SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/25/EU
ze dne 26. února 2014
o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb a o zrušení směrnice 2004/17/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1, článek 62 a článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na výsledky pracovního dokumentu Komise ze dne 27. června 2011 nazvaného „Hodnotící zpráva - Dopad a účinnost právních předpisů EU v oblasti veřejných zakázek“ se zdá být vhodné zachovat pravidla pro zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, neboť vnitrostátní orgány jsou i nadále schopné ovlivnit jednání dotyčných subjektů, a to i prostřednictvím kapitálové účasti nebo zastoupením v jejich správních, řídících nebo dozorčích orgánech. Dalším z důvodů pro ponechání právní úpravy zadávání zakázek v těchto odvětvích je uzavřený charakter trhů, na kterých subjekty z těchto odvětví působí, způsobený tím, že členské státy udělují zvláštní nebo výhradní práva na dodávky, obstarávání nebo provozování sítí pro poskytování dotčených služeb.
(2)
Za účelem zajištění otevření zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb hospodářské soutěži je žádoucí, aby byla vypracována ustanovení koordinující postupy při zadávání zakázek překračujících určitou hodnotu. Tato koordinace je nezbytná k zajištění účinnosti zásad zakotvených ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb, jakož i zásad z toho vyplývajících, jako je rovné zacházení, zákaz diskriminace, vzájemné uznávání, proporcionalita a transparentnost. S ohledem na povahu odvětví, kterých se týká, by měla koordinace zadávacích řízení na úrovni Unie, při zachování uvedených zásad, vytvořit rámec pro řádnou obchodní praxi a měla by povolit co největší pružnost.
(3)
Pokud jde o zakázky, jejichž hodnota je nižší než finanční limit, pro který se použijí ustanovení Unie o koordinaci, je vhodné připomenout judikaturu Soudního dvora Evropské unie, podle které se používají pravidla a zásady stanovené ve Smlouvě o fungování EU.
(4)
Veřejné zakázky hrají klíčovou roli ve strategii Evropa 2020 obsaženou ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020. Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“) jako jeden z tržně založených nástrojů, jenž se dá využít k dosažení inteligentního, udržitelného růstu podporujícího začlenění a zároveň k zajištění nejefektivnějšího využití veřejných prostředků. Za tímto účelem by měla být současná pravidla pro zadávání veřejných zakázek přijatá podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES k (5) revidována a modernizována, aby se zvýšila efektivita veřejných výdajů, zejména usnadněním účasti malých a středních podniků na veřejných zakázkách, a aby zadavatelé měli možnost lépe využívat veřejných zakázek na podporu společných společenských cílů. Je rovněž třeba vyjasnit základní pojmy a koncepty, aby se zajistila větší právní jistota, a začlenit do současných pravidel určité aspekty související s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie.
(5)
Při provádění této směrnice by měla být zohledněna Úmluva OSN o právech osob se zdravotním postižením (6), a to zejména v souvislosti s výběrem komunikačních prostředků, technickými specifikacemi, kritérii pro zadání a podmínkami plnění zakázky.
(6)
Je vhodné, aby se pojem zadávání zakázek co nejvíce blížil pojmu zadávání veřejných zakázek podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (7), a zároveň aby byly řádně zohledněny zvláštnosti odvětví, kterých se tato směrnice týká.
(7)
Mělo by se připomenout, že žádné ustanovení směrnice nezavazuje členské státy zadat subdodávky na poskytování služeb, jež si přejí poskytovat samy nebo organizovat jiným způsobem než prostřednictvím zadávání zakázek ve smyslu této směrnice, nebo poskytování těchto služeb externalizovat. Směrnice by se neměla vztahovat na poskytování služeb vyplývající z právních či správních předpisů nebo pracovních smluv. To může být v některých členských státech případ zajišťování některých služeb pro veřejnost, například dodávky pitné vody.
(8)
Je rovněž vhodné připomenout, že touto směrnicí by neměly být dotčeny právní předpisy členských států v oblasti sociálního zabezpečení. Rovněž by se tato směrnice neměla dotýkat liberalizace služeb obecného hospodářského zájmu vyhrazených veřejným či soukromým subjektům, ani privatizace veřejných subjektů poskytujících služby.
Mělo by být rovněž připomenuto, že členské státy nejsou omezeny v organizaci poskytování služeb v oblasti povinného sociálního zabezpečení či jiných služeb, jako jsou poštovní služby, buď jako služeb obecného hospodářského zájmu, nebo jako nehospodářských služeb obecného zájmu či jako kombinace obojího. Je vhodné vyjasnit, že by se tato směrnice neměla vztahovat na nehospodářské služby obecného zájmu.
(9)
Mělo by se rovněž připomenout, že touto směrnicí není dotčena možnost ústředních státních, regionálních a místních orgánů vymezit v souladu s právem Unie za účelem plnění jejich cílů veřejné politiky služby obecného hospodářského zájmu, jejich oblast působnosti a charakteristiky konkrétní služby, jež má být poskytnuta, včetně jakýchkoli podmínek týkajících se kvality dané služby. Rovněž by touto směrnicí neměla být dotčena jejich pravomoc poskytovat, zadávat a financovat služby obecného hospodářského zájmu v souladu s článkem 14 Smlouvy o fungování EU a Protokolem č. 26 o službách obecného zájmu připojeným ke Smlouvě o fungování EU a Smlouvě o Evropské unii. Tato směrnice se dále nedotýká financování služeb obecného hospodářského zájmu ani režimů podpor poskytovaných členskými státy, zejména v sociální oblasti, v souladu s pravidly Unie týkajícími se hospodářské soutěže.
(10)
Zakázka by měla být považována za zakázku na stavební práce, pouze pokud její předmět zahrnuje konkrétně provedení činností uvedených v příloze I, a to i tehdy, když zakázka zahrnuje poskytování jiných služeb nezbytných k provedení těchto činností. Zakázky na služby, zejména v oblasti správy majetku, mohou za určitých okolností zahrnovat stavební práce. Pokud jsou však tyto stavební práce ve vztahu k hlavnímu předmětu zakázky pouze příležitostné a vedlejší a jsou jen jeho případným důsledkem nebo doplňkem, skutečnost, že jsou zahrnuty do zakázky, není důvodem, aby byla zakázka na služby posuzována jako zakázka na stavební práce.
S ohledem na rozmanitost zakázek na stavební práce by však zadavatelům mělo být umožněno stanovit buď společné, nebo oddělené zadávání zakázek na projektování a na provádění stavebních prací. Není záměrem, aby tato směrnice stanovila společné nebo oddělené zadávání zakázek.
(11)
Zhotovení určité stavby odpovídající požadavkům stanoveným zadavatelem vyžaduje, aby daný zadavatel předem přijal opatření pro vymezení druhu stavby, nebo přinejmenším aby měl rozhodující vliv na její projektování. Skutečnost, zda zhotovitel zhotoví celou stavbu či její část vlastními prostředky nebo zajistí jejich zhotovení jinými prostředky, by neměla vést ke změně klasifikace zakázky jako zakázky na stavební práce, pokud zhotovitel nese přímý nebo nepřímý právně vynutitelný závazek k zajištění toho, že stavba bude zhotovena.
(12)
Pojem „veřejní zadavatelé“, a zvláště pak pojem „veřejnoprávní subjekty“, byly opakovaně přezkoumány v judikatuře Soudního dvora Evropské unie. Je třeba vyjasnit, že by osobní působnost této směrnice měla zůstat nezměněna, a proto je vhodné zachovat definice těchto pojmů, z nichž Soudní dvůr vycházel, a doplnit k ní určitý počet upřesnění, jež uvedená judikatura obsahuje coby klíč k porozumění definic samotných, a to bez úmyslu pozměnit chápání těchto pojmů oproti tomu, jak byly vymezeny v judikatuře.
Za tímto účelem by mělo být vyjasněno, že subjekt, který působí za normálních tržních podmínek, usiluje o dosažení zisku a nese ztráty plynoucí z výkonu své činnosti, by neměl být považován za „veřejnoprávní subjekt“, neboť potřeby veřejného zájmu, k jejichž naplnění byl zřízen nebo jejichž naplnění mu bylo uloženo, lze považovat za potřeby průmyslové nebo obchodní povahy. Obdobně byly judikaturou posouzeny také podmínky týkající se původu financování daného subjektu, přičemž mimo jiné vyplynulo, že financování „z větší části“ značí více než z poloviny a že toto financování může zahrnovat platby od uživatelů, které jsou ukládány, vypočítávány a vybírány v souladu s pravidly veřejného práva.
(13)
V případě smíšených zakázek by příslušná pravidla měla být stanovena v závislosti na hlavním předmětu zakázky, pokud jsou její jednotlivé části objektivně neoddělitelné. Proto by mělo být vyjasněno, jak by zadavatelé měli určovat, zda jsou jednotlivé části oddělitelné, či nikoli. Toto vyjasnění by mělo vycházet z příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie. Určování by mělo probíhat na základě posouzení konkrétního případu, kdy by neměl postačovat oznámený nebo očekávaný záměr zadavatele považovat jednotlivé aspekty tvořící smíšenou zakázku za neoddělitelné, avšak měl by být podepřen objektivními podklady, jež jej mohou odůvodnit a potvrdit potřebu uzavření jediné smlouvy. Tato odůvodněná potřeba uzavřít jedinou smlouvu by mohla nastat například v případě výstavby jediné budovy, jejíž část bude užívat přímo dotčený zadavatel a jiná část bude provozována na základě koncese, například jako parkovací prostory pro veřejnost. Mělo by být vyjasněno, že potřeba uzavřít jedinou smlouvu může vyplývat z důvodů technické i ekonomické povahy.
(14)
V případě smíšených zakázek, které jsou rozdělitelné, mají zadavatelé vždy možnost zadat samostatné zakázky na oddělené části smíšené zakázky; v tomto případě by se měla být použít na každou oddělenou část příslušná ustanovení výlučně podle vlastností dané konkrétní zakázky. Na druhou stranu, pokud se zadavatelé rozhodnou zahrnout do zadávacího řízení jiné prvky, bez ohledu na jejich hodnotu a právní režim, kterému by jinak tyto doplněné prvky podléhaly, by mělo být hlavní zásadou, že pokud by měla být zakázka sama o sobě zadána podle této směrnice, byla-li by zadávána samostatně, měla by se tato směrnice použít i na celou smíšenou zakázku.
(15)
Pro smíšené zakázky zahrnující prvky z oblasti obrany a bezpečnosti nebo části nespadající do oblasti působnosti Smlouvy o fungování EU by však měla být přijata zvláštní ustanovení. V takových případech by mělo být možné, aby se tato směrnice nepoužila za podmínky, že zadání jediné zakázky je podloženo objektivními důvody a že rozhodnutí o zadání jediné zakázky není přijato za účelem vynětí zakázek z oblasti působnosti této směrnice nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES (8). Mělo by být vyjasněno, že by zadavatelům nemělo být bráněno v tom, aby mohli v případě určitých smíšených zakázek použít místo směrnice 2009/81/ES tuto směrnici.
(16)
Zakázky mohou být dále zadávány za účelem uspokojení požadavků, které vyplývají z různých činností, které mohou být podřízeny různým právním režimům. Mělo by být upřesněno, že právní režim použitelný na jednu zakázku určenou k pokrytí více činností by měl podléhat pravidlům použitelným na tu činnost, které se zakázka především týká. Určení toho, které činnosti se zakázka především týká, může být založeno na analýze potřeb, kterým musí konkrétní zakázka vyhovovat, uskutečněné zadavatelem za účelem odhadu hodnoty zakázky a vypracování zadávací dokumentace. V některých případech, jako je nákup jednotlivého kusu vybavení určeného k vykonávání činností, pro které nejsou k dispozici informace umožňující odhad odpovídající míry využití, by mohlo být objektivně nemožné určit, které činnosti se zakázka především týká. Měla by být stanovena pravidla, která se v těchto případech použijí.
(17)
Mělo by být vyjasněno, že pojem „hospodářské subjekty“ by měl být vykládán široce, aby zahrnoval jakékoli osoby nebo subjekty, které na trhu nabízejí provedení stavebních prací, dodání výrobků nebo poskytnutí služeb, bez ohledu na právní formu, kterou si pro provozování činnosti zvolily. Podniky, pobočky, dceřiné společnosti, partnerství, družstva, společnosti s omezeným ručením, univerzity, veřejné či soukromé, a jiné formy subjektů, než jsou fyzické osoby, by tak měly všechny spadat do pojmu hospodářský subjekt, bez ohledu na to, zda jsou za všech okolností považovány za „právnické osoby“.
(18)
Mělo by být vyjasněno, že skupiny hospodářských subjektů včetně takových, u nichž se jedná o dočasné sdružení, se mohou zadávacích řízení účastnit, aniž musí mít konkrétní právní formu. Pokud je to nezbytné, například je-li vyžadována společná a nerozdílná odpovědnost, může být konkrétní forma požadována, jestliže je zakázka těmto skupinám zadána.
Rovněž by mělo být vyjasněno, že by zadavatelé měli výslovně stanovit, jakým způsobem mají skupiny hospodářských subjektů plnit kritéria a požadavky této směrnice pro kvalifikaci a výběr na základě kvalifikace stanovené v této směrnici, jež jsou vyžadovány od hospodářských subjektů, které se zadávacího řízení účastní samostatně.
K plnění zakázek skupinami hospodářských subjektů může být nezbytné stanovit podmínky, jež se nevztahují na jednotlivé účastníky. K těmto podmínkám, které by měly být opodstatněny objektivními důvody a být přiměřené, by například mohl patřit požadavek na jmenování společného zástupce nebo vedoucího partnera pro účely zadávacího řízení nebo na informace o jejich složení.
(19)
Aby bylo dosaženo skutečné otevření trhu a přiměřená rovnováha při používání pravidel pro zadávání zakázek v odvětvích vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, musí být subjekty, jež mají být zahrnuty, vymezeny na jiném základě než odkazem na jejich právní postavení. Je proto třeba zajistit, aby nebylo ohroženo rovné zacházení se zadavateli z veřejného a soukromého sektoru. Je rovněž třeba zajistit, aby v souladu s článkem 345 Smlouvy o fungování EU nebyla dotčena úprava vlastnictví uplatňovaná v členských státech.
(20)
Pojem zvláštních nebo výhradních práv je klíčový pro vymezení oblasti působnosti této směrnice, jelikož na subjekty, které nejsou veřejnými zadavateli ani veřejnými podniky ve smyslu této směrnice, se vztahují její ustanovení, pouze pokud vykonávají jednu z činností zahrnutých na základě těchto práv. Z tohoto důvodu je vhodné vyjasnit, že práva, která byla udělena postupem založeným na objektivních kritériích, především v souladu s právními předpisy Unie, a pro něž bylo zajištěno odpovídající zveřejnění, nepředstavují zvláštní nebo výhradní práva pro účely této směrnice.
Tyto právní předpisy by měly zahrnovat směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (9), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES (10), směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES (11), směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (13).
Rovněž je třeba vyjasnit, že uvedený výčet právních předpisů je demonstrativní a že práva v jakékoli formě, včetně koncesí, která byla udělena jinými postupy založenými na objektivních kritériích a u nichž bylo zajištěno odpovídající uveřejnění, nepředstavují pro účely vymezení osobní působnosti této směrnice zvláštní nebo výhradní práva. Toto pojetí výhradních práv by se rovněž mělo uplatnit v souvislosti s určováním toho, zda by bylo odůvodněné použít jednací řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži, neboť stavební práce, dodávky nebo služby mohou být vzhledem k ochraně některých výhradních práv dodány jen konkrétním hospodářským subjektem.
S ohledem na různý ratio legis těchto ustanovení je však třeba vyjasnit, že pojem výhradních práv nemusí mít v uvedených dvou souvislostech stejný význam. Mělo by být proto vyjasněno, že subjekt, který v návaznosti na postup založený na objektivních kritériích, u něhož byla zajištěna odpovídající transparentnost, získal výhradní právo poskytovat v určité zeměpisné oblasti určitou službu, by v případě, že se jedná o soukromý subjekt, nebyl sám zadavatelem, avšak byl by jediným subjektem, který by mohl v dané oblasti danou službu poskytovat.
(21)
Některé subjekty jsou činné v oblasti výroby, přenosu nebo distribuce tepla i chlazení. Může tak vznikat určitá nejistota v souvislosti s tím, jaká pravidla se vztahují na činnosti související s teplem a jaká na činnosti související s chlazením. Proto je třeba vyjasnit, že na veřejné zadavatele, veřejné podniky a soukromé společnosti činné v odvětví tepla se tato směrnice vztahuje; v případě soukromých podniků však při splnění dodatečné podmínky, kterou je provozování činnosti na základě zvláštních či výhradních práv. Naproti tomu na veřejné zadavatele činné v oblasti chlazení se vztahují pravidla směrnice 2014/24/EU, zatímco na veřejné a soukromé podniky se bez ohledu na to, zda činnost provozují na základě zvláštních či výhradních práv, pravidla pro zadávání zakázek nevztahují. V neposlední řadě je třeba vyjasnit, že při určování toho, jakými pravidly pro zadávání zakázek se případně bude řídit zadávání zakázek na výkon obou činností, tedy vytápění i chlazení, by se mělo vycházet z ustanovení upravujících zakázky na výkon několika činností.
(22)
Než bude navržena jakákoli změna oblasti působnosti této směrnice a směrnice 2014/24/EU, pokud jde o odvětví chlazení, měla by být posouzena situace v tomto odvětví, aby byly získány dostatečné informace týkající se zejména stavu hospodářské soutěže, míry přeshraničního zajišťování a názorů zúčastněných subjektů. Jelikož by uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU (14) o koncesích v tomto odvětví mohlo mít významný dopad z hlediska otevírání trhu, bylo by vhodné toto posouzení provést při vyhodnocování dopadu směrnice 2014/23/EU.
(23)
Je třeba vyjasnit, že hovoří-li tato směrnice o dodávce elektřiny, jsou zahrnuty výroba, velkoobchodní prodej a maloobchodní prodej elektřiny, aniž se tím jakkoli rozšiřuje oblast působnosti této směrnice.
(24)
Zadavatelé působící v odvětví pitné vody se mohou rovněž zabývat jinými činnostmi souvisejícími s vodou, jako například projektováním vodohospodářských staveb, zavlažováním, odvodňováním půdy nebo čištěním a úpravou odpadních vod. V takovém případě by zadavatelé měli mít možnost používat postupy zadávání zakázek stanovené v této směrnici při veškerých svých činnostech v odvětví vodního hospodářství, ať se jedná o jakoukoliv část „vodního cyklu“. Avšak pravidla pro zadávání zakázek navržená pro dodávky výrobků nejsou vhodná pro nákup vody, protože vodu je třeba získávat ze zdrojů v blízkosti místa, kde bude použita.
(25)
Je vhodné vyjmout zadávání zakázek za účelem průzkumu nalezišť ropy a zemního plynu, jelikož o tomto odvětví trvale platí, že je předmětem takového konkurenčního tlaku, že již není zapotřebí disciplíny při zadávání zakázek, kterou zavádějí pravidla Unie pro zadávání zakázek. Vzhledem k tomu, že do působnosti této směrnice nadále spadá těžba ropy a zemního plynu, mohlo by být zapotřebí průzkum a těžbu rozlišovat. „Průzkumem“ by se tak měly rozumět činnosti prováděné za účelem prověření toho, zda se ropa a zemní plyn v určité oblasti nachází, a pokud ano, je-li komerčně využitelná, zatímco „těžbou“ by měla být chápána jejich „produkce“. V souladu se zavedenou praxí v případě fúzí by „produkce“ měla zahrnovat rovněž „přípravné práce“, tedy vybudování náležité infrastruktury pro budoucí produkci (ropné plošiny, produktovody, terminály atd.).
(26)
Veřejní zadavatelé by měli využít veškeré prostředky, které mají podle vnitrostátního práva k dispozici, aby zabránili narušení zadávacího řízení v důsledku střetu zájmů. Mezi tyto prostředky by mohly patřit postupy pro odhalování, prevenci a nápravu střetu zájmů.
(27)
Svým rozhodnutím 94/800/ES (15) Rada schválila především Dohodu Světové obchodní organizace o vládních zakázkách (dále jen „dohoda o vládních zakázkách“). Dohoda o vládních zakázkách usiluje o vytvoření vyváženého mnohostranného rámce práv a povinností týkajících se veřejných zakázek s cílem dosáhnout liberalizace a rozšíření světového obchodu. V případě zakázek, na které se vztahují přílohy 3, 4 a 5 a všeobecné poznámky týkající se Evropské unie k dodatku I k dohodě o vládních zakázkách, jakož i jiné příslušné mezinárodní dohody, kterými je Unie vázána, by zadavatelé měli plnit povinnosti podle uvedených dohod použitím této směrnice na hospodářské subjekty ze třetích zemí, které jsou signatáři těchto dohod.
(28)
Dohoda o vládních zakázkách se vztahuje na zakázky přesahující určité finanční limity stanovené v této dohodě a vyjádřené ve zvláštních právech čerpání (dále jen „ZPČ“). U finančních limitů stanovených touto směrnicí by měl být zajištěn soulad s ekvivalentem finančních limitů podle dohody o vládních zakázkách v eurech. Rovněž by měla být přijata ustanovení pro pravidelné přezkoumávání těchto finančních limitů vyjádřených v eurech, aby se v případě potřeby upravily pomocí čistě matematické operace podle případných odchylek v hodnotě eura ve vztahu k těmto ZPČ.
Kromě těchto pravidelných matematických úprav by měla být během příštího kola jednání prozkoumána otázka zvýšení finančních limitů obsažených v dohodě o vládních zakázkách.
S cílem vyhnout se násobení finančních limitů je navíc vhodné, aniž by tím byly dotčeny mezinárodní závazky Unie, pokračovat v uplatňování stejných finančních limitů na všechny zadavatele bez ohledu na odvětví, ve kterém působí.
(29)
Mělo by být vyjasněno, že pro odhad hodnoty zakázky je třeba zohlednit veškeré příjmy, ať už jsou obdrženy od zadavatele nebo od třetích osob.
Rovněž by mělo být vyjasněno, že pro účely odhadu finančních limitů by měl být pojem obdobných dodávek vykládán jako dodávky výrobků, s nimiž se počítá pro totožné nebo obdobné využití, například dodávky určitého sortimentu potravin nebo různých částí kancelářského nábytku. Obvykle by tak mělo platit, že hospodářský subjekt činný v daném odvětví pravděpodobně takovéto dodávky provádí v rámci svého běžného výrobního sortimentu.
(30)
Pro účely odhadu hodnoty jednotlivé zakázky by mělo být vyjasněno, že provádět odhad hodnoty na základě rozdělení zakázky by mělo být povoleno pouze tehdy, je-li to opodstatněno objektivními důvody. Za opodstatněný by například bylo možné považovat odhad hodnot zakázek na úrovni samostatné provozní jednotky zadavatele za předpokladu, že má dotčená jednotka nezávislou odpovědnost za zadávání svých zakázek. Tento předpoklad lze považovat za splněný v případě, že samostatná provozní jednotka nezávisle vede zadávací řízení a činí rozhodnutí o nákupu, disponuje pro dotčené zakázky samostatnou rozpočtovou položkou, nezávisle uzavře danou smlouvu a financuje ji z rozpočtu, kterým disponuje. Rozdělení není opodstatněno tam, kde zadavatel zakázku pouze organizuje decentralizovaným způsobem.
(31)
Tato směrnice je určena členským státům, a nevztahuje se tudíž na zadávání zakázek prováděné mezinárodními organizacemi, jejich jménem a na jejich účet. Je však nutné vyjasnit, do jaké míry by tato směrnice měla být používána na zadávání zakázek, které se řídí zvláštními mezinárodními pravidly.
(32)
Mělo by se připomenout, že rozhodčí a smírčí služby a další obdobné formy alternativního řešení sporů poskytují obvykle subjekty nebo jedinci určení či vybraní způsobem, který se nemůže řídit pravidly pro zadávání zakázek. Mělo by být vyjasněno, že na zakázky na poskytování těchto služeb se tato směrnice nevztahuje, a to bez ohledu na to, jak jsou podle vnitrostátního práva označeny.
(33)
Určitý počet právních služeb je poskytován ze strany poskytovatelů služeb určených soudem členského státu, zahrnuje zastupování klientů v soudních řízeních právníky, musí být poskytován notáři či je spojen s výkonem úřední moci. Takové právní služby jsou obvykle poskytovány subjekty nebo jedinci určenými či vybranými způsobem, který se nemůže řídit pravidly pro zadávání zakázek, jak tomu může být například při určování státních zástupců v některých členských státech. Tyto právní služby by proto měly být z oblasti působnosti této směrnice vyjmuty.
(34)
Je vhodné upřesnit, že pojem finančních nástrojů, jak je použit v této směrnici, má stejný význam jako v jiných právních předpisech týkajících se vnitřního trhu, a s ohledem na nedávné vytvoření Evropského nástroje finanční stability a Evropského stabilizačního mechanismu by mělo být stanoveno, že operace prováděné prostřednictvím uvedeného nástroje a mechanismu by měly být z oblasti působnosti směrnice vyloučeny. Rovněž by mělo být vyjasněno, že půjčky, ať již jsou spojeny s vydáním cenných papírů či jiných finančních nástrojů nebo s jinou operací s nimi, nebo nikoli, by měly být vyjmuty z oblasti působnosti této směrnice.
(35)
Mělo by být připomenuto, že čl. 5 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (16) výslovně stanoví, že směrnice 2004/17/ES a 2004/18/ES se vztahují na veřejné zakázky a zakázky na veřejné služby v přepravě cestujících autobusem či tramvají, zatímco nařízení (ES) č. 1370/2007 se vztahuje na koncese na veřejné služby v přepravě cestujících autobusem či tramvají. Dále by mělo být připomenuto, že se uvedené nařízení i nadále vztahuje na (veřejné) zakázky na služby i na koncese na služby v oblasti veřejné přepravy cestujících po železnici nebo metrem. Za účelem vyjasnění vztahů mezi touto směrnicí a nařízením (ES) č. 1370/2007 by mělo být výslovně stanoveno, že by se tato směrnice e neměla vztahovat na zakázky na služby v oblasti poskytování služeb veřejné přepravy cestujících po železnici nebo metrem, jejichž zadávání by se nadále mělo řídit uvedeným nařízením. V rozsahu, v jakém nařízení (ES) č. 1370/2007 ponechává na vnitrostátním právu úpravu možnosti odchýlit se od pravidel stanovených uvedeným nařízením by měly mít členské státy i nadále možnost stanovit ve vnitrostátním právu, že zakázky na služby pro veřejnou přepravu cestujících po železnici nebo metrem mají být zadávány prostřednictvím zadávacího řízení podle jejich obecných pravidel pro zadávání veřejných zakázek.
(36)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na některé pohotovostní služby, pokud je poskytují neziskové organizace nebo sdružení, neboť v případě, že by poskytovatelé těchto služeb museli být vybíráni v souladu s postupy stanovenými v této směrnici, by bylo obtížné zachovat zvláštní povahu těchto organizací. Tato výjimka by však neměla jít nad rámec toho, co je nezbytně nutné. Proto by mělo být výslovně stanoveno, že služby sanitní přepravy pacientů být vyjmuty nesmí. V této souvislost je dále nutné vyjasnit, že sanitní služby nejsou ve společném slovníku pro veřejné zakázky součástí kategorie CPV 601 „Služby silniční dopravy“, nýbrž třídy 8514. Mělo by proto být vyjasněno, že na služby kódu CPV 85143000-3 spočívající výlučně ve službách sanitní přepravy pacientů by se měl vztahovat zvláštní režim pro sociální a jiné zvláštní služby (dále jen „zjednodušený režim“). Ten by se v důsledku toho vztahoval i na smíšené zakázky na poskytování sanitních služeb obecně, pokud by hodnota služeb sanitní přepravy pacientů převyšovala hodnotu ostatních sanitních služeb.
(37)
V určitých případech může být daný veřejný zadavatel či dané sdružení veřejných zadavatelů jediným zdrojem dané služby, na jejíž poskytování má výhradní právo v souladu s právními a zveřejněnými správními předpisy, jež jsou slučitelné se Smlouvou o fungování EU. Mělo by být vyjasněno, že se tato směrnice nemusí vztahovat na zakázky na veřejné služby zadané uvedenému veřejnému zadavateli nebo sdružení veřejných zadavatelů.
(38)
Existuje značná právní nejistota ohledně toho, do jaké míry by se na smlouvy uzavřené mezi veřejnými zadavateli měla pravidla pro zadávání veřejných zakázek vztahovat. Příslušná judikatura Soudního dvora Evropské unie je v jednotlivých členských státech, a dokonce i jednotlivými veřejnými zadavateli vykládána odlišně. Protože by tato judikatura byla stejným způsobem použitelná i na orgány veřejné správy v případě, že působí v odvětvích, na které se tato směrnice vztahuje, je vhodné zajistit, aby se jak v této směrnici, tak ve směrnici 2014/24/EU použila stejná pravidla a byla vykládána stejným způsobem.
