosioms investicijoms pritraukti ir tik tais atvejais, kai stinga komercinio intereso investuoti;
(32)
būtini keli įgyvendinimo būdai, kuriems reikia skirtingų finansavimo normų ir finansinių priemonių, kad būtų padidintas Sąjungos finansinės paramos efektyvumas ir poveikis, paskatintos privačiosios investicijos ir atsižvelgta į konkrečius atskirų projektų reikalavimus;
(33)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamente dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių bus nustatyti kriterijai, pagal kuriuos bus galima teikti finansinę paramą bendro intereso projektams pagal šį reglamentą;
(34)
bendrojoje mokslinių tyrimų ir inovacijų programoje „Horizontas 2020“ (12) daug dėmesio bus skiriama, inter alia, visuomenės uždavinių sprendimui (pvz., pažangiam, ekologiškam, prieinamam ir integruotam transportui, saugiai, švariai ir efektyviai vartojamai energijai, informacinėmis ir ryšių technologijomis grindžiamoms sveikatos ir valdymo paslaugoms bei darniajam vystymuisi), kad būtų tiesiogiai sprendžiami strategijoje „Europa 2020“ nurodyti uždaviniai, remiant labai įvairią veiklą, pradedant moksliniais tyrimais ir baigiant rinka. Pagal programą „Horizontas 2020“ parama bus teikiama visais inovacijų diegimo grandinės etapais, visų pirma su rinka labiau susijusiai veiklai, įskaitant naujoviškas finansines priemones. Kad būtų užtikrintas didesnis Sąjungos finansavimo poveikis ir suderinamumas, EITP bus užtikrinta glaudi sinergija su programa „Horizontas 2020“;
(35)
Komisija savo 2010 m. liepos 20 d. komunikate „Kuriama saugi Europos kelių eismo erdvė. 2011-2020 m. kelių eismo saugos politikos kryptys“ nustatė saugiai infrastruktūrai palankių politinių veiksmų pagrindą, kuris yra esminis aukų keliuose skaičiaus sumažinimo 50 proc. iki 2020 m. elementas. Todėl EITP turėtų užtikrinti, kad paraiškos dėl Sąjungos finansavimo atitiktų saugos reikalavimus, rekomendacijas ir tikslus, nustatytus visuose atitinkamuose kelių eismo saugą reglamentuojančiuose Sąjungos teisės aktuose. Vertinant EITP rezultatus reikėtų atsižvelgti į aukų Sąjungos kelių tinkle skaičiaus sumažėjimą;
(36)
Sąjunga ir dauguma valstybių narių yra prisijungusios prie Jungtinių Tautų Neįgaliųjų teisių konvencijos, o kitos valstybės narės šiuo metu vykdo jos ratifikavimo procesą. Įgyvendinant atitinkamus projektus svarbu, kad šių projektų reikalavimais būtų atsižvelgta į prieinamumą asmenims su negalia, kaip nurodyta toje Konvencijoje;
(37)
nors didelę investicijų pagal strategiją „Europa 2020“ dalį galima įgyvendinti rinkos ir reguliavimo priemonėmis, finansavimo uždaviniams įgyvendinti gali būti reikalingi viešieji veiksmai ir Sąjungos parama dotacijomis bei naujoviškomis finansinėmis priemonėmis;
(38)
siekiant optimaliai panaudoti Sąjungos biudžetą, dotacijos turėtų būti nukreiptos į tuos projektus, kurie gauna nepakankamą finansavimą iš privačiojo sektoriaus;
(39)
geležinkelių projektams dotacijos pagal šį reglamentą turėtų būti teikiamos, nes jie duoda pajamų iš privalomų rinkliavų remiantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/34/ES (13);
(40)
fiskalinės priemonės daugelyje valstybių narių paskatins arba jau paskatino valdžios institucijas iš naujo įvertinti savo infrastruktūros investicijų programas. Šiomis aplinkybėmis viešojo ir privačiojo sektorių partnerystė gali būti laikoma veiksminga priemone infrastruktūros projektams, kuriais užtikrinamas tokių politikos tikslų kaip kova su klimato kaita, alternatyvių energijos išteklių ir energijos bei išteklių vartojimo efektyvumo skatinimas, darniojo transporto rėmimas ir plačiajuosčio ryšio tinklų diegimas, įgyvendinti. Komisija savo 2009 m. lapkričio 19 d. komunikate „Privačiųjų ir viešųjų investicijų telkimas ekonomikai gaivinti ir ilgalaikiams struktūriniams pokyčiams skatinti. Viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės plėtojimas“ įsipareigojo gerinti viešojo ir privačiojo sektorių partnerysčių galimybes gauti finansavimą, išplečiant esamų finansinių priemonių taikymo sritį;
(41)
Komisija savo 2010 m. spalio 19 d. komunikate "ES biudžeto peržiūra" pabrėžė, kad pagal bendrą taisyklę ilgalaikį komercinį potencialą turinčių projektų atveju Sąjungos lėšos turėtų būti naudojamos įgyvendinant partnerystę su finansų ir bankų sektoriais, visų pirma su Europos investicijų banku ir valstybių narių viešosiomis finansų įstaigomis, taip pat kitomis tarptautinėmis finansų įstaigomis ir privačiuoju finansų sektoriumi, be kita ko, nacionaliniu ir regioniniu lygiu;
(42)
finansinės priemonės turėtų būti naudojamos konkretiems rinkos poreikiams tenkinti, akivaizdžią Sąjungos pridėtinę vertę turintiems veiksmams, kurie atitinka EITP tikslus, ir neturėtų išstumti privačiojo finansavimo. Jos turėtų sustiprinti Sąjungos biudžeto išlaidų sverto poveikį ir užtikrinti didesnį privačiojo sektoriaus finansavimo pritraukimo didinamąjį poveikį. Tai ypač svarbu atsižvelgiant į tai, kad sunku gauti kreditą ir kad viešojo finansavimo galimybės ribotos, ir siekiant paremti Europos ekonomikos atgaivinimą. Prieš nuspręsdama naudoti finansines priemones, Komisija turėtų atlikti atitinkamos priemonės ex ante vertinimą, kaip reikalaujama pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (14);
(43)
strategijoje „Europa 2020“ Komisija įsipareigojo sutelkti Sąjungos finansines priemones pagal nuoseklią finansavimo strategiją, kuria remiantis infrastruktūrai finansuoti sutelkiamos Sąjungos ir nacionalinės viešosios bei privačiosios lėšos. Tas įsipareigojimas pagrįstas argumentu, kad daugeliu atvejų nepakankamas investicijas ir rinkos trūkumus galima veiksmingiau taisyti finansinėmis priemonėmis, o ne dotacijomis;
(44)
pagal EITP turėtų būti numatytos finansinės priemonės, kad skatintų į infrastruktūrą daug investuoti privačiojo sektoriaus investuotojus ir finansų įstaigas. Kad finansinės priemonės būtų pakankamai patrauklios privačiajam sektoriui, jas reikėtų planuoti ir įgyvendinti, tinkamai atsižvelgiant į administracinės naštos paprastinimą ir mažinimą, bet jomis taip pat turėtų būti galima lanksčiai patenkinti nustatytus finansavimo poreikius. Tos priemonės turėtų būti kuriamos remiantis patirtimi, įgyta įgyvendinant 2007-2013 m. DFP finansines priemones, pvz., TEN-T projektų paskolų garantijų priemonę, rizikos pasidalijimo finansinę priemonę, 2020 m. Europos energetikos, klimato kaitos ir infrastruktūros fondą (fondas „Marguerite“) ir rizikos pasidalijimo priemonę strategijos „Europa 2020“ projektų obligacijų iniciatyvos projektų obligacijoms;
(45)
reikėtų ištirti galimybes naujoviškomis finansinėmis priemonėmis, pavyzdžiui, projektų obligacijomis, remti Europos pridėtinę vertę turinčios transporto infrastruktūros finansavimą atsižvelgiant į ex ante vertinimo ir kitų susijusių vertinimų, visų pirma nepriklausomo strategijos „Europa 2020“ projektų obligacijų iniciatyvos vertinimo 2015 m., rezultatus;
(46)
siekiant geriau panaudoti EITP skirtas biudžeto lėšas, Komisija turėtų užtikrinti visų finansinių priemonių, nustatytų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 680/2007 (15), ir rizikos pasidalijimo priemonės projektų obligacijoms, nustatytoms pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą 1639/2006/EB (16), tęstinumą, jas pakeičiant skolos ir nuosavo kapitalo priemonėmis pagal šį reglamentą, remiantis ex ante vertinimu, kaip numatyta Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 966/2012;
(47)
parenkant veiksmingiausios formos finansinę paramą, reikėtų tinkamai atsižvelgti į finansavimo reikalavimus atitinkančių projektų ypatumus konkretaus sektoriaus ir projekto atžvilgiu. Kad būtų galima kuo veiksmingiau panaudoti Sąjungos biudžetą ir sustiprinti Sąjungos finansinės paramos didinamąjį poveikį energetikos sektoriuje, Komisija turėtų, kiek įmanoma ir atsižvelgdama į rinkos susidomėjimą, stengtis atitinkamais atvejais teikti prioritetą finansinių priemonių naudojimui, kartu laikydamasi finansinių priemonių naudojimui nustatytos viršutinės ribos pagal šį reglamentą. Energetikos projektų rengėjai turėtų būti skatinami išnagrinėti galimybę pasinaudoti finansinėmis priemonėmis prieš prašydami suteikti dotacijas darbams. Šiuo atžvilgiu Komisija turėtų teikti tinkamą paramą, kad finansinės priemonės būtų panaudojamos maksimaliai;
(48)
elektros energijos, dujų ir anglies dioksido sektorių bendro intereso projektams turėtų būti galima skirti Sąjungos finansinę paramą tyrimams ir, tam tikromis sąlygomis, darbams dotacijų arba naujoviškų finansinių priemonių forma. Taip būtų užtikrinta, kad konkretiems poreikiams pritaikyta parama galės būti teikiama tiems bendro intereso projektams, kurie pagal esamą reguliavimo sistemą ir rinkos sąlygas laikomi neperspektyviais. Energetikos srityje svarbu vengti bet kokių konkurencijos iškraipymų, ypač tarp projektų, kuriais prisidedama prie to paties Sąjungos prioritetinio koridoriaus kūrimo. Teikiant tokią finansinę paramą turėtų būti užtikrinta būtina sinergija su Europos struktūriniais ir investiciniais fondais, iš kurių bus finansuojami vietos ar regioninės reikšmės pažangieji energijos skirstymo tinklai. Į bendro intereso projektus investuojama remiantis trijų pakopų logika. Pirma, investavimo pirmenybė turėtų būti suteikta rinkai. Antra, jei rinka neinvestuoja, reikėtų ieškoti reguliavimo sprendimų, prireikus reikėtų patikslinti atitinkamą reguliavimo sistemą ir užtikrinti, kad atitinkama reguliavimo sistema būtų tinkamai taikoma. Trečia, jei pirmųjų dviejų pakopų nepakanka, kad būtų užtikrintos reikiamos investicijos į bendro intereso projektus, galėtų būti teikiama Sąjungos finansinė parama, jei bendro intereso projektas atitinka nustatytus tinkamumo kriterijus;
(49)
vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 347/2013 14 straipsniu, visiems to reglamento II priedo 1, 2 ir 4 punktuose nurodytoms kategorijoms priskiriamiems bendro intereso projektams galima skirti Sąjungos finansinę paramą dotacijų forma tyrimams ir finansinių priemonių forma. Dotacijos darbams gali būti naudojamos veiksmams, kuriais prisidedama prie tų bendro intereso projektų, kuriais pagal Reglamento (ES) Nr. 347/2013 14 straipsnį visų pirma daromas itin didelis teigiamas išorinis poveikis ir kurie nėra komerciškai perspektyvūs pagal projekto verslo planą ir kitus įvertinimus, kuriuos atlieka, visų pirma, galimi investuotojai, kreditoriai arba nacionalinės reguliavimo institucijos;
(50)
siekdama užtikrinti, kad finansinių priemonių lėšos būtų skiriamos kuo įvairesnių sektorių paramos gavėjams, ir paskatinti laipsnišką geografinį diversifikavimą tarp valstybių narių, išskirtinį dėmesį skiriant valstybėms narėms, atitinkančioms finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, Komisija, įgyvendindama partnerystę su Europos investiciniu banku, bendromis iniciatyvomis, kaip antai Europos viešojo ir privačiojo sektorių partnerystės pavyzdinis centras (EPEC) ir Bendroji pagalba projektams Europos regionuose remti (Jaspers), turėtų teikti valstybėms narėms paramą plėtojant atitinkamą projektų, kuriems galėtų būti skirtas finansavimas, sistemą;
(51)
finansinės priemonės pagal šį reglamentą turėtų atitikti Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 VIII antraštinėje dalyje ir Komisijos deleguotajame reglamente (ES) Nr. 1268/2012 (17) nustatytas taisykles, bei finansinėms priemonėms taikomas geriausios praktikos taisykles;
(52)
dėl finansinių priemonių sąlygų į darbo programas gali reikėti įtraukti papildomų reikalavimų, pavyzdžiui, kad būtų užtikrintos konkurencingos rinkos, atsižvelgiant į Sąjungos politikos krypčių pokyčius, technologinę plėtrą ir kitus veiksnius, kurie gali tapti svarbūs;
(53)
daugiametis paramos pagal EITP programavimas turėtų būti nukreiptas į Sąjungos prioritetų rėmimą, užtikrinant būtinus finansinius išteklius ir bendrų Sąjungos ir valstybių narių veiksmų nuoseklumą, skaidrumą ir tęstinumą. Pasiūlymų, pateiktų įgyvendinus pirmąją daugiametę darbo programą transporto sektoriuje, sąnaudos turėtų būti laikomos atitinkančiomis finansavimo reikalavimus nuo 2014 m. sausio 1 d., siekiant užtikrinti projektų, kuriems jau taikomas Reglamentas (EB) Nr. 680/2007, tęstinumą;
(54)
kadangi kai kuriems infrastruktūros projektams įgyvendinti reikia didelio biudžeto, turėtų būti numatyta nuostata dėl galimybės padalinti biudžeto įsipareigojimus, susijusius su kai kuriems veiksmams skirta finansine parama, į metines dalis;
(55)
atsižvelgiant į Sąjungos lygmeniu esamus išteklius, norint pasiekti pageidaujamą poveikį, reikia susitelkti į svarbiausią, didžiausią Sąjungos pridėtinę vertę turinčius projektus. Todėl paramą reikėtų sutelkti į pagrindinį tinklą ir į bendro intereso eismo valdymo sistemų projektus, visų pirma oro eismo valdymo sistemų, grindžiamų naujos kartos Europos oro eismo valdymo sistema (SESAR), kurioms reikia maždaug 3 000 mln. EUR Sąjungos biudžeto lėšų, taip pat Išmaniosios transporto sistemos (ITS), Laivų eismo stebėjimo ir informacijos sistemų (VTMIS), Upių informacijos tarnybų (RIS) ir Europos geležinkelių eismo valdymo sistemos (ERTMS). Energetikos sektoriuje finansinė parama daugiausia turėtų būti teikiama siekiant baigti kurti energetikos vidaus rinką, užtikrinti tiekimo saugumą, skatinti tvarumą, inter alia, užtikrinant atsinaujinančiųjų išteklių elektros energijos perdavimą iš gamybos centrų į vartojimo centrus bei saugyklas ir pritraukti viešąsias ir privačiąsias investicijas. Telekomunikacijų sektoriuje finansinė parama pirmiausia turėtų būti skiriama projektams, kuriais bus sukurta plačiajuosčio ryšio paklausa, įskaitant Europos skaitmeninių paslaugų infrastruktūros kūrimą, nes tai turėtų paskatinti investicijas į plačiajuosčio ryšio tinklų diegimą;
(56)
energetikos sektoriuje numatomas biudžetas turėtų būti prioriteto tvarka skiriamas finansinių priemonių forma, atsižvelgiant į paklausą rinkoje. Telekomunikacijų sektoriuje bendro intereso projektams turėtų būti galima skirti Sąjungos finansinę paramą pagrindinėms paslaugų platformoms, bendrosioms paslaugoms ir horizontaliesiems veiksmams dotacijų ir pirkimo forma. Plačiajuosčio ryšio diegimo veiksmams, įskaitant veiksmus, kuriais skatinama plačiajuosčio ryšio paklausa, turėtų būti galima skirti Sąjungos finansinę paramą finansinių priemonių forma;
(57)
remiantis Reglamento (ES) Nr. 347/2013 poveikio vertinimo metu atlikta analize, yra maždaug 100 elektros energijos srities ir 50 dujų srities bendro intereso projektų, kuriais daugiausia prisidedama įgyvendinant strateginius energetikos infrastruktūros prioritetinius koridorius ir sritis. Be to, kadangi numatoma, jog ateinančius du dešimtmečius Europos energetikos sistemoje vyraus elektros energija, įvertinta, kad parama bendro intereso elektros energijos projektams sudarys didžiąją finansinio energetikos paketo pagal EITP dalį. Kartu pažymint, kad šis vertinimas pasikeis gavus daugiau informacijos, ir atsižvelgiant į poreikį užtikrinti, kad būtų laikomasi Reglamento (ES) Nr. 347/2013, Komisija turėtų skirti deramą dėmesį elektros energijos projektams, siekdama, kad 2014-2020 m. laikotarpiu tiems projektams būtų galima skirti didžiąją finansinės paramos dalį, atsižvelgiant į paklausą rinkoje, siūlomų veiksmų kokybę ir parengtumo lygį, bei jų finansavimo poreikius. Šis siekis neturi įtakos galimam turimo energetikos projektams skirto finansavimo perskirstymui;
(58)
Komisija turėtų atlikti laikotarpio vidurio ir ex post vertinimus ir pranešti jų rezultatus Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui, kad būtų įvertintas finansavimo veiksmingumas ir efektyvumas bei jo poveikis bendriems EITP tikslams ir strategijos „Europa 2020“ prioritetams. Komisija turėtų viešai paskelbti informaciją apie konkrečius projektus pagal EITP. Ta informacija turėtų būti atnaujinama kasmet;
(59)
transporto ir energetikos srityse, remiantis Reglamente (ES) Nr. 1315/2013 ir Reglamente (ES) Nr. 347/2013 nustatytomis konkretiems sektoriams skirtomis gairėmis, parengti projektų, prioritetinių koridorių ir sričių, kuriems turėtų būti taikomas šis reglamentas, sąrašai, ir jie turėtų būti įtraukti į šio reglamento priedą. Transporto srityje, siekiant atsižvelgti į galimus politikos prioritetų ir technologinių galimybių pokyčius, taip pat į eismo srautus, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais priimami I priedo I dalies pakeitimai, ir išsamiai apibrėžti pagal 7 straipsnio 2 dalį finansavimo reikalavimus atitinkančių veiksmų išsamius finansavimo prioritetus, kurie turi atsispindėti darbo programose;
(60)
siekiant atsižvelgti į faktinį finansavimo poreikį pagal konkrečius transporto tikslus ir į laikotarpio vidurio vertinimo išvadas, kai nustatoma, kad yra būtina daugiau kaip 5 procentiniais punktais nukrypti nuo šio reglamento priedo VI dalyje nurodytam konkrečiam transporto tikslui skirto dydžio, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiami kiekvienam konkrečiam transporto tikslui skirti orientaciniai procentiniai dydžiai. Konkretiems transporto tikslams skirti orientaciniai dydžiai netrukdo visos iš Sanglaudos fondo pervestos 11 305 500 000 EUR sumos panaudoti projektams, kuriais įgyvendinamas pagrindinis tinklas, arba projektams ir horizontaliesiems prioritetams, nurodytiems šio reglamento I priedo I dalyje;
(61)
siekiant atsižvelgti į įgyvendinant EITP padarytas išvadas, įskaitant padarytas atlikus laikotarpio vidurio vertinimą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiamas bendrųjų gairių, į kurias reikia atsižvelgti nustatant skyrimo kriterijus, sąrašas;
(62)
priimant deleguotuosius aktus pagal šį reglamentą, ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(63)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai, susiję su daugiametėmis ir metinėmis darbo programomis. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (18);
(64)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti apsaugoti proporcingomis priemonėmis per visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, atitinkamais atvejais, nuobaudų skyrimą pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012. Europos Parlamentas turėtų būti informuojamas apie visas tokias priemones;
(65)
siekiant užtikrinti plačią ir sąžiningą EITP lėšomis finansuojamų projektų konkurenciją, sutarties forma turėtų atitikti projekto tikslus ir aplinkybes. Sutarties sąlygos turėtų būti parengtos taip, kad būtų sąžiningai paskirstyta su sutartimi susijusi rizika, siekiant kuo didesnio ekonominio efektyvumo ir kuo veiksmingesnio sutarties vykdymo. Šis principas turėtų būti taikomas neatsižvelgiant į tai, ar naudojamas nacionalinis, ar tarptautinis sutarties pavyzdys;
(66)
kai kuriuos bendros svarbos infrastruktūros projektus gali prireikti susieti su kaimyninėmis šalimis, besirengiančiomis stoti į Sąjungą šalimis ir kitomis trečiosiomis šalimis, ir šias šalis į juos įtraukti. Pasitelkus EITP, turėtų būti paprasčiau susieti ir finansuoti tuos infrastruktūros objektus, kad būtų užtikrintas Sąjungos biudžeto vidaus ir išorės priemonių suderinamumas;
(67)
kai trečiosios šalys ir trečiosiose šalyse įsisteigę subjektai dalyvauja veiksmuose, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų, dotacijos gali būti suteikiamos tik tuo atveju, jei tikėtina, kad veiksmas nebus adekvačiai remiamas teikiant kitų formų finansinę paramą pagal EITP arba pagal kitas Sąjungos programas;
(68)
šio reglamento I priedo VII dalyje nurodyta bendroji gairė, pagal kurią Komisija turi atsižvelgti į socialinį poveikį klimatui ir aplinkai, neturėtų būti taikoma energetikos srityje, laikantis požiūrio, išdėstyto Reglamento (ES) Nr. 347/2013 4 straipsnio 4 dalyje;