(39)
Řada zadavatelů je uspořádána jako hospodářská skupina, která může sestávat z několika samostatných podniků; každý z těchto podniků má často v celkové struktuře hospodářské skupiny specifickou úlohu. Je proto vhodné vyjmout určité zakázky na služby, dodávky a stavební práce zadávané přidruženému podniku, jehož hlavní činností je poskytování takových služeb, dodávek nebo stavebních prací skupině, jejíž je součástí, a nikoli jejich nabízení na trhu. Je též vhodné vyjmout určité zakázky na služby, dodávky a stavební práce zadané zadavatelem společnému podniku, který je vytvořen z více zadavatelů, mezi které tento zadavatel patří, za účelem vykonávání činností, na které se vztahuje tato směrnice. Je však vhodné zajistit, aby toto vynětí nezpůsobilo narušení hospodářské soutěže zvýhodňující podniky nebo společné podniky, které jsou přidruženy k zadavatelům; je vhodné stanovit příslušný soubor pravidel, zejména pro maximální hranice, ve kterých mohou podniky obdržet část svého obratu z trhu a mimo které by tyto podniky ztrácely možnost získání zakázky bez výzvy k účasti v soutěži, pro složení společných podniků a stabilitu vazeb mezi těmito společnými podniky a zadavateli, ze kterých se skládají.
(40)
Je rovněž vhodné vyjasnit vztahy mezi ustanoveními o spolupráci mezi orgány veřejné správy a ustanoveními o zadávání zakázek přidruženým podnikům nebo v rámci společných podniků.
(41)
Podniky by měly být považovány za přidružené, existuje-li mezi zadavatelem a dotčeným podnikem přímý či nepřímý dominantní vliv nebo podléhají-li oba dominantnímu vlivu jiného podniku; účast soukromého subjektu sama o sobě by v této souvislosti neměla být relevantní. Ověření toho, zda je, či není určitý podnik přidružen k danému zadavateli, by mělo být možné provést co nejsnadněji. Vzhledem k tomu, že případnou existenci takového přímého či nepřímého dominantního vlivu bude nutné ověřit již pro účely rozhodnutí o tom, zda by roční účetní závěrky dotyčných podniků a zadavatelů měly být konsolidovány, by tudíž měly být podniky považovány za přidružené, jsou-li jejich roční účetní závěrky konsolidovány. V určitých případech však pravidla Unie týkající se konsolidovaných závěrek nemusí být použitelná, například z důvodu velikosti dotčeného podniku nebo kvůli tomu, že nejsou splněny určité podmínky týkající se jejich právní formy. V těchto případech, kdy se směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (17) nepoužije, bude nutné existenci přímého či nepřímého dominantního vlivu posoudit s přihlédnutí k vlastnické struktuře, finanční účasti nebo pravidlům, jimiž se tyto podniky řídí.
(42)
Spolufinancování programů výzkumu a vývoje ze zdrojů z daného odvětví by mělo být podporováno. Mělo by tudíž být upřesněno, že tato směrnice se použije pouze tehdy, pokud takové spolufinancování neprobíhá a pokud výsledek činnosti v oblasti výzkumu a vývoje připadne dotčenému zadavateli. Tím by neměla být vyloučena možnost, aby poskytovatel služeb, který dané činnosti vykonal, o těchto činnostech uveřejnil zprávu, pokud zadavateli zůstane výhradní právo využívat výsledek činnosti v oblasti výzkumu a vývoje při jeho vlastní činnosti. Nicméně jakékoli fiktivní sdílení výsledků výzkumu a vývoje či jakákoli čistě symbolická účast na odměně poskytovatele služeb by neměla bránit uplatňování této směrnice.
(43)
Tato směrnice by se neměla vztahovat na zakázky určené k povolení vykonávání činnosti, na něž se vztahuje tato směrnice ani na soutěže o návrh za účelem vykonávání takové činnosti, pokud v členském státu, ve kterém je tato činnost vykonávána, je přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup. Je tedy vhodné zachovat postup, použitelný na všechna odvětví uvedená v této směrnici nebo jejich části, který umožní vzít v úvahu účinky otevření těchto odvětví hospodářské soutěži v současnosti nebo v budoucnu. Takový postup by měl poskytnout dotčeným subjektům právní jistotu, stejně jako vhodný rozhodovací proces, který by zajistil v krátkých lhůtách jednotné uplatňování práva Unie v této oblasti. V zájmu právní jistoty je třeba vyjasnit, že veškerá rozhodnutí přijatá před vstupem této směrnice v platnost týkající se použitelnosti odpovídajících ustanovení článku 30 směrnice 2004/17/ES se použijí i nadále.
(44)
Přímé vystavení hospodářské soutěži by mělo být posouzeno na základě objektivních kritérií, která zohlední zvláštní vlastnosti dotčeného odvětví nebo jeho částí. Toto posouzení je nicméně omezeno příslušnými krátkými lhůtami a skutečností, že musí vycházet z informacích dostupných Komisi pocházejících buď z již dostupných zdrojů, nebo z informací získaných v souvislosti s prováděním článku 35, které nelze doplnit časově náročnějšími metodami, jako jsou zejména veřejné ankety u dotčených hospodářských subjektů. Posouzením přímého vystavení hospodářské soutěži, jež může být v rámci této směrnice uskutečněno, není dotčeno plnohodnotné uplatňování předpisů o hospodářské soutěži.
(45)
Posouzení toho, zda jsou určité odvětví nebo jeho části přímo vystaveny hospodářské soutěži, je třeba provádět ve vztahu ke konkrétní oblasti, v níž příslušné hospodářské subjekty danou činnost nebo její dotčené části vykonávají, k tzv. „relevantnímu zeměpisnému trhu“. Vzhledem k tomu, že pro účely posouzení je tento pojem klíčový, měl by být náležitým způsobem vymezen, a to na základě stávajících pojmů práva Unie. Rovněž je třeba vyjasnit, že se relevantní zeměpisný trh nemusí shodovat s územím dotčeného členského státu; rozhodnutí o použitelnosti výjimky by tak mohlo být omezeno pouze na části území dotčeného členského státu.
(46)
U provádění a uplatňování příslušných právních předpisů Unie, které otevírají určité odvětví nebo jeho část, se má za to, že zajišťují dostatečný předpoklad volného vstupu na dotčený trh. Takové příslušné právní předpisy by měly být uvedeny v příloze, která může být Komisí aktualizována. Při aktualizaci uvedené přílohy by Komise měla brát v úvahu zejména případně přijatá opatření, jejichž důsledkem je skutečné otevření jiných odvětví, než která jsou již uvedena v uvedené příloze, hospodářské soutěži, jako otevření vnitrostátní železniční přepravy cestujících.
(47)
Pokud volný přístup na daný trh není předpokládán na základě provádění příslušných právních předpisů Unie, mělo by být prokázáno, že tento přístup je volný právně i fakticky. Jestliže uplatňování právního aktu Unie, kterým se určité odvětví otvírá hospodářské soutěži, členský stát rozšíří na situace mimo oblast působnosti uvedeného právního aktu, například uplatňováním směrnice 94/22/ES na odvětví uhlí nebo směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU (18) na vnitrostátní osobní přepravu, měla by být při posouzení toho, zda je přístup do daného odvětví právně i fakticky volný, tato skutečnost zohledněna.
(48)
Nezávislé vnitrostátní orgány, jako jsou odvětvové regulační orgány nebo orgány na ochranu hospodářské soutěže, obvykle disponují specializovaným know-how, informacemi a znalostmi, které by byly relevantní při posouzení toho, zda jsou určitá činnost nebo její části přímo vystaveny hospodářské soutěži na trzích, na které není přístup omezen. K žádostem o výjimku by proto mělo být v příslušných případech připojeno aktuální stanovisko nezávislého vnitrostátního orgánu, který je ve vztahu k dotčené činnosti příslušný, ke stavu hospodářské soutěže v daném odvětví, nebo by mělo být takové stanovisko součástí uvedených žádostí.
Bez odůvodněného a podloženého stanoviska nezávislého vnitrostátního orgánu, který je ve vztahu k dotčené činnosti příslušný, by k posouzení žádosti o výjimku bylo zapotřebí více času. Lhůtu, v níž musí Komise takové žádosti posoudit, je proto třeba příslušným způsobem upravit.
(49)
Komise by vždy měla mít povinnost posoudit žádosti, jež jsou v souladu s prováděcími pravidly týkajícími se postupů, jimž se stanoví, zda jsou určitá činnost nebo její části přímo vystaveny hospodářské soutěži na trzích, na které není přístup omezen. Rovněž je však třeba vyjasnit, že vzhledem ke složitosti těchto žádostí nemusí být vždy možné v příslušných lhůtách zajistit přijetí prováděcích aktů, jimiž se stanoví, zda jsou určitá činnost nebo její části přímo vystaveny hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup.
(50)
Je třeba vyjasnit, že by Komise měla mít možnost vyžádat si od členských států nebo zadavatelů informace nebo jejich doplnění či vyjasnění. K tomu by měla stanovit přiměřenou lhůtu, která by s náležitým zřetelem rovněž k potřebě dodržet lhůty, v nichž má Komise přijmout prováděcí akt, měla zohlednit faktory, jakými jsou složitost požadovaných informací nebo jejich snadná dostupnost.
(51)
Zaměstnání a výkon povolání přispívají k začlenění do společnosti a tvoří základní prvky pro zajištění rovných příležitostí pro všechny. V této souvislosti mohou hrát významnou roli chráněné dílny. Totéž platí i pro jiné sociálně zaměřené podniky, jejichž hlavním cílem je podpora sociálního a profesního začlenění nebo opětovného začlenění zdravotně postižených a znevýhodněných osob, jako jsou nezaměstnaní, příslušníci znevýhodněných menšin nebo jinak sociálně vyloučených skupin. Takovéto dílny nebo podniky by však za obvyklých podmínek hospodářské soutěže nemusely být schopny zakázku získat. Proto je vhodné stanovit, že by členské státy měly mít možnost vyhradit právo účasti v zadávacích řízeních na veřejné zakázky nebo jejich určité části těmto dílnám nebo podnikům, popřípadě vyhradit plnění zakázek pro programy chráněného zaměstnání.
(52)
S cílem začlenit do zadávacích řízeních náležitě požadavky týkající se životního prostředí, sociální oblasti a pracovních podmínek, je zvláště důležité, aby členské státy a zadavatelé přijali příslušná opatření, jimiž zajistí dodržování povinností v oblasti environmentálního, sociálního a pracovního práva, které jsou platné v místě provádění stavebních prací nebo poskytování služeb a které vyplývají ze zákonů, nařízení, vyhlášek a rozhodnutí na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie, jakož i z kolektivních smluv, pokud jsou taková pravidla i jejich uplatňování v souladu s právem Unie. Během plnění zakázky by rovněž měly být uplatňovány závazky vyplývající z mezinárodních smluv, které byly ratifikovány všemi členskými státy a které jsou uvedeny v příloze XIV. To by však žádným způsobem nemělo bránit uplatňování pracovních podmínek, které jsou pro pracovníky příznivější.
Příslušná opatření by měla být uplatňována v souladu se základními zásadami práva Evropské unie, zejména s cílem zajistit rovné zacházení. Tato opatření by měla být uplatňována v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES (19) a způsobem, který zajišťuje rovné zacházení a který přímo ani nepřímo nediskriminuje hospodářské subjekty a pracovníky z jiných členských států.
(53)
Služby by měly být považovány za poskytnuté v tom místě, kde dochází. Jsou-li služby poskytnuty na dálku, například služby poskytované telefonními centry, jsou tyto služby považovány za poskytnuté v místě, kde jsou vykonány, bez ohledu na místo a členský stát, jimž jsou určeny.
(54)
Příslušné povinnosti by se mohly odrážet ve smluvních ujednáních. Zároveň by mělo být možné začleňovat do smluv na zakázky ustanovení zajišťující soulad s kolektivními smlouvami v souladu s právem Unie v oblasti veřejných zakázek. Nedodržení příslušných povinností může být považováno za vážné pochybení ze strany daného hospodářského subjektu a může vést k vyloučení tohoto hospodářského subjektu ze zadávacího řízení na veřejnou zakázku.
(55)
Kontrola dodržování environmentálních, sociálních a pracovněprávních předpisů by měla probíhat v příslušných fázích zadávacího řízení, při uplatňování obecných zásad upravujících výběr účastníků a zadávání zakázek, při uplatňování kritérií pro vyloučení a při uplatňování ustanovení o mimořádně nízkých nabídkách. Potřebná ověřování k tomuto účelu by měla být prováděna v souladu s příslušnými ustanoveními této směrnice, zejména s těmi, jež upravují poskytování dokladů a vlastní prohlášení.
(56)
Tato směrnice by neměla bránit zavedení nebo uplatňování opatření nutných k ochraně veřejného pořádku, veřejné mravnosti, veřejné bezpečnosti, zdraví, života lidí a zvířat a k ochraně rostlin, či jiných opatření v oblasti životního prostředí, zejména s ohledem na udržitelný rozvoj, za podmínky, že tato opatření jsou v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(57)
Výzkum a inovace, včetně ekoinovací a sociálních inovací, patří mezi hlavní hybné síly budoucího růstu a představují jádro strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Zadavatelé správy by měli co nejstrategičtěji využívat zadávání veřejných zakázek za účelem podpory inovací. Nákupy inovativních výrobků, stavebních prací a služeb hrají klíčovou úlohu při zlepšování účinnosti a kvality veřejných služeb a zároveň řeší hlavní společenské problémy. Takové nákupy přispívají k dosažení nejlepšího poměru získané hodnoty a výše vynaložených prostředků, jakož i širších hospodářských, environmentálních a společenských výhod ve smyslu vytváření nových nápadů a jejich přeměny na inovativní výrobky a služby, a tím i k podpoře udržitelného hospodářského růstu.
Mělo by být připomenuto, že řada modelů zadávání zakázek je uvedena ve sdělení Komise ze dne 14. prosince 2007 nazvaném „Zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi: Podpora inovace za účelem zajištění udržitelně vysoké kvality veřejných služeb v Evropě“, které se týká zakázek na ty služby v oblasti výzkumu a vývoje, jež nespadají do oblasti působnosti této směrnice. Tyto modely by měly být k dispozici i nadále, avšak tato směrnice by rovněž měla přispět k usnadnění zadávání zakázek v oblasti inovací a napomáhat členským státům při dosahování cílů v oblasti Unie inovací.
(58)
Z důvodu významu inovací by měli být zadavatelé podporováni v tom, aby umožňovali varianty tak často, jak je to jen možné. Tito zadavatelé by tedy měli mít na paměti, že před oznámením o tom, že mohou být předloženy varianty, je nutné vymezit minimální požadavky, jež mají tyto varianty splňovat.
(59)
Nelze-li potřebu vývoje inovativního výrobku nebo služby nebo inovativních stavebních prací a následné koupě výsledných dodávek, služeb nebo stavebních prací uspokojit pomocí řešení, která jsou na trhu již dostupná, měli by mít zadavatelé k dispozici zvláštní zadávací řízení, pokud jde o smlouvy spadající do oblasti působnosti této směrnice. Toto zvláštní řízení by mělo zadavatelům umožnit vytváření dlouhodobých inovačních partnerství pro vývoj a následnou koupi nových, inovativních výrobků, služeb nebo stavebních prací za předpokladu, že tyto inovativní výrobky, služby nebo stavební práce mohou být dodány podle dohodnutých úrovní plnění a nákladů bez potřeby samostatného zadávacího řízení pro nákup. Inovační partnerství by měla vycházet z pravidel pro postup platných pro jednací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži a zakázky by se měly zadávat výhradně na základě nejlepšího poměru mezi cenou a kvalitou, neboť se jedná o nejvhodnější způsob srovnávání nabídek na inovativní řešení. Bez ohledu na to, zda souvisejí s velmi rozsáhlými projekty, nebo malými inovativními projekty, by inovační partnerství měla být strukturována tak, aby mohla vytvořit nezbytnou „tržní poptávku“ podněcující vývoj inovativního řešení, aniž by vyloučila trh. Zadavatelé by proto neměli používat inovační partnerství způsobem, který by bránil hospodářské soutěži, omezoval ji nebo ji narušoval. V některých případech by k odstranění těchto účinků mohlo přispět vytvoření inovačního partnerství s několika partnery.
(60)
Ze zkušeností vyplývá, že soutěžní dialog stanovený ve směrnici 2014/24/EU se osvědčil v případech, kdy veřejní zadavatelé nejsou schopni definovat způsob naplnění svých potřeb nebo posoudit, co může nabídnout trh z hlediska technických, finančních nebo právních řešení. Taková situace může nastat zejména u inovativních projektů, při realizaci velkých integrovaných projektů dopravní infrastruktury, rozsáhlých počítačových sítí nebo projektů zahrnujících složité a strukturované financování. Členským státům by proto mělo být dovoleno, aby tento nástroj dali zadavatelům k dispozici. Veřejní zadavatelé by v příslušných případech měli být vybízeni k tomu, aby v zájmu zajištění dobré spolupráce mezi hospodářskými subjekty a veřejným zadavatelem během zadávacího řízení jmenovali vedoucího projektu.
(61)
S ohledem na škodlivé účinky na hospodářskou soutěž by jednací řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži mělo být používáno pouze ve zcela výjimečných případech. Tato výjimka by měla být omezena na případy, kdy buď uveřejnění není možné z mimořádně naléhavých důvodů, které zadavatel nemohl předvídat a které mu nelze přičítat, nebo pokud je od začátku jasné, že by uveřejnění nepřineslo větší hospodářskou soutěž nebo lepší výsledky zadávání zakázek, především v případech, kdy objektivně existuje pouze jeden hospodářský subjekt, který může zakázku provést. To je případ uměleckých děl, u nichž totožnost umělce ze své podstaty určuje jedinečný charakter a hodnotu samotného uměleckého předmětu. Výjimečnost může vyplývat i z jiných skutečností, avšak k použití jednacího řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži může opravňovat jen situace objektivní výlučnosti, pokud situaci výlučnosti nevytvořil sám zadavatel s ohledem na budoucí zadávací řízení.
Zadavatel, který využije této výjimky, by měl odůvodnit, proč nemá k dispozici rozumné alternativy nebo náhradní řešení, jako je například využití alternativních distribučních kanálů, a to i vně členského státu, v němž se zadavatel nachází“ nebo zvážení funkčně srovnatelných stavebních prací, dodávek a služeb.
Pokud k situaci výlučnosti došlo z technických důvodů, měly by být tyto důvody v každém jednotlivém případě pečlivě vymezeny a odůvodněny. Tyto důvody by mohly například zahrnovat faktickou technickou neschopnost jiného hospodářského subjektu provést požadovaný výkon či nezbytnost použít specifické know-how, nástroje či prostředky, které má k dispozici pouze jeden hospodářský subjekt. Technické důvody mohou rovněž vyplývat ze specifických požadavků na interoperabilitu, jež musí být splněny, aby byl zajištěn průběh stavebních prací, dodávek nebo služeb, jež mají být obstarány.
Dále není zadávací řízení účelné, pokud se dodávky nakupují přímo na komoditním trhu, a to včetně obchodních platforem pro komodity, jako jsou zemědělské produkty a suroviny, a energetických burz, kde jsou tržní ceny přirozeně zajištěny regulovanou mnohostrannou obchodní strukturou, jež je podrobena dohledu.
(62)
Mělo by být vyjasněno, že ustanovení o ochraně důvěrných informací nebrání uveřejnění těch částí uzavřených smluv, které nejsou důvěrné, včetně veškerých jejich následných změn.
(63)
Elektronické prostředky pro výměnu informací a komunikaci mohou významně zjednodušit uveřejňování zakázek a zvýšit účinnost a transparentnost postupů při zadávání veřejných zakázek. Měly by se stát obvyklým prostředkem komunikace a výměny informací v rámci zadávacích řízení, neboť významným způsobem zvyšují možnosti hospodářských subjektů účastnit se zadávacích řízení na celém vnitřním trhu. Za tímto účelem by měla být stanovena povinnost vydávat v elektronické podobě oznámení, zpřístupňovat v elektronické podobě zadávací podmínky a - po přechodném období v délce 30 měsíců - komunikovat pouze elektronickou cestou, a to ve smyslu komunikace elektronickými prostředky ve všech stádiích řízení, včetně podávání žádostí o účast, a zejména podávání nabídek (elektronické podávání nabídek). Členské státy a zadavatelé by měli i nadále mít možnost používat přísnější režim, budou-li si to přát. Mělo by být rovněž vyjasněno, že povinné užívání elektronických komunikačních prostředků podle této směrnice by nemělo zadavatele zavazovat k elektronickému zpracovávání nabídek, ani by nemělo ukládat elektronické hodnocení nebo automatizované zpracovávání. Dále by se neměla povinnost používat elektronické komunikační prostředky podle této směrnice vztahovat na prvky postupu zadávání zakázek po zadání zakázky ani na vnitřní komunikaci v rámci zadavatele.
(64)
S výjimkou některých konkrétních případů by zadavatelé měli používat elektronické komunikační prostředky, které vylučují jakoukoli diskriminaci, jsou obecně dostupné a interoperabilní s produkty informačních a komunikačních technologií, které se běžně používají, a neomezují hospodářské subjekty v přístupu k zadávacímu řízení. Při použití těchto komunikačních prostředků by rovněž měl být řádně zohledněno, zda jsou přístupné osobám se zdravotním postižením. Mělo by být vyjasněno, že povinnost používat elektronické prostředky ve všech stádiích zadávacího řízení by nebyla přiměřená v situacích, kdy by používání elektronických prostředků vyžadovalo speciální nástroje nebo formáty souborů, které nejsou obecně dostupné, nebo kdy by daná komunikace mohla probíhat pouze za použití speciálního kancelářského vybavení. Zadavatelé by proto v určitých případech neměli mít povinnost vyžadovat pro jednotlivá podání použití elektronických komunikačních prostředků, přičemž tyto případy by měly být taxativně vyjmenovány. Směrnice by měla stanovit, že k těmto případům by měly patřit situace, jež by vyžadovaly použití speciálního kancelářského vybavení, které zadavatelé nemají obecně k dispozici, například širokoformátové tiskárny. U některých zadávacích řízení může zadávací dokumentace vyžadovat předložení fyzického či zmenšeného modelu, který zadavateli nelze předložit za použití elektronických prostředků. V takových případech by měl být model zadavateli zaslán poštou nebo jinou vhodnou doručovací službou.
Mělo by však být upřesněno, že užití jiných komunikačních prostředků by mělo být omezeno na prvky nabídky, u nichž se elektronické komunikační prostředky nevyžadují.
Je vhodné upřesnit, že je-li to nezbytné z technických důvodů, měli by mít zadavatelé možnost stanovit maximální omezení velikosti souborů, jež mohou být předloženy.
(65)
Výjimečně mohou nastat případy, kdy by zadavatelé měli mít možnost elektronické komunikační prostředky nepoužít, pokud by bylo takové nepoužití nezbytné z důvodu ochrany zvláště citlivé povahy informací. Mělo by být upřesněno, že pokud může nezbytnou úroveň ochrany poskytnout použití elektronických nástrojů, které obecně dostupné nejsou, měly by být tyto elektronické nástroje použity. To by mohl být třeba případ, kdy zadavatelé vyžadují použití specializovaného zabezpečeného komunikačního prostředku, k němuž poskytnou přístup.
(66)
Rozdílné technické formáty nebo normy pro zpracovávání a zasílání zpráv by případně mohly vytvářet překážky pro interoperabilitu, a to nejen v rámci jednotlivých členských států, nýbrž také a především mezi členskými státy. Například pro účast v zadávacím řízení, v němž je dovoleno nebo vyžadováno použití elektronických katalogů, což je formát pro prezentaci a uspořádání informací způsobem, který je společný pro všechny zúčastněné zájemce a který je určen k elektronickému zpracování, by po hospodářských subjektech mohlo být, v případě neexistence příslušných norem, vyžadováno přizpůsobení jejich vlastních katalogů pro každé zadávací řízení, což by vedlo k poskytování velmi podobných informací v různých formátech v závislosti na specifikacích dotčeného zadavatele. Normy pro formáty katalogu by tak zlepšily úroveň interoperability, zvýšily účinnost a také snížily úsilí požadované po hospodářských subjektech.
(67)
Při zvažování, zda je potřeba zajistit nebo zvýšit interoperabilitu mezi různými technickými formáty nebo normami pro zpracovávání a zasílání zpráv stanovením povinnosti používat určité normy, a pokud ano, které normy zavést, by Komise měla v nejvyšší možné míře zohlednit stanoviska zúčastněných stran. Zároveň by měla zvážit, do jaké míry již hospodářské subjekty a zadavatelé určitou normu používají v praxi a jak se osvědčila. Před zavedením povinnosti používat určitou technickou normu by Komise měla rovněž pečlivě zvážit náklady, jež s tím mohou být spojeny, a to zejména z hlediska úprav stávajících řešení pro elektronické zadávání zakázek včetně infrastruktury, procesů a programového vybavení.
Nejsou-li předmětné normy vypracovány mezinárodní, evropskou nebo vnitrostátní normalizační organizací, měly by splňovat požadavky na normy pro oblast informačních a komunikačních služeb uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (20).
(68)
Členské státy a zadavatelé by před vymezením úrovně bezpečnosti nezbytné pro elektronické komunikační prostředky, jež mají být v různých stádiích zadávacích řízení používány, měli vyhodnotit přiměřenost mezi požadavky zaměřenými na zajištění řádného a spolehlivého ověření totožnosti zasílatelů příslušných informací, jakož i integrity jejich obsahu na straně jedné, a rizikem problémů na straně druhé, jako například v situacích, kdy zprávy zasílá jiný zasílatel, než je v nich uveden. Jelikož jsou všechny ostatní prvky ekvivalentní, znamenalo by to, že úroveň bezpečnosti nezbytná například pro e-mail, v němž se žádá o potvrzení přesné adresy místa konání informativní schůzky, by nemusela být nastavena stejně jako pro nabídku samotnou, jež pro hospodářský subjekt představuje závaznou nabídku. Obdobně by hodnocení přiměřenosti mohlo vést k nižší úrovni bezpečnosti, jež se vyžaduje pro opětovné předložení elektronického katalogu nebo podání nabídky v souvislosti s dílčími výběrovými řízeními spadajícími pod rámcovou dohodu nebo přístup k zadávací dokumentaci.
(69)
Přestože by podstatné prvky určitého zadávacího řízení, jako je zadávací dokumentace, žádosti o účast, projevy zájmu a nabídky, měly být vždy vyhotoveny písemně, měla by i nadále existovat možnost ústní komunikace s hospodářskými subjekty, bude-li její obsah v dostatečné míře zdokumentován. To je nezbytné k zajištění přiměřené úrovně transparentnosti, jež umožní ověřit, zda byla dodržena zásada rovného zacházení. Zásadní význam má zejména to, aby ústní komunikace s uchazeči, jež by mohla mít dopad na obsah a posouzení nabídek, byla dostatečně zdokumentována vhodnými prostředky, jako například zápisy, zvukovými nahrávkami nebo souhrny hlavních prvků komunikace.
(70)
Na trzích Unie v oblasti veřejných zakázek se objevuje silná tendence k soustředění poptávky veřejných kupujících s cílem dosáhnout úspor z rozsahu, včetně nižších cen a transakčních nákladů, a zlepšování a profesionalizace řízení zadávání zakázek. Toho lze dosáhnout soustředěním nákupů buď podle počtu zúčastněných zadavatelů, nebo podle průběžného objemu a průběžné hodnoty. Avšak soustředění a centralizaci nákupů by měly být pečlivě sledovány, aby se zabránilo nadměrnému soustředění kupní síly a nekalé soutěži a aby byla zachována transparentnost, hospodářská soutěž a rovněž možnosti malých a středních podniků ohledně jejich přístupu na trh.
(71)
Rámcové dohody mohou být v celé Evropě účinnou technikou zadávání zakázek, avšak je třeba zlepšit hospodářskou soutěž zvýšením transparentnosti zakázek realizovaných prostřednictvím rámcových dohod a zlepšením přístupu k těmto zakázkám. Proto je vhodné přezkoumat ustanovení vztahující se na tyto dohody, zejména je třeba stanovit, že specifické zakázky vycházející z těchto dohod budou zadávány na základě objektivních pravidel a kritérií, například v návaznosti na dílčí výběrové řízení, a že doba platnosti rámcových dohod musí být omezená.
(72)
Rovněž by mělo být vyjasněno, že zatímco zakázky založené na rámcové dohodě mají být zadány před uplynutím platnosti rámcové dohody samotné, délka trvání jednotlivých zakázek založených na rámcové dohodě nemusí být shodná s dobou platnosti uvedené rámcové dohody, ale může být podle potřeby kratší nebo delší. Zejména by mělo být dovoleno délku trvání jednotlivých zakázek založených na rámcové dohodě stanovit s ohledem na faktory, jako je čas potřebný k jejich plnění, skutečnost, je-li součástí údržba zařízení s předpokládanou životností delší než osm let nebo je-li zapotřebí rozsáhlé školení zaměstnanců, kteří mají zakázku plnit.