(69)
telekomunikacijų sektoriuje bendroji gairė atsižvelgti į Sąjungos paramos skatinamąjį poveikį viešosioms ir privačiosioms investicijoms turėtų būti taikoma tik tai skaitmeninių paslaugų infrastruktūrai, kuria siekiama paskatinti papildomas investicijas;
(70)
bendroji gairė atsižvelgti į tarpvalstybinį aspektą neturėtų būti taikoma plačiajuosčio ryšio tinklų atžvilgiu, kadangi visos investicijos į plačiajuostį ryšį, įskaitant tas, kurios įgyvendinamos valstybių narių teritorijose, padidins transeuropinių telekomunikacijų tinklų tarpusavio ryšį;
(71)
Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) valstybės, kurios yra Susitarimo dėl Europos ekonominės erdvės (toliau - EEE susitarimas) šalys, veikloje pagal EITP dalyvauja pagal EEE susitarime nustatytas sąlygas. Tuo tikslu kiekvienas sektorius, kuriam taikomas šis reglamentas, turėtų būti laikomas atskira programa. ELPA valstybių dalyvavimas veikloje pagal EITP turėtų būti numatytas visų pirma telekomunikacijų srityje;
(72)
transporto srityje bendro intereso projektų trečiosiose šalyse tinkamumo finansuoti pagal šį reglamentą tikslais turėtų būti naudojami Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 III priede esantys orientaciniai žemėlapiai. Trečiosiose šalyse, kurių orientacinių žemėlapių tame reglamente nepateikta, bendro intereso projektai turėtų atitikti finansavimo reikalavimus, jei vyksta tarpusavio bendradarbiavimas siekiant susitarti dėl tokių orientacinių žemėlapių;
(73)
kadangi šio reglamento tikslų, būtent transeuropinių tinklų koordinavimo, plėtros ir finansavimo, valstybės narės negali deramai pasiekti, bet dėl poreikio koordinuoti tuos tikslus tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(74)
dėl aiškumo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr. 67/2010 (19) turėtų būti panaikinti;
(75)
šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, kad būtų sudarytos sąlygos laiku priimti deleguotuosius aktus ir įgyvendinimo aktus, numatytus pagal šį reglamentą,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
I SKYRIUS
Europos infrastruktūros tinklų priemonė
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu sukuriama Europos infrastruktūros tinklų priemonė (toliau - EITP), kuria nustatomos Sąjungos finansinės paramos teikimo transeuropiniams tinklams, siekiant remti transporto, telekomunikacijų ir energetikos infrastruktūros sektorių bendro intereso projektus ir išnaudoti galimą tų sektorių sinergiją, sąlygos, metodai ir procedūros. Juo taip pat nustatomas išteklių, kurie turi būti skiriami pagal 2014-2020 m. daugiametę finansinę programą, paskirstymas.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamos šios terminų apibrėžtys:
1) bendro intereso projektas- projektas, nustatytas Reglamente (ES) Nr. 1315/2013 ar Reglamente (ES) Nr. 347/2013, arba Reglamente dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių;
2) tarpvalstybinė atkarpa- atkarpa transporto sektoriuje, kurioje užtikrinamas dviejų valstybių narių arba valstybės narės ir kaimyninės šalies sienos abiejose pusėse esančių artimiausių miestų transporto mazgų bendro intereso projekto tęstinumas;
3) kaimyninė šalis- šalis, kuriai taikoma Europos kaimynystės politika, įskaitant strateginę partnerystę, plėtros politika, Europos ekonominės erdvės arba Europos laisvosios prekybos asociacijos šalis;
4) trečioji šalis- kaimyninė šalis ir bet kuri kita šalis, su kuria Sąjunga gali bendradarbiauti, kad pasiektų šiame reglamente numatytus tikslus;
5) darbai- sudedamųjų dalių, sistemų ir paslaugų, įskaitant programinę įrangą, pirkimas, tiekimas ir diegimas, su projektu susijusios projektavimo, statybos ir įrengimo veiklos vykdymas, įrenginių priėmimas ir projekto pradėjimas;
6) tyrimai- veikla, reikalinga rengiantis įgyvendinti projektą, pavyzdžiui, parengiamieji, kartografiniai, įgyvendinamumo, vertinimo, bandymų ir pripažinimo tyrimai (taip pat kaip programinė įranga) ir bet kokios kitos techninės paramos priemonės, įskaitant išankstinius projekto apibrėžimo, planavimo ir sprendimų dėl jo finansavimo priėmimo veiksmus, kaip antai atitinkamų vietų žvalgymas ir finansinio paketo parengimas;
7) pagalbiniai programos veiksmai- EITP lygiu visos lydimosios priemonės, būtinos jai įgyvendinti ir atskiroms konkretiems sektoriams skirtoms gairėms įgyvendinti, kaip antai paslaugos, visų pirma techninės pagalbos teikimas, įskaitant finansinių priemonių naudojimo pagalbą, taip pat parengiamoji, įgyvendinamumo, koordinavimo, stebėsenos, konsultacijų su suinteresuotaisiais subjektais, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, tiesiogiai reikalinga EITP valdyti ir jos tikslams pasiekti. Tai visų pirma tyrimai, susitikimai, infrastruktūros kartografavimas, informavimas, platinimas, ryšių ir informuotumo didinimo veiksmai, išlaidos, susijusios su IT priemonėmis ir tinklais, daugiausia skirtais keistis informacija apie EITP, ir kartu visos kitos techninės ir administracinės pagalbos išlaidos, kurias patiria Komisija ir kurių gali reikėti EITP valdyti ar atskiroms konkretiems sektoriams skirtoms gairėms įgyvendinti. Pagalbiniai programos veiksmai taip pat apima veiklą, reikalingą siekiant sudaryti palankesnes sąlygas bendro intereso projektų rengimui, visų pirma valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, siekiant gauti finansavimą pagal šį reglamentą arba finansų rinkoje. Pagalbiniai programos veiksmai prireikus taip pat apima vykdomosios įstaigos, kuriai Komisija patikėjo įgyvendinti konkrečias EITP dalis, sąnaudas;
8) veiksmai- veikla, kuri, kaip nustatyta, yra finansiškai ir techniškai savarankiška, nustatytas jos įvykdymo terminas, ir kuri yra būtina bendro intereso projektui įgyvendinti;
9) finansavimo reikalavimus atitinkančios sąnaudos- sąnaudos, kaip apibrėžta Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012;
10) paramos gavėjas- valstybė narė, tarptautinė organizacija arba valstybinė ar privačioji įmonė ar įstaiga, pasirinkta Sąjungos finansinei paramai gauti pagal šį reglamentą, laikantis 17 straipsnyje nurodytoje atitinkamoje darbo programoje nustatytos tvarkos;
11) įgyvendinimo įstaiga- paramos gavėjo, t. y. valstybės narės arba tarptautinės organizacijos, atitinkamiems veiksmams įgyvendinti paskirta valstybinė arba privačioji įmonė ar įstaiga. Sprendimą dėl tokio paskyrimo savo atsakomybe priima paramos gavėjas, o jeigu dėl tokio paskyrimo būtina sudaryti pirkimo sutartį, laikomasi taikytinų Sąjungos ir nacionalinių viešojo pirkimo taisyklių;
12) visuotinis tinklas- transporto infrastruktūra, nustatyta pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 II skyrių;
13) pagrindinis tinklas- transporto infrastruktūra, nustatyta pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 III skyrių;
14) pagrindinio tinklo koridoriai- priemonė, kuria sudaromos palankesnės sąlygos koordinuotai diegti pagrindinį tinklą, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 IV skyriuje ir nurodyta šio reglamento priedo I dalyje pateikiamame sąraše;
15) kliūtis- transporto sektoriuje fizinė, techninė arba funkcinė kliūtis, dėl kurios sistema sutrikdoma taip, kad paveikiamas tolimojo nuotolio arba tarpvalstybinių srautų tęstinumas, ir kurią galima pašalinti sukuriant naują infrastruktūrą arba iš esmės modernizuojant esamą infrastruktūrą, kuria būtų užtikrinti svarbūs patobulinimai, kuriais būtų pašalinti pralaidumo kliūčių sukelti suvaržymai;
16) prioritetas- bet kuris iš prioritetinių elektros koridorių, prioritetinių dujų koridorių arba prioritetinių teminių sričių, nurodytų Reglamente (ES) Nr. 347/2013;
17) telematikos priemonės- priemonės, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 1315/2013;
18) energetikos infrastruktūra- infrastruktūra, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 347/2013;
19) sektorių sinergija- panašių ar vienas kitą papildančių veiksmų bent dviejuose iš transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių įgyvendinimas, kai dėl to galima optimizuoti sąnaudas arba rezultatus, sutelkus finansinius, techninius arba žmogiškuosius išteklius;
20) atskiras tinklas- valstybės narės geležinkelio tinklas arba jo dalis, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 1315/2013.
3 straipsnis
Bendrieji tikslai
EITP suteikia galimybę pagal transeuropinių tinklų politiką rengti ir įgyvendinti bendro intereso projektus transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektoriuose. Visų pirma, EITP remiamas tų bendro intereso projektų, kuriais siekiama plėtoti ir kurti naują infrastruktūrą ir paslaugas arba atnaujinti esamą transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių infrastruktūrą ir paslaugas, įgyvendinimas. Pagal šią priemonę transporto sektoriuje pirmenybė teikiama trūkstamoms jungtims. EITP taip pat prisidedama remiant Europos pridėtinę vertę turinčius ir didelę socialinę naudą teikiančius projektus, kurie negauna pakankamo rinkos finansavimo. Transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektoriuose siekiama tokių bendrųjų tikslų:
a)
pagal strategiją „Europa 2020“ prisidėti prie pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo, plėtojant šiuolaikiškus ir itin efektyvius transeuropinius tinklus, kuriuos kuriant atsižvelgiama į būsimus transporto srautus, taip visai Sąjungai suteikiant naudos, susijusios su konkurencingumo pasaulinėje rinkoje ir ekonominės, socialinės bei teritorinės sanglaudos vidaus rinkoje stiprinimu, ir sukuriant privačiosioms, viešosioms arba kartu viešosioms ir privačiosioms investicijoms palankesnę aplinką, taikant finansinių priemonių bei Sąjungos tiesioginės paramos derinį tais atvejais, kai projektams galėtų būti naudingas toks priemonių derinimas, ir tinkamai išnaudojant sektorių sinergiją.
Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama pagal privačiųjų, viešųjų arba privačiųjų ir viešųjų partnerysčių investicijų į bendro intereso projektus dydį, visų pirma privačiųjų investicijų į bendro intereso projektus, įgyvendintų taikant finansines priemones pagal šį reglamentą, dydį. Ypatingas dėmesys skiriamas efektyviam viešųjų investicijų naudojimui;
b)
suteikiant Sąjungai galimybę pasiekti darnaus vystymosi tikslus, be kita ko, iki 2020 m., palyginti su 1990 m. apimtimis, bent 20 % sumažinti išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, 20 % padidinti energijos vartojimo efektyvumą ir atsinaujinančiųjų išteklių energijos dalį padidinti iki 20 %, taip padedant įgyvendinti Sąjungos priklausomybės nuo iškastinio kuro mažinimo vidutinio ir ilgo laikotarpio tikslus, kartu užtikrinant didesnį valstybių narių solidarumą.
4 straipsnis
Konkretiems sektoriams skirti tikslai
1. Nedarant poveikio bendriesiems 3 straipsnyje nustatytiems tikslams, EITP padedama siekti šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse nurodytų konkretiems sektoriams skirtų tikslų.
2. Transporto sektoriuje remiami bendro intereso projektai, nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 7 straipsnio 2 dalyje, kuriais siekiama toliau nurodytų tikslų, kaip išsamiau apibrėžta to reglamento 4 straipsnyje:
a)
pašalinti kliūtis, padidinti geležinkelių sąveikumą, sukurti trūkstamas jungtis ir visų pirma patobulinti tarpvalstybines atkarpas. Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama pagal:
(i)
naujų arba patobulintų tarpvalstybinių atkarpų skaičių;
(ii)
geležinkelio linijų, pritaikytų prie Europos standartinio nominalaus vėžės pločio, kuriose įdiegta ERTMS, kilometrų skaičių;
(iii)
pašalintų kliūčių ir padidėjusio pajėgumo atkarpų visų rūšių transporto maršrutuose, kuriems suteiktas finansavimas pagal EITP, skaičių;
(iv)
vidaus vandenų kelių tinklo ilgį pagal klasę Sąjungoje; ir
(v)
geležinkelių tinklo Sąjungoje, modernizuoto pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 39 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus, ilgį;
b)
užtikrinti, kad ilgainiui transporto sistemos taptų tvarios ir efektyvios, siekiant pasirengti numatomiems transporto srautams ateityje ir sudaryti galimybę mažinti visų rūšių transporto priklausomybę nuo iškastinio kuro pereinant prie novatoriškų mažo anglies dioksido kiekio ir efektyvaus energijos vartojimo transporto technologijų, kartu optimizuojant saugą. Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama pagal:
(i)
alternatyvaus kuro tiekimo transporto priemonėms, naudojančioms kelių transporto TEN-T pagrindinį tinklą, punktų skaičių Sąjungoje;
(ii)
TEN-T pagrindinio tinklo vidaus vandenų ir jūrų uostų, kuriuose įrengti alternatyvaus kuro tiekimo punktai, skaičių Sąjungoje; ir
(iii)
aukų skaičiaus Sąjungos kelių tinkle sumažėjimą;
c)
optimizuoti transporto rūšių integraciją bei sujungimą ir padidinti transporto paslaugų sąveikumą, užtikrinant transporto infrastruktūros prieinamumą. Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama pagal:
(i)
daugiarūšių logistikos platformų, įskaitant vidaus vandenų bei jūrų uostus ir oro uostus, sujungtus su geležinkelių tinklu, skaičių;
(ii)
patobulintų kelių ir geležinkelių terminalų skaičių, patobulintų arba naujų jungčių tarp uostų pasitelkiant jūrų greitkelius skaičių;
(iii)
vidaus vandens kelių, kuriuose įdiegta RIS, kilometrų skaičių; ir
(iv)
SESAR, VTMIS ir ITS įdiegimo kelių transporto sektoriuje lygį.
Šioje pastraipoje nurodyti rodikliai netaikomi valstybėms narėms, kuriose nėra geležinkelių tinklo arba vidaus vandenų kelių tinklo.
Tie rodikliai nėra veiksmų, kuriems skiriama parama pagal EITP, atrankos ar tinkamumo kriterijai.
Orientaciniai procentiniai dydžiai, atspindintys 5 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų bendrų biudžeto išteklių dalį, kurie turi būti skiriami kiekvienam iš trijų transporto konkrečių tikslų, išdėstyti šio reglamento I priedo IV dalyje. Komisija nenukrypsta nuo šių orientacinių procentinių dydžių daugiau kaip 5 procentiniais punktais;
3. Energetikos sektoriuje remiami bendro intereso projektai, kuriais siekiama vieno ar kelių toliau nurodytų tikslų:
a)
didinti konkurencingumą skatinant tolesnę energijos vidaus rinkos integraciją ir elektros energijos bei dujų tinklų tarpvalstybinį sąveikumą. Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama ex post pagal:
(i)
projektų, kuriuos įgyvendinant valstybių narių tinklai veiksmingai sujungiami ir šalinami vidaus apribojimai, skaičių;
(ii)
valstybių narių energetinės izoliacijos sumažinimą ar pašalinimą;
(iii)
tarpvalstybinio elektros energijos perdavimo galios ir įrengtosios elektros energijos gamybos galios atitinkamose valstybėse narėse santykį procentais;
(iv)
kainų konvergenciją atitinkamų valstybių narių dujų ir (arba) elektros energijos rinkose; ir
(v)
dviejų atitinkamų valstybių narių, sujungtų abipusių dujų srautų jungiamosiomis linijomis, didžiausio piko poreikio vertės išraišką procentais;
b)
didinti Sąjungos energijos tiekimo saugumą.
Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama ex post pagal:
(i)
projektų, kuriuos įgyvendinant sudaroma galimybė įvairinti tiekimo šaltinius, tiekiančias šalis ir maršrutus, skaičių;
(ii)
saugojimo pajėgumus didinančių projektų skaičių;
(iii)
sistemos atsparumą, atsižvelgiant į tiekimo sutrikimų skaičių ir jų trukmę;
(iv)
atsinaujinančiosios energijos apribojimo išvengimo dydį;
(v)
izoliuotų rinkų ir įvairesnių tiekimo šaltinių sujungimą;
(vi)
optimalų energetikos infrastruktūros panaudojimą;
c)
prisidėti prie darnaus vystymosi ir aplinkos apsaugos, inter alia, integruojant atsinaujinančiųjų išteklių energiją į perdavimo tinklą ir plėtojant pažangiuosius elektros energijos tinklus ir anglies dioksido perdavimo tinklus.
Tai, kaip pasiekta šio tikslo, vertinama ex post pagal:
(i)
elektros energijos iš atsinaujinančiųjų išteklių, perduotos iš gamybos centrų į pagrindinius vartojimo centrus ir saugyklas, kiekį;
(ii)
atsinaujinančiosios energijos apribojimo išvengimo dydį;
(iii)
vykdomų pažangiųjų elektros energijos tinklų projektų, kuriems suteikta parama pagal EITP, skaičių ir dėl jų įmanomą paklausos patenkinimą;
(iv)
išmetamo CO2 kiekį, kurio išvengta įgyvendinus projektus, kuriems suteikta parama pagal EITP.
Šioje dalyje nurodyti rodikliai, naudojami ex post vertinime, kaip pasiekta šių tikslų, nėra veiksmų, kuriems skiriama parama pagal EITP, atrankos ar tinkamumo kriterijai.
Bendro intereso projektams taikomos tinkamumo Sąjungos finansinei paramai gauti sąlygos išdėstytos Reglamento (ES) Nr. 347/2013 14 straipsnyje, o bendro intereso projektams taikomi atrankos kriterijai išdėstyti to reglamento 4 straipsnyje.
4. Telekomunikacijų sektoriuje remiami veiksmai, kuriais siekiama tikslų, nurodytų Reglamente dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių.
5 straipsnis
Biudžetas
1. 2014-2020 m. finansinis paketas EITP įgyvendinimui yra 33 242 259 000 (20). EUR dabartinėmis kainomis. Ta suma paskirstoma taip:
a)
transporto sektorius: 26 250 582 000 EUR, iš kurių 11 305 500 000 EUR pervedama iš Sanglaudos fondo ir turi būti panaudoti pagal šį reglamentą tik valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus;
b)
telekomunikacijų sektorius: 1 141 602 000+ EUR;
c)
energetikos sektorius: 5 850 075 000+ EUR.
Šiomis sumomis nedaromas poveikis Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (21) numatytam lankstumo mechanizmo taikymui.
2. Iš finansinio paketo EITP įgyvendinimui dengiamos išlaidos, susijusios su:
a)
veiksmais, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų ir pagalbinių programos veiksmų, kaip numatyta 7 straipsnyje;
b)
pagalbiniais programos veiksmais, kurie yra būtini siekiant užtikrinti perėjimą nuo EITP prie priemonių, priimtų pagal Reglamentą (EB) Nr. 680/2007, neviršijant 1 % finansinio paketo; vykdomosios įstaigos sąnaudos įskaitomos į šį viršutinės ribos dydį.
3. Atlikus laikotarpio vidurio vertinimą, nurodytą 27 straipsnio 1 dalyje, Komisijos pasiūlymu Europos Parlamentas ir Taryba gali perkelti 1 dalyje nurodytus asignavimus tarp transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių, išskyrus 11 305 500 000 EUR sumą, kuri pervedama iš Sanglaudos fondo transporto sektoriaus projektams finansuoti valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus.
4. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami 2014-2020 m. daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
II SKYRIUS
Finansavimo formos ir finansinės nuostatos
6 straipsnis
Finansinės paramos formos
1. EITP įgyvendinama viena ar daugiau finansinės paramos formomis, numatytomis Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, visų pirma dotacijomis, pirkimu ir finansinėmis priemonėmis.
2. Šio reglamento tikslais darbo programose, nurodytose 17 straipsnyje, nustatomos finansinės paramos formos, t. y. dotacijos, pirkimas ir finansinės priemonės.
3. Dalį EITP Komisija, vadovaudamasi sąnaudų ir naudos analize, gali patikėti įgyvendinti Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies a punkte ir 62 straipsnyje nurodytoms įstaigoms, visų pirma vykdomajai įstaigai, siekiant užtikrinti EITP optimalaus valdymo ir efektyvumo transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektoriuose reikalavimus. Dalį EITP Komisija taip pat gali patikėti įgyvendinti Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytoms įstaigoms.
7 straipsnis
Tinkamumas gauti finansinę paramą ir jos sąlygos
1. Tik veiksmai, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų pagal reglamentus (ES) Nr. 1315/2013 ir (ES) Nr. 347/2013 bei Reglamentą dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių, taip pat pagalbiniai programos veiksmai atitinka reikalavimus Sąjungos finansinei paramai gauti dotacijų, viešųjų pirkimų ir finansinių priemonių forma.