Rovněž by mělo být upřesněno, že mohou nastat případy, kdy by mělo být dovoleno, aby i doba platnosti rámcových dohod byla delší než osm let. Tyto případy, které by měly být řádně odůvodněny, a to zejména předmětem rámcové dohody, mohou nastat například tehdy, pokud hospodářské subjekty potřebují zařízení, jehož doba odepisování je delší než osm let a jež musí být k dispozici kdykoli po celou dobu platnosti rámcové dohody. Ve specifickém kontextu veřejných služeb poskytujících veřejnosti základní služby mohou nastat případy, kdy je zapotřebí jak rámcových dohod s delší dobou platnosti, tak i delšího trvání jednotlivých zakázek, například u rámcových dohod pro zajišťování běžné i mimořádné údržby sítí, jež může vyžadovat nákladné technické zařízení obsluhované personálem, který za tímto účelem absolvoval vysoce specializované proškolení, aby byla zajištěna kontinuita služeb a minimalizovány možné výpadky.
(73)
S ohledem na získané zkušenosti je rovněž třeba přizpůsobit pravidla, kterými se řídí dynamické nákupní systémy, aby umožnila zadavatelům plně využívat výhod, jež tyto systémy nabízí. Tyto systémy je třeba zjednodušit, zejména by měly být provozovány v rámci užšího řízení, čímž se odstraní potřeba předběžných nabídek, které byly označeny za jednu z hlavních překážek spojených s dynamickými nákupními systémy. Proto by mělo být každému hospodářskému subjektu, který podá žádost o účast a splní kritéria pro výběr, umožněno, aby se zúčastnil zadávacích řízení prostřednictvím dynamického nákupního systému po dobu jeho použitelnosti.
Tato technika nákupu dává zadavatelům k dispozici širokou škálu nabídek, což zajistí optimální využití finančních prostředků díky rozsáhlé hospodářské soutěži v souvislosti s běžně užívanými již hotovými výrobky, stavbami nebo službami, jež jsou na trhu běžně k dispozici.
(74)
K posouzení těchto žádostí o účast by obvykle mělo dojít do 10 pracovních dnů, neboť hodnocení kritérií pro výběr proběhne na základě požadavků zadavatelů na dokumentaci v příslušných případech v souladu se zjednodušenými ustanoveními směrnice 2014/24/EU. V momentě, kdy je však dynamický nákupní systém zaveden, mohou nicméně zadavatelé v návaznosti na první uveřejnění oznámení o zahájení zadávacího řízení nebo výzvy k potvrzení zájmu čelit vysokému počtu žádostí o účast, jenž by mohl způsobit, že budou k posouzení žádostí potřebovat více času. To by mělo být přípustné za předpokladu, že žádná jednotlivá zakázka nebude zahájena, dokud nebudou posouzeny všechny žádosti.
Zadavatelé by měli mít možnost zvolit si způsob, jakým budou žádosti o účast posuzovat, například rozhodnout o jejich posuzování pouze jednou týdně, budou-li dodrženy lhůty pro posouzení každé žádosti o přijetí. Zadavatelé využívající v rámci dynamického nákupního systému kritéria pro vyloučení a výběr podle směrnice 2014/24/EU by měli příslušná ustanovení uvedené směrnice uplatňovat stejným způsobem jako veřejní zadavatelé provozující dynamický nákupní systém podle směrnice 2014/24/EU.
(75)
Za účelem zlepšení možností malých a středních podniků účastnit se rozsáhlých dynamických nákupních systémů, například takových, jež provozuje centrální zadavatel, by měl dotčený veřejný zadavatel či zadavatel mít možnost rozdělit systém na objektivně vymezené kategorie výrobků, stavebních prací nebo služeb. Tyto kategorie by měly být vymezeny na základě objektivních faktorů, k nimž může patřit například maximální přípustný rozsah jednotlivých zakázek, jež mají být v dané kategorii zadány, nebo konkrétní zeměpisná oblast, v níž se budou jednotlivé zakázky následně provádět. Je-li dynamický nákupní systém rozdělen do kategorií, měl by veřejný zadavatel či zadavatel uplatňovat kritéria pro výběr přiměřená vlastnostem příslušné kategorie.
(76)
Mělo by být vyjasněno, že elektronické aukce nejsou typicky vhodné pro některé zakázky na stavební práce a některé zakázky na služby, jejichž předmětem je intelektuální plnění, jako například návrh stavebních prací, neboť předmětem elektronických aukcí mohou být pouze prvky vhodné pro automatizované hodnocení elektronickými prostředky bez zásahu nebo vyhodnocování ze strany zadavatele, konkrétně pak prvky vyčíslitelné, tak, aby mohly být vyjádřeny v číslech nebo procentních podílech.
Mělo by však být rovněž vyjasněno, že v zadávacím řízení na nákup určitého práva k duševnímu vlastnictví elektronickou aukci využít lze. Zároveň je vhodné připomenout, že zadavatelé sice mohou uplatnit kritéria pro výběr, která jim umožňují snížit počet zájemců nebo uchazečů, dokud aukce nezačala, avšak po začátku aukce by další snížení počtu uchazečů účastnících se elektronické aukce dovoleno být nemělo.
(77)
Nové techniky elektronického nákupu se neustále rozvíjejí, jako například elektronické katalogy. Elektronické katalogy představují formát pro prezentaci a organizaci informací způsobem, který je společný pro všechny zúčastněné zájemce a který je vhodný pro elektronické zpracování. Jako příklad by mohlo posloužit předkládání nabídek v podobě tabulek. Zadavatelům by mělo být umožněno, aby vyžadovali elektronické katalogy ve všech dostupných řízeních, kde je vyžadováno využití elektronických prostředků komunikace. Elektronické katalogy pomáhají zvyšovat hospodářskou soutěž a efektivitu veřejných nákupů, zejména tím, že šetří čas a finanční prostředky. měla by být stanovena určitá pravidla k zajištění toho, aby využití těchto nových technik bylo v souladu s touto směrnicí a zásadami rovného zacházení, nediskriminace a transparentnosti. Používání elektronických katalogů pro předkládání nabídek by proto nemělo mít za následek možnost, že se hospodářské subjekty omezí na předložení svého obecného katalogu. Hospodářské subjekty by nadále měly mít povinnost přizpůsobit své obecné katalogy v závislosti na konkrétním zadávacím řízení. Přizpůsobení zajistí, že katalog předkládaný v reakci na konkrétní zadávací řízení obsahuje pouze výrobky, stavební práce nebo služby, které hospodářský subjekt po aktivním posouzení vyhodnotil jako odpovídající z hlediska požadavků zadavatele. Přitom by mělo být hospodářským subjektům umožněno kopírovat informace obsažené v jejich obecném katalogu, neměly by však mít možnost předkládat obecné katalogy jako takové. Dále by v případech, kdy existuje dostatečná záruka z hlediska zajištění zpětné dohledatelnosti, rovného zacházení a předvídatelnosti, měli mít zadavatelé možnost generovat nabídky v souvislosti s konkrétními nákupy na základě dříve předložených elektronických katalogů, a to zejména tehdy, byla-li v režimu rámcové dohody opětovně otevřena soutěž nebo používá-li se dynamický nákupní systém.
Pokud nabídky vygeneroval zadavatel, měl by mít dotčený hospodářský subjekt možnost ověřit, že nabídka takto vytvořená zadavatelem neobsahuje věcné chyby. V případě věcné chyby by hospodářský subjekt neměl být vázán nabídkou vygenerovanou zadavatelem, ledaže byla chyba opravena.
V souladu s požadavky pravidel pro elektronické komunikační prostředky by se zadavatelé měli vyvarovat neodůvodněných překážek pro přístup hospodářských subjektů k zadávacím řízením, v nichž mají být nabídky předkládány ve formě elektronických katalogů a jež zajišťují shodu s obecnými zásadami nediskriminace a rovného zacházení.
(78)
Centralizované techniky nákupu jsou stále více využívány ve většině členských států. Společní zadavatelé jsou pověřeni prováděním nákupů, řízením dynamických nákupních systémů nebo zadáváním zakázek nebo uzavíráním rámcových dohod pro jiné veřejné zadavatele či zadavatele, a to za úplatu nebo bezplatně. Zadavatelé, jejichž jménem byla rámcová dohoda uzavřena, by měli mít možnost tuto rámcovou dohodu využívat pro jednotlivé nebo opakované nákupy. S ohledem na velké objemy nákupů by tyto techniky mohly napomoci zvýšení hospodářské soutěže a měly by pomáhat profesionalizovat veřejné nákupy. Proto by měla být zavedena unijní definice centrálních zadavatelů nakupujících pro zadavatele a mělo by být upřesněno, že centrální zadavatelé fungují dvěma různými způsoby.
Zaprvé by prostřednictvím nákupu, skladování nebo prodeje měli mít možnost vystupovat jakožto velkoobchodníci, nebo - zadruhé - by měli mít možnost vystupovat jako zprostředkovatelé, a to prostřednictvím zadávání zakázek, provozování dynamických nákupních systémů nebo uzavírání rámcových dohod, které budou využívat zadavatelé.
Tuto zprostředkovatelskou úlohu by v některých případech bylo možno plnit samostatným vedením zadávacích řízení bez podrobných pokynů ze strany dotčených zadavatelů; v jiných případech pak vedením příslušných zadávacích řízení podle pokynů dotčených zadavatelů, jejich jménem a na jejich účet.
Dále by měla být stanovena pravidla pro rozdělení odpovědnosti za dodržování povinností podle této směrnice, a to rovněž v případě opravných prostředků, mezi centrálního zadavatele a zadavatele nakupující od centrálního zadavatele či jeho prostřednictvím. Bude-li mít společný zadavatel výlučnou odpovědnost za vedení zadávacích řízení, měl by rovněž nést výlučnou a přímou odpovědnost za soulad těchto řízení s právními předpisy. Bude-li zadavatel provádět část tohoto řízení, například opětovné otevření soutěže podle rámcové dohody nebo zadání jednotlivých zakázek na základě dynamického nákupního systému, měl by i nadále nést odpovědnost za fáze, které realizuje.
(79)
Zadavatelé by měli mít možnost zadat zakázku na služby spočívající v poskytování centralizovaných nákupních činností centrálnímu zadavateli, a to bez ohledu na postupy stanovené v této směrnici. Zároveň by mělo být dovoleno, aby tyto zakázky na služby zahrnovaly poskytování pomocných nákupních činností. Tyto zakázky na služby spočívající v poskytování pomocných nákupních činností by měly být zadávány v souladu s touto směrnicí, pokud by je neprováděl centrální zadavatel ve spojení s poskytováním centralizovaných nákupních činností příslušnému zadavateli. Zároveň mělo být připomenuto, že by se tato směrnice neměla použít v případech, kdy jsou centralizované nebo pomocné nákupní činnosti prováděny jinak než na základě úplatné smlouvy, která je zakázkou ve smyslu této směrnice.
(80)
Zpřísnění ustanovení týkajících se centrálních zadavatelů by v žádném případě nemělo bránit stávající praxi příležitostného společného zadávání zakázek, tedy méně institucionalizovanému a systematickému společnému nákupu, popřípadě zavedené praxi využívání poskytovatelů služeb, kteří připravují a vedou zadávací řízení jménem zadavatele, na jeho účet a na základě jeho pokynů. Naopak některé rysy společného zadávání zakázek by měly být upřesněny vzhledem k významné roli, kterou by společné zadávání zakázek mohlo hrát přinejmenším v souvislosti s inovativními projekty.
Společné zadávání zakázek může mít různou podobu, počínaje koordinovaným zadáváním zakázek prostřednictvím přípravy společných technických specifikací pro stavební práce, dodávky nebo služby, jež budou zadány několika zadavateli, z nichž každý povede samostatné zadávací řízení, až po případy, kdy dotčení zadavatelé společně povedou jediné zadávací řízení, a to buď na základě společného jednání, nebo pověřením jednoho zadavatele, aby zadávací řízení vedl jménem všech zadavatelů.
Vedou-li různí zadavatelé společně jediné zadávací řízení, měli by nést společnou odpovědnost za plnění svých povinností podle této směrnice. Pokud však zadavatelé společně vedou pouze části zadávacího řízení, měla by se společná odpovědnost vztahovat pouze na ty části řízení, jež byly vedeny společně. Každý zadavatel by měl nést výlučnou odpovědnost ve vztahu k řízením nebo jejich částem, jež sám vede, jako je například zadání zakázky, uzavření rámcové dohody, provozování dynamického nákupního systému nebo opětovné otevření soutěže podle rámcové dohody.
(81)
Elektronické komunikační prostředky jsou obzvláště vhodné pro podporu centralizovaných nákupních postupů a nástrojů, protože umožňují opětovné využití a automatické zpracování údajů a minimalizaci nákladů na informace a transakce. Použití těchto elektronických komunikačních prostředků by tedy v prvním roce mělo být stanoveno pro centrální zadavatele jako povinné, protože rovněž usnadňuje sbližování postupů v celé Unii. Poté by měla následovat všeobecná povinnost používat elektronické komunikační prostředky ve všech zadávacích řízeních po uplynutí přechodného období v délce 30 měsíců.
(82)
Společné zadávání zakázek zadavateli z různých členských států v současné době naráží na konkrétní právní problémy z hlediska konfliktů vnitrostátních právních předpisů. Nehledě na skutečnost, že směrnice 2004/17/ES implicitně umožňovala přeshraniční společné zadávání veřejných zakázek, čelí zadavatelé nadále značným právním a praktickým obtížím při nákupech od centrálních zadavatelů v jiných členských státech nebo při společném zadávání zakázek. Tyto obtíže by měly být odstraněny, aby zadavatelé měli možnost těžit maximum z potenciálu vnitřního trhu, pokud jde o úspory z rozsahu a sdílení rizik a přínosů, zejména pro inovativní projekty s velkou mírou rizika, kterou z racionálního hlediska nemůže nést jediný veřejný zadavatel. Proto by měla být zavedena nová pravidla o přeshraničním společném zadávání zakázek, a to za účelem usnadnění spolupráce mezi zadavateli a pro zvýraznění prospěchu z vnitřního trhu vytvořením přeshraničních podnikatelských příležitostí pro dodavatele a poskytovatele služeb. Tato pravidla by měla stanovit podmínky pro přeshraniční využívání centrálních zadavatelů a určit příslušné právní předpisy pro zadávání veřejných zakázek, včetně příslušných právních předpisů pro opravné prostředky, v případě přeshraničních spojených řízení, doplňující kolizní pravidla nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 (21). Zadavatelé z různých členských států navíc mohou zakládat společné subjekty vytvořené podle vnitrostátního práva nebo práva Unie. Pro takovou formu společného zadávání zakázek by měla být stanovena zvláštní pravidla.
Nicméně zadavatelé by neměli využívat možnosti pro přeshraniční společné zadávání za účelem obcházení imperativních norem veřejného práva, v souladu s právem Unie, jež se na ně vztahují ve členském státě, v němž se nacházejí. Takové normy by mohly zahrnovat například ustanovení o transparentnosti a přístupu k dokumentům nebo specifické požadavky pro zpětnou dohledatelnost citlivých dodávek.
(83)
Technické specifikace vypracované kupujícími musí umožňovat, aby byly veřejné zakázky otevřeny hospodářské soutěži a aby bylo dosaženo cílů udržitelnosti. Za tímto účelem by mělo být možné podávat nabídky, které budou odrážet rozmanitost technických řešení, norem a technických specifikací na trhu, včetně těch, které byly vypracovány na základě kritérií výkonnosti týkajících se životního cyklu a udržitelnosti produkčního procesu, pokud jde o stavební práce, dodávky a služby.
V důsledku toho by měly být technické specifikace vypracovány tak, aby se zabránilo umělému omezování hospodářské soutěže prostřednictvím požadavků, které upřednostňují konkrétní hospodářský subjekt kopírováním klíčových vlastností dodávek, služeb nebo stavebních prací, které tento hospodářský subjekt obvykle nabízí. Vypracování technických specifikací tak, aby stanovovaly požadavky na výkon a funkci, obecně umožňuje, aby bylo tohoto cíle dosaženo co nejlépe. Funkční a výkonnostní požadavky jsou rovněž vhodným prostředkem podpory inovací v oblasti zadávání veřejných zakázek a měly by být využívány v nejširší možné míře. Odkazuje-li se na evropskou normu nebo na vnitrostátní normu, neexistuje-li norma evropská, měli by zadavatelé posoudit i nabídky založené na jiných rovnocenných ujednáních, jež splňují požadavky zadavatelů a jsou rovnocenná z hlediska bezpečnosti. Prokázání rovnocennosti požadovaným štítkem by mělo být povinností hospodářského subjektu.
Za účelem prokázání rovnocennosti by mělo být možné od uchazeče požadovat, aby poskytl doklad potvrzený třetí stranou. Avšak v případech, kdy nebude mít dotčený hospodářský subjekt přístup k těmto osvědčením či zkušebním protokolům, nebo pokud nebude možné, aby je získal včas, by však mělo být možné povolit jiné vhodné doklady, například technickou dokumentaci výrobce, jestliže tím dotčený hospodářský subjekt prokáže, že stavební práce, dodávky nebo služby splňují požadavky nebo kritéria stanovená v technických specifikacích, kritéria pro zadání nebo podmínky plnění zakázky.
(84)
Pro všechny zakázky určené pro využívání osobami, ať již širokou veřejností nebo zaměstnanci zadavatele, je nezbytné, aby zadavatelé stanovili technické specifikace tak, aby byla s výjimkou řádně odůvodněných případů zohledněna kritéria přístupnosti pro osoby s postižením nebo řešení pro všechny uživatele.
(85)
Zadavatelé, kteří chtějí nakupovat stavební práce, dodávky nebo služby s konkrétními environmentálními, sociálními nebo jinými vlastnostmi, by měli mít možnost odkázat na konkrétní označení štítky, jako je evropská ekoznačka, mezinárodní nebo vnitrostátní ekoznačky a jiné štítky za předpokladu, že se požadavky na označování štítky budou týkat předmětu zakázky, například popisu výrobku a jeho prezentace, včetně požadavků na obaly. Kromě toho je nezbytné, aby byly tyto požadavky navrženy a přijaty na základě objektivně ověřitelných kritérií a za použití postupů, na nichž se budou moci podílet zúčastněné strany, například orgány státní správy, spotřebitelé, výrobci, distributoři a environmentální organizace, a aby dané označení bylo přístupné a dostupné všem subjektům, které o to mají zájem. Je třeba upřesnit, že zúčastněnými stranami mohou být veřejné či soukromé subjekty, podniky či nevládní organizace jakéhokoli druhu (organizace, která není součástí státní správy ani podnikem v tradičním slova smyslu, jehož cílem je dosažení zisku).
Rovněž je třeba vyjasnit, že se konkrétní státní či vládní subjekty nebo organizace mohou podílet na stanovování požadavků na štítky, které lze použít v souvislosti se zakázkou veřejného zadavatele, aniž tím ztratí status třetí strany. Odkazy na štítcích by neměly vést k omezování inovací.
(86)
Při vypracovávání technických specifikací by zadavatelé měli zohlednit požadavky vyplývající z práva Unie v oblasti ochrany údajů, zejména ve vztahu ke koncepci zpracovávání osobních údajů (ochrana údajů již od návrhu).
(87)
Zadávání veřejných zakázek by mělo být uzpůsobeno potřebám malých a středních podniků. Zadavatelé by měli být vybízeni k tomu, aby využívali kodex osvědčených postupů stanovený v pracovním dokumentu útvarů Komise ze dne 25. června 2008 nazvaném „Evropský kodex osvědčených postupů umožňujících přístup malým a středním podnikům k veřejným zakázkám“, který obsahuje pokyny, jakým způsobem mohou rámec pro veřejné zakázky uplatňovat, aby účast malých a středních podniků usnadnili. Za tím účelem je třeba výslovně stanovit, že zakázky lze rozdělit na části. Toto dělení by mohlo probíhat na množstevním základě, díky čemuž by rozsah jednotlivých zakázek lépe odpovídal kapacitě malých a středních podniků, nebo na základě kvalitativním a v návaznosti na jednotlivá dotčená odvětví a specializace, aby mohl být obsah jednotlivých zakázek lépe uzpůsoben specializovaným oborům malých a středních podniků, nebo v návaznosti na různé následné fáze projektů. Rozsah a předmět daných částí by měl bez omezení stanovit zadavatel, jenž by měl v souladu s příslušnými pravidly pro výpočet odhadované hodnoty zakázky rovněž mít možnost zadat některé části, aniž by se použily postupy stanovené touto směrnicí.
Členské státy by měly mít i nadále možnost jít v úsilí o usnadnění účasti malých a středních podniků na trhu veřejných zakázek ještě dále, a to zavedením povinnosti zvážit vhodnost rozdělení zakázek do částí i na menší zakázky, požadavkem, aby zadavatelé odůvodňovali rozhodnutí o nerozdělení zakázek na části, nebo stanovením povinnosti za určitých podmínek zakázku na části rozdělit. Za stejným účelem by členské státy rovněž měly mít možnost stanovit mechanismy pro přímé platby subdodavatelům.
(88)
Budou-li zakázky rozděleny na části, zadavatelé by například kvůli tomu, aby zachovali hospodářskou soutěž nebo aby zajistili spolehlivost dodávek, měli mít možnost omezit počet částí, pro něž může hospodářský subjekt podat nabídku; zároveň by měli mít možnost omezit počet částí, jež mohou být zadány kterémukoliv jednotlivému uchazeči.
Cíl spočívající v usnadnění většího přístupu malých a středních podniků k veřejným zakázkám by však mohl být ohrožen, pokud by zadavatelé museli zadávat zakázku po částech i v případech, kdy by to znamenalo nutnost přijmout podstatně méně výhodná řešení ve srovnání se zadáním souboru několika nebo všech částí. Byla-li možnost použít tuto metodu jasně uvedena předem, měli by mít zadavatelé možnost provést srovnávací posouzení nabídek s cílem stanovit, zda nabídky podané určitým uchazečem pro konkrétní kombinaci částí by jako celek ve vztahu k těmto částem splňovaly kritéria pro zadání zakázky stanovená v této směrnici lépe než příslušné jednotlivé části posuzované odděleně. Pokud tomu tak je, zadavatel by měl mít možnost zadat zakázku kombinující dané části příslušnému uchazeči. Mělo by být upřesněno, že zadavatelé by měli provést toto srovnávací posouzení tak, že nejprve pro každou jednotlivou část určí, které nabídky nejlépe splňují příslušná kritéria pro zadání zakázky na každou jednotlivou část, a poté je porovnají s nabídkami podanými určitým uchazečem pro konkrétní kombinaci částí jako celkem.
(89)
Za účelem zrychlení a zefektivnění řízení by měly být lhůty pro účast v zadávacích řízeních zachovány co nejkratší, aniž by vytvářely neodůvodněné překážky pro přístup hospodářských subjektů z celého vnitřního trhu, zejména pak malých a středních podniků. Mělo by se však pamatovat na to, že by zadavatelé při stanovování lhůt pro podání nabídek a žádostí o účast měli zohledňovat zejména složitost zakázky a dobu potřebnou k vypracování nabídek, i když by to znamenalo stanovení lhůt delších, než je minimum uvedené v této směrnici. Na druhou stranu užívání elektronických informačních a komunikačních prostředků, zejména pak plná elektronická dostupnost zadávací dokumentace hospodářským subjektům, uchazečům a zájemcům, a elektronický přenos sdělení vedou k větší transparentnosti a časovým úsporám. Proto by mělo být stanoveno zkrácení minimálních lhůt pro otevřená řízení, a to v souladu s pravidly stanovenými v dohodě o vládních zakázkách a pod podmínkou, že budou v souladu s konkrétním způsobem přenosu plánovaným na úrovni Unie. Navíc by zadavatelé měli mít možnost dále zkrátit lhůty pro podávání nabídek při otevřeném řízení v případech, kdy s ohledem na naléhavost situace není lhůta obvyklá v otevřeném řízení splnitelná, avšak otevřené řízení se zkrácenou lhůtou je stále možné. Pouze v mimořádných situacích, kdy mimořádná naléhavost způsobená událostmi, které zadavatel nemohl předvídat a které mu nelze přičítat, znemožňuje vedení řádného řízení, a to ani se zkrácenými lhůtami, by měli mít zadavatelé v nezbytně nutném rozsahu možnost zadávat zakázky v jednacím řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži. To by mohlo nastat například v případech, kdy přírodní pohromy vyžadují okamžitá opatření.
(90)
Mělo by být vyjasněno, že nutnost zajistit, aby hospodářské subjekty měly dostatek času na vypracování odpovídajících nabídek, může mít za následek, že může být nutné prodloužit původně stanovené lhůty. Jednalo by se zejména o případ, kdy dojde k významným změnám v zadávací dokumentaci. Rovněž by mělo být upřesněno, že významné změny je v této souvislosti třeba chápat jako změny, zejména u technických specifikací, u nichž by hospodářské subjekty potřebovaly další čas, aby je pochopily a náležitě na ně reagovaly. Mělo by se však upřesnit, že tyto změny by neměly být tak podstatné, aby umožnily přijetí jiných zájemců než těch, kteří byli původně vybráni, nebo aby k účasti na zadávacím řízení podnítily další účastníky. To by mohl být zejména případ, kdy změny činí zakázku nebo rámcovou dohodu věcně odlišnou od zakázky původně stanovené v zadávací dokumentaci.
(91)
Mělo by být vyjasněno, že informace ohledně některých rozhodnutí přijatých v průběhu zadávacího řízení, včetně rozhodnutí o nezadání zakázky nebo neuzavření rámcové dohody, by měli zadavatelé zasílat, aniž by o ně zájemci nebo uchazeči museli žádat. Zároveň je třeba připomenout, že směrnice Rady 92/13/EHS (22) stanoví pro zadavatele povinnost poskytnout dotčeným zájemcům a uchazečům shrnutí příslušných důvodů některých zásadních rozhodnutí přijímaných v průběhu zadávacího řízení, opět aniž by o ně zájemci a uchazeči museli žádat. Dále je třeba vyjasnit, že zájemci a uchazeči by měli mít možnost požádat o podrobnější informace ohledně uvedených důvodů, přičemž zadavatelé by měli mít povinnost je poskytnout, s výjimkou případů, kdy by existovaly závažné důvody tak neučinit. Tyto důvody by měly být stanoveny v této směrnici. Za účelem zajištění nezbytné transparentnosti v souvislosti se zadávacími řízeními, jejichž součástí je jednání a dialog s uchazeči, by uchazeči, kteří podali přijatelnou nabídku, měli rovněž mít možnost požádat o informace o vedení a průběhu řízení, pokud tomu nebrání jiné závažné důvody.
(92)
Bude-li to odpovídat nutnosti zajištění cíle řádné obchodní praxe a bude-li to současně umožňovat maximální flexibilitu, je vhodné stanovit, aby se pro požadavky týkající se hospodářské a finanční způsobilosti a dokladů použila směrnice 2014/24/EU o zadávání veřejných zakázek. Zadavatelům by mělo být dovoleno použít kritéria pro výběr uvedená v uvedené směrnici a v případě, že tak učiní, by měli mít povinnost použít ustanovení týkající se zejména stropu požadavků na minimální obrat a používání jednotného evropského osvědčení pro zakázky.
(93)
Zadavatelé by měli mít možnost požadovat, aby byla během plnění zakázky uplatňována opatření nebo systémy environmentálního řízení. Systémy environmentálního řízení, bez ohledu na to, zda jsou registrovány podle nástrojů Unie, například podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 (23), mohou prokázat, že hospodářský subjekt je technicky způsobilý k plnění zakázky. Jako alternativu k registrovaným systémům environmentálního řízení je třeba jako důkaz přijmout popis opatření uplatňovaných hospodářským subjektem pro zajištění stejné úrovně ochrany životního prostředí v případech, kdy dotčený hospodářský subjekt nemá k těmto systémům přístup nebo nemá možnost je získat dostatečně včas.
(94)
Kritéria pro zadání zakázky jsou zásadním pojmem této směrnice, a je proto důležité, aby příslušná ustanovení byla stručná a srozumitelná. Toho lze docílit použitím pojmu „ekonomicky nejvýhodnější nabídka“ jako základního pojmu, jelikož všechny vítězné nabídky by měly být s konečnou platností vybrány podle toho, co jednotlivý zadavatel považuje za ekonomicky nejlepší z nabízených řešení. Aby se zabránilo záměně s kritériem pro zadání zakázky, které je již uváděno jako „hospodářsky nejvýhodnější nabídka“ ve směrnicích 2004/17/ES a 2004/18/ES, měl by se pro tento pojem použít odlišný termín, a to „nejlepší poměr mezi cenou a kvalitou“. V důsledku toho by měly být dané pojmy vykládány v souladu s judikaturou k uvedeným směrnicím, kromě případů, kdy tato směrnice obsahuje zjevně věcně odlišné řešení.