2. Transporto sektoriuje tik veiksmai, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1315/2013, ir pagalbiniai programos veiksmai atitinka reikalavimus Sąjungos finansinei paramai gauti viešųjų pirkimų ir finansinių priemonių forma pagal šį reglamentą. Tik toliau nurodyti veiksmai atitinka reikalavimus Sąjungos finansinei paramai gauti dotacijų forma pagal šį reglamentą:
a)
veiksmai, kuriais kuriamas pagrindinis tinklas pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 III skyrių, įskaitant naujų technologijų ir naujovių diegimą pagal to reglamento 33 straipsnį, ir šio reglamento I priedo I dalyje nurodyti projektai bei horizontalieji prioritetai;
b)
veiksmai, kuriais kuriamas visuotinis tinklas pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 II skyrių, kai tais veiksmais prisidedama prie trūkstamų jungčių kūrimo, sudaromos palankesnės sąlygos tarpvalstybiniams eismo srautams arba padedama panaikinti kliūtis, ir kai tokiais veiksmais taip pat prisidedama prie pagrindinio tinklo plėtojimo ar pagrindinio tinklo koridorių sujungimo arba kai tokiais veiksmais prisidedama prie ERTMS diegimo krovinių vežimo geležinkeliais koridorių pagrindiniuose maršrutuose, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 913/2010 priede, neviršijant viršutinės ribos, t. y. 5 % transporto sektoriui skirto finansinio paketo, kaip nurodyta šio reglamento 5 straipsnyje;
c)
bendro intereso projektų tyrimai, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 8 straipsnio 1 dalies b ir c punktuose;
d)
tyrimai, susiję su tarpvalstybiniais prioritetiniais projektais, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 661/2010/ES (22) III priede;
e)
veiksmai, kuriais remiami bendro intereso projektai, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 8 straipsnio 1 dalies a, d ir e punktuose;
f)
veiksmai, kuriais diegiama transporto infrastruktūra pagrindinio tinklo transporto mazguose, įskaitant miestų transporto mazgus, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 41 straipsnyje;
g)
veiksmai, kuriais remiamos telematikos priemonių sistemos pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 31 straipsnį;
h)
veiksmai, kuriais remiamos krovinių vežimo paslaugos pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 32 straipsnį;
i)
veiksmai, kuriais siekiama sumažinti krovininio geležinkelių transporto keliamą triukšmą, įskaitant esamų riedmenų modifikavimą, bendradarbiaujant, be kita ko, su geležinkelių sektoriumi;
j)
pagalbiniai programos veiksmai;
k)
veiksmai, kuriais diegiama saugi ir patikima infrastruktūra, pagal Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 34 straipsnį;
l)
veiksmai, kuriais remiami jūrų greitkeliai, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 21 straipsnyje.
Su transportu susiję veiksmai, atliekami tarpvalstybinėje atkarpoje ar jos dalyje, atitinka reikalavimus Sąjungos finansinei paramai gauti tik tuo atveju, jei atitinkamos valstybės narės arba atitinkamos valstybės narės ir trečiosios šalys yra raštu sudariusios susitarimą dėl tarpvalstybinės atkarpos užbaigimo.
3. Energetikos sektoriuje visi veiksmai, kuriais įgyvendinami tie bendro intereso projektai, kurie yra susiję su šio reglamento I priedo II dalyje nurodytais prioritetiniais koridoriais bei sritimis ir kurie atitinka Reglamento (ES) Nr. 347/2013 14 straipsnyje nustatytas sąlygas, taip pat pagalbiniai programos veiksmai atitinka reikalavimus Sąjungos finansinei paramai gauti finansinių priemonių, pirkimo ir dotacijų forma pagal šį reglamentą.
Kad būtų galima kuo veiksmingiau panaudoti Sąjungos biudžetą, taip sustiprinant Sąjungos finansinės paramos didinamąjį poveikį, teikdama finansinę paramą atitinkamais atvejais Komisija skiria prioritetą paramai finansinių priemonių forma, atsižvelgdama į paklausą rinkoje, kartu laikydamasi finansinių priemonių naudojimui nustatytos viršutinės ribos pagal 14 straipsnio 2 dalį ir 21 straipsnio 4 dalį.
4. Telekomunikacijų sektoriuje visi veiksmai, kuriais įgyvendinami bendro intereso projektai ir pagalbiniai programos veiksmai, kurie nustatyti Reglamente dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių, ir kurie atitinka tinkamumo kriterijus, nustatytus pagal tą reglamentą, atitinka reikalavimus Sąjungos finansinei paramai gauti pagal šį reglamentą:
a)
bendrosios paslaugos, pagrindinių paslaugų platformos ir pagalbiniai programos veiksmai finansuojami dotacijomis ir (arba) pirkimu;
b)
plačiajuosčio ryšio tinklų srities veiksmai finansuojami taikant finansines priemones.
5. Veiksmai, kuriais užtikrinama sektorių sinergija ir kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų, atitinkantys finansavimo reikalavimus bent pagal du 2 straipsnio 1 punkte nurodytus reglamentus, atitinka reikalavimus finansinei paramai pagal šį reglamentą gauti kvietimų teikti pasiūlymus, kaip nurodyta 17 straipsnio 7 dalyje, dėl kelių sektorių atveju, tik jei tokio veiksmo komponentus ir sąnaudas galima aiškiai atskirti pagal sektorius, kaip apibrėžta šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse.
III SKYRIUS
Dotacijos
8 straipsnis
Dotacijų formos ir finansavimo reikalavimus atitinkančios sąnaudos
1. Dotacijos pagal šį reglamentą gali būti teikiamos bet kuria iš Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nurodytų formų.
Šio reglamento17 straipsnyje nurodytose darbo programose nustatomos dotacijų, kurios gali būti naudojamos atitinkamiems veiksmams finansuoti, formos.
2. Nedarant poveikio Reglamentui (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, veiksmų, susijusių su projektais, įtrauktais į pirmąją daugiametę darbo programą ir metines darbo programas, išlaidos gali būti tinkamos finansuoti nuo 2014 m. sausio 1 d.
3. Tinkamos finansuoti gali būti tik valstybėse narėse patirtos išlaidos, išskyrus atvejus, kai bendro intereso projektas apima ir vienos ar kelių trečiųjų šalių teritoriją, ir jeigu veiksmas yra būtinas atitinkamo projekto tikslams pasiekti.
4. Tinkamos finansuoti gali būti visos su įranga ir infrastruktūra susijusios išlaidos, kurias paramos gavėjas laiko kapitalo išlaidomis.
5. Tinkamos finansuoti gali būti išlaidos, susijusios su aplinkos apsaugos srities tyrimais ir atitiktimi atitinkamiems Sąjungos teisės aktams.
6. Su žemės pirkimu susijusios išlaidos nėra finansavimo reikalavimus atitinkančios sąnaudos, išskyrus lėšas, pervestas iš Sanglaudos fondo transporto sektoriuje pagal reglamentą, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo, Sanglaudos fondo, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondo bendros nuostatos bei Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytina bendroji nuostata.
7. Į finansavimo reikalavimus atitinkančias sąnaudas įtraukiamas pridėtinės vertės mokestis (PVM) pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 126 straipsnio 3 dalies c punktą.
Iš Sanglaudos fondo pervestai 11 305 000 000 EUR sumai, kuri turi būti naudojama valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, taikomos PVM atitikimo finansavimo reikalavimams taisyklės, kurios taikomos Sanglaudos fondui, nurodytos reglamente, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo, Sanglaudos fondo, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondo bendros nuostatos bei Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytina bendroji nuostata.
8. Paramos gavėjų patirtų sąnaudų atitikties finansavimo reikalavimams taisyklės taikomos mutatis mutandis įgyvendinimo įstaigų patirtoms sąnaudomis.
9 straipsnis
Dalyvavimo sąlygos
1. Pasiūlymus teikia viena ar kelios valstybės narės, arba, atitinkamoms valstybėms narėms sutikus, tarptautinės organizacijos, bendros įmonės arba valstybėse narėse įsteigtos valstybinės arba privačios įmonės arba įstaigos.
2. Pasiūlymus gali teikti juridinio asmens statuso pagal taikytiną nacionalinę teisę neturintys subjektai, jeigu jų atstovai gali jų vardu prisiimti teisinius įsipareigojimus ir pateikia Sąjungos finansinių interesų apsaugos garantiją, prilygstančią juridinių asmenų teikiamai garantijai.
3. Fizinių asmenų pateikti pasiūlymai nėra atitinkantys finansavimo reikalavimus.
4. Jeigu tai yra būtina konkretaus bendro intereso projekto tikslams pasiekti ir jei jų dalyvavimas tinkamai pagrįstas, veiksmuose, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų, gali dalyvauti trečiosios šalys ir trečiosiose šalyse įsteigti subjektai.
Jie negali gauti finansinės paramos pagal šį reglamentą, išskyrus atvejus, kai tai būtina konkretaus bendro intereso projekto tikslams pasiekti.
5. 17 straipsnyje nurodytose daugiametėse ir metinėse darbo programose gali būti numatytos papildomos specialios pasiūlymų teikimo taisyklės.
10 straipsnis
Finansavimo normos
1. Išskyrus Reglamente (ES) Nr. 966/2012 nurodytus atvejus, pasiūlymai atrenkami remiantis kvietimais teikti pasiūlymus, remiantis šio reglamento 17 straipsnyje nurodytomis darbo programomis.
2. Transporto sektoriuje Sąjungos finansinės paramos suma neviršija:
a)
dotacijų tyrimams atveju - 50 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
b)
dotacijų darbams atveju:
i)
geležinkelių ir kelių tinklams valstybių narių, kurių teritorijoje nėra geležinkelių tinklo, atveju arba valstybių narių arba jų dalių, kuriose yra izoliuotas tinklas ir nėra tolimojo susisiekimo krovininio geležinkelių transporto, atveju:20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų; finansavimo norma gali būti padidinta iki 30 % veiksmams, kuriais siekiama pašalinti kliūtis, ir iki 40 % veiksmams, susijusiems su tarpvalstybinėmis atkarpomis, ir veiksmams, kuriais didinamas geležinkelių sąveikumas;
ii)
vidaus vandens keliams: 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų; finansavimo norma gali būti padidinta iki 40 % veiksmams, kuriais siekiama pašalinti kliūtis, ir iki 40 % veiksmams, susijusiems su tarpvalstybinėmis atkarpomis;
iii)
sausumos transportui, jungtims iki daugiarūšių logistikos platformų, įskaitant jungtis iki vidaus vandenų ir jūrų uostų ir oro uostų, ir jų plėtojimui, taip pat uostų plėtojimui - 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
iv)
veiksmams, kuriais siekiama sumažinti krovininio geležinkelių transporto keliamą triukšmą, įskaitant esamų riedmenų modifikavimą - 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų ir neviršijant bendros viršutinės ribos, kuri sudaro 1 % 5 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų biudžeto išteklių;
v)
geresnei neįgaliųjų prieigai prie transporto infrastruktūros - 30 % finansavimo reikalavimus atitinkančių pritaikymo darbų sąnaudų, bet kuriuo atveju neviršijant 10 % visų finansavimo reikalavimus atitinkančių darbų sąnaudų;
vi)
veiksmams, kuriais remiamos naujos visų transporto rūšių technologijos ir inovacijos - 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
vii)
veiksmams, kuriais remiamos tarpvalstybinės kelių atkarpos - 10 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
c)
dotacijų telematikos priemonių sistemoms ir paslaugoms atveju:
i)
ERTMS, SESAR, RIS ir VTMIS sausumos elementams - 50 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
ii)
kelių sektoriaus ITS sausumos elementams - 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
iii)
ERTMS riedmenų komponentams - 50 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
iv)
SESAR, RIS, VTMIS ir kelių sektoriaus ITS riedmenų komponentams - 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų, neviršijant bendros viršutinės ribos, kuri sudaro 5 % 5 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų biudžeto išteklių;
v)
veiksmams, kuriais remiamas jūrų greitkelių plėtojimas - 30 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų.