(95)
Zakázky by měly být zadávány na základě objektivních kritérií, která zajistí dodržení zásad transparentnosti, zákazu diskriminace a rovného zacházení, a to s ohledem na zajištění objektivního srovnání relativní hodnoty nabídek s cílem určit v podmínkách skutečné hospodářské soutěže, která nabídka je ekonomicky nejvýhodnější. Je třeba výslovně stanovit, že ekonomicky nejvýhodnější nabídka by měla být posuzována na základě nejlepšího poměru mezi cenou a kvalitou, což by mělo vždy zahrnovat prvek související s cenou nebo náklady. Rovněž by mělo být upřesněno, že toto posouzení ekonomicky nejvýhodnější nabídky by bylo rovněž možné provést pouze na základě ceny či nákladové efektivnosti. Dále je vhodné připomenout, že zadavatelé mají možnost stanovit přiměřené kvalitativní standardy pomocí technických specifikací nebo podmínek plnění zakázky.
Za účelem podpory větší orientace na kvalitu v oblasti veřejných zakázek by členské státy měly mít možnost zakázat nebo omezit použití pouze cenového či pouze nákladového kritéria pro posouzení ekonomicky nejvýhodnější nabídky, považují-li to za vhodné.
Za účelem zajištění dodržování zásady rovného zacházení při zadávání zakázek by zadavatelé měli mít povinnost dosáhnout nezbytné transparentnosti, jež umožní všem uchazečům získat přiměřené informace o kritériích a podmínkách, jež se použijí při rozhodování o zadání zakázky. Zadavatelé by proto měli mít povinnost uvést kritéria pro zadání zakázky a relativní váhu každého z těchto kritérií. Zadavatelé by nicméně v řádně odůvodněných případech, kdy jsou s to příslušné důvody uvést, měli být oprávněni odchýlit se od této povinnosti uvést váhu kritérií, nelze-li váhu dopředu stanovit zejména s ohledem na složitost zakázky. V takových případech by měli uvést kritéria v sestupném pořadí podle důležitosti.
(96)
Podle článku 11 Smlouvy o fungování EU musí být do vymezení a provádění politik a činností Unie zahrnuty požadavky na ochranu životního prostředí, zejména s ohledem na podporu udržitelného rozvoje. Tato směrnice vyjasňuje, jak mohou zadavatelé přispět k ochraně životního prostředí a podpoře udržitelného rozvoje, aniž by přišli o možnost získat pro své zakázky nejlepší poměr kvality a ceny.
(97)
Zadavatelé by měli při posuzování nejlepšího poměru mezi cenou a kvalitou vymezit ekonomická a kvalitativní kritéria pro zadání spojená s předmětem zakázky, na jejichž základě posoudí nabídky s cílem určit ekonomicky nejvýhodnější nabídku z pohledu zadavatele. Tato kritéria by tudíž měla umožňovat srovnávací posouzení úrovně plnění, kterou jednotlivé nabídky nabízejí, s ohledem na předmět zakázky, jak je definován v technických specifikacích. V souvislosti s nejlepším poměrem mezi cenou a kvalitou tato směrnice stanoví demonstrativní výčet možných kritérií pro zadání. Zadavatelé by měli být podněcováni k volbě kritérií pro zadání, jež jim umožní pořídit stavební práce, dodávky a služby vysoké kvality, které optimálně vyhovují jejich potřebám.
Volbou kritérií pro zadání zakázky by zadavatel neměl získat neomezenou volnost a tato kritéria by měla zajišťovat možnost účinné hospodářské soutěže a být doprovázena požadavky, jež umožňují účinně ověřit informace, které uchazeči předložili.
Pro určení ekonomicky nejvýhodnější nabídky by rozhodnutí o zadání zakázky nemělo být založeno výhradně na jiných než nákladových kritériích. Kvalitativní kritéria by proto měla být doplněna o kritérium založené na nákladech, jímž by mohla být v závislosti na volbě zadavatele buď cena nebo přístup vycházející z nákladové efektivnosti, jako například náklady životního cyklu. Kritéria pro zadání by nicméně neměla mít vliv na uplatňování vnitrostátních pravidel upravujících odměňování za určité služby nebo stanovujících pevné ceny za určité dodávky.
(98)
Pokud vnitrostátní předpisy stanoví odměnu za určité služby či pevné ceny za určité dodávky, je třeba upřesnit, že je i nadále možné posuzovat poměr ceny a kvality na základě jiných faktorů, než je pouze cena nebo odměna. V závislosti na příslušné službě či produktu by tyto faktory mohly zahrnovat například podmínky dodání a platby, aspekty poprodejního servisu (například rozsah poradních služeb či služeb poskytování náhradních služeb či produktů) nebo environmentální či sociální aspekty (například, zda knihy byly vytištěny na recyklovaném papíře nebo papíře z udržitelně získaného dřeva, náklady plynoucí z environmentálních externalit, či zda je podporováno sociální začlenění znevýhodněných osob nebo příslušníků ohrožených skupin mezi osoby pověřené plněním zakázky). Vzhledem k četným možnostem hodnocení poměru ceny a kvality na základě věcných kritérií je třeba zabránit možnosti losování jakožto jedinému způsobu zadání zakázky.
(99)
Je-li pro úroveň plnění zakázky významná kvalita zapojených pracovníků, měli by zadavatelé mít také možnost užít jako kritérium organizaci, kvalifikaci a zkušenosti pracovníků přidělených k plnění předmětné zakázky, neboť to může mít dopad na kvalitu plnění zakázky a v důsledku též na ekonomickou hodnotu nabídky. K tomu může dojít například u zakázek na tzv. intelektuální služby, jako jsou služby konzultační nebo architektonické. Zadavatelé využívající této možnosti by měli vhodnými smluvními prostředky zajistit, aby pracovníci přidělení k plnění zakázky skutečně splňovali stanovené normy kvality a aby mohli být nahrazeni pouze se souhlasem zadavatele, který ověří, že náhradní pracovníci dosahují rovnocenné úrovně kvality.
(100)
Aby bylo dosaženo cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, je nanejvýš důležité plně využívat potenciál veřejných zakázek. V této souvislosti je třeba připomenout, že zadávání veřejných zakázek je klíčové pro podporu inovací, které mají velký význam pro budoucí růst v Evropě. Vzhledem k výrazným rozdílům mezi jednotlivými odvětvími a trhy by však nebylo vhodné stanovit obecně platné povinné požadavky na environmentální, sociální a inovativní zadávání zakázek.
Právní předpisy Unie již stanovily povinné požadavky v oblasti zakázek pro splnění určitých cílů v odvětví silničních dopravních vozidel (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/33/ES (24)) a kancelářského vybavení (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 106/2008 (25)). Navíc definice společných metodik pro náklady životního cyklu již významně pokročily.
Zdá se proto vhodné pokračovat tímto směrem a ponechat stanovení povinných cílů na právních předpisech pro jednotlivá odvětví s ohledem na konkrétní politiky a podmínky, kterými se příslušné odvětví řídí, a propagovat rozvoj a používání evropských přístupů k nákladům životního cyklu, aby se dále posílilo používání veřejných zakázek na podporu udržitelného růstu.
(101)
Tato opatření specifická pro konkrétní odvětví by měla být doplněna úpravou směrnic 2004/17/EU a 2004/18/EU, která oprávní zadavatele k tomu, aby ve svých nákupních strategiích sledovali cíle strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Proto je třeba vyjasnit, že kromě případů, kdy posouzení probíhá pouze na základě ceny, zadavatelé mohou určit ekonomicky nejvýhodnější nabídku a nejnižší cenu pomocí přístupu nákladů životního cyklu. Pojem nákladů životního cyklu zahrnuje všechny náklady během životního cyklu stavebních prací, dodávek či služeb.
To znamená interní náklady, jako například náklady na výzkum, jenž má být proveden, na vývoj, výrobu, přepravu, použití, údržbu a likvidaci na konci doby životnosti, ale může to zahrnovat i náklady plynoucí z environmentálních externalit, jako je znečištění způsobené těžbou surovin použitých v daném výrobku nebo výrobkem samotným nebo jeho výrobou, mohou-li být vyjádřeny v penězích a monitorovány. Metody využívané zadavateli pro posouzení nákladů plynoucích z environmentálních externalit by měly být předem stanoveny objektivním a nediskriminačním způsobem a být přístupné všem zúčastněným stranám. Tyto metody mohou být stanoveny na celostátní, regionální nebo místní úrovni, avšak v zájmu zamezení narušení hospodářské soutěže prostřednictvím metodiky uzpůsobené konkrétnímu subjektu by měly zůstat obecné v tom smyslu, že by neměly být zvlášť stanovovány pro konkrétní zadávací řízení. Na úrovni Unie je třeba vypracovat společné metody výpočtu nákladů životního cyklu u konkrétních kategorií dodávek nebo služeb. Jsou-li tyto společné metody vypracovány, mělo by být jejich použití povinné
Dále by měla být posouzena proveditelnost stanovení společných metod pro náklady v souvislosti se sociálními dopady životního cyklu, a to při zohlednění stávajících metodik, jako jsou pokyny pro posuzování sociálních dopadů životního cyklu výrobků přijaté v rámci Programu OSN pro životní prostředí.
(102)
Dále by s ohledem na lepší začlenění sociálních a environmentálních aspektů při zadávání zakázek měli mít zadavatelé možnost využívat kritéria pro zadání nebo podmínky plnění zakázky v souvislosti se stavebními pracemi, dodávkami nebo službami, které mají být poskytnuty v rámci veřejné zakázky, ve všech ohledech a v kterékoli fázi jejich životního cyklu, od těžby surovin použitých v daném výrobku po fázi likvidace výrobku, včetně faktorů, které jsou spojeny s konkrétním výrobním procesem, poskytováním nebo obchodem a jeho podmínkami v případě těchto stavebních prací, dodávek nebo služeb nebo s konkrétním procesem v pozdější fázi jejich životního cyklu, a to i pokud tyto faktory nejsou součástí jejich věcné podstaty. Kritéria a podmínky odkazující na takovýto proces výroby či poskytování mohou například stanovit, že při výrobě nakupovaných výrobků nejsou používány toxické chemické látky nebo že nakupované služby jsou poskytovány za použití energeticky účinných strojů.
V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie to zahrnuje rovněž kritéria pro zadání nebo podmínky plnění zakázky související s dodávkami nebo používáním výrobků spravedlivého obchodu (fair trade) v průběhu plnění zakázky, jež má být zadána. Podmínky plnění zakázky týkající se otázek životního prostředí by mohly zahrnovat například dodání, balení a likvidaci výrobků a v souvislosti se zakázkami na stavební práce a na služby minimalizaci odpadu nebo účinné využívání zdrojů.
Podmínka spojení s předmětem zakázky nicméně vylučuje kritéria a podmínky týkající se obecné obchodní politiky společnosti, jež nelze považovat za faktor, který je příznačný pro daný proces výroby nebo poskytování nakupovaných stavebních prací, dodávek nebo služeb. Zadavatelé by proto neměli mít možnost požadovat od uchazečů existenci určité politiky sociální nebo environmentální odpovědnosti společnosti.
(103)
Je zásadní, aby se kritéria pro zadání nebo podmínky plnění zakázky v oblasti sociálních aspektů výrobního procesu týkala stavebních prací, dodávek nebo služeb, které mají být v rámci zakázky poskytnuty. Dále by se měla tato kritéria uplatnit v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES, a to ve smyslu výkladu Soudního dvora Evropské unie, a neměla by být vybírána a uplatňována způsobem, který přímo či nepřímo diskriminuje hospodářské subjekty z jiných členských států nebo třetích zemí, jež jsou stranami dohody o vládních zakázkách nebo dohod o volném obchodu, jejichž stranou je Unie. Proto by požadavky související se základními pracovními podmínkami upravenými ve směrnici 96/71/ES, jako je minimální mzda, měly zůstat na úrovni stanovené vnitrostátními právními předpisy nebo kolektivními smlouvami uplatňovanými v souladu s právem Unie v souvislosti s uvedenou směrnicí.
Cílem podmínek plnění zakázky by mohla být také podpora prosazování rovnosti žen a mužů při práci, posílení účasti žen na trhu práce a sladění pracovního a soukromého života, ochrany životního prostředí nebo dobrých životních podmínek zvířat, ale také dodržení zásad základních úmluv Mezinárodní organizace práce (MOP) či nábor více znevýhodněných osob, než vyžadují vnitrostátní právní předpisy.
(104)
Opatření zaměřená na ochranu zdraví zaměstnanců zapojených do výrobního procesu, podporu sociálního začlenění znevýhodněných osob nebo členů ohrožených skupin z řad osob, jimž bylo provádění této zakázky přiděleno, nebo odbornou přípravu v oblasti dovedností potřebných pro danou zakázku mohou rovněž být předmětem kritérií pro zadání nebo podmínek plnění zakázky, pokud se týkají stavebních prací, dodávek nebo služeb, které mají být v rámci zakázky poskytnuty. Tato kritéria nebo podmínky se mohou mimo jiné týkat například zaměstnávání dlouhodobých uchazečů o zaměstnání nebo uplatnění opatření v oblasti odborné přípravy pro nezaměstnané nebo mladé osoby v průběhu plnění zakázky, jež má být zadána. V technických specifikacích mohou zadavatelé stanovit sociální požadavky, které přímo souvisí s vlastnostmi daného výrobku nebo služby, jako je přístup pro osoby se zdravotním postižením nebo řešení pro všechny uživatele.
(105)
Veřejné zakázky by neměly být zadávány hospodářským subjektům, které se účastnily zločinného spolčení nebo byly shledány vinnými z korupce, podvodu na úkor finančních zájmů Unie, teroristických trestných činů, praní peněz nebo financování terorismu. Neplacení daní nebo příspěvků na sociální zabezpečení by mělo vést k povinnému vyloučení na úrovni Unie. Členské státy by však měly mít možnost stanovit odchylku od těchto povinných vyloučení ve výjimečných situacích, kdy je z naléhavých důvodů obecného zájmu zadání zakázky nezbytné. To může nastat například tehdy, kdy lze naléhavě potřebné očkovací látky nebo nouzové vybavení nakoupit pouze u hospodářského subjektu, na který se jinak vztahuje jeden z povinných důvodů vyloučení. Vzhledem ke skutečnosti, že zadavatelé, kteří nejsou veřejnými zadavateli, by nemuseli mít přístup k nezpochybnitelným důkazům v tomto ohledu, je vhodné ponechat na těchto zadavatelích možnost výběru, zda použijí kritéria pro vyloučení uvedená ve směrnici 2014/24/EU, či nikoliv. Povinnost použít čl. 57 odst. 1 a 2 směrnice 2014/24/EU, by tedy měla být omezena na zadavatele, kteří jsou veřejnými zadavateli.
(106)
Zadavatelé by dále měli mít možnost vyloučit hospodářské subjekty, které se ukázaly jako nespolehlivé, a to například z důvodu porušení environmentálních nebo sociálních povinností, včetně pravidel pro přístupnost osobám se zdravotním postižením nebo jiných druhů vážného profesního pochybení, jako je porušení pravidel hospodářské soutěže nebo práv duševního vlastnictví. Je třeba upřesnit, že vážné profesní pochybení může zpochybnit důvěryhodnost hospodářského subjektu a učinit jej nezpůsobilým pro zadání veřejné zakázky bez ohledu na to, zda by daný hospodářský subjekt byl jinak technicky a ekonomicky způsobilý k plnění zakázky.
Vzhledem k tomu, že zadavatel ponese odpovědnost za důsledky svého případného chybného rozhodnutí, by zadavatelé měli i nadále mít možnost se domnívat, že došlo k vážnému profesnímu pochybení, mohou-li před vydáním konečného a závazného rozhodnutí o existenci důvodů pro povinné vyloučení jakýmkoli vhodným způsobem prokázat, že daný hospodářský subjekt porušil své povinnosti, včetně povinností spojených s platbou daní nebo příspěvků sociálního zabezpečení, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak. Zároveň by měli mít možnost vyloučit zájemce nebo uchazeče, jejichž plnění u dřívějších veřejných zakázek nebo zakázek jiných zadavatelů vykazovalo závažné nedostatky s ohledem na základní požadavky, například absenci dodávky nebo výkonu, významné nedostatky dodaného výrobku nebo služby, které výrobek nebo službu činí neupotřebitelným pro zamýšlený účel, nebo pochybení, jež vyvolává vážné pochybnosti ohledně spolehlivosti daného hospodářského subjektu. Vnitrostátní právo by mělo stanovit maximální dobu takových vyloučení.
Při použití fakultativních důvodů pro vyloučení by zvláštní pozornost měla být věnována zásadě proporcionality. Drobné nesrovnalosti by měly vést k vyloučení hospodářského subjektu pouze ve výjimečných případech. Nicméně opakované případy drobných nesrovnalostí mohou vést k pochybnostem o spolehlivosti hospodářského subjektu, což by mohlo odůvodnit vyloučení.
(107)
Budou-li zadavatelé povinni použít tato kritéria pro vyloučení, nebo pokud se pro jejich použití rozhodnou, měli by uplatňovat směrnici 2014/24/EU, pokud jde o možnost, aby hospodářské subjekty přijímaly opatření v oblasti dodržování souladu s předpisy zaměřená na odstranění důsledků všech trestných činů nebo pochybení a na účinnou prevenci dalšího výskytu nezákonného jednání.
(108)
Nabídky na stavební práce, dodávky nebo služby, které se jeví mimořádně nízké, mohou být založeny na technicky, hospodářsky nebo právně nevhodných předpokladech či postupech. Nebude-li uchazeč schopen poskytnout dostatečné vysvětlení, zadavatel by měl být oprávněn tuto nabídku odmítnout. Odmítnutí by mělo být povinné v případech, kdy zadavatel zjistí, že mimořádně nízká cena nebo navrhované náklady jsou důsledkem nedodržení imperativních norem práva Unie nebo z nich vyplývajících vnitrostátních právních předpisů v oblastech sociálního, pracovního nebo environmentálního práva nebo ustanovení mezinárodního pracovního práva.
(109)
Podmínky plnění zakázky stanovují konkrétní požadavky v souvislosti s plněním zakázky. Na rozdíl od kritérií pro zadání zakázky, která jsou základem pro srovnávací posouzení kvality nabídek, podmínky plnění zakázky stanovují neměnné objektivní požadavky, jež nemají dopad na posuzování nabídek. Podmínky plnění zakázky by měly být považovány za slučitelné s touto směrnicí, pokud nejsou přímo nebo nepřímo diskriminační a pokud souvisí s předmětem zakázky, který zahrnuje všechny faktory zapojené do konkrétního výrobního procesu, poskytování nebo uvádění na trh. To zahrnuje podmínky týkající se procesu plnění zakázky, avšak vylučuje to požadavky odkazující na obecnou obchodní politiku dané společnosti.
(110)
Je důležité zajistit, aby subdodavatelé plnili příslušné povinnosti v oblasti environmentálního, sociálního a pracovního práva stanovené právními předpisy Unie, vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo prostřednictvím ustanovení mezinárodního environmentálního, sociálního a pracovního práva uvedených v této směrnici, pokud jsou tato pravidla a jejich uplatňování v souladu s právem Unie, a to prostřednictvím vhodných opatření příslušných vnitrostátních orgánů v rámci jejich povinností a pravomocí, jako jsou například pracovněprávní inspekce nebo agentury pro ochranu životního prostředí.
Je rovněž nezbytné zajistit v subdodavatelském řetězci určitou transparentnost, jelikož tak budou zadavatelům poskytnuty informace o osobách přítomných na staveništích, kde pro ně probíhají stavební práce, nebo o tom, které podniky poskytují služby v souvislosti s budovami, infrastrukturami či prostorami, jako jsou radnice, obecní školy, sportovní zařízení, přístavy nebo dálnice, za něž jsou zadavatelé odpovědní nebo nad nimiž vykonávají přímý dohled. Je třeba upřesnit, že povinnost poskytovat požadované informace bude v každém případě uložena hlavnímu dodavateli, buď na základě zvláštních smluvních ustanovení, která by každý zadavatel musel zahrnout do všech zadávacích řízení, nebo na základě povinností, které by členské státy uložily hlavním dodavatelům prostřednictvím všeobecně platných ustanovení.
Je rovněž třeba vyjasnit, že podmínky související s vymáháním plnění příslušných povinností v oblasti environmentálního, sociálního a pracovního práva stanovených právními předpisy Unie, vnitrostátními právními předpisy, kolektivními dohodami nebo prostřednictvím ustanovení mezinárodního environmentálního, sociálního a pracovního práva uvedených v této směrnici, pokud jsou tato pravidla a jejich uplatňování v souladu s právem Unie, by se měly použít ve všech případech, kdy vnitrostátní právní předpisy členského státu stanoví mechanismus společné odpovědnosti mezi subdodavateli a hlavním dodavatelem. Dále je třeba výslovně uvést, že členské státy by měly mít možnost přijmout další opatření, například rozšířit povinnosti týkající se transparentnosti, umožnit přímé platby subdodavatelům nebo umožnit či nařídit veřejným zadavatelům, aby ověřili, že subdodavatelé nejsou v některé ze situací, jež vyžadují vyloučení hospodářských subjektů. Pokud se na subdodavatele použijí tato opatření, měla by být zajištěna konzistentnost s ustanoveními, která se vztahují na hlavní dodavatele, aby v případě, že se vyskytnou důvody pro povinné vyloučení, následoval požadavek, aby hlavní dodavatel dotčeného subdodavatele nahradil. Pokud dané ověření prokáže výskyt nepovinných důvodů pro vyloučení, by mělo být vyjasněno, že veřejní zadavatelé mohou nahrazení vyžadovat. Mělo by však být rovněž výslovně stanoveno, že veřejní zadavatelé mohou být nuceni vyžadovat nahrazení dotčeného subdodavatele, pokud se v těchto případech ukázalo jako nutné vyloučit hlavní dodavatele.
Rovněž by mělo být výslovně stanoveno, že členské státy mají i nadále možnost stanovit v rámci vnitrostátních právních předpisů přísnější pravidla odpovědnosti nebo přijmout podle vnitrostátních právních předpisů další opatření týkající se přímých plateb subdodavatelům.
(111)
S ohledem na aktuální diskuse o horizontálních ustanoveních upravujících vztahy se třetími zeměmi v souvislosti s veřejnými zakázkami je vhodné dočasně zachovat nynější stav v podobě režimu, který je v současnosti uplatňován v odvětví veřejných služeb podle článků 58 a 59 a směrnice 2004/17/ES. Tato ustanovení by proto měla být ponechána beze změny, včetně ustanovení o přijímání prováděcích aktů v případech, kdy podniky Unie narážejí při přístupu na trhy třetích zemí na potíže. V těchto situacích by tyto prováděcí akty měla i nadále přijímat Rada.
(112)
Mělo by být připomenuto“ že pro výpočet lhůt obsažených v této směrnici se použije nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71 (26).
(113)
Je nezbytné vyjasnit podmínky, za nichž změny zakázky během jejího plnění vyžadují nové zadávací řízení, přičemž je třeba zohlednit příslušnou judikaturu Soudního dvora Evropské unie. Nové zadávací řízení je vyžadováno v případě podstatných změn původní zakázky, zejména budou-li se týkat rozsahu a obsahu vzájemných práv a povinností smluvních stran, včetně rozdělení práv duševního vlastnictví. Tyto změny ukazují na záměr smluvních stran znovu jednat o zásadních podmínkách zakázky. To se týká zejména případu, kdy by změněné podmínky mohly mít dopad na výsledek řízení, pokud by byly součástí původního řízení.
Změny smlouvy na zakázku vedoucí k méně významné změně hodnoty zakázky až do určité výše by měly být vždy možné, aniž by bylo třeba zahájit nové zadávací řízení. Za tímto účelem a pro zajištění právní jistoty by tato směrnice měla stanovit finanční limity de minimis, pod jejichž úrovní není nutné zahajovat nové zadávací řízení. Změny smlouvy na zakázku překračující tyto finanční limity by měly být možné, aniž by bylo třeba provést nové zadávací řízení, pokud splňují příslušné podmínky stanovené v této směrnici.
(114)
Zadavatelé se mohou ocitnout v situacích, kdy jsou zapotřebí dodatečné stavební práce, dodávky nebo služby; v těchto případech lze odůvodnit změnu původní smlouvy na zakázku bez zahájení nového zadávacího řízení, zejména pokud jsou dodatečné dodávky určeny buď k částečnému nahrazení nebo k rozšíření stávajících služeb, dodávek nebo zařízení, jestliže by změna dodavatele nutila zadavatele k pořízení materiálu, stavebních prací či služeb, které mají odlišné technické vlastnosti, což by mělo za následek neslučitelnost nebo nepřiměřené technické obtíže při provozu a údržbě.
(115)
Zadavatelé mohou čelit vnějším okolnostem, které nemohou předvídat při zadávání zakázky, zejména pokud plnění zakázky pokrývá delší časový úsek. V takovém případě je nezbytná určitá míra flexibility pro přizpůsobení zakázky těmto okolnostem, aniž by muselo být zahájeno nové zadávací řízení. Pojem nepředvídatelné okolnosti se týká okolností, jež nemohl zadavatel předpokládat ani přes přiměřeně pečlivou přípravu zadávacího řízení na původní veřejnou zakázku při zohlednění jemu dostupných prostředků, povahy a vlastností konkrétního projektu, osvědčených postupů v dotčené oblasti a potřeby zajistit vhodný poměr mezi zdroji vynakládanými na přípravu zadání zakázky a její odhadovanou hodnotou.
Neplatí to však v případech, kdy je výsledkem úprav změna povahy celého zadání zakázky, například kvůli nahrazení stavebních prací, dodávek nebo služeb, které mají být poskytnuty, jiným plněním, nebo kvůli zásadní změně typu zakázky, protože v takové situaci lze předpokládat hypotetický dopad na výsledek zadávacího řízení.
(116)
V souladu se zásadami rovného zacházení a transparentnosti by neměl být úspěšný uchazeč nahrazen, například pokud je zakázka ukončena z důvodů nedostatků v plnění, jiným hospodářským subjektem, aniž by byla zakázka znovu otevřena hospodářské soutěži. Avšak úspěšný uchazeč plnící zakázku by měl mít možnost, zejména pokud byla zakázka zadána více než jednomu podniku, během jejího plnění projít určitými strukturálními změnami, například čistě interní reorganizací, převzetím, fúzí a akvizicí nebo insolvencí. Tyto strukturální změny by neměly automaticky vyžadovat nové zadávací řízení na všechny zakázky plněné tímto uchazečem.
(117)
Zadavatelé by měli mít možnost provést změny ve smlouvách na zakázku na základě ustanovení o změnách nebo opčních právech, nicméně tato ustanovení by jim neměla poskytovat neomezenou volnost. Tato směrnice by proto měla stanovit, v jakém rozsahu bude možné provádět změny původní smlouvy na zakázku. Mělo by se upřesnit, že dostatečně přesně formulovaná ustanovení o změnách či opčních právech mohou například stanovit indexaci cen nebo zajistit, aby například telekomunikační zařízení, které má být dodáno v průběhu určitého období, bylo nadále vyhovující, a to i v případě změny komunikačních protokolů nebo jiných technologických změn. V rámci těchto dostatečně přesně formulovaných ustanovení by mělo být také možné stanovit takové úpravy smlouvy na zakázku, které jsou nutné z důvodu technických obtíží, jež se vyskytly při provozu či údržbě. Mělo by se rovněž připomenout, že ve smlouvě na zakázku by například mohla být zahrnuta běžná údržba a rovněž mimořádné údržbářské zásahy, které by mohly být nutné za účelem zajištění nepřetržitosti veřejné služby.
(118)
Zadavatelé někdy čelí okolnostem, které vyžadují okamžité ukončení smluv na veřejné zakázky za účelem splnění povinností podle práva Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek. Členské státy by proto měly zajistit, aby zadavatelé měli možnost, za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy, ukončit smlouvu na zakázku během doby její platnosti, vyžaduje-li to právo Unie.
(119)
Výsledky pracovního dokumentu Komise ze dne 27. června 2011 nazvaného „Zpráva o hodnocení dopadu a účinnosti právních předpisů EU v oblasti zadávání veřejných zakázek“ naznačily, že by mělo být přezkoumáno vyjmutí některých služeb z oblasti působnosti směrnice 2004/17/ES. V důsledku toho by měla být oblast působnost této směrnice rozšířena na řadu služeb.
(120)
Některé kategorie služeb mají i nadále ze své podstaty omezený přeshraniční rozměr, zejména služby známé pod označením osobní služby, jako jsou některé sociální, zdravotní a vzdělávací služby. Tyto služby jsou poskytovány v rámci určitého kontextu, který se v jednotlivých členských státech kvůli různým kulturním tradicím zásadním způsobem liší. Proto by měl být vytvořen zvláštní režim pro zakázky v této oblasti služeb s vyšším finančním limitem, než je finanční limit pro jiné služby.