Komisija sudaro palankias sąlygas plėtoti su jūrų greitkeliais susijusius projektus su trečiosiomis šalimis;
vi)
i-iv papunkčiuose nenurodytoms telematikos priemonių sistemoms, krovinių vežimo paslaugoms ir saugioms stovėjimo aikštelėms pagrindiniame kelių tinkle - 20 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų.
3. Energetikos sektoriuje Sąjungos finansinės paramos suma negali viršyti 50 % tyrimų ir (arba) darbų finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų. Finansavimo normos gali būti padidintos iki ne daugiau kaip 75 % veiksmams, kuriais, remiantis Reglamento (ES) Nr. 347/2013 14 straipsnio 2 dalyje nurodytais įrodymais, regiono arba Sąjungos lygmeniu užtikrinamas didelis tiekimo saugumas, didinamas Sąjungos solidarumas arba kurie susiję su itin naujoviškais sprendimais.
4. Telekomunikacijų sektoriuje Sąjungos finansinės paramos suma neviršija:
a)
bendrųjų paslaugų srities veiksmams - 75 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų;
b)
horizontaliesiems veiksmams (įskaitant infrastruktūros kartografavimą, porinį bendradarbiavimą ir techninę pagalbą) - 75 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų.
Pagrindinių paslaugų platformos paprastai finansuojamos pirkimu. Išimtiniais atvejais jos gali būti finansuojamos dotacija, kuria padengiama iki 100 % finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų, nedarant poveikio bendro finansavimo principui.
5. Finansavimo normos gali būti padidintos iki 10 procentinių punktų, palyginti su 2, 3 ir 4 dalyse numatytais procentiniais dydžiais, veiksmams, kuriais užtikrinama bent dviejų sektorių, kuriems taikoma EITP, sinergija. Šis padidinimas netaikomas 11 straipsnyje nurodytoms finansavimo normoms.
6. Pasirinktiems veiksmams teiktinos finansinės paramos suma moduliuojama pagal kiekvieno projekto sąnaudų ir naudos analizę, Sąjungos biudžeto išteklių prieinamumą ir poreikį kuo labiau didinti Sąjungos finansavimo sverto efektą.
11 straipsnis
Specialūs kvietimai, susiję su lėšomis, pervedamomis iš Sanglaudos fondo transporto sektoriuje
1. Dėl 11 305 000 000 EUR sumos, pervedamos iš Sanglaudos fondo, kuri turi būti naudojama tik valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, skelbiami specialūs kvietimai projektams, kuriais kuriamas pagrindinis tinklas, arba I priedo I dalyje nurodytiems projektams ir horizontaliesiems prioritetams tik valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus.
2. Pagal šį reglamentą transporto sektoriui taikytinos taisyklės taikomos tokiems specialiems kvietimams. Iki 2016 m. gruodžio 31 d. vykdant finansavimo reikalavimus atitinkančių projektų atranką atsižvelgiama į nacionalinius asignavimus pagal Sanglaudos fondo sistemą. Nuo 2017 m. sausio 1 d. EITP pervestos lėšos, kurios nebuvo skirtos transporto infrastruktūros projektui, yra prieinamos visoms valstybėms narėms, atitinkančioms finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, transporto infrastruktūros projektams finansuoti pagal šį reglamentą.
3. Siekiant remti valstybes nares, atitinkančias finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, kurios gali susidurti su problemomis kurdamos pakankamai parengtus ir (arba) kokybiškus bei pakankamą Sąjungos pridėtinę vertę turinčius projektus, išskirtinis dėmesys skiriamas pagalbiniams programos veiksmams, kuriais siekiama stiprinti institucinius pajėgumus ir didinti I priedo I dalyje nurodytų su projektų rengimu ir įgyvendinimu susijusių viešojo administravimo įstaigų bei viešųjų paslaugų efektyvumą. Siekdama užtikrinti kuo didesnį pervestų lėšų panaudojimą visose valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, Komisija gali skelbti papildomus kvietimus.
4. Iš Sanglaudos fondo pervesta 11 305 000 000 EUR suma gali būti naudojama numatant, kad biudžeto ištekliai skiriami finansinėms priemonėms pagal šį reglamentą tik nuo 2017 m. sausio 1 d. Nuo tos datos iš Sanglaudos fondo pervesta 11 305 000 000 EUR suma gali būti naudojama numatant, kad biudžeto ištekliai skiriami projektams, kurių atžvilgiu įgaliotieji subjektai jau yra prisiėmę sutartinius įsipareigojimus.
5. Nepaisant 10 straipsnio, 11 305 000 000 EUR sumai, pervedamai iš Sanglaudos fondo, kuri turi būti naudojama tik valstybėse narėse, atitinkančiose finansavimo iš Sanglaudos fondo reikalavimus, taikomos Sanglaudos fondui taikomos maksimalios finansavimo normos, kaip nurodyta reglamente, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondo, Europos socialinio fondo, Sanglaudos fondo, Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondo bendros nuostatos bei Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui ir Sanglaudos fondui taikytina bendroji nuostata, o lėšos skiriamos:
a)
veiksmams dotacijų tyrimams atveju;
b)
veiksmams dotacijų darbams atveju:
i)
geležinkeliams ir vidaus vandens keliams;
ii)
veiksmams, kuriais remiamos tarpvalstybinės kelių atkarpos, o valstybių narių, kurių teritorijoje nėra geležinkelių tinklų, atveju - TEN-T kelių tinklas;
iii)
veiksmams, susijusiems su sausumos transportu - jungtims iki daugiarūšių logistikos platformų, įskaitant jungtis iki vidaus vandenų ir jūrų uostų ir oro uostų, ir jų, įskaitant automatinius vėžės pločio keitimo įrenginius, plėtojimui ir uostų, be kita ko, ledlaužių pajėgumų, plėtojimui, taip pat sujungimo taškams, daugiausia dėmesio skiriant geležinkelių jungtims, išskyrus valstybes nares, kurių teritorijoje nėra geležinkelių tinklų;
c)
veiksmams dotacijų telematikos priemonių sistemoms ir paslaugoms atveju:
i)
ERTMS, RIS, VTMIS, SESAR ir ITS kelių transporto sektoriuje;
ii)
kitoms telematikos priemonių sistemoms;
iii)
veiksmams, kuriais remiamas jūrų greitkelių plėtojimas;
d)
veiksmams dotacijų, kuriomis remiamos naujos visų transporto rūšių technologijos ir inovacijos, atveju.
12 straipsnis
Dotacijos atšaukimas, sumažinimas, sustabdymas ir nutraukimas
1. Išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, Komisija atšaukia finansinę paramą, suteiktą tyrimams, nepradėtiems per vienus metus nuo paramos teikimo sąlygose nustatytos pradžios dienos arba per dvejus metus nuo minėtosios dienos visų kitų veiksmų, kurie atitinka finansinės paramos skyrimo reikalavimus pagal šį reglamentą, atveju.
2. Komisija gali sustabdyti, sumažinti, susigrąžinti arba nutraukti finansinę paramą Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nustatytomis sąlygomis arba įvertinusi projekto pažangą, visų pirma jeigu smarkiai vėluojama įgyvendinti veiksmą.
3. Komisija gali prašyti grąžinti visą suteiktą finansinę paramą arba jos dalį, jeigu veiksmas, kuriam suteikta finansinė parama, nebaigiamas įgyvendinti per dvejus metus nuo paramos teikimo sąlygose nustatytos užbaigimo dienos.
4. Prieš priimdama bet kurį iš šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalyse nurodytų sprendimų, Komisija išsamiai ištiria atitinkamą atvejį, savo veiksmus derindama su įstaigomis, atitinkamai nurodytomis 6 straipsnio 3 dalyje, ir konsultuojasi su atitinkamais paramos gavėjais, kad jie per pagrįstą terminą galėtų pateikti savo pastabas. Atlikusi laikotarpio vidurio vertinimą, Komisija praneša Europos Parlamentui ir Tarybai apie visus sprendimus, priimtus tvirtinant metines darbo programas pagal 17 straipsnį.
IV SKYRIUS
Pirkimas
13 straipsnis
Pirkimas
1. Komisijai arba vienai iš 6 straipsnio 3 dalyje nurodytų įstaigų savo vardu arba kartu su valstybėmis narėmis vykdant viešojo pirkimo procedūras gali būti:
a)
numatytos konkrečios sąlygos, pavyzdžiui, perkamos veiklos vykdymo vieta, jeigu tokios sąlygos pateisinamos dėl veiksmų tikslų ir jeigu tokiomis sąlygomis nepažeidžiami Sąjungos ir nacionaliniai viešojo pirkimo principai;
b)
leidžiama pagal tą pačią procedūrą sudaryti kelias sutartis („sutarčių sudarymas su keliais tiekėjais“).
2. Jeigu tai tinkamai pagrįsta ir būtina veiksmams įgyvendinti, 1 dalis taip pat gali būti taikoma dotacijų gavėjų vykdomoms pirkimo procedūroms.
V SKYRIUS
Finansinės priemonės
14 straipsnis
Finansinių priemonių rūšys
1. Finansinės priemonės, sukurtos pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 VIII antraštinę dalį, gali būti naudojamos, kad būtų sudarytos geresnės galimybės gauti finansavimą subjektams, įgyvendinantiems veiksmus, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų, kaip apibrėžta reglamentuose (ES) Nr. 1315/2013 ir (ES) Nr. 347/2013 bei Reglamente dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių, ir padedama pasiekti jų tikslus. Šios finansinės priemonės grindžiamos ex ante rinkos trūkumų arba nepakankamai optimalaus investavimo atvejų bei investicijų poreikių vertinimais. Pagrindiniai kiekvienos finansinės priemonės įgyvendinimo sąlygos ir procedūros nustatytos šio reglamento I priedo III dalyje.
2. Bendros įmokos iš Sąjungos bendrojo biudžeto finansinėms priemonėms dydis neviršija 10 % bendro EITP finansinio paketo, kaip nurodyta 5 straipsnio 1 dalyje.