Ve specifickém kontextu zadávání zakázek v těchto odvětvích nebudou osobní služby v hodnotě nižší, než je tento finanční limit, obvykle zajímavé pro poskytovatele z jiných členských států, pokud neexistují konkrétní informace o opaku, například financování přeshraničních projektů z prostředků Unie.
Zakázky na osobní služby převyšující tento finanční limit by měly podléhat transparentnosti v rámci celé Unie. S ohledem na význam kulturního kontextu a citlivost těchto služeb by členské státy měly mít možnost organizovat výběr poskytovatelů služeb způsobem, který považují za nejvhodnější. Pravidla této směrnice tuto zásadu respektují tím, že u těchto služeb vyžadují pouze dodržování základních zásad transparentnosti a rovného zacházení a zajišťují, aby zadavatelé mohli používat specifická kritéria kvality pro výběr poskytovatelů služeb, jako jsou kritéria stanovená dobrovolným evropským rámcem pro zajišťování kvality v sociálních službách Výboru pro sociální ochranu. Při určování postupů, které se mají při zadávání zakázek na osobní služby použít, by členské státy měly mít na zřeteli článek 14 Smlouvy o fungování EU a Protokol č. 26 Smlouvy o fungování EU. Přitom by měly rovněž dbát na cíle týkající se zjednodušování a snižování administrativní zátěže pro zadavatele i hospodářské subjekty; je třeba vyjasnit, že takovýto přístup by mohl spočívat i ve využívání pravidel pro zakázky na služby i u zakázek, na něž se zvláštní režim nevztahuje.
Členské státy nebo zadavatelé mají i nadále možnost poskytovat tyto služby samy nebo uspořádat sociální služby způsobem, který nezahrnuje zadávání veřejných zakázek, například prostřednictvím financování těchto služeb nebo udělováním licencí či povolení všem hospodářským subjektům, které splňují podmínky předem stanovené zadavatelem, bez jakýchkoliv omezení či kvót za předpokladu, že takový systém zajistí dostatečnou publicitu a že je v souladu se zásadami transparentnosti a nediskriminace.
(121)
Obdobně hotelové a restaurační služby jsou obvykle nabízeny pouze subjekty, které se nacházejí na konkrétním místě poskytování těchto služeb, a proto rovněž mají omezený přeshraniční rozměr. Měl by se na ně tudíž vztahovat pouze zjednodušený režim, a to od finančního limitu 1 000 000 EUR. Rozsáhlé zakázky na hotelové a restaurační služby překračující tento finanční limit mohou být zajímavé pro různé hospodářské subjekty, jako jsou cestovní kanceláře a agentury a jiní zprostředkovatelé, a to i na přeshraničním základě.
(122)
Podobně se některé právní služby týkají výlučně otázek čistě vnitrostátního práva a jsou tedy typicky nabízeny subjekty umístěnými v dotčeném členském státě a mají tedy rovněž jen omezený přeshraniční rozměr. Měl by se na ně tudíž vztahovat pouze zjednodušený režim, a to od finančního limitu 1 000 000 EUR. Rozsáhlé zakázky na právní služby překračující tento finanční limit mohou být zajímavé pro různé hospodářské subjekty, jako jsou mezinárodní právnické firmy, a to i na přeshraničním základě, zejména pokud zahrnují právní otázky vyplývající z práva Unie či mezinárodního práva nebo řešené na jeho pozadí, nebo pokud se týkají více zemí.
(123)
Ze zkušeností vyplývá, že u řady jiných služeb, jako jsou záchranné služby, hasičské služby a vězeňské služby, je určitý přeshraniční zájem přítomen obvykle pouze od chvíle, kdy dosáhnou dostatečného kritického množství z důvodu jejich poměrně vysoké ceny. V rozsahu, v jakém nejsou z působnosti této směrnice vyjmuty, by uvedené služby měly být zahrnuty do zjednodušeného režimu. Jestliže je jejich poskytování skutečně založeno na zakázkách, jiné kategorie služeb, jako jsou vyhledávací a bezpečnostní služby, by v obvyklých podmínkách pravděpodobně představovaly přeshraniční zájem až od finančního limitu 1 000 000 EUR, a měly by tedy podléhat pouze zjednodušenému režimu.
(124)
Za účelem zajištění nepřetržitosti veřejných služeb by tato směrnice měla umožnit, aby mohla být účast v zadávacích řízeních na některé služby v oblasti zdravotní péče, sociální péče a kultury vyhrazena určitým organizacím, u nichž zaměstnanci mají podíl na vlastnictví či aktivně se účastní jejího vedení, a stávajícím organizacím, jako jsou družstva, aby se podílely na poskytování těchto služeb koncovým uživatelům. Toto ustanovení je svým rozsahem omezeno výlučně na některé služby zdravotní péče, sociální péče a související služby, některé vzdělávací služby, knihovnické, archivářské, muzejní a jiné kulturní služby, sportovní služby a služby pro soukromé domácnosti a nemá za cíl zahrnout kteroukoli z výjimek stanovených jinde v této směrnici. Na tyto služby by se měl vztahovat pouze zjednodušený režim.
(125)
Je vhodné označit tyto služby odkazem na konkrétní položky „společného slovníku pro veřejné zakázky (dále jen „CPV“)“ přijatým nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2195/2002 (27), který je hierarchicky strukturovanou nomenklaturou rozdělenou do oddílů, skupin, tříd, kategorií a podkategorií. Aby se vyloučila právní nejistota, mělo by být vyjasněno, že odkaz na oddíl neznamená automaticky odkaz na podřazené pododdíly. Takové komplexní pokrytí by místo toho mělo být výslovně stanoveno uvedením všech příslušných položek, případně uvedením příslušných kódů.
(126)
Soutěže o návrh byly tradičně většinou používány v oblastech územního plánování, architektury a inženýrství nebo zpracování dat. Mělo by však být připomenuto, že tyto flexibilní nástroje by mohly být využity rovněž pro jiné účely a že může být stanoveno, že následné zakázky na služby by byly zadány vítězi nebo jednomu z vítězů soutěže o návrh prostřednictvím jednacího řízení bez uveřejnění.
(127)
Z hodnocení vyplývá, že v uplatňování pravidel Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek lze ještě dosáhnout značného zlepšení. Z a účelem účinnějšího a důslednějšího uplatňování těchto pravidel je nezbytné získat dobrý přehled o případných systémových problémech a obecné praxi vnitrostátních politik v oblasti zadávání zakázek, aby řešení možných problémů mohlo probíhat cíleněji. Tento přehled je třeba získat náležitým sledováním, jehož výsledky by měly být pravidelně uveřejňovány, aby umožňovaly informovanou diskusi o možném vylepšení pravidel pro zadávání zakázek a praxe. Získání tohoto dobrého přehledu by mohlo rovněž poskytnout informace o uplatňování pravidel pro zadávání veřejných zakázek v souvislosti s prováděním projektů spolufinancovaných Unií. Členské státy by měly i nadále mít možnost rozhodnout, kdo a jak by toto sledování měl provádět v praxi; přitom by jim měla zůstat také možnost rozhodnout, zda by monitorování mělo být založeno na namátkové kontrole ex-post, nebo na systematické kontrole ex-ante zadávacích řízení, na něž se vztahuje tato směrnice. Měla by existovat možnost upozornit na případné problémy příslušné orgány; nemělo by přitom být nutné, aby subjekty provádějící sledování měly způsobilost být účastníkem soudního řízení.
Lepší pokyny, informace a podpora pro zadavatele a hospodářské subjekty by rovněž mohly výrazně přispět ke zvýšení efektivity zadávání veřejných zakázek, a to prostřednictvím zlepšení znalostí, větší právní jistoty a profesionalizace postupů zadávání zakázek. Tyto pokyny by zadavatelům a hospodářským subjektům měly být zpřístupněny, kdykoli se ukáže, že je nezbytné zlepšit řádné uplatňování pravidel. Poskytované pokyny by měly pokrývat všechny otázky spojené se zadáváním veřejných zakázek, jako je plánování nákupů, řízení, volba postupů a nástrojů a osvědčené postupy při vedení řízení. Co se týče právních otázek, neměly by pokyny nezbytně představovat úplnou právní analýzu příslušných otázek; mohly by se omezit na obecný přehled prvků, jež je třeba zohlednit při následné podrobné analýze příslušných otázek, například upozornit na judikaturu, jež může být relevantní, nebo na poznámky k pokynům či jiné zdroje, které se danou konkrétní otázkou zabývaly.
(128)
Směrnice 92/13/EHS stanoví, že alespoň každé osobě, která má nebo měla zájem na získání určité zakázky a které v důsledku domnělého porušení práva Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek nebo vnitrostátních pravidel, která toto právo provádějí, vznikla nebo hrozí újma, mají být dostupná určitá přezkumná řízení. Tato směrnice by na uvedená přezkumná řízení neměla mít dopad. Občané, zúčastněné strany - ať již sdružené v organizacích či nikoli - a další osoby nebo subjekty, jež nemají přístup k přezkumným řízením podle směrnice 92/13/EHS, nicméně coby daňoví poplatníci mají legitimní zájem na řádném zadávání zakázek. Proto by měli mít možnost upozornit na případná porušení této směrnice příslušné orgány nebo organizace, a to jinak než prostřednictvím přezkumných řízení podle směrnice 92/13/EHS a aniž by museli mít způsobilost být účastníkem soudního řízení. Aby nedošlo k duplicitě stávajících orgánů či organizací, měly by mít členské státy možnost upravit přístup k obecným orgánům či organizacím dohledu, odvětvovým subjektům dozoru, obecním orgánům dozoru, orgánům ochrany hospodářské soutěže, veřejnému ochránci práv nebo vnitrostátním kontrolním úřadům.
(129)
Za účelem plného využití potenciálu veřejných zakázek k dosažení cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění bude svou úlohu muset sehrát také strategické zadávání zakázek s environmentálním, sociálním a inovačním rozměrem. Je proto důležité získat celkový přehled o vývoji v oblasti strategického zadávání zakázek, a vytvořit si tak informovaný názor na obecné trendy na souhrnné úrovni v této oblasti. V této souvislosti je samozřejmě možno použít veškeré již připravené relevantní zprávy.
(130)
Vzhledem k potenciálu malých a středních podniků pro vytváření pracovních míst, růst a inovace je důležité podporovat jejich účast na veřejných zakázkách, a to jak prostřednictvím vhodných ustanovení této směrnice, tak prostřednictvím iniciativ na vnitrostátní úrovni. Nová ustanovení v této směrnici by měla přispět ke zvýšení úspěšnosti, čímž se rozumí podíl malých a středních podniků na celkové hodnotě zadaných zakázek. Není vhodné stanovit povinné podíly úspěšnosti, nicméně vnitrostátní iniciativy na podporu účasti malých a středních podniků by měly být vzhledem k jejich významu důkladně sledovány.
(131)
Řada postupů a pracovních metod již byla zavedena v souvislosti se sděleními Komise a jejími kontakty s členskými státy, jako jsou sdělení a kontakty týkající se postupů stanovených podle článků 258 a 260 Smlouvy o fungování EU, v rámci Systému pro řešení sporů na vnitřním trhu (síť SOLVIT) a projektu EU Pilot, jež se touto směrnicí nemění. Měly by však být doplněny o určení jediného kontaktního místa pro spolupráci s Komisí v každém členském státě, jež by působilo jako jediné centrum pro otázky související se zadáváním veřejných zakázek v daném členském státě. Tuto úlohu by mohly plnit osoby nebo organizace, které jsou již pravidelně v kontaktu s Komisí ohledně otázek spojených se zadáváním veřejných zakázek, jako například vnitrostátní kontaktní místa, členové Poradního výboru pro veřejné zakázky, členové sítě pro veřejné zakázky nebo vnitrostátní koordinátoři.
(132)
Pro zajištění řádných řízení včetně účinného boje proti korupci a podvodům má zásadní význam zpětná dohledatelnost a transparentnost rozhodování v rámci zadávacích řízení. Veřejní zadavatelé by proto měli uchovávat kopie uzavřených zakázek vysoké hodnoty, aby byli schopni poskytnout přístup k těmto dokumentům zúčastněným stranám v souladu s příslušnými předpisy o přístupu k dokumentům. Zásadní prvky a rozhodnutí u jednotlivých zadávacích řízení by navíc měli zadavatelé zdokumentovat ve zprávě o zakázce. Za účelem co možná největšího omezení administrativní zátěže by mělo být povoleno, aby zpráva o zakázce odkazovala na informace již obsažené v příslušném oznámení o výsledku zadávacího řízení. Zlepšit je třeba také elektronické systémy pro uveřejňování těchto oznámení spravované Komisí, a to s cílem usnadnit zadávání údajů na jedné straně a zároveň získávání souhrnných zpráv a výměnu údajů mezi systémy na straně druhé.
(133)
V zájmu zjednodušení administrativy a za účelem snížení zátěže členských států by Komise měla pravidelně zkoumat, zda kvalita a úplnost informací obsažených v oznámeních, která jsou uveřejňována v souvislosti se zadávacími řízeními, Komisi postačují ke shromáždění statistických informací, jež by jinak musely členské státy poskytovat.
(134)
Pro výměnu informací, které je zapotřebí při provádění zadávacích řízení v přeshraničních situacích, je nezbytná účinná správní spolupráce, a to zejména v souvislosti s ověřováním důvodů pro výjimky a kritérií pro výběr a uplatňováním kvalitativních a environmentálních norem. Systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (dále jen „systém IMI“) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1024/2012 (28) by mohl být užitečným elektronickým prostředkem pro usnadnění a posílení správní spolupráce, s jehož pomocí by byla řízena výměna informací na základě jednoduchých a jednotných postupů překonávajících jazykové překážky. Za účelem testu udržitelnosti rozšíření systém IMI tak, aby pokrýval výměnu informací podle této směrnice, by proto měl být co nejdříve zahájen pilotní projekt.
(135)
Za účelem zohlednění rychlého technického, hospodářského a regulačního vývoje by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o méně podstatné části této směrnice. Komise by měla být vzhledem k potřebě dodržování mezinárodních dohod oprávněna ke změně technických postupů pro metody výpočtů finančních limitů, jakož i k pravidelnému přezkumu samotných finančních limitů; odkazy na nomenklaturu CPV mohou procházet regulatorními změnami na úrovni Unie a je nezbytné, aby se uvedené změny promítly do textu této směrnice; technické údaje a charakteristiky zařízení pro elektronický příjem by měly být aktualizovány s ohledem na technologický pokrok; rovněž je nezbytné, aby byla Komise zmocněna k tomu, aby za účelem zajištění interoperability technických formátů, procesů a předávání zpráv v zadávacích řízeních, která probíhají pomocí prostředků elektronické komunikace, a současného zohlednění technického pokroku učinila z některých norem pro elektronickou komunikaci normy povinné; Komise by rovněž měla být oprávněna upravovat seznam legislativních aktů Unie, kterými se zavádějí společné metody výpočtu nákladů životního cyklu; seznam mezinárodních úmluv v sociální a environmentální oblasti a seznam právních předpisů Unie, jejichž provádění je podmínkou volného přístupu na dotčený trh, a rovněž přílohu II, kterou se stanoví seznam právních aktů, které je třeba zohlednit při posuzování existence zvláštních či výhradních práv, je třeba rychle přizpůsobit tak, aby zahrnovaly odvětvová opatření. Aby byla tato potřeba uspokojena, měla by být Komise oprávněna k aktualizaci těchto seznamů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni během přípravné práce prováděla náležité konzultace, včetně konzultací s odborníky. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem souběžné, včasné a řádné předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
(136)
Při uplatňování této směrnice by měla Komise konzultovat příslušné skupiny odborníků v oblasti elektronického zadávání zakázek, přičemž je třeba zajistit vyvážené složení skupin hlavních zúčastněných stran.
(137)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice, pokud jde o postupy zasílání a uveřejňování údajů uvedených v příloze IX, postupy vypracovávání a zasílání oznámení a standardní formuláře pro uveřejňování oznámení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (29).
(138)
Při přijímání prováděcích aktů týkajících se standardních formulářů pro uveřejňování oznámení, které nebudou mít dopad ani z finančního hlediska, ani ohledně povahy a rozsahu povinností vyplývajících z této směrnice, by se měl použít měl být použit poradní postup. Tyto akty jsou naopak charakterizovány pouze administrativním účelem a slouží k usnadnění používání pravidel stanovených v této směrnici.
Kromě toho je třeba za podmínek zajišťujících jednotné podmínky uplatňování tohoto ustanovení přijmout rozhodnutí, jimiž se určí, zdali je dotčená činnost přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích s volným přístupem. Proto je třeba Komisi svěřit také prováděcí pravomoci ohledně podrobných ustanovení pro uplatňování postupu podle článku 35 pro určení, zdali je článek 34 použitelný stejně jako samotné prováděcí akty. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Pro přijetí těchto prováděcích aktů by se měl použít poradní postup.
(139)
Komise by měla přezkoumat dopady na vnitřní trh vyplývající z uplatnění finančních limitů a předložit o nich zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Přitom by měla zohlednit faktory, jako je míra přeshraničního zadávání zakázek, účast malých a středních podniků, transakční náklady a poměr mezi náklady a přínosy.
Podle čl. XXII odst. 7 dohody o vládních zakázkách musí být dohoda tři roky po svém vstupu v platnost a následně v pravidelných intervalech předmětem dalšího jednání. V této souvislosti by s ohledem na dopady inflace vzhledem k dlouhému období beze změn finančních limitů v dohodě o vládních zakázkách měla být přezkoumána přiměřenost úrovně finančních limitů; pokud by se v důsledku toho měly úrovně finančních limitů změnit, měla by Komise případně přijmout návrh právního aktu na změnu finančních limitů uvedených v této směrnici.
(140)
Jelikož cíle této směrnice, totiž koordinace právních a správních předpisů členských států upravujících určité postupy zadávání veřejných zakázek, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(141)
Směrnice 2004/17/ES by měla být zrušena.
(142)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje legislativní orgán předložení těchto dokumentů za odůvodněné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
HLAVA I:
OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A OBECNÉ ZÁSADY
KAPITOLA I:
Předmět a definice
Článek 1:
Předmět a oblast působnosti
Článek 2:
Definice
Článek 3:
Veřejní zadavatelé
Článek 4:
Zadavatelé
Článek 5:
Smíšené zakázky zahrnující stejnou činnost
Článek 6:
Zakázky zahrnující více činností
KAPITOLA II:
Činnosti
Článek 7:
Společná ustanovení
Článek 8:
Plyn a teplo
Článek 9:
Elektřina
Článek 10:
Voda
Článek 11:
Dopravní služby
Článek 12:
Přístavy a letiště
Článek 13:
Poštovní služby
Článek 14:
Těžba ropy a zemního plynu, průzkum nebo těžba uhlí nebo jiných pevných paliv
Kapitola III:
Věcná působnost
ODDÍL 1:
FINANČNÍ LIMITY
Článek 15:
Finanční limity
Článek 16:
Metody výpočtu odhadované hodnoty zakázek
Článek 17:
Úprava finančních limitů
ODDÍL 2:
ZAKÁZKY A SOUTĚŽE O NÁVRH VYŇATÉ Z PUSOBNOSTI SMĚRNICE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO ZAKÁZKY V OBLASTI OBRANY A BEZPEČNOSTI
Pododdíl 1:
Výjimky vztahující se na všechny zadavatele a zvláštní výjimky pro odvětví vodního hospodářství a energetiky
Článek 18:
Zakázky zadávané za účelem dalšího prodeje nebo nájmu třetím osobám
Článek 19:
Zakázky a soutěže o návrh zadávané nebo organizované za jiným účelem, než je vykonávání činnosti uvedené ve směrnici, nebo za účelem vykonávání takové činnosti ve třetí zemi
Článek 20:
Zakázky zadávané a soutěže o návrh organizované podle mezinárodních pravidel
Článek 21:
Zvláštní výjimky pro zakázky na služby
Článek 22:
Zakázky na služby zadávané na základě výhradního práva
Článek 23:
Zakázky zadávané určitými zadavateli na nákup vody a dodávky energie nebo paliv pro výrobu energie
Pododdíl 2:
Zakázky v oblasti obrany a bezpečnosti
Článek 24:
Obrana a bezpečnost
Článek 25:
Smíšené zakázky zahrnující stejnou činnost a prvky z oblasti obrany a bezpečnosti
Článek 26:
Zakázky zahrnující více činností a prvky z oblasti obrany a bezpečnosti
Článek 27:
Zakázky a soutěže o návrh v oblasti obrany a bezpečnosti, které jsou zadávány nebo organizovány podle mezinárodních pravidel
Pododdíl 3:
Zvláštní vztahy (spolupráce, přidružené podniky a společné podniky)
Článek 28:
Zakázky mezi veřejnými zadavateli
Článek 29:
Zakázky zadávané přidruženému podniku
Článek 30:
Zakázky zadávané společnému podniku nebo zadavateli, který je součástí společného podniku
Článek 31:
Oznamování informací
Pododdíl 4:
Zvláštní situace
Článek 32:
Služby v oblasti výzkumu a vývoje
Článek 33:
Zakázky podléhající zvláštní úpravě
Pododdíl 5:
Činnosti přímo vystavené hospodářské soutěži a související procesní ustanovení
Článek 34:
Činnosti přímo vystavené hospodářské soutěži
Článek 35:
Postup stanovení toho, zda se použije článek 34
KAPITOLA IV:
Obecné zásady
Článek 36:
Zásady zadávání zakázek
Článek 37:
Hospodářské subjekty
Článek 38:
Vyhrazené zakázky
Článek 39:
Ochrana důvěrných informací
Článek 40:
Pravidla pro komunikaci
Článek 41:
Nomenklatura
Článek 42:
Střet zájmů
HLAVA II:
PRAVIDLA PRO ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK
KAPITOLA I:
Zadávací řízení
Článek 43:
Podmínky vztahující se k dohodě o veřejných zakázkách a dalším mezinárodním dohodám
Článek 44:
Výběr druhu zadávacího řízení
Článek 45:
Otevřené řízení
Článek 46:
Užší řízení
Článek 47:
Jednací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži
Článek 48:
Soutěžní dialog
Článek 49:
Inovační partnerství
Článek 50:
Použití jednacího řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži
KAPITOLA II:
Techniky a nástroje pro elektronické a souhrnné zadávání zakázek
Článek 51:
Rámcové dohody
Článek 52:
Dynamické nákupní systémy
Článek 53:
Elektronické dražby
Článek 54:
Elektronické katalogy
Článek 55:
Centralizované nákupní činnosti a centrální zadavatelé
Článek 56:
Příležitostné společné zadávání zakázek
Článek 57:
Zadávání zakázek za účasti zadavatelů z různých členských států
KAPITOLA III:
Průběh řízení
ODDÍL 1:
PŘÍPRAVA
Článek 58:
Předběžné tržní konzultace
Článek 59:
Předchozí účast zájemců nebo uchazečů
Článek 60:
Technické specifikace
Článek 61:
Štítky
Článek 62:
Zkušební protokoly, osvědčení a další doklady
Článek 63:
Sdělování technických specifikací
Článek 64:
Varianty
Článek 65:
Rozdělení zakázek na části
Článek 66:
Stanovení lhůt
ODDÍL 2:
UVEŘEJŇOVÁNÍ A TRANSPARENTNOST
Článek 67:
Pravidelná předběžná oznámení
Článek 68:
Oznámení o zavedení systému kvalifikace
Článek 69:
Oznámení o zahájení zadávacího řízení
Článek 70:
Oznámení o výsledku zadávacícho řízení
Článek 71:
Forma a způsob uveřejňování oznámení
Článek 72:
Uveřejnění na vnitrostátní úrovni
Článek 73:
Dostupnost zadávací dokumentace v elektronické podobě
Článek 74:
Výzvy určené zájemcům
Článek 75:
Informování žadatelů o zápisu do systému kvalifikace, zájemců a uchazečů
ODDÍL 3:
VÝBĚR ÚČASTNÍKŮ A ZADÁNÍ ZAKÁZEK
Článek 76:
Obecné zásady
Pododdíl 1:
Kvalifikace a výběr na základě kvalifikace
Článek 77:
Systémy kvalifikace
Článek 78:
Kritéria pro výběr na základě kvalifikace
Článek 79:
Využití kapacit jiných subjektů
Článek 80:
Použití důvodů pro vyloučení a kvalifikačních kritérií pro výběr uvedených ve směrnici 2014/24/EU
Článek 81:
Normy zajišťování jakosti a normy environmentálního řízení
Pododdíl 2:
Zadání zakázky
Článek 82:
Kritéria pro zadání zakázky
Článek 83:
Náklady životního cyklu
Článek 84:
Mimořádně nízké nabídky
ODDÍL 4:
NABÍDKY ZAHRNUJÍCÍ VÝROBKY ZE TŘETÍCH ZEMÍ A VZTAHY S TĚMITO ZEMĚMI
Článek 85:
Nabídky zahrnující výrobky ze třetích zemí
Článek 86:
Vztahy se třetími zeměmi s ohledem na zakázky na stavební práce, dodávky a služby
KAPITOLA IV:
Plnění zakázky
Článek 87:
Podmínky plnění zakázky
Článek 88:
Využití subdodavatelů
Článek 89:
Změny smluv na zakázky v době jejich trvání
Článek 90:
Ukončení smluv na zakázky
HLAVA III:
ZVLÁŠTNÍ REŽIMY ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK
KAPITOLA I:
Sociální a jiné zvláštní služby
Článek 91:
Zadávání zakázek na sociální a jiné zvláštní služby
Článek 92:
Uveřejňování oznámení
Článek 93:
Zásady zadávání zakázek
Článek 94:
Vyhrazené zakázky na některé služby
KAPITOLA II:
Pravidla pro soutěže o návrh
Článek 95:
Oblast působnosti
Článek 96:
Oznámení
Článek 97:
Pravidla týkající se organizování soutěží o návrh, výběru účastníků a poroty
Článek 98:
Rozhodnutí poroty
HLAVA IV:
SPRÁVA
Článek 99:
Vymáhání
Článek 100:
Jednotlivé zprávy o zadávacích řízeních
Článek 101:
Zprávy členských států a statistické informace
Článek 102:
Správní spolupráce
HLAVA V:
PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 103:
Výkon přenesené pravomoci
Článek 104:
Postup pro naléhavé případy
Článek 105:
Postup projednávání ve výboru
Článek 106:
Provedení a přechodná ustanovení
Článek 107:
Zrušení
Článek 108:
Přezkum
Článek 109:
Vstup v platnost
Článek 110:
Určení
PŘÍLOHY
PŘÍLOHA I:
Seznam činností podle čl. 2 bodě 2 písm. a)
PŘÍLOHA II:
Seznam právních aktů Unie podle čl. 4 odst. 3
PŘÍLOHA III:
Seznam právních aktů Unie uvedený v čl. 34 odst. 3
PŘÍLOHA IV:
Lhůty pro přijetí prováděcích aktů podle článku 35
PŘÍLOHA V:
Požadavky týkající se nástrojů a zařízení pro elektronický příjem nabídek, žádostí o účast a plánů a projektů v soutěžích o návrh
PŘÍLOHA VI část A:
Informace, jež mají být uvedeny v pravidelném předběžném oznámení (podle článku 67)
PŘÍLOHA VI část B:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámení o uveřejnění pravidelného předběžného oznámení na profilu kupujícího, které neslouží jako výzva k účasti v soutěži (podle čl. 67 odst. 1)
PŘÍLOHA VII:
Informace, které mají být obsaženy v zadávacích podmínkách pro elektronické aukce (čl. 53 odst. 4)
PŘÍLOHA VIII:
Definice některých technických specifikací
PŘÍLOHA IX:
Hlavní požadavky na uveřejňování
PŘÍLOHA X:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámení o existenci systému kvalifikace (podle čl. 44 odst. 4 písm. b) a článku 68)
PŘÍLOHA XI:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámeních o zahájení zadávacího řízení (podle článku 69)
PŘÍLOHA XII:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámení o výsledku zadávacího řízení (podle článku 70)
PŘÍLOHA XIII:
Obsah výzev k podání nabídky, k účasti v dialogu, k jednání nebo k potvrzení zájmu podle článku 74
PŘÍLOHA XIV:
Seznam mezinárodních sociálních úmluv a úmluv o životním prostředí podle článku 36 odst. 2
PŘÍLOHA XV:
Seznam právních aktů Unie uvedený v čl. 83 odst. 3
PŘÍLOHA XVI:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámeních o změnách zakázky v průběhu jejího trvání (podle čl. 89 odst. 1)
PŘÍLOHA XVII:
Služby podle článku 91
PŘÍLOHA XVIII:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámení týkajícím se zakázek na sociální a jiné zvláštní služby (podle článku 92)
PŘÍLOHA XIX:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámení o soutěži o návrh (podle čl. 96 odst. 1)
PŘÍLOHA XX:
Informace, jež mají být uvedeny v oznámeních o výsledcích soutěže o návrh (podle čl. 96 odst. 1)
PŘÍLOHA XXI:
Srovnávací tabulka
HLAVA I
OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A OBECNÉ ZÁSADY
KAPITOLA I
Předmět a definice
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví pravidla pro zadávání zakázek zadavateli a organizování soutěží o návrh, pokud jde o zakázky a soutěže o návrh, jejichž odhadovaná hodnota dosahuje alespoň finančních limitů stanovených v článku 15.
2. Zadáváním zakázek ve smyslu této směrnice je pořízení, dodávek, stavebních prací, nebo služeb prostřednictvím zakázky na dodávky, stavební práce a služby jedním či více zadavateli od hospodářských subjektů vybraných těmito zadavateli, pokud příslušné stavební práce, dodávky nebo služby jsou určeny k výkonu některé z činností uvedených v článcích 8 až 14.
3. Na tuto směrnici se vztahuje článek 346 Smlouvy o fungování Evropské unie.
4. Touto směrnicí není dotčena možnost členských států stanovit v souladu s právem Unie, co považují za služby obecného hospodářského zájmu, jakým způsobem by tyto služby měly být organizovány a financovány, v souladu s pravidly pro státní podpory, a jakým zvláštním povinnostem by měly podléhat. Touto směrnicí rovněž není dotčeno rozhodnutí veřejných orgánů, zda, jak a do jaké míry chtějí samy vykonávat veřejné funkce podle článku 14 Smlouvy o fungování EU a Protokolu č. 26.
5. Touto směrnicí není dotčen způsob, jakým členské státy organizují své systémy sociálního zabezpečení.
6. Oblast působnosti této směrnice nezahrnuje služby obecného zájmu, které nemají hospodářskou povahu.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se použijí tyto definice:
1)
„zakázkami na dodávky, stavební práce a služby“ nebo „smlouvami na zakázky na dodávky, stavební práce a služby“ se rozumějí úplatné smlouvy uzavřené písemnou formou mezi jedním nebo více zadavateli a jedním nebo více hospodářskými subjekty, jejichž předmětem je provedení stavebních prací, dodání výrobků nebo poskytnutí služeb;
2)
„zakázkami na stavební práce“ se rozumějí zakázky, jejichž předmětem je některé z následujících plnění:
a)
provedení, nebo projekt i provedení stavebních prací vztahujících se k jedné z činností uvedených v příloze I;
b)
zhotovení, nebo projekt i zhotovení stavby;
c)
realizace stavby jakýmikoliv způsobem, který odpovídá požadavkům stanoveným zadavatelem, jenž má rozhodující vliv na druh nebo projekt stavby;
3)
„stavbou“ se rozumí výsledek souboru pozemních nebo inženýrských stavebních prací, který je sám o sobě dostatečný k plnění hospodářské nebo technické funkce;
4)
„zakázkami na dodávky“ se rozumějí zakázky, jejichž předmětem je koupě výrobků, koupě výrobků na splátky, leasing výrobků nebo jejich nájem, s možností následné koupě nebo bez ní. Zakázka na dodávky může jako vedlejší předmět zahrnovat umístění stavby a instalační práce;
5)
„zakázkami na služby“ se rozumějí zakázky, jejichž předmětem je poskytování jiných služeb, než je provedení stavebních prací uvedených v bodě 2;
6)
„hospodářským subjektem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo zadavatel nebo skupina těchto osob nebo zadavatelů, včetně dočasných sdružení podniků, které na trhu nabízejí provedení stavebních prací nebo zhotovení stavby, dodání výrobků nebo poskytování služeb;
7)
„uchazečem“ se rozumí hospodářský subjekt, který podal nabídku;
8)
„zájemcem“ se rozumí hospodářský subjekt, který se uchází o výzvu nebo byl vyzván k účasti v užším nebo jednacím řízení, v soutěžním dialogu nebo v inovačním partnerství;
9)
„zadávací dokumentací“ se rozumějí všechny dokumenty vypracované zadavatelem nebo na něž zadavatel odkazuje, aby popsal či určil prvky zakázky nebo řízení, mezi něž patří oznámení o zahájení zadávacího řízení, pravidelné předběžné oznámení nebo oznámení o existenci systému kvalifikace, pokud jsou použita jako výzva k účasti v soutěži, technické specifikace, popisná dokumentace, navrhované smluvní podmínky, formát dokumentů předkládaných zájemci a uchazeči, informace o obecných povinnostech a jakékoli další dokumenty;
10)
„centralizovanými nákupními činnostmi“ se rozumějí činnosti realizované pravidelně v jedné z následujících forem:
a)
pořizování dodávek nebo služeb určených pro zadavatele;
b)
zadávání zakázek nebo uzavírání rámcových dohod na stavební práce, dodávky nebo služby určené pro zadavatele;
11)
„pomocnými nákupními činnostmi“ se rozumějí činnosti sestávající z poskytování podpory nákupním činnostem, zejména v těchto podobách:
a)
technická infrastruktura, která umožní zadavatelům zadávat veřejné zakázky nebo uzavírat rámcové dohody na stavební práce, dodávky nebo služby;
b)
poradenství při realizaci nebo přípravě zadávacích řízení;
c)
příprava a vedení zadávacích řízení jménem a na účet příslušného zadavatele;
12)
„centrálním zadavatelem“ se rozumí zadavatel ve smyslu čl. 4 odst. 1 nebo veřejný zadavatel ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/24/EU, který provádí centralizované nákupní činnosti a případně i pomocné nákupní činnosti.
Zadávání zakázek uskutečňované centrálním zadavatelem za účelem provádění centralizované nákupní činnosti se považuje za zadávání zakázek pro výkon jedné z činností uvedených v článcích 8 až 14. Článek 18 se na zadávání zakázek uskutečňované centrálním zadavatelem za účelem provádění centralizované nákupní činnosti nepoužije;
13)
„poskytovatelem služeb v oblasti zadávání zakázek“ se rozumí veřejný nebo soukromý subjekt, který na trhu nabízí pomocné nákupní činnosti;
14)
výrazem „písemný“ nebo „písemně“ se rozumí jakýkoli soubor slov nebo čísel, který může být čten, reprodukován a dále sdělován, včetně informací, které jsou přenášeny a ukládány elektronickými prostředky;
15)
„elektronickým prostředkem“ se rozumí elektronické zařízení pro zpracování (včetně digitální komprese) a ukládání dat zaslaných, přenesených a přijatých telefonicky nebo telegraficky, rádiově, optickými prostředky nebo jinými elektromagnetickými prostředky;
16)
„životním cyklem“ se rozumějí všechny po sobě jdoucí nebo provázané fáze, zahrnující výzkum a vývoj, pokud mají být provedeny, výrobu, obchod a jeho podmínky, přepravu, užívání a údržbu, po celou dobu existence výrobku nebo stavby nebo poskytování služby, od získání surovin nebo vytvoření zdrojů po odstranění, likvidaci a ukončení služby nebo používání;
17)
„soutěží o návrh“ se rozumí řízení, které zadavateli umožňuje pořídit plán nebo projekt vybraný porotou v soutěži s udílením cen nebo bez něj, zvláště v oblasti územního plánování, architektury, stavebního inženýrství či zpracování dat.
18)
„inovacemi“ se rozumí uplatňování nových nebo výrazně zdokonalených výrobků, služeb nebo postupů, včetně výrobních, stavebních či konstrukčních postupů, nového způsobu uvádění na trh nebo nové organizační metody obchodních postupů, organizace pracovního prostředí nebo vnějších vztahů mimo jiné s cílem přispět k nalezení odpovědí na společenské výzvy nebo podpořit strategii Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění;.
19)
„štítkem“ se rozumí dokument, osvědčení nebo potvrzení dokládající, že dané stavební práce, zboží, služba, proces či postup splňují určité požadavky;
20)
„požadavky na označení štítkem“ se rozumí požadavky, které musí splňovat dané stavební práce, výrobky, služba, proces či postup, aby získaly příslušný štítek.
Článek 3
Veřejní zadavatelé
1. Pro účely této směrnice se „veřejnými zadavateli“ rozumí stát, regionální nebo místní orgány, veřejnoprávní subjekty, sdružení tvořená jedním nebo více takovými orgány či jedním nebo více veřejnoprávními subjekty.
2. „Regionální orgány“ jsou orgány správních jednotek, jejichž demonstrativní výčet je uveden v rámci úrovně NUTS 1 a 2 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (30).
3. „Místní orgány“ jsou všechny orgány správních jednotek úrovně NUTS 3 a menších správních jednotek podle nařízení (ES) č. 1059/2003;
4. „Veřejnoprávními subjekty“ se rozumějí veškeré subjekty se všemi těmito charakteristikami:
a)
jsou založeny za zvláštním účelem spočívajícím v uspokojování potřeb obecného zájmu, které nemají průmyslovou nebo obchodní povahu;
b)
mají právní subjektivitu a
c)
jsou financovány převážně státem, regionálními nebo místními orgány nebo jinými veřejnoprávními subjekty; nebo podléhají řídicímu dohledu těchto orgánů nebo subjektů; nebo je v jejich správním, řídícím nebo dozorčím orgánu více než polovina členů jmenována státem, regionálními nebo místními orgány nebo jinými veřejnoprávními subjekty;
Článek 4
Zadavatelé
1. Pro účely této směrnice se zadavateli rozumí subjekty, které:
a)
jsou veřejnými zadavateli nebo veřejnými podniky a vykonávají některou z činností uvedených v článcích 8 až 14;
b)
pokud nejsou veřejnými zadavateli nebo veřejnými podniky, vykonávají jako jednu ze svých činností kteroukoli z těch, jež jsou uvedeny v článcích 8 až 14, nebo více těchto činností a působí na základě zvláštních nebo výhradních práv udělených příslušným orgánem členského státu.
2. „Veřejným podnikem“ se rozumí podnik, ve kterém veřejní zadavatelé mohou vykonávat přímo nebo nepřímo dominantní vliv na základě vlastnických práv k podniku, finanční účasti v něm nebo pravidel, jimiž se řídí;
O dominantní vliv veřejných zadavatelů se jedná, pokud v kterémkoliv z níže uvedených případů tito veřejní zadavatelé přímo či nepřímo:
a)
drží většinu upsaného základního kapitálu podniku;
b)
disponují většinou hlasovacích práv vyplývajících z podílu na podniku;
c)
mohou jmenovat více než polovinu členů správního, řídícího nebo dozorčího orgánu podniku.
3. Pro účely tohoto článku se „zvláštními nebo výhradními právy“ rozumějí práva udělená příslušným orgánem členského státu na základě právního nebo správního předpisu, jehož důsledkem je vyhrazení výkonu činností vymezených v článcích 8 až 14 jednomu či více subjektům, což podstatně ovlivňuje možnost jiných subjektů vykonávat tuto činnost.
Práva, která byla udělena postupem, u něhož bylo zajištěno náležité zveřejnění, pokud toto udělení bylo založeno na objektivních kritériích, nepředstavují „zvláštní nebo výhradní práva“ ve smyslu prvního pododstavce.
Postupy udělení práv, které nezakládají zvláštní nebo výhradní práva, zahrnují:
a)
zadávací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži v souladu se směrnicí 2014/24/EU, směrnicí 2009/81/ES, směrnicí 2014/23/EU nebo s touto směrnicí;
b)
řízení podle jiných právních aktů Unie uvedených v příloze II, která zajišťují odpovídající transparentnost ex ante při udělování povolení na základě objektivních kritérií.
4. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 103 akty v přenesené pravomoci za účelem změny seznamu právních aktů Unie uvedeného v příloze II, jsou-li tyto změny nezbytné v důsledku přijetí nových právních aktů nebo zrušení nebo změny těchto právních aktů.
Článek 5
Smíšené zakázky zahrnující stejnou činnost
1. Odstavec 2 se použije na smíšené zakázky, které z hlediska svého předmětu v sobě zahrnují různé druhy zakázek, přičemž na všechny se vztahuje tato směrnice.
Odstavce 3 až 5 se použijí na smíšené zakázky, které z hlediska svého předmětu v sobě zahrnují zakázku, na niž se vztahuje tato směrnice, a zakázku, na niž se vztahuje jiný právní režim.
2. Zakázky, které z hlediska svého předmětu v sobě zahrnují dva nebo více druhů zakázek (na stavební práce, služby nebo dodávky), se zadávají v souladu s ustanoveními platnými pro ten druh zakázky, který charakterizuje hlavní předmět dotčené zakázky.
V případě smíšených zakázek obsahujících zčásti služby ve smyslu hlavy III kapitoly I a zčásti další služby nebo v případě smíšených zakázek obsahujících zčásti služby a zčásti dodávky se hlavní předmět určí podle toho, která z příslušných služeb nebo dodávek má nejvyšší odhadovanou hodnotu.
3. Pokud jsou jednotlivé části určité zakázky objektivně oddělitelné, použije se odstavec 4. Pokud jsou různé části určité zakázky objektivně neoddělitelné, použije se odstavec 5.
Pokud se na část určité zakázky vztahuje článek 346 Smlouvy o fungování EU nebo směrnice 2009/81/ES, použije se článek 25 této směrnice.
4. V případě zakázek, které z hlediska svého předmětu v sobě zahrnují zakázku, na niž se vztahuje tato směrnice, i zakázku, na niž se tato směrnice nevztahuje, mohou zadavatelé zvolit zadání samostatných zakázek pro oddělené části nebo zadání jediné zakázky. Pokud zadavatelé zvolí zadání samostatných zakázek pro oddělené části, rozhodnutí o tom, který právní režim se použije na jednotlivou samostatnou zakázku, se přijímají na základě vlastností dotčené oddělené části.
Pokud zadavatelé zvolí zadání jediné zakázky, použije se tato směrnice na vzniklou smíšenou zakázku bez ohledu na hodnotu částí, které by jinak podléhaly odlišnému právnímu režimu a bez ohledu na to, kterému právnímu režimu by tyto části jinak podléhaly, ledaže je v článku 25 stanoveno jinak.
V případě smíšených zakázek, které obsahují prvky zakázek na dodávky, stavební práce a služby a koncesních smluv, musí být smíšená zakázka zadána v souladu s touto směrnice, pokud se předpokládaná hodnota části zakázky, která je zakázkou, na niž se vztahuje tato směrnice, vypočtená v souladu s ustanoveními článku 16, rovná příslušnému finančnímu limitu stanovenému v článku 15 nebo jej převyšuje.
5. Pokud jsou různé části určité zakázky objektivně neoddělitelné, rozhodne se o příslušném právním režimu na základě hlavního předmětu dané zakázky.
Článek 6
Zakázky zahrnující více činností
1. V případě zakázek určených k pokrytí více činností mohou zadavatelé zvolit zadání samostatných zakázek pro účely každé oddělené činnosti nebo zadat jedinou zakázku. Zvolí-li zadavatelé zadání samostatných zakázek, rozhodnutí o tom, která pravidla se použijí na každou ze samostatných zakázek, se přijímají na základě vlastností dotčené oddělené činnosti.
Bez ohledu na článek 5, pokud zadavatelé zvolí zadání jediné zakázky, se použijí odstavce 2 a 3 tohoto článku. Pokud se však na jednu z dotčených činností vztahuje článek 346 Smlouvy o fungování EU nebo směrnice 2009/81/ES, použije se článek 26 této směrnice.
Výběr mezi zadáním jediné zakázky a zadáním většího počtu samostatných zakázek však nesmí být proveden s cílem vyloučit tuto zakázku nebo zakázky z oblasti působnosti této směrnice, případně směrnice 2014/24/EU nebo směrnice 2014/23/EU.
2. Zakázka, která má zahrnout více činností, se řídí pravidly vztahujícími se na činnost, které se především týká.
3. V případě zakázek, u nichž je objektivně nemožné určit, které činnosti se především týká, se příslušná pravidla stanoví v souladu s písmeny a), b) a c):
a)
zakázka se zadá podle směrnice 2014/24/EU, pokud se na jednu z činností, které se týká, vztahuje tato směrnice a na jinou se vztahuje směrnice 2014/24/EU;
b)
zakázka se zadá podle této směrnice, pokud se na jednu z činností, které se týká, vztahuje tato směrnice a na jinou se vztahuje směrnice 2014/23/EU;
c)
zakázka se zadá podle této směrnice, pokud se na jednu z činností, které se týká, vztahuje tato směrnice a na jinou se nevztahuje ani tato směrnice, ani směrnice 2014/24/EU, ani směrnice 2014/23/EU.
KAPITOLA II
Činnosti
Článek 7
Společná ustanovení
Pro účely článků 8, 9 a 10 zahrnuje výraz „dodávka“ výrobu/produkci, velkoobchodní prodej a maloobchodní prodej.
Produkce zemního plynu formou těžby však spadá do oblasti působnosti článku 14.
Článek 8
Plyn a teplo
1. Pokud jde o plyn a teplo, vztahuje se tato směrnice na tyto činnosti:
a)
poskytování nebo provoz pevných sítí určených k poskytování služby veřejnosti v souvislosti s výrobou, dopravou nebo distribucí plynu nebo tepla;
b)
dodávky plynu nebo tepla do těchto pevných sítí.
2. Dodávka plynu nebo tepla do pevných sítí určených k poskytování služeb veřejnosti prostřednictvím zadavatele, který není veřejným zadavatelem, se nepovažuje za činnost ve smyslu odstavce 1, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
produkce plynu nebo tepla zadavatelem je nevyhnutelným důsledkem výkonu jiné činnosti, než které jsou uvedeny v odstavci 1 tohoto článku nebo v článcích 9 až 11;
b)
dodávka do veřejné sítě je zaměřená pouze na hospodářské využití takové výroby a její hodnota nepřesahuje 20 % průměrného obratu zadavatele za poslední tři roky včetně aktuálního roku.
Článek 9
Elektřina
1. Pokud jde o elektřinu, vztahuje se tato směrnice na tyto činnosti:
a)
poskytování nebo provoz pevných sítí určených k poskytování služby veřejnosti v souvislosti s výrobou, dopravou nebo distribucí elektřiny;
b)
dodávky elektřiny do těchto pevných sítí.
2. Dodávka elektřiny do pevných sítí určených k poskytování služeb veřejnosti prostřednictvím zadavatele, který není veřejným zadavatelem, se nepovažuje za činnost ve smyslu odstavce 1, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
zadavatel elektřinu vyrábí, protože její spotřeba je nezbytná pro vykonávání jiné činnosti, než jsou činnosti uvedeny v odstavci 1 tohoto článku nebo v článcích 8, 10 a 11;
b)
dodávka do veřejné sítě závisí pouze na vlastní spotřebě zadavatele a nepřesahuje 30 % celkové průměrné výroby elektrické energie zadavatele za poslední tři roky včetně aktuálního roku.
Článek 10
Voda
1. Pokud jde o vodu, vztahuje se tato směrnice na tyto činnosti:
a)
poskytování nebo provoz pevných sítí určených k poskytování služeb veřejnosti v souvislosti s výrobou, dopravou nebo distribucí pitné vody;
b)
dodávky pitné vody do těchto pevných sítí.
2. Tato směrnice se také vztahuje na zakázky nebo soutěže o návrh, které zadávají nebo organizují zadavatelé provozující činnost uvedenou v odstavci 1 a které souvisejí s jednou z těchto činností:
a)
projekty vodohospodářských děl, zavlažováním nebo odvodňováním půdy za předpokladu, že množství vody určené pro dodávky pitné vody představuje více než 20 % celkového množství vody, jež má být získána takovými projekty nebo zavlažovacími či odvodňovacími zařízeními,
b)
čištěním a úpravou odpadních vod.
3. Dodávka pitné vody do pevných sítí určených k poskytování služeb veřejnosti prostřednictvím zadavatele, který není veřejným zadavatelem, se nepovažují za činnost ve smyslu odstavce 1, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
zadavatel pitnou vodu vyrábí, protože její spotřeba je nezbytná pro vykonávání jiné činnosti, než jsou činnosti uvedené v článcích 8 až 11;
b)
dodávka do veřejné sítě závisí pouze na vlastní spotřebě zadavatele a nepřesahuje 30 % celkové průměrné výroby pitné vody zadavatele za poslední tři roky včetně aktuálního roku.
Článek 11
Dopravní služby
Tato směrnice se vztahuje na činnosti spojené s poskytováním nebo provozem sítí určených k poskytování služeb veřejnosti v oblasti železniční dopravy, automatizovaných systémů, tramvajové, trolejbusové, autobusové nebo lanové dopravy.
Pokud jde o dopravní služby, má se za to, že síť existuje tam, kde je služba poskytována podle provozních podmínek stanovených příslušným orgánem členského státu, jako jsou podmínky pro obsluhované trasy, kapacita, která má být k dispozici, nebo četnost služeb.
Článek 12
Přístavy a letiště
Tato směrnice se vztahuje na činnosti související s využíváním zeměpisné oblasti za účelem poskytování zařízení letišť a námořních nebo vnitrozemských přístavů nebo jiných terminálových zařízení pro letecké a námořní dopravce a dopravce na vnitrozemských vodních cestách.
Článek 13
Poštovní služby
1. Tato směrnice se vztahuje na činnosti související s poskytováním:
a)
poštovních služeb;
b)
jiných služeb než poštovních, pod podmínkou, že jsou takové služby poskytovány subjektem, který rovněž poskytuje poštovní služby ve smyslu odst. 2 písm. b) tohoto článku, a jestliže pro služby spadající do odst. 2 písm. b) tohoto článku nejsou splněny podmínky stanovené v čl. 34 odst. 1.
2. Pro účely tohoto článku a aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES (31), se rozumí:
a)
„poštovní zásilkou“ zásilka s adresou v konečné podobě, ve které má být dodána, bez ohledu na její hmotnost. Kromě listovních zásilek jsou to rovněž například knihy, katalogy, noviny, časopisy a poštovní balíky obsahující zboží s obchodní hodnotou či bez obchodní hodnoty, bez ohledu na jejich hmotnost;
b)
„poštovními službami“ služby spočívající ve výběru, třídění, přepravě a dodávání poštovních zásilek. Tyto služby zahrnují služby spadající do oblasti všeobecných služeb i služby mimo oblast všeobecných služeb v souladu se směrnicí 97/67/ES;
c)
„jinými službami než poštovními službami“ služby poskytované v následujících oblastech:
i)
služby řízení doručovacích služeb (jak služby předcházející odeslání, tak následující po odeslání, včetně služeb zpracování pošty - „mailroom management“),
ii)
služby týkající se poštovních zásilek nezahrnutých v písmenu a), jako je neadresná reklamní pošta.
Článek 14
Těžba ropy a zemního plynu, průzkum nebo těžba uhlí nebo jiných pevných paliv
Tato směrnice se vztahuje na činnosti související s využíváním zeměpisné oblasti pro účely:
a)
těžby ropy nebo zemního plynu;
b)
průzkumu nebo těžby uhlí nebo jiných pevných paliv.
KAPITOLA III
Věcná působnost
Oddíl 1
Finanční limity
Článek 15
Finanční limity
Pokud nejsou vyjmuty podle článků 18 až 23 nebo podle článku 34 v souvislosti s výkonem příslušné činnosti, vztahuje se tato směrnice na zakázky, jejichž odhadovaná hodnota bez daně z přidané hodnoty (DPH) se rovná těmto finančním limitům nebo je vyšší:
a)
414 000 EUR u zakázek na dodávky a služby, jakož i u soutěží o návrh;
b)
5 186 000 EUR u zakázek na stavební práce;
c)
1 000 000 EUR u zakázek na sociální a jiné zvláštní služby uvedené v příloze XVII.
Článek 16
Metody výpočtu odhadované hodnoty zakázek
1. Výpočet předpokládané hodnoty zakázky je založen na celkové splatné částce bez DPH, odhadnuté zadavatelem, která zahrnuje jakoukoliv formu případných opcí a případná obnovení zakázek výslovně uvedená v zadávací dokumentaci..
Pokud zadavatel poskytuje zájemcům či uchazečům ceny nebo platby, zahrne je do výpočtu odhadované hodnoty zakázky.
2. Jestliže je zadavatel rozčleněn do několika samostatných provozních jednotek, vezme se v úvahu celková odhadovaná hodnota za všechny jednotlivé provozní jednotky.
Bez ohledu na první pododstavec, pokud samostatná provozní jednotka samostatně odpovídá za své vlastní zakázky nebo určité jejich kategorie, lze odhadované hodnoty stanovovat na úrovni dotčené jednotky.
3. Výběr metody použité pro výpočet odhadované hodnoty zakázky nesmí být proveden s úmyslem vyloučit ji z oblasti působnosti této směrnice. Zakázka nesmí být rozdělena tak, aby to vedlo k jejímu vyloučení z oblasti působnosti této směrnice, pokud to není odůvodněno objektivními důvody.
4. Tento odhad hodnoty zakázky se musí vztahovat k okamžiku, kdy je odesílána výzva k účasti v soutěži, nebo v případech, kdy se taková výzva nepoužije, v okamžiku, kdy zadavatel zahájí zadávací řízení, a to například kontaktováním hospodářských subjektů ve věci zadání zakázky, je-li to vhodné.
5. U rámcových dohod a dynamických nákupních systémů se v úvahu vezme nejvyšší odhadovaná hodnota bez DPH všech zakázek zamýšlených pro celou dobu platnosti rámcové dohody nebo použitelnosti dynamického nákupního systému.
6. V případě inovačních partnerství se v úvahu vezme nejvyšší odhadovaná hodnota bez DPH výzkumných a vývojových činností, které proběhnou ve všech fázích zamýšleného partnerství, jakož i dodávek, služeb či stavebních prací, které mají být vyvinuty a pořízeny v rámci zamýšleného partnerství.
7. Pro účely článku 15 zahrnou zadavatelé do odhadované hodnoty zakázky na stavební práce hodnotu stavebních prací, jakož i celkovou odhadovanou hodnotu všech dodávek nebo služeb, které zadavatelé dávají zhotoviteli k dispozici, pokud jsou nezbytné pro provedení stavebních prací.
8. Může-li zamýšlená stavba nebo zamýšlené poskytnutí služeb vést k zadání zakázek na jednotlivé části, vezme se v úvahu celková odhadovaná hodnota všech těchto částí.
Je-li souhrnná hodnota částí rovná finančnímu limitu stanovenému v článku 15 nebo je vyšší, použije se tato směrnice na zadání každé části zakázky.
9. Může-li záměr na pořízení podobných dodávek vést k zadání zakázek na jejich jednotlivé části, vezme se pro účely čl. 15 písm. b) a c) v úvahu celková odhadovaná hodnota všech těchto částí.
Je-li souhrnná hodnota částí rovná finančnímu limitu stanovenému v článku 12 nebo je vyšší, použije se tato směrnice na zadání každé části zakázky.
10. Bez ohledu na odstavce 8 a 9 mohou zadavatelé zadat zakázky na jednotlivé části bez ohledu na postupy stanovené v této směrnici, je-li odhadovaná hodnota dotčené části bez DPH nižší než 80 000 EUR v případě dodávek či služeb nebo než 1 milion EUR v případě stavebních prací. Souhrnná hodnota částí zadaných bez ohledu na tuto směrnici však nesmí překročit 20 % souhrnné hodnoty všech částí, na něž byly zamýšlené stavební práce, zamýšlené pořízení podobných dodávek nebo zamýšlené poskytnutí služeb rozděleny.
11. V případě zakázek na dodávky nebo služby, které jsou pravidelné povahy nebo které mají být obnovovány během daného období, se odhadovaná hodnota zakázky vypočte na základě:
a)
buď celkové skutečné hodnoty po sobě jdoucích zakázek stejného druhu zadaných během předchozích dvanácti měsíců nebo předchozího rozpočtového období, pokud možno upravené o předpokládané změny v množství nebo hodnotě během dvanácti měsíců následujících po první zakázce;
b)
nebo celkové odhadované hodnoty po sobě jdoucích zakázek zadaných během dvanácti měsíců následujících po první dodávce nebo během rozpočtového období, je-li delší než dvanáct měsíců.
12. Pro zakázky na dodávky, jejichž předmětem je leasing, nájem, pronájem nebo koupě výrobků na splátky, se za základ pro výpočet odhadované hodnoty zakázky vezme tato hodnota:
a)
v případě zakázek na dobu určitou, je-li tato doba rovna dvanácti měsícům nebo kratší, celková odhadovaná hodnota za dobu trvání zakázky, nebo je-li doba trvání zakázky delší než dvanáct měsíců, celková hodnota včetně odhadované zůstatkové hodnoty;
b)
v případě zakázek na dobu neurčitou nebo v případě, že doba jejich trvání nemůže být definována, měsíční hodnota vynásobená 48.
13. Pro zakázky na služby se za základ pro výpočet odhadované hodnoty zakázky vezme, je-li to vhodné, tato hodnota:
a)
u pojišťovacích služeb: splatné pojistné a jiné odměny;
b)
u bankovních služeb a jiných finančních služeb: poplatky, splatné provize, úroky a jiné odměny;
c)
u zakázek zahrnujících projekt: honoráře, splatné provize a jiné odměny.