3. Visos Reglamentu (EB) Nr. 680/2007 nustatytos finansinės priemonės ir rizikos pasidalijimo priemonė projektų obligacijoms, nustatyta Sprendimu Nr. 1639/2006/EB, jei taikytina ir iš anksto įvertinus, gali būti sujungtos su priemonėmis, numatytomis pagal šį reglamentą.
Sujungus projektų obligacijas 2013 m. antrąjį pusmetį pateikiama tarpinė ataskaita, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 680/2007 ir Sprendime Nr. 1639/2006/EB. Projektų obligacijų iniciatyva įgyvendinama laipsniškai, taikant 230 mln. EUR viršutinę ribą 2014 ir 2015 m. Visapusiškai įgyvendinant iniciatyvą, 2015 m. atliekamas nepriklausomas visapusiškas įvertinimas, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 680/2007 ir Sprendime Nr. 1639/2006/EB. Atsižvelgdama į tą vertinimą ir visas galimybes, Komisija apsvarsto galimybę siūlyti tinkamus reguliavimo pakeitimus, įskaitant teisės aktų pakeitimus, ypač jei numatoma nepakankama paklausa rinkoje arba jei atsiranda pakankamų alternatyvių ilgalaikio skolos finansavimo šaltinių.
4. Gali būti naudojamos tokios finansinės priemonės:
a)
nuosavo kapitalo priemonės, pavyzdžiui, investiciniai fondai, daug dėmesio skiriant rizikos kapitalo teikimui veiksmams, kuriais prisidedama prie bendro intereso projektų;
b)
paskolos ir (arba) garantijos, pasitelkus rizikos pasidalijimo priemones, įskaitant projektų obligacijų, kuriomis remiami atskiri projektai ar projektų rinkiniai ir kurias savo lėšomis išleidžia finansų įstaiga, kredito vertės didinimo mechanizmas, Sąjungai prisidedant prie atidėjinių ir (arba) kapitalo paskirstymo.
15 straipsnis
Finansinės paramos teikimo pasitelkiant finansines priemones sąlygos
1. Veiksmai, remiami finansinėmis priemonėmis, atrenkami atsižvelgiant į parengties lygį ir siekiant sektorių diversifikavimo pagal 3 ir 4 straipsnius, ir kad būtų užtikrinta geografinė pusiausvyra tarp valstybių narių. Jie turi:
a)
teikti Europos pridėtinę vertę;
b)
atitikti strategijos „Europa 2020“ tikslus;
c)
turėti sverto poveikį Sąjungos paramos atžvilgiu, t. y. jais turi būti siekiama sutelkti visuotines investicijas, didesnes už Sąjungos įnašą, pagal iš anksto apibrėžtus rodiklius.
2. Sąjunga, bet kuri valstybė narė ir kiti investuotojai gali teikti finansinę paramą, kuria papildomos naudojant finansines priemones gautos lėšos, jeigu Komisija sutinka su veiksmų tinkamumo finansuoti kriterijų ir (arba) priemonės investicijų strategijos pakeitimais, kurie gali būti būtini dėl papildomo įnašo.
3. Finansinėmis priemonėmis siekiama stiprinti Sąjungos išlaidų didinamąjį poveikį, pritraukiant papildomus išteklius iš privačiųjų investuotojų. Jos gali duoti priimtiną grąžą kitų partnerių ar investuotojų tikslams pasiekti, kartu siekiant išsaugoti Sąjungos biudžeto teikiamų lėšų vertę.
4. Šiame reglamente nustatytos finansinės priemonės gali būti derinamos su dotacijomis, finansuojamomis iš Sąjungos biudžeto.
5. Komisija 17 straipsnyje nurodytose darbo programose gali nustatyti papildomas sąlygas, atsižvelgdama į konkrečius transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių poreikius.
16 straipsnis
Veiksmai trečiosiose šalyse
Parama veiksmams trečiosiose šalyse gali būti teikiama pasitelkiant finansines priemones, jeigu tų veiksmų reikia bendro intereso projektui įgyvendinti.
VI SKYRIUS
Programavimas, įgyvendinimas ir kontrolė
17 straipsnis
Daugiametės ir (arba) metinės darbo programos
1. Komisija įgyvendinimo aktais tvirtina daugiametes ir metines darbo programas kiekvienam iš šių sektorių - transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektoriams. Komisija taip pat gali patvirtinti daugiametes ir metines darbo programas, apimančias daugiau negu vieną sektorių. Šie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 25 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Komisija daugiametes darbo programas peržiūri bent laikotarpio viduryje. Prireikus Komisija daugiametę darbo programą patikslina įgyvendinimo aktu. Šie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 25 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Komisija transporto sektoriaus daugiametes darbo programas tvirtina bendro intereso projektams, išvardytiems I priedo I dalyje.
Finansinio paketo dydis yra 80-85 % 5 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytų biudžeto išteklių.
I priedo I dalyje išsamiai išdėstyti projektai nėra privalomi valstybėms narėms priimant su programavimu susijusius sprendimus. Sprendimas įgyvendinti tuos projektus yra valstybių narių kompetencija ir priklauso nuo viešojo finansavimo pajėgumų ir nuo jų socialinio bei ekonominio gyvybingumo, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1315/2013 7 straipsniu.
4. Komisija tvirtina transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių metines darbo programas į daugiametes darbo programas neįtrauktiems bendro intereso projektams.
5. Komisija, tvirtindama daugiametes ir sektorių metines darbo programas, atrankos ir skyrimo kriterijus nustato laikydamasi tikslų ir prioritetų, nustatytų šio reglamento 3 ir 4 straipsniuose, taip pat reglamentuose (ES) Nr. 1315/2013 ir (ES) Nr. 347/2013 arba Reglamente dėl transeuropinių tinklų telekomunikacijų infrastruktūros srityje gairių. Nustatydama skyrimo kriterijus, Komisija atsižvelgia į šio reglamento I priedo V dalyje išdėstytas bendrąsias gaires.
6. Energetikos sektoriuje pirmose dviejose metinėse darbo programose prioritetinės galimybės teikiamos bendro intereso projektams ir susijusiems veiksmams, kuriais siekiama panaikinti energetinę izoliaciją ir pašalinti energetines kliūtis, taip pat baigti kurti energijos vidaus rinką.
7. Darbo programos koordinuojamos siekiant išnaudoti transporto, energetikos ir telekomunikacijų sektorių sinergiją, visų pirma tokiose srityse, kaip pažangieji energijos tinklai, elektrinis judumas, intelektinės ir tausios transporto sistemos, bendros judėjimo teisės arba infrastruktūros sujungimas. Komisija patvirtina bent vieną kvietimą teikti pasiūlymus dėl kelis sektorius apimančių veiksmų, kurie atitinka finansavimo reikalavimus pagal 7 straipsnio 5 dalį, ir kiekvienam sektoriui nustato finansinės paramos sumą, nustatytą atsižvelgiant į kiekvieno sektoriaus finansavimo reikalavimus atitinkančių sąnaudų, patirtų vykdant veiksmus, kurie yra atrinkti finansinei paramai pagal EITP gauti, santykinę dalį.
18 straipsnis
Sąjungos finansinės paramos teikimas
1. Kiekvieną kartą paskelbus kvietimą teikti pasiūlymus, remiantis daugiamete arba metine darbo programa, kaip nurodyta 17 straipsnyje, laikydamasi 25 straipsnyje nurodytos nagrinėjimo procedūros, Komisija nusprendžia, kokią finansinės paramos sumą suteikti atrinktiems projektams ar jų dalims. Komisija nustato jų įgyvendinimo sąlygas ir būdus.
2. Apie suteiktiną finansinę paramą Komisija informuoja paramos gavėjus ir atitinkamas valstybes nares.
19 straipsnis
Metinės dalys
Komisija gali biudžetinius įsipareigojimus padalyti į metines dalis. Tokiu atveju ji patvirtina metines dalis, atsižvelgdama į veiksmų, kuriems skiriama finansinė parama, pažangą, jų numatomus poreikius ir turimą biudžetą.
Dotacijų gavėjams, atitinkamoms valstybėms narėms ir, jei taikytina finansinėms priemonėms, atitinkamoms finansų įstaigoms Komisija pateikia patvirtintų metinių dalių orientacinį tvarkaraštį.
20 straipsnis
Metinių asignavimų perkėlimas į kitą laikotarpį
Finansinių metų, kuriems skirti asignavimai, pabaigoje nepanaudoti asignavimai perkeliami į kitą laikotarpį pagal Reglamentą (ES) Nr. 966/2012.
21 straipsnis
Deleguotieji aktai
1. Gavus atitinkamos (-ų) valstybės (-ių) narės (-ių) pritarimą, kaip numatyta SESV 172 straipsnio antroje pastraipoje, Komisijai pagal šio reglamento 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šio reglamento I priedo I dalies pakeitimų, siekiant atsižvelgti į kintančius transeuropinių tinklų finansavimo prioritetus ir į pokyčius, susijusius su bendro intereso projektais, nurodytais Reglamente (ES) Nr. 1315/2013. Iš dalies keisdama šio reglamento I priedo I dalį, Komisija užtikrina:
a)
didelę tikimybę, kad bendro intereso projektai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1315/2013 bus visiškai arba iš dalies įgyvendinti pagal 2014-2020 m. daugiametę finansinę programą;
b)
kad pakeitimai atitiktų šio reglamento 7 straipsnyje išdėstytus tinkamumo kriterijus;
c)
kiek tai susiję su šio reglamento I priedo I dalimi, kad visose atkarpose būtų įtraukti infrastruktūros projektų, kuriems įgyvendinti reikės įtraukti į daugiametę darbo programą pagal šio reglamento 17 straipsnio 3 dalį, nekeičiant pagrindinio tinklo koridorių išdėstymo.
2. Komisijai pagal šio reglamento 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamos šio reglamento I priedo III dalyje išdėstytos pagrindinės sąlygos ir procedūros, reglamentuojančios Sąjungos įnašą kiekvienos finansinės priemonės, sukurtos remiantis skolos arba nuosavo kapitalo pagrindu, kaip nurodyta šio reglamento I priedo III dalyje, atsižvelgiant į tarpinės ataskaitos rezultatus ir remiantis pagal Sprendimą Nr. 1639/2006/EB ir Reglamentu (ES) Nr. 680/2007 įsteigtos strategijos „Europa 2020“ projektų obligacijų iniciatyvos bandomojo etapo visapusiško nepriklausomo vertinimo rezultatais, taip pat siekiant atsižvelgti į kintančias rinkos sąlygas, kad būtų optimizuotas finansinių priemonių pagal šį reglamentą planavimas ir įgyvendinimas.