14. Pro zakázky na služby, které neuvádějí celkovou cenu, se za základ pro výpočet odhadované hodnoty zakázky vezme tato hodnota:
a)
v případě zakázek na dobu určitou, je-li doba trvání rovna 48 měsícům nebo kratší: celková hodnota za celou dobu jejich trvání;
b)
v případě zakázek na dobu neurčitou nebo s dobou trvání delší než 48 měsíců: měsíční hodnota vynásobená 48.
Článek 17
Úprava finančních limitů
1. Každé dva roky počínaje 30. červnem 2013 Komise ověří, zda finanční limity stanovené v čl. 15 písm. a) a b) odpovídají finančním limitům stanoveným v Dohodě Světové obchodní organizace o vládních zakázkách (dále jen „dohoda o vládních zakázkách“), a v případě nutnosti je upraví v souladu s tímto článkem.
V souladu s metodou výpočtu stanovenou v dohodě o vládních zakázkách vypočítá Komise hodnotu uvedených finančních limitů na základě průměrné denní hodnoty eura vyjádřené ve zvláštních právech čerpání (dále jen „ZPČ“) za období 24 měsíců končící 31. srpna, který předchází úpravě účinné od 1. ledna. Hodnota takto upravených finančních limitů se v případě potřeby zaokrouhlí dolů na tisíce eur, aby bylo zajištěno, že platné finanční limity stanovené dohodou o vládních zakázkách, vyjádřené v ZPČ, budou dodrženy.
2. Každé dva roky počínaje 1. lednem 2014 určí Komise hodnoty finančních limitů uvedených v čl. 15 písm. a) a b) a upravených podle odstavce 1 tohoto článku v národních měnách členských států, jejichž měnou není euro.
Komise zároveň určí v národních měnách členských států, jejichž měnou není euro, hodnotu finančního limitu uvedeného v čl. 15 písm. c).
V souladu s metodou výpočtu stanovenou v Dohodě o vládních zakázkách se určení těchto hodnot zakládá na průměrných denních hodnotách těchto měn odpovídajících příslušnému finančnímu limitu vyjádřenému v eurech za období 24 měsíců končící 31. srpnem, který předchází úpravě účinné od 1. ledna.
3. Komise zveřejní upravené finanční limity uvedené v odstavci 1, jejich hodnoty v národních měnách podle odst. 2 prvního pododstavce a hodnotu stanovenou v souladu s odst. 2 druhým pododstavcem v Úředním věstníku Evropské unie na začátku měsíce listopadu, který následuje po jejich úpravě.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 103 za účelem přizpůsobení metody výpočtu stanovené v odst. 1 druhém pododstavci tohoto článku případné změně metody stanovené dohodou o vládních zakázkách pro úpravu finančních limitů uvedených v čl. 15 písm. a) a b) a pro určení odpovídajících hodnot v národních měnách členských států, jejichž měnou není euro, jak je stanoveno v odstavci 2 tohoto článku.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 103 za účelem úpravy finančních limitů stanovených v čl. 15 písm. a) a b), je-li to nezbytné.
5. Pokud je nezbytné upravit finanční limity stanovené v čl. 15 písm. a) a b) a časová omezení zabraňují použití postupu stanoveného v článku 103 a vyžadují si to závažné naléhavé důvody, použije se na akty v přenesené pravomoci přijímané podle odst. 4 druhého pododstavce tohoto článku postup stanovený v článku 104.
Oddíl 2
Zakázky a soutěže o návrh vyňaté z působnosti směrnice a zvláštní ustanovení pro zakázky v oblasti obrany a bezpečnosti
Pododdíl 1
Výjimky vztahující se na všechny zadavatele a zvláštní výjimky pro odvětví vodního hospodářství a energetiky
Článek 18
Zakázky zadávané za účelem dalšího prodeje nebo nájmu třetím osobám
1. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky zadávané za účelem dalšího prodeje nebo nájmu třetím osobám za předpokladu, že zadavatel nepožívá žádného zvláštního nebo výhradního práva prodat nebo pronajmout předmět takových zakázek a jiné subjekty mají možnost volně ho prodat nebo pronajmout za stejných podmínek jako zadavatel.
2. Pokud o to Komise požádá, sdělí jí zadavatelé všechny kategorie výrobků nebo činností, které považují za vyňaté podle odstavce 1. Komise může pro informaci pravidelně zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie seznamy kategorií výrobků a činností, které považuje za takto vyňaté. Komise přitom respektuje jakékoliv citlivé obchodní aspekty, na které mohou zadavatelé poukázat při poskytnutí informací.
Článek 19
Zakázky a soutěže o návrh zadávané nebo organizované za jiným účelem, než je vykonávání činnosti uvedené ve směrnici, nebo za účelem vykonávání takové činnosti ve třetí zemi
1. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky, které zadavatelé zadávají za jiným účelem, než je vykonávání jejich činností uvedených v článcích 8 až 14, nebo za účelem vykonávání takových činností ve třetí zemi za podmínek, které nezahrnují fyzické využívání sítě nebo geografické oblasti v rámci Unie, a rovněž se nevztahuje na soutěže o návrh organizované za těmito účely.
2. Pokud o to Komise požádá, sdělí jí zadavatelé všechny činnosti, které považují za vyňaté podle odstavce 1. Komise může pro informaci pravidelně zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie seznamy kategorií činností, které považuje za takto vyňaté. Komise přitom respektuje jakékoliv citlivé obchodní aspekty, na které mohou zadavatelé poukázat při poskytnutí informací.
Článek 20
Zakázky zadávané a soutěže o návrh organizované podle mezinárodních pravidel
1. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky či soutěže o návrh, jež je zadavatel povinen zadat nebo organizovat v souladu se zadávacími řízeními odlišnými od řízení stanovených touto směrnicí a stanovenými:
a)
právním nástrojem, z něhož vyplývají mezinárodněprávní závazky, jako je mezinárodní dohoda uzavřená v souladu se Smlouvami mezi členským státem a jednou nebo více třetími zeměmi nebo jejich částmi, která se týká stavebních prací, dodávek nebo služeb za účelem společné realizace nebo využívání projektu jejími signatáři;
b)
mezinárodní organizací.
Členské státy oznámí všechny právní nástroje uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) Komisi, která může konzultovat Poradní výbor pro veřejné zakázky uvedený v článku 105.
2. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky a soutěže o návrh, které zadavatel zadává nebo organizuje v souladu s pravidly pro zadávání zakázek stanovenými mezinárodní organizací nebo mezinárodní finanční institucí, jsou-li příslušné zakázky či soutěže o návrh v plné výši financovány touto organizací nebo institucí; v případě zakázek či soutěží o návrh spolufinancovaných z převážné části mezinárodní organizací nebo mezinárodní finanční institucí se strany dohodnou na platných postupech zadávání zakázek.
3. Na zakázky a soutěže o návrh v oblasti obrany a bezpečnosti, které jsou zadávány nebo organizovány podle mezinárodních pravidel, se použije článek 27. Odstavce 1 a 2 tohoto článku se na tyto veřejné zakázky a soutěže o návrh nepoužijí.
Článek 21
Zvláštní výjimky pro zakázky na služby
Tato směrnice se nevztahuje na zakázky na služby, které se týkají:
a)
nabývání nebo nájmu pozemků, stávajících budov nebo jiných nemovitostí nebo práv s nimi spojených bez ohledu za způsob jejich financování;
b)
rozhodčích a smírčích služeb;
c)
kterýchkoli z těchto právních služeb:
i)
právní zastupování klienta advokátem ve smyslu článku 1 směrnice Rady 77/249/EHS (32):
-
v rozhodčím či smírčím řízení konaném v určitém členském státě, třetí zemi nebo u mezinárodního arbitrážního či smírčího orgánu, nebo
-
v soudních řízeních u soudů nebo veřejných orgánů členského státu nebo třetí země nebo u mezinárodních soudů nebo orgánů,
ii)
právní poradenství poskytované při přípravě na řízení uvedená v bodě i) tohoto písmene, nebo pokud okolnosti nasvědčují tomu, že dotčená věc se s vysokou pravděpodobností stane předmětem takového řízení, za podmínky, že toto poradenství je poskytováno advokátem ve smyslu článku 1 směrnice 77/249/EHS,
iii)
služby osvědčování a ověřování listin, jež musí být poskytovány notáři,
iv)
právní služby poskytované správci nebo stanovenými opatrovníky nebo jiné právní služby, jejichž poskytovatelé jsou v daném členském státě určováni soudy nebo jsou ze zákona pověřeni určitými úkony pod dohledem těchto soudů,
v)
jiné právní služby, které jsou v daném členském státě spojeny, byť i příležitostně, s výkonem úřední moci;
d)
finančních služeb v souvislosti s vydáváním, prodejem, nákupem nebo převodem cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (33) a operací prováděných pomocí Evropského nástroje finanční stability a Evropského stabilizačního mechanismu;
e)
úvěrů, ať již v souvislosti s vydáváním, prodejem, nákupem či převodem cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů či nikoli;
f)
pracovních smluv;
g)
veřejných služeb v přepravě cestujících po železnici nebo metrem.
h)
služeb civilní obrany, civilní ochrany a prevence nebezpečí poskytovaných neziskovými organizacemi nebo sdruženími, těchto kódů CPV: 75250000-3, 75251000-0, 75251100-1, 75251110-4, 75251120-7, 75252000-7, 75222000-8; 98113100-9; a 85143000-3 s výjimkou služeb sanitní přepravy pacientů;
i)
zakázek na vysílací čas nebo dodání pořadů, které jsou zadávány poskytovatelům audiovizuálních nebo rozhlasových mediálních služeb. Pro účely tohoto písmene se „poskytovateli mediálních služeb“ rozumí poskytovatelé mediálních služeb ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU (34). Pojmem „pořad“ se rozumí pořad ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. b) směrnice 2010/13/EU, avšak zahrnuje také rozhlasové pořady a rozhlasový programový materiál. Dále má pro účely tohoto ustanovení pojem „programový materiál“ stejný význam jako „pořad“.
Článek 22
Zakázky na služby zadávané na základě výhradního práva
Tato směrnice se nevztahuje na zakázky na služby zadávané subjektu, který je sám veřejným zadavatelem, nebo sdružení veřejných zadavatelů na základě výhradního práva, které jim náleží podle právních a zveřejněných správních předpisů, jež jsou slučitelné se Smlouvou o fungování EU.
Článek 23
Zakázky zadávané určitými zadavateli na nákup vody a dodávky energie nebo paliv pro výrobu energie
Tato směrnice se nevztahuje na:
a)
zakázky na nákup vody, pokud je zadávají zadavatelé, kteří vykonávají jednu nebo obě činnosti související s pitnou vodou uvedené v čl. 10 odst. 1;
b)
zakázky zadávané zadavatelem, který je aktivní v odvětví energetiky prostřednictvím výkonu činnosti uvedené v čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 1 nebo článku 14, na dodávky:
i)
energie,
ii)
paliv pro výrobu energie.
Pododdíl 2
Zakázky v oblasti obrany a bezpečnosti
Článek 24
Obrana a bezpečnost
1. Pokud jde o zakázky zadávané nebo soutěže o návrh organizované v oblasti obrany a bezpečnosti, tato směrnice se nevztahuje na:
a)
zakázky, na které se vztahuje směrnice 2009/81/ES;
b)
zakázky, na které se směrnice 2009/81/ES nevztahuje podle článků 8, 12 a 13 uvedené směrnice.
2. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky a soutěže o návrh jinak nevyloučené podle odstavce 1, pokud ochrana základních bezpečnostních zájmů členského státu nemůže být zaručena pomocí méně omezujících opatření, jako například stanovením požadavků zaměřených na ochranu důvěrné povahy informací, které zadavatelé v průběhu zadávacího řízení zpřístupňují při zadávacím řízení podle této směrnice.
Dále a v souladu s čl. 346 odst. 1 písm. a) Smlouvy o fungování EU se tato směrnice nevztahuje na zakázky a soutěže o návrh jinak nevyloučené dle odstavce 1 tohoto článku, pokud by její použití ukládalo členskému státu povinnost poskytnout údaje, jejichž zpřístupnění podle jeho názoru odporuje podstatným zájmům jeho bezpečnosti.
3. Pokud je zadávání a plnění zakázky nebo organizování a plnění soutěže o návrh prohlášeno za utajené nebo musí být doprovázeno zvláštními bezpečnostními opatřeními v souladu s příslušnými právními a správními předpisy členského státu, nepoužije se tato směrnice, pokud členský stát stanovil, že dotčené podstatné zájmy nelze zajistit méně omezujícími opatřeními, například opatřeními uvedenými v odst. 2 prvním pododstavci.
Článek 25
Smíšené zakázky zahrnující stejnou činnost a prvky z oblasti obrany a bezpečnosti
1. Tento článek se použije na smíšené zakázky zahrnující stejnou činnost, které z hlediska svého předmětu předmětem v sobě zahrnují zakázky, na něž se vztahuje tato směrnice, a prvky zakázek nebo jiné prvky, na něž se vztahuje článek 346 Smlouvy o fungování EU nebo směrnice 2009/81/ES.
2. Pokud jsou jednotlivé části určité zakázky objektivně oddělitelné, mohou zadavatelé zvolit zadání samostatných zakázek na oddělené části nebo zadat jedinou zakázku.
Pokud zadavatelé zvolí zadání samostatných zakázek na oddělené části, rozhodnutí o tom, který právní režim se použije na jednotlivou samostatnou zakázku, se přijímají na základě vlastností dotčené oddělené části.
Rozhodne-li zadavatel o zadání jediné zakázky, použijí se k určení příslušného právního režimu tato kritéria:
a)
vztahuje-li se na část určité zakázky článek 346 Smlouvy o fungování EU, lze zakázku zadat bez ohledu na tuto směrnici, pokud je zadání jediné zakázky opodstatněno objektivními důvody;
b)
vztahuje-li se na část určité zakázky směrnice 2009/81/ES, lze zakázku zadat podle směrnice 2009/81/ES, pokud je zadání jediné zakázky opodstatněno objektivními důvody. Tímto písmenem nejsou dotčeny finanční limity a vyloučení, z oblasti působnosti stanovené směrnicí 2009/81/ES.
Rozhodnutí zadat jedinou zakázku však nesmí být učiněno za účelem vyloučení zakázek z oblasti působnosti této směrnice nebo směrnice 2009/81/ES.
3. Odst. 2 třetí pododstavec písm. a) se použije na smíšené zakázky, na něž by se jinak mohla použít ustanovení písmene a) i b) uvedeného pododstavce.
4. Pokud jsou jednotlivé části určité zakázky objektivně neoddělitelné, může být zakázka zadána bez ohledu na tuto směrnici, pokud jsou je tvořena prvky, na něž se vztahuje článek 346 Smlouvy o fungování EU; jinak může být zakázka zadána podle směrnice 2009/81/ES.
Článek 26
Zakázky zahrnující více činností a prvky z oblasti obrany a bezpečnosti
1. V případě zakázek, které mají zahrnovat více činností mohou zadavatelé zvolit zadání samostatných zakázek pro účely každé oddělené činnosti nebo zadat jedinou zakázku. Pokud zadavatelé zvolí zadání samostatných zakázek pro oddělené části, rozhodnutí o tom, který právní režim se použije na jednotlivou samostatnou zakázku, se přijímají na základě vlastností dotčené samostatné činnosti.
Pokud zadavatelé zvolí zadání jediné zakázky, použije se odstavec 2. Volba mezi zadáním jediné zakázky a zadáním více samostatných zakázek však nesmí být provedena s cílem vyloučit zakázku nebo zakázky z oblasti působnosti této směrnice nebo směrnice 2009/81/ES.
2. V případě zakázek, jež mají zahrnovat jak činnost, ne kterou se vztahuje tato směrnice, tak jinou činnost, na kterou se vztahuje:
a)
směrnice 2009/81/ES nebo
b)
článek 346 Smlouvy o fungování EU,
lze v případech uvedených v písm. a) zakázku zadat podle směrnice 2009/81/ES a v případech uvedených v písm. b) lze zakázku zadat bez ohledu na tuto směrnici. Tímto pododstavcem nejsou dotčeny finanční limity a vyloučení, jež stanoví směrnice 2009/81/ES.
Zakázky uvedené v prvním pododstavci písm. a), jež navíc zahrnují prvky zakázek nebo jiné prvky, na něž se vztahuje článek 346 Smlouvy o fungování EU, lze zadávat bez použití této směrnice.
Podmínkou použití prvního a druhého pododstavce však je, že zadání jediné zakázky je opodstatněno objektivními důvody a rozhodnutí o zadání jediné zakázky není přijato za účelem vyloučení zakázek z použití této směrnice.
Článek 27
Zakázky a soutěže o návrh v oblasti obrany a bezpečnosti, které jsou zadávány nebo organizovány podle mezinárodních pravidel
1. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky a soutěže o návrh v oblasti obrany a bezpečnosti, jež je zadavatel povinen zadat nebo organizovat v souladu s pravidly odlišnými od pravidel stanovených touto směrnicí a stanovenými:
a)
mezinárodní dohodou nebo ujednáním uzavřenými v souladu se Smlouvami mezi členským státem a jednou nebo více třetími zeměmi nebo jejich částmi, které se týkají stavebních prací, dodávek nebo služeb za účelem společné realizace nebo využívání projektu jejich signatáři;
b)
mezinárodní dohodou nebo ujednáním týkajícími se rozmístění vojsk a vztahujícími se na podniky členského státu nebo třetí země;
c)
mezinárodní organizací.
Všechny dohody nebo ujednání uvedené v prvním pododstavci písm. a) tohoto odstavce se oznamují Komisi, která může konzultovat Poradní výbor pro veřejné zakázky uvedený v článku 105.
2. Tato směrnice se nevztahuje na zakázky a soutěže o návrh v oblasti obrany a bezpečnosti, které zadavatel zadává nebo organizuje v souladu s pravidly pro zadávání zakázek stanovenými mezinárodní organizací nebo mezinárodní finanční institucí, jsou-li příslušné zakázky či soutěže o návrh v plné výši financovány touto organizací nebo institucí. V případě zakázek nebo soutěží o návrh spolufinancovaných z převážné části mezinárodní organizací nebo mezinárodní finanční institucí se strany dohodnou na příslušných pravidlech pro zadávání zakázek.
Pododdíl 3
Zvláštní vztahy (spolupráce, přidružené podniky a společné podniky)
Článek 28
Zakázky mezi veřejnými zadavateli
1. Zakázka zadaná veřejným zadavatelem jiné soukromoprávní či veřejnoprávní právnické osobě nespadá do oblasti působnosti této směrnice, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
veřejný zadavatel ovládá dotčenou právnickou osobu obdobně, jako ovládá vlastní organizační složky;
b)
více než 80 % činností ovládané právnické osoby je prováděno při plnění úkolů, jež jí byly svěřeny ovládajícím veřejným zadavatelem nebo jinými právnickými osobami, jež uvedený veřejný zadavatel ovládá;
c)
žádný soukromý subjekt nemá v ovládané právnické osobě přímou kapitálovou účast s výjimkou kapitálové účasti, s níž není spojeno ovládání ani možnost blokovat a již v souladu se Smlouvami vyžadují vnitrostátní právní předpisy, přičemž taková účast nezakládá rozhodující vliv na ovládanou právnickou osobu.
Má se za to, že veřejný zadavatel ovládá právnickou osobu obdobně, jako ovládá vlastní organizační složky ve smyslu prvního pododstavce písm. a), pokud má rozhodující vliv na strategické cíle i významná rozhodnutí ovládané právnické osoby. K takovému ovládání může docházet i ze strany jiné právnické osoby, která je sama stejným způsobem ovládána veřejným zadavatelem.
2. Odstavec 1 se rovněž použije v případě, že ovládaná osoba, která je veřejným zadavatelem, zadá zakázku veřejnému zadavateli, který ji ovládá, nebo jiné právnické osobě ovládané týmž veřejným zadavatelem, pokud v právnické osobě, jíž je veřejná zakázka zadána, nemá přímou kapitálovou účast žádný soukromý subjekt, s výjimkou kapitálové účasti, s níž není spojeno ovládání ani možnost blokovat a již v souladu se Smlouvami vyžadují vnitrostátní právní předpisy, přičemž taková účast nezakládá rozhodující vliv na ovládanou právnickou osobu.
3. Veřejný zadavatel, který neovládá soukromoprávní či veřejnoprávní právnickou osobu ve smyslu odstavce 1, může nicméně uvedené právnické osobě zadat zakázku bez ohledu na tuto směrnici, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
veřejný zadavatel ovládá společně s jinými veřejnými zadavateli tuto právnickou osobu obdobně, jako ovládá své vlastní organizační složky;
b)
více než 80 % činností uvedené právnické osoby je prováděno při plnění úkolů, jež jí byly svěřeny ovládajícími veřejnými zadavateli nebo jinými právnickými osobami, jež uvedení veřejní zadavatelé ovládají, a
c)
žádný soukromý subjekt nemá v ovládané právnické osobě přímou kapitálovou účast s výjimkou kapitálové účasti, s níž není spojeno ovládání ani možnost blokovat a již v souladu se Smlouvami vyžadují vnitrostátní právní předpisy, přičemž taková účast nezakládá rozhodující vliv na ovládanou právnickou osobu.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) se má za to, že veřejní zadavatelé společně ovládají právnickou osobu, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
i)
orgány s rozhodovacím oprávněním v ovládané právnické osoby jsou složeny ze zástupců všech zúčastněných veřejných zadavatelů; jednotliví zástupci mohou zastupovat některé nebo všechny zúčastněné veřejné zadavatele,
ii)
tito veřejní zadavatelé jsou s to společně vyvíjet rozhodující vliv na strategické cíle a významná rozhodnutí ovládané právnické osoby a
iii)
ovládaná právnická osoba nesleduje žádné zájmy, které jsou v rozporu se zájmy ovládajících veřejných zadavatelů.
4. Smlouva uzavřená pouze mezi dvěma nebo více veřejnými zadavateli nespadá do oblasti působnosti této směrnice, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
daná smlouva zakládá nebo provádí spolupráci mezi zúčastněnými veřejnými zadavateli s cílem zajistit, aby veřejné služby, které mají poskytovat, byly poskytovány za účelem dosahování jejich společných cílů;
b)
realizace uvedené spolupráce se řídí pouze ohledy souvisejícími s veřejným zájmem a
c)
zúčastnění veřejní zadavatelé vykonávají na otevřeném trhu méně než 20 % činností, kterých se spolupráce týká.
5. Pro určení procentního podílu činností uvedeného výše v odst. 1 prvním pododstavci písm. b), odst. 3 prvním pododstavci písm. b) a odst. 4 písm. c) se vezme v úvahu průměrný celkový obrat nebo jiný vhodný ukazatel založený na činnosti, jako např. náklady vzniklé příslušné právnické osobě v souvislosti se službami, dodávkami a stavebními pracemi za tři roky předcházející zadání zakázky.
Pokud kvůli datu, ke kterému byla příslušná právnická osoba založena nebo zahájila činnost, nebo z důvodu reorganizace jejích činností není obrat nebo jiný ukazatel založený na činnosti, jako například náklady za předchozí tři roky, buď dostupný, nebo přestal být relevantní, postačí prokázat, zejména prostřednictvím plánů činnosti, že hodnocení činnosti je věrohodné.
Článek 29
Zakázky zadávané přidruženému podniku
1. Pro účely tohoto článku se „přidruženým podnikem“ rozumí podnik, jehož roční účetní závěrky jsou konsolidovány s ročními účetními závěrkami zadavatele v souladu s požadavky směrnice 2013/34/EU.
2. V případě subjektů, na něž se nevztahuje směrnice 2013/34/EU se „přidruženým podnikem“ rozumí každý podnik, který:
a)
může přímo nebo nepřímo podléhat dominantnímu vlivu zadavatele;
b)
může vykonávat dominantní vliv nad zadavatelem nebo
c)
společně se zadavatelem podléhá dominantnímu vlivu jiného podniku na základě vlastnického práva, finanční účasti nebo pravidel, jimiž se řídí.
Pro účely tohoto odstavce se „dominantním vlivem“ rozumí dominantní vliv ve smyslu čl. 4 odst. 2. druhého pododstavce
3. Bez ohledu na článek 28, a pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 4 tohoto článku, se tato směrnice nevztahuje na zakázky:
a)
zadané zadavatelem přidruženému podniku, nebo
b)
zadané společným podnikem vytvořeným výlučně několika zadavateli za účelem vykonávání činností vymezených v článcích 8 až 14 podniku, který je přidružen k jednomu z těchto zadavatelů.
4. Odstavec 3 se vztahuje na:
a)
zakázky na služby, pokud alespoň 80 % průměrného celkového obratu přidruženého podniku ze všech služeb poskytnutých tímto podnikem, dosaženého za předchozí tři roky, pochází z poskytování služeb zadavateli nebo jiným podnikům, k nimž je přidružen;
b)
zakázky na dodávky, pokud alespoň 80 % průměrného celkového obratu přidruženého podniku ze všech dodávek poskytnutých tímto podnikem, dosaženého za předchozí tři roky, pochází z poskytování dodávek zadavateli nebo jiným podnikům, k nimž je přidružen;
c)
zakázky na stavební práce, pokud alespoň 80 % průměrného celkového obratu přidruženého podniku ze všech stavebních prací provedených tímto podnikem, dosaženého za předchozí tři roky, pochází z provádění stavebních prací pro zadavatele nebo jiné podniky, k nimž je přidružen.
5. Pokud kvůli datu, ke kterému byl přidružený podnik založen nebo začal vykonávat činnost, není obrat za předchozí tři roky dostupný, postačí, že podnik prokáže, zejména prostřednictvím prognóz činnosti, že dosažení obratu uvedeného v odst. 4 písm. a), b) nebo c) je věrohodné.
6. Pokud jsou zadavateli poskytovány stejné nebo podobné služby, dodávky nebo stavební práce více než jedním přidruženým podnikem, s nímž tvoří hospodářskou skupinu, vypočítá se procentní podíl s ohledem na celkový obrat ze služeb, z dodávek nebo ze stavebních prací poskytnutých těmito přidruženými podniky.
Článek 30
Zakázky zadávané společnému podniku nebo zadavateli, který je součástí společného podniku
Bez ohledu na článek 28 a za předpokladu, že společný podnik byl vytvořen za účelem vykonávání příslušné činnosti po dobu nejméně tří let a že v zakládacím dokumentu společného podniku je stanoveno, že zadavatelé, kteří jej tvoří, budou jeho součástí po přinejmenším stejné období, se tato směrnice nevztahuje na zakázky zadané:
a)
společným podnikem vytvořeným výlučně několika zadavateli za účelem vykonávání činností ve smyslu článků 8 až 14 jednomu z daných zadavatelů, nebo
b)
zadavatelem takovémuto společnému podniku, jehož je součástí.
Článek 31
Oznamování informací
Jsou-li o to požádáni, oznámí zadavatelé Komisi následující informace týkající se uplatňování čl. 29 odst. 2 a 3 a článku 30:
a)
názvy dotyčných podniků nebo společných podniků;
b)
povahu a hodnotu dotčených zakázek;
c)
skutečnosti, které Komise považuje za nezbytné k prokázání toho, že vztah mezi podnikem nebo společným podnikem, jemuž jsou zakázky zadány, a zadavatelem splňuje požadavky článku 29 nebo 30.
Pododdíl 4
Zvláštní situace
Článek 32
Služby v oblasti výzkumu a vývoje
Tato směrnice se vztahuje na zakázky na služby v oblasti výzkumu a vývoje pouze u služeb kódů CPV 73000000-2 až 73120000-9, 73300000-5, 73420000-2 a 73430000-5, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
prospěch připadá výhradně zadavateli k využití při jeho vlastní činnosti, a
b)
poskytovaná služba je zcela hrazena zadavatelem.
Článek 33
Zakázky podléhající zvláštní úpravě
1. Aniž je dotčen článek 34 této směrnice, Rakouská republika a Spolková republika Německo zajistí prostřednictvím podmínek pro povolení nebo prostřednictvím jiných vhodných opatření, aby každý subjekt působící v odvětvích uvedených v rozhodnutí Komise 2002/205/ES (35) a v rozhodnutí Komise 2004/73/ES (36):
a)
dodržoval zásady nediskriminace a zadávání zakázek na základě soutěže, pokud jde o zadávání zakázek na dodávky, stavební práce a služby, zejména s ohledem na informace o zamýšlených zakázkách, které subjekt poskytuje hospodářským subjektům;
b)
sdělil Komisi za podmínek stanovených v rozhodnutí Komise 93/327/EHS (37) informace o zakázkách, které zadává.
2. Aniž je dotčen článek 34, Spojené království zajistí, prostřednictvím podmínek pro povolení nebo prostřednictvím jiných vhodných opatření, aby každý subjekt působící v odvětvích uvedených v rozhodnutí 97/367/EHS uplatňoval odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku u zakázek zadaných za účelem vykonávání uvedené činnosti v Severním Irsku.
3. Odstavce 1 a 2 se nevztahují na zakázky zadané za účelem průzkumu ropy či zemního plynu.
Pododdíl 5
Činnosti přímo vystavené hospodářské soutěži a související procesní ustanovení
Článek 34
Činnosti přímo vystavené hospodářské soutěži
1. Zakázky, jejichž účelem je umožnit výkon činnosti uvedené v článcích 8 až 14, se neřídí touto směrnicí, pokud členský stát nebo zadavatelé, kteří podali žádost podle článku 35, mohou prokázat, že v členském státě, ve kterém má být činnost vykonávána, je tato činnost přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup; směrnice se nevztahuje ani na soutěže o návrh organizované v dané zeměpisné oblasti v takové oblasti činnosti. Daná oblast činnosti může být součástí širšího odvětví nebo být vykonávána pouze v určitých částech daného členského státu. Posouzením hospodářské soutěže uvedeným v první větě tohoto odstavce, jež bude učiněno na základě informací dostupných Komisi a pro účely této směrnice, není dotčeno použití předpisů o hospodářské soutěži. Toto posouzení se uskuteční s ohledem na trh s dotčenými činnostmi a referenční zeměpisný trh ve smyslu odstavce 2.
2. Pro účely odstavce 1 tohoto článku se otázka, zda je činnost přímo vystavena hospodářské soutěži, rozhodne na základě takových kritérií, která jsou v souladu s ustanoveními o hospodářské soutěži ve Smlouvě o fungování EU. Mohou mezi ně patřit vlastnosti dotčených výrobků nebo služeb, existence alternativních výrobků nebo služeb považovaných za zaměnitelné na strany nabídky nebo poptávky, ceny a skutečná nebo potenciální přítomnost více než jednoho dodavatele daných výrobků nebo poskytovatele daných služeb.
Referenční zeměpisný trh, na jehož základě je vystavení hospodářské soutěži posouzeno, je tvořen oblastí, ve které dotčené podniky působí v rámci nabídky výrobků nebo služeb a poptávky po nich, ve které jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně homogenní a kterou lze odlišit od sousedních oblastí zejména z toho důvodu, že podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto oblastech znatelně odlišné. Toto posouzení bere v úvahu především povahu a vlastnosti dotčených výrobků nebo služeb, existenci překážek vstupu na trh, preference spotřebitelů, podstatné rozdíly mezi podíly podniků na trhu mezi dotčenou oblastí a sousedními oblastmi a podstatné rozdíly v cenách.
3. Pro účely odstavce 1 tohoto článku se přístup na trh považuje za neomezený, pokud členský stát provedl a uplatňuje právní akty Unie uvedené v příloze III.
Pokud není možné volný přístup na trh předpokládat na základě prvního pododstavce, musí být prokázáno, že přístup na trh je volný fakticky i právně.
Článek 35
Postup pro stanovení, zda se použije článek 27
1. Pokud má členský stát, nebo stanoví-li tak právní předpisy dotčeného členského státu, zadavatel za to, že podle kritérií uvedených v čl. 34 odst. 2 a 3 je daná činnost přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na které není omezen přístup, může podat žádost Komisi, v příslušných případech doprovázenou stanoviskem nezávislého vnitrostátního orgánu, který je ve vztahu k dotčené činnosti příslušný, aby stanovila, že se tato směrnice nevztahuje na zadávání zakázek nebo organizaci soutěží o návrh ve vztahu k dané činnosti. Tyto žádosti se mohou týkat činností, které jsou součástí širšího odvětví nebo jsou vykonávány pouze v určitých částech daného členského státu.
V žádosti dotčený členský stát nebo zadavatel informuje Komisi o všech podstatných skutečnostech, především o každém právním a správním předpisu nebo dohodě, které se týkají souladu s podmínkami stanovenými v čl. 34 odst. 1.
2. Není-li žádost zadavatele doprovázena odůvodněným a podloženým stanoviskem nezávislého vnitrostátního orgánu příslušného ve vztahu k dotčené činnosti, které podrobně analyzuje podmínky pro možném použití čl. 34 odst. 1 na dotčenou činnost v souladu s odstavci 2 a 3 uvedeného článku, Komise okamžitě informuje dotčený členský stát. Dotčený členský stát v těchto případech informuje Komisi o všech podstatných skutečnostech, především o každém právním a správním předpisu nebo dohodě, které se týkají souladu s podmínkami stanovenými v čl. 34 odst. 1.
3. Na základě žádosti předložené v souladu s odstavcem 1 tohoto článku může Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých ve lhůtách stanovených v příloze IV stanovit, že podle kritérií uvedených v článku 34 je činnost uvedená v článcích 8 až 14 přímo vystavena hospodářské soutěži. Uvedené prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 105 odst. 2.
Zakázky, jejichž účelem je umožnit výkon dané činnosti, a soutěže o návrh v takové oblasti činnosti se touto směrnicí již dále neřídí v těchto případech:
a)
Komise ve lhůtě stanovené v příloze IV přijala prováděcí akt, jímž se stanoví použití čl. 34 odst. 1;
b)
Komise ve lhůtě stanovené v příloze IV prováděcí akt nepřijala.
4. Dotčený členský stát nebo zadavatel může se souhlasem Komise svou žádost po jejím podání podstatným způsobem změnit, zejména pokud jde o dotčené činnosti nebo zeměpisné oblasti. Pokud tak učiní, použije se pro přijetí prováděcího aktu nová lhůta, která se vypočítá v souladu s bodem 1 přílohy IV, nedohodnou-li se Komise s členským státem nebo zadavatelem, jenž žádost předložil, na lhůtě kratší.
5. Pokud v daném členském státě je již určitá činnost předmětem řízení podle odstavců 1, 2 a 4 nové žádosti, které se týkají stejné činnosti ve stejném členském státě, podané před koncem lhůty, která je stanovena pro první žádost, se nepovažují za důvod k zahájení nových řízení a vyřizují se v rámci první žádosti.
6. Komise přijme prováděcí akt, kterým stanoví prováděcí pravidla k odstavcům 1 až 5. Tento prováděcí akt obsahuje alespoň pravidla týkající se:
a)
uveřejnění pro informaci data, k němuž lhůta stanovená v bodě 1 přílohy IV začíná běžet a končí, včetně jakéhokoli prodloužení nebo pozastavení lhůty stanovené v uvedené příloze, v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
uveřejnění případné použitelnosti čl. 34 odst. 1 v souladu s odst. 3 druhým pododstavcem písm. b) tohoto článku;
c)
prováděcích ustanovení týkajících se formy, obsahu a jiných podrobností žádostí podle odstavce 1 tohoto článku.
Uvedené prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 105 odst. 2.
KAPITOLA IV
Obecné zásady
Článek 36
Zásady zadávání zakázek
1. Zadavatelé jednají s hospodářskými subjekty na základě rovného zacházení a nediskriminace a postupují transparentním a přiměřeným způsobem.
Zadávání zakázek nelze koncipovat se záměrem vyloučit je z oblasti působnosti této směrnice nebo uměle zúžit hospodářskou soutěž. Hospodářská soutěž se považuje za uměle zúženou, pokud je zadávací řízení na zakázku koncipováno se záměrem bezdůvodně zvýhodňovat nebo znevýhodňovat určité hospodářské subjekty.
2. Členské státy přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby hospodářské subjekty při plnění veřejných zakázek dodržovaly příslušné povinnosti v oblasti práva životního prostředí a sociálního a pracovního práva, jež vyplývají z práva Unie, vnitrostátních právních předpisů, kolektivních smluv nebo z ustanovení mezinárodního sociálního a pracovního práva a práva v oblasti životního prostředí uvedených v příloze XIV.
Článek 37
Hospodářské subjekty
1. Hospodářské subjekty, které jsou podle právních předpisů členského státu, ve kterém jsou usazeny, oprávněny poskytovat danou službu, nesmějí být odmítnuty pouze na základě skutečnosti, že právní předpisy členského státu, ve kterém je zakázka zadávána, vyžadují, aby byly buď fyzickou, nebo právnickou osobou.
V případě zakázek na služby a stavební práce a rovněž zakázek na dodávky, které zahrnují navíc služby nebo umístění stavby a instalační práce, však může být po právnických osobách požadováno, aby v nabídce nebo v žádosti o účast uvedly jména a příslušnou odbornou kvalifikaci pracovníků zodpovědných za plnění příslušné zakázky.
2. Skupiny hospodářských subjektů včetně dočasných sdružení se mohou účastnit zadávacích řízení. Zadavatelé od nich nemohou vyžadovat určitou právní formu k tomu, aby mohly podat nabídku nebo žádost o účast.
V nezbytných případech mohou zadavatelé v zadávací dokumentaci upřesnit, jaké požadavky mají skupiny hospodářských subjektů splňovat, pokud jde o kritéria a požadavky pro kvalifikaci a výběr na základě kvalifikace uvedené v článcích 77 až 81, je-li to opodstatněno objektivními důvody a je to přiměřené. Členské státy mohou stanovit všeobecné podmínky pro požadavky, které mají skupiny hospodářských subjektů splňovat.
Podmínky plnění zakázek těmito skupinami hospodářských subjektů, jež se liší od podmínek pro jednotlivé účastníky, musí být také opodstatněny objektivními důvody a být přiměřené.
3. Bez ohledu na odstavec 2 mohou zadavatelé od skupin hospodářských subjektů požadovat, aby po získání zakázky přijaly určitou právní formu, pokud je taková změna nezbytná pro řádné plnění zakázky.
Článek 38
Vyhrazené zakázky
1. Členské státy mohou vyhradit právo na účast v zadávacím řízení chráněným dílnám a hospodářským subjektům, jejichž hlavním cílem je sociální a profesní začlenění osob s postižením nebo osob znevýhodněných, nebo mohou vyhradit plnění zakázek v rámci programů chráněného zaměstnání, pokud alespoň 30 % zaměstnanců těchto dílen, hospodářských subjektů nebo programů jsou osoby s postižením nebo osoby znevýhodněné.
2. Výzva k účasti v soutěži musí odkazovat na tento článek.
Článek 39
Ochrana důvěrných informací
1. Pokud není v této směrnici nebo ve vnitrostátním právu, jež se vztahuje na zadavatele, a zejména pak v předpisech o přístupu k informacím stanoveno jinak a aniž by byly dotčeny povinnosti v souvislosti s uveřejňováním výsledku zadávacího řízení a informováním zájemců a účastníků uvedené v článcích 70 a 75, neuveřejňuje zadavatel informace, jež mu byly sděleny hospodářskými subjekty a jimi označeny za důvěrné, zahrnující mimo jiné technická nebo obchodní tajemství a důvěrné aspekty nabídek.
2. Zadavatelé mohou hospodářským subjektům uložit povinnosti, jejichž cílem je ochrana důvěrné povahy informací, které zadavatelé zpřístupňují během zadávacího řízení, včetně informací zpřístupňovaných v souvislosti s fungováním systému kvalifikace bez ohledu na to, zda jsou tyto informace předmětem oznámení o zavedení systému kvalifikace použitého jako prostředek pro výzvu k účasti v soutěži.
Článek 40
Pravidla pro komunikaci
1. Členské státy zajistí, aby veškerá komunikace a výměna informací podle této směrnice, zejména pak elektronické podávání nabídek, probíhaly prostřednictvím elektronických komunikačních prostředků v souladu s požadavky tohoto článku. Nástroje a zařízení, které se použijí pro komunikaci elektronickou cestou, stejně jako jejich technické parametry, vylučují jakoukoli diskriminaci, jsou obecně dostupné a interoperabilní s produkty informačních a komunikačních technologií, které se běžně používají, a neomezují hospodářské subjekty v přístupu k zadávacímu řízení.
Bez ohledu na první pododstavec nejsou zadavatelé povinni vyžadovat elektronické komunikační prostředky v procesu podávání nabídek v těchto případech:
a)
použití elektronických komunikačních prostředků by s ohledem na zvláštní povahu zakázky vyžadovalo zvláštní nástroje, zařízení nebo formáty souborů, jež nejsou obecně dostupné nebo podporované běžně dostupnými aplikacemi;
b)
aplikace podporující formáty souborů, jež jsou vhodné k popisu nabídek, používají formáty souborů, které nelze zpracovat pomocí žádné jiné aplikace s otevřeným zdrojovým kódem nebo obecně dostupné aplikace, nebo se na ně vztahují komerčně poskytované licence a zadavatel je nemůže zpřístupnit pro stažení nebo používání na dálku;
c)
použití elektronických komunikačních prostředků by vyžadovalo zvláštní kancelářské vybavení, které zadavatelé nemají běžně k dispozici;
d)
zadávací dokumentace vyžaduje předložení fyzických nebo zmenšených modelů, které nemohou být předloženy za použití elektronických prostředků.
Pro komunikaci, při níž se elektronické komunikační prostředky nepoužívají podle druhého pododstavce, se použijí poštovní služby nebo jiné vhodné doručovací služby či kombinace poštovních služeb nebo jiných vhodných doručovacích služeb a elektronických prostředků.
Bez ohledu na první pododstavec tohoto odstavce nejsou zadavatelé povinni vyžadovat elektronické komunikační prostředky v procesu podávání nabídek, pokud je použití jiných než elektronických komunikačních prostředků nezbytné buď z důvodu narušení zabezpečení těchto komunikačních prostředků, nebo z důvodu ochrany zvláště citlivé povahy informací, jež vyžadují tak vysokou úroveň ochrany, že ji nelze řádně zajistit za použití elektronických nástrojů a zařízení, jež jsou hospodářským subjektům běžně dostupné nebo jim je lze zpřístupnit pomocí alternativních přístupových prostředků ve smyslu odstavce 5.
Zadavatel, který podle druhého pododstavce tohoto odstavce v rámci procesu podávání nabídek vyžaduje jiné než elektronické komunikační prostředky, je povinen uvést v jednotlivé zprávě podle článku 100 důvody pro tento požadavek. Je-li to možné uvedou zadavatelé v jednotlivé zprávě důvody, proč považovali použití jiných než elektronických komunikačních prostředků za nezbytné při uplatňování čtvrtého pododstavce tohoto odstavce.
2. Bez ohledu na odstavec 1 lze u jiných sdělení, jež se netýkají zásadních prvků zadávacího řízení, použít i ústní komunikaci, je-li její obsah v dostatečné míře zdokumentován. Zásadní prvky v tomto ohledu zahrnují zadávací podmínky, žádosti o účast, potvrzení zájmu a nabídky. Zejména ústní komunikace s uchazeči, jež by mohla mít podstatný dopad na obsah a posouzení nabídek, musí být dostatečně zdokumentována vhodnými prostředky, jako například zápisy, zvukovými nahrávkami nebo souhrny hlavních prvků komunikace.
3. Při každém sdělení, výměně a uchovávání informací zadavatelé zajistí zachování celistvosti údajů a ochranu důvěrných informací poskytnutých v nabídkách a žádostech o účast. Obsah nabídek a žádostí o účast mohou zkoumat až po uplynutí lhůty pro jejich podávání.
4. V případě zakázek na stavební práce a soutěží o návrh mohou členské státy vyžadovat použití zvláštních elektronických nástrojů, jako jsou elektronické modelovací nástroje pro stavební informace a obdobné nástroje. V takovém případě poskytnou zadavatelé do doby, než se tyto nástroje stanou běžně dostupnými ve smyslu odst. 1 prvního pododstavce druhé věty, alternativní přístupové prostředky podle odstavce 5.
5. Zadavatelé mohou v případě potřeby požadovat použití nástrojů, které nejsou obecně dostupné, za předpokladu, že nabídnou alternativní přístupové prostředky.
Požadavek, aby zadavatelé nabídli vhodné alternativní přístupové prostředky, se považuje za splněný, jestliže zadavatelé:
a)
nabízí k těmto nástrojům a zařízením bezplatný, neomezený, a plný přímý přístup elektronickými prostředky od data uveřejnění oznámení podle přílohy IX nebo od data, ke kterému byla odeslána výzva k potvrzení zájmu; v oznámení nebo výzvě k potvrzení zájmu je uvedena internetová adresa, na které jsou tyto nástroje a zařízení dostupné;
b)
zajistí uchazečům, kteří k daným nástrojům a zařízením nemají přístup nebo nemají možnost tento přístup v příslušných lhůtách získat, nelze-li absenci přístupu přičítat dotčenému uchazeči, možnost přístupu k zadávacímu řízení pomocí dočasných prostředků (tokenů) bezplatně zpřístupněných on-line, nebo
c)
podporují alternativní cestu elektronického předložení nabídek.
6. Nad rámec požadavků stanovených v příloze V se pro nástroje a zařízení pro elektronický přenos a příjem nabídek a pro zařízení pro elektronický příjem žádostí o účast použijí tato pravidla:
a)
subjektům, které mají zájem, musí být k dispozici informace, které se týkají specifikací nezbytných pro podávání nabídek a žádostí o účast elektronickou cestou, včetně kódování a datování;
b)
členské státy nebo zadavatelé jednající v rámci celkového rámce vytvořeného dotčeným členským státem stanoví požadovanou úroveň zabezpečení elektronických komunikačních prostředků, které se mají používat v různých fázích konkrétního zadávacího řízení; úroveň musí být přiměřená souvisejícím rizikům;
c)
dojdou-li členské státy nebo zadavatelé jednající v rámci celkového rámce vytvořeného dotčeným členským státem k závěru, že s ohledem na míru rizika posouzenou v souladu s písmenem b) tohoto odstavce jsou požadovány zaručené elektronické podpisy vymezené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (38), akceptují zaručené elektronické podpisy založené na kvalifikovaném osvědčení, při zohlednění skutečnosti, zda se jedná o osvědčení vydané osvědčovatelem z důvěryhodných seznamů stanovených v rozhodnutí Komise 2009/767/ES (39), vytvořené s použitím prostředků pro bezpečné vytváření podpisu nebo bez nich, pokud jsou splněny tyto podmínky:
i)
zadavatelé musí určit požadovaný formát zaručeného elektronického podpisu na základě formátů stanovených v rozhodnutí Komise 2011/130/EU (40) a zavedou nezbytná opatření, aby byli schopni uvedené formáty technicky zpracovat; v případě užití jiného formátu elektronického podpisu musí elektronický podpis nebo nosič elektronického dokumentu obsahovat informace o existujících možnostech ověření, za něž zodpovídá příslušný členský stát. Možnosti ověření musí zadavateli umožňovat ověřit obdržený elektronický podpis jako zaručený elektronický podpis založený na kvalifikovaném osvědčení, a to online, bezplatně a způsobem, který je srozumitelný osobám, které nejsou rodilými mluvčími. Členské státy oznámí informace o poskytovateli služeb ověřování Komisi, jež informace získané od členských států zpřístupní veřejnosti na internetových stránkách,
ii)
pokud je nabídka podepsána s použitím kvalifikovaného osvědčení, které je uvedeno na důvěryhodném seznamu, nesmí zadavatelé uplatnit dodatečné požadavky, jež mohou bránit uchazečům tyto podpisy používat.
Ohledně dokumentů používaných v rámci zadávacího řízení, které podepisuje příslušný orgán určitého členského státu nebo jiný vydávající subjekt, může příslušný vydávající orgán nebo subjekt určit požadovaný formát zaručeného elektronického podpisu v souladu s požadavky stanovenými v čl. 1 odst. 2 rozhodnutí Komise 2011/130/EU. Příslušný vydávající orgán nebo subjekt zavede nezbytná opatření, aby byl schopen technicky tyto formáty zpracovat zahrnutím informací vyžadovaných pro účely zpracování podpisu v dotčeném dokumentu. Tyto dokumenty musí v elektronickém podpisu nebo v nosiči elektronického podpisu obsahovat informace o existujících možnostech ověření, jež umožňují ověřit obdržený elektronický podpis online, bezplatně a způsobem, který je srozumitelný pro nerodilé mluvčí.
7. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 103 akty v přenesené pravomoci za účelem změny technických údajů a parametrů uvedených v příloze V s ohledem na technologický rozvoj.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 103 za účelem změny seznamu uvedeného v odst. 1 druhém pododstavci písm. a) až d) tohoto článku, pokud se další uplatňování výjimek z používání elektronických komunikačních prostředků stane s ohledem na technologický rozvoj nevhodné nebo výjimečně, pokud bude s ohledem na technologický rozvoj třeba stanovit nové výjimky.
K zajištění interoperability technických formátů, postupů a standardů předávání zpráv, zejména při přeshraniční komunikaci, je Komise zmocněna přijímat v souladu s článkem 103 akty v přenesené pravomoci s cílem stanovit povinné používání těchto konkrétních technických standardů, a to zejména pro používání elektronického podávání nabídek, elektronických katalogů a prostředků k elektronickému ověřování, pouze tehdy, byly-li technické standardy důkladně testovány a jejich užitečnost byla prověřena v praxi. Před zavedením povinnosti užívat určitou technickou normu Komise rovněž pečlivě zváží náklady, jež s tím mohou být spojeny, a to zejména z hlediska úprav stávajících řešení pro elektronické zadávání zakázek včetně infrastruktury, procesů a programového vybavení.
Článek 41
Nomenklatura
1. Veškeré odkazy na nomenklaturu v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek vychází ze společného slovníku pro veřejné zakázky (dále jen „CPV“) tak, jak byl přijat nařízením (ES) č. 2195/2002.
2. Pokud je třeba v této směrnici zohlednit změny v nomenklatuře CPV, které nevedou ke změně oblasti působnosti této směrnice, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 103, kterými se upraví kódy CPV uvedené v této směrnici.
Článek 42
Střet zájmů
1. Členské státy zajistí, aby veřejní zadavatelé přijali vhodná opatření k účinné prevenci, odhalování a nápravě střetu zájmů, ke kterému dochází v průběhu zadávacího řízení, a zamezili tak narušení hospodářské soutěže a zajistili rovné zacházení se všemi hospodářskými subjekty.
Pojem střetu zájmů se vztahuje přinejmenším na situace, kdy pracovníci veřejného zadavatele nebo poskytovatele služeb v oblasti zadávání zakázek vystupujícího jménem veřejného zadavatele, kteří se podílejí na vedení zadávacího řízení nebo by mohli ovlivnit jeho výsledek, přímo či nepřímo vykazují finanční, hospodářský nebo jiný osobní zájem, který by bylo možno považovat za zájem ohrožující jejich nestrannost a nezávislost v souvislosti s daným zadávacím řízením.
HLAVA II
PRAVIDLA PRO ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK
KAPITOLA I
Zadávací řízení
Článek 43
Podmínky vztahující se k dohodě o vládních zakázkách a dalším mezinárodním dohodám
V případech, na něž se vztahují přílohy 3, 4 a 5 a všeobecné poznámky týkající se Evropské unie k dodatku I k dohodě o vládních zakázkách a další mezinárodní dohody, jimiž je Unie vázána, uplatňují zadavatelé ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) na stavební práce, dodávky, služby a na hospodářské subjekty signatářů těchto dohod podmínky, které nejsou méně příznivé, než podmínky uplatňované na stavební práce, dodávky, služby a hospodářské subjekty Unie.
Článek 44
Výběr druhu zadávacího řízení
1. Při zadávání zakázek na služby, dodávky nebo stavební práce postupují zadavatelé tak, aby zadávací řízení bylo v souladu s touto směrnicí, za předpokladu, že byla uveřejněna výzva k účasti v soutěži v souladu s touto směrnicí, aniž je dotčen článek 47.
2. Členské státy stanoví, že zadavatelé mohou použít otevřené nebo užší řízení nebo jednací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži, jak je upraveno v této směrnici.
3. Členské státy stanoví, že zadavatelé mohou použít soutěžní dialog nebo zavést inovační partnerství, jak jsou upraveny v této směrnici.
4. Výzva k účasti v soutěži může být provedena jedním z následujících způsobů:
a)
pravidelným předběžným oznámením podle článku 67, pokud je zakázka zadávána v užším nebo jednacím řízení;
b)
oznámením o existenci systému kvalifikace podle článku 68, pokud je zakázka zadávána v užším nebo jednacím řízení nebo prostřednictvím soutěžního dialogu či inovačního partnerství;
c)
oznámením o zahájení zadávacího řízení podle článku 69.
V případě uvedeném v písmeni a) tohoto odstavce hospodářské subjekty, které po uveřejnění pravidelného předběžného oznámení vyjádřily svůj zájem, jsou následně ve „výzvě k potvrzení zájmu“ v souladu s článkem 74 vyzvány, aby potvrdily svůj zájem písemně.
5. Ve zvláštních případech a za okolností výslovně uvedených v článku 50 mohou členské státy stanovit, že zadavatelé mohou použít jednací řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži. Členské státy nesmějí povolit toto řízení v jiných případech, než jsou uvedeny v článku 50.
Článek 45
Otevřené řízení
1. V otevřeném řízení může kterýkoli hospodářský subjekt, který má o to zájem, jako odpověď na výzvu k účasti v soutěži podat nabídku.
Minimální lhůta pro podání nabídek je 35 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení.
K nabídce se přikládají informace pro výběr na základě kvalifikace požadované zadavatelem.
2. Jestliže zadavatel uveřejní pravidelné předběžné oznámení, které nebylo současně použito jako výzva k účasti v soutěži, může být minimální lhůta pro podání nabídek stanovená v odst. 1 druhém pododstavci tohoto článku zkrácena na 15 dnů za předpokladu, že jsou splněny všechny následující podmínky:
a)
pravidelné předběžné oznámení obsahovalo kromě informací vyžadovaných v příloze VI části A oddíle I všechny informace vyžadované v příloze VI části A oddíle II, pokud tyto posledně uvedené informace byly ve chvíli uveřejnění pravidelného předběžného oznámení dostupné;
b)
pravidelné předběžné oznámení bylo odesláno k uveřejnění nejméně 35 dnů a nejvýše 12 měsíců před dnem, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení.
3. Jestliže naléhavá, zadavatelem řádně odůvodněná situace znemožňuje použití lhůty stanovené v odst. 1 druhém pododstavci, může zadavatel stanovit jinou lhůtu v délce nejméně 15 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení.
4. Zadavatel může lhůtu pro podání nabídek stanovenou v odst. 1 druhém pododstavci tohoto článku zkrátit o pět dnů, jestliže souhlasí s tím, aby nabídky byly podány elektronickými prostředky v souladu s čl. 40 odst. 4 prvním pododstavcem a s čl. 40 odst. 5 a 6.
Článek 46
Užší řízení
1. V užším řízení může kterýkoli hospodářský subjekt jako odpověď na výzvu k účasti v soutěži podat žádost o účast tím, že předloží informace pro výběr na základě kvalifikace, které požaduje zadavatel.
Minimální lhůta pro podání žádostí o účast je obecně stanovena na nejméně 30 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení nebo výzva k potvrzení zájmu, a v žádném případě nesmí být kratší než 15 dnů.
2. Nabídku mohou podat jen ty hospodářské subjekty, které k tomu byly zadavatelem vyzvány na základě jeho posouzení předložených informací. Zadavatelé mohou v souladu s čl. 78 odst. 2 omezit počet vhodných zájemců, kteří budou vyzváni k účasti v zadávacím řízení.
Lhůta pro podání nabídek může být stanovena vzájemnou dohodou mezi zadavatelem a vybranými zájemci za předpokladu, že všem vybraným zájemcům je pro vypracování a podání jejich nabídek poskytnuta stejná lhůta.
Není-li dosaženo dohody o lhůtě pro podání nabídek, činí lhůta alespoň deset dnů ode dne, kdy byla výzva k podání nabídky odeslána.
Článek 47
Jednací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži
1. V jednacím řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži může kterýkoli hospodářský subjekt jako odpověď na výzvu k účasti v soutěži podat žádost o účast tím, že předloží informace pro výběr na základě kvalifikace, které požaduje zadavatel.
Minimální lhůta pro podání žádostí o účast je obecně stanovena na nejméně 30 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení, nebo v případě, že je jako výzva k účasti v soutěži použito pravidelné předběžné oznámení, kdy byla odeslána výzva k potvrzení zájmu, a v žádném případě nesmí být kratší než 15 dnů.
2. Jednání se mohou zúčastnit jen ty hospodářské subjekty, které k tomu byly zadavatelem vyzvány na základě posouzení předložených informací. Zadavatelé mohou v souladu s čl. 78 odst. 2 omezit počet vhodných zájemců, kteří budou vyzváni k účasti v zadávacím řízení.
Lhůta pro podání nabídek může být stanovena vzájemnou dohodou mezi zadavatelem a vybranými zájemci za předpokladu, že všem zájemcům je pro vypracování a podání jejich nabídek poskytnuta stejná lhůta.
Není-li dosaženo dohody o lhůtě pro podání nabídek, činí lhůta alespoň deset dnů ode dne, kdy byla výzva k podání nabídky odeslána.
Článek 48
Soutěžní dialog
1. V soutěžním dialogu může kterýkoli