Pirmoje pastraipoje nurodytais atvejais iš dalies keisdama šio reglamento I priedo III dalį, Komisija visada užtikrina, kad:
a)
pakeitimai būtų daromi laikantis Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nustatytų reikalavimų, įskaitant to reglamento 140 straipsnio 2 dalies f punkte nurodytą ex ante įvertinimą, ir
b)
būtų daromi tik šie daliniai pakeitimai:
i)
šio reglamento I priedo III dalies I skirsnio 1 punkto a ir b papunkčiuose nurodytos subordinuotos skolos finansavimo ribinio dydžio pakeitimas, siekiant sektorių diversifikavimo ir geografinės pusiausvyros tarp valstybių narių pagal 15 straipsnį;
ii)
šio reglamento I priedo III dalies I skirsnio 1 punkto a papunktyje nurodytos pirmaeilės skolos finansavimo ribinės vertės pakeitimas, siekiant sektorių diversifikavimo ir geografinės pusiausvyros tarp valstybių narių pagal 15 straipsnį;
iii)
derinimas su kitais finansavimo šaltiniais, kaip nurodyta I priedo III dalies I skirsnio 3 punkte ir II skirsnio 3 punkte;
iv)
įgaliotųjų subjektų atrinkimas, kaip nurodyta I priedo III dalies I skirsnio 4 punkte ir II skirsnio 4 punkte; ir
v)
kainų nustatymas, rizikos ir pajamų pasidalijimas, kaip nurodyta I priedo III dalies I skirsnio 6 punkte ir II skirsnio 6 punkte.
3. Vadovaujantis 3 straipsnyje išdėstytais bendraisiais tikslais bei 4 straipsnio 2 dalyje nurodytais konkretiems sektoriams skirtais tikslais, transporto sektoriuje Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi išsamūs finansavimo prioritetai, kurie EITP įgyvendinimo laikotarpiu turi atsispindėti 17 straipsnyje nurodytoje darbo programose finansavimo reikalavimus pagal 7 straipsnio 2 dalį atitinkančių veiksmų atžvilgiu. Komisija deleguotąjį aktą priima iki 2014 m. gruodžio 22 d..
4. Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais 14 straipsnio 2 dalyje nustatyta viršutinė riba padidinama iki 20 %, jei laikomasi šių sąlygų:
i)
2015 m. atlikto projektų obligacijų iniciatyvos bandomojo etapo vertinimo rezultatai yra teigiami; ir
ii)
finansinių priemonių paklausa viršija 8 %, vertinant su projektu susijusius sutartinius įsipareigojimus.
5. Tais atvejais, kai nuo konkrečiam transporto tikslui skirto lėšų dydžio būtina nukrypti daugiau kaip penkiais procentiniais punktais, Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiami I priedo IV dalyje nustatyti orientaciniai procentiniai dydžiai.
6. Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies keičiamas I priedo V dalyje pateiktas bendrųjų gairių, kuriomis turi būti vadovaujamasi nustatant paramos skyrimo kriterijus, sąrašas, siekiant atsižvelgti į šio reglamento laikotarpio vidurio vertinimo rezultatus arba įgyvendinant šį reglamentą padarytas išvadas. Tai atliekama tokiu būdu, kuris suderinamas su atitinkamomis sektoriams skirtomis gairėmis.
22 straipsnis
Paramos gavėjų ir valstybių narių atsakomybė
Pagal atitinkamą savo atsakomybės sritį ir nedarydami poveikio pagal dotacijoms taikomas sąlygas paramos gavėjams tenkantiems įpareigojimams, paramos gavėjai ir valstybės narės deda visas pastangas, kad įgyvendintų bendro intereso projektus, kuriems skirta Sąjungos finansinė parama pagal šį reglamentą.
Valstybės narės, glaudžiai bendradarbiaudamos su Komisija, vykdo projektų techninę stebėseną bei finansinę kontrolę ir patvirtina, kad išmokėtos sumos, išlaidoms, patirtoms vykdant projektus ar jų dalis, padengti ir kad išmokėjimas buvo vykdomas laikantis atitinkamų taisyklių. Valstybės narės gali prašyti, kad Komisija dalyvautų atliekant patikras vietoje ir inspektavimus.
Valstybės narės, prireikus taikydamos interaktyvias geografines ir technines informacines sistemas, kasmet praneša Komisijai apie bendro intereso projektų įgyvendinimo pažangą ir šiuo tikslu padarytas investicijas, įskaitant kovos su klimato kaita srities tikslams pasiekti panaudotą paramos sumą. Tuo remdamasi, Komisija viešai paskelbia ir bent kartą per metus atnaujina informaciją apie konkrečius projektus, vykdomus pagal EITP.
23 straipsnis
Atitiktis Sąjungos politikai ir Sąjungos teisei
Pagal šį reglamentą finansuojami tik Sąjungos teisę ir atitinkamą Sąjungos politiką atitinkantys veiksmai.
24 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi atitinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad, įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus, būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai, taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veika priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų dotacijų gavėjų, įgyvendinimo įstaigų, rangovų ir subrangovų, pagal šį reglamentą gavusių Sąjungos lėšų, dokumentų auditą ir patikras vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (23) ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (24) nuostatas ir juose nustatytas procedūras gali vykdyti tyrimus, įskaitant patikras vietoje ir inspektavimus, siekdama nustatyti sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejus, turinčius neigiamos įtakos Sąjungos finansiniams interesams, susijusius su dotacijų susitarimais, sprendimais dėl dotacijų arba sutartimis, finansuojamomis pagal šį reglamentą.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis ir su tarptautinėmis organizacijomis, dotacijų susitarimuose, sprendimuose dėl dotacijų ir sutartyse, sudaromose įgyvendinant šį reglamentą, numatomos nuostatos, kuriomis aiškiai suteikiami įgaliojimai Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF pagal atitinkamą savo kompetenciją atlikti tokį auditą ir tyrimus.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda EITP koordinavimo komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3. Komitetas užtikrina 17 straipsnyje nurodytų darbo programų horizontalią peržiūrą, kad būtų užtikrinta, jog jos yra suderinamos ir kad būtų nustatyta, išnaudota ir įvertinta transporto, telekomunikacijų ir energetikos sektorių sinergija. Visų pirma jis siekia koordinuoti tas darbo programas, kad būtų sudaryta galimybė paskelbti kvietimus teikti pasiūlymus dėl kelių sektorių.
26 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 21 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2014 sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kuriuo metu atšaukti 21 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 21 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
27 straipsnis
Vertinimas
1. Siekiant priimti sprendimą atnaujinti, iš dalies pakeisti priemones ar sustabdyti jų vykdymą, Komisija ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. bendradarbiaudama su atitinkamomis valstybėmis narėmis ir paramos gavėjais, parengia visų priemonių tikslų įgyvendinimo (nurodant rezultatus ir poveikį), išteklių naudojimo efektyvumo ir EITP pridėtinės vertės Europai vertinimo ataskaitą, kurią pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai. Atliekant vertinimą taip pat nagrinėjamos supaprastinimo galimybės, priemonių vidaus ir išorės suderinamumas, tolesnis visų tikslų aktualumas, taip pat kaip jomis prisidedama prie Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetų, įskaitant jų įtaką ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai. Vertinimo ataskaitoje, be kita ko, įvertinama, masto ekonomija, kurią Komisija pasiekė finansiniu, techniniu ir žmogiškuoju lygiu valdant EITP, ir prireikus bendras išnaudojant sektorių sinergiją įgyvendintų projektų skaičius. Tame vertinime taip pat nagrinėjama, ką daryti, kad finansinės priemonės taptų veiksmingesnės. Vertinimo ataskaitoje atsižvelgiama į ankstesnių priemonių ilgalaikio poveikio vertinimo rezultatus.
2. EITP atsižvelgiama į nepriklausomą visapusišką strategijos „Europa 2020“ projektų obligacijų iniciatyvos vertinimą, kuris turi būti atliktas 2015 m. Remdamosi tuo vertinimu, Komisija ir valstybės narės įvertina strategijos „Europa 2020“ projektų obligacijų iniciatyvos reikšmę ir jos veiksmingumą siekiant padidinti investicijų į prioritetinius projektus apimtį ir Sąjungos lėšų panaudojimo efektyvumą.
3. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir paramos gavėjais, atlieka ex post vertinimą. Atliekant ex post vertinimą nagrinėjamas EITP veiksmingumas ir efektyvumas ir jos poveikis ekonominei, socialinei ir teritorinei sanglaudai, jos indėlis įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetus ir kovos su klimato kaita tikslams pasiekti panaudotos paramos mastas ir rezultatai.
4. Atliekant vertinimus, atsižvelgiama į pažangą pagal veiklos rodiklius, kaip nurodyta 3 ir 4 straipsniuose.
5. Komisija tų vertinimų išvadas pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
6. Padedamos kitų galimų paramos gavėjų, Komisija ir valstybės narės gali imtis vertinti projektų įgyvendinimo metodus ir jų įgyvendinimo poveikį, kad įvertintų, ar yra pasiekti tikslai, įskaitant su aplinkos apsauga susijusius tikslus.
7. Komisija gali prašyti, kad valstybė narė, kuri yra suinteresuota bendro intereso projektu, pateiktų konkretų pagal šį reglamentą finansuojamų veiksmų ir susijusių projektų vertinimą arba, prireikus, pateiktų jai informaciją ir suteiktų pagalbą, būtiną tokiems projektams įvertinti.
28 straipsnis
Informavimas, komunikacija ir viešinimas
1. Paramos gavėjai ir, prireikus, atitinkamos valstybės narės užtikrina, kad pagal šį reglamentą suteikta parama būtų tinkamai viešinama ir skaidri, kad visuomenė būtų informuota apie Sąjungos vaidmenį įgyvendinant projektus.
2. Komisija įgyvendina informavimo ir komunikacijos veiksmus, susijusius su EITP projektais ir rezultatais. Pagal 5 straipsnio 2 dalį komunikacijos veiksmams skirtais ištekliais taip pat prisidedama prie institucinio informavimo apie Sąjungos politikos prioritetus, jei jie susiję su bendraisiais 3 straipsnyje nurodytais tikslais.
29 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 913/2010 dalinis pakeitimas
Reglamentas (ES) Nr. 913/2010 iš dalies keičiamas taip:
Reglamento (ES) Nr. 913/2010 priedas pakeičiamas šio reglamento II priedo tekstu. Todėl patikslintiems krovininio geležinkelių transporto koridoriams toliau taikomos Reglamento (ES) Nr. 913/2010 nuostatos.
30 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Šis reglamentas nedaro poveikio atitinkamų projektų tęsimui ar keitimui, įskaitant visišką arba dalinį nutraukimą, kol jie bus užbaigti, arba finansinės paramos, kurią Komisija skyrė pagal reglamentus (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr. 67/2010 ar bet kuriuos kitus teisės aktus, taikomus šiai paramai 2013 m. gruodžio 31 d., tęsimui ar keitimui - jie toliau taikomi atitinkamiems veiksmams iki jų užbaigimo.
31 straipsnis
Panaikinimas
Nedarant poveikio šio reglamento 30 straipsniui, reglamentai (EB) Nr. 680/2007 ir (EB) Nr. 67/2010 panaikinami nuo 2014 m. sausio 1 d.
32 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. gruodžio 11 d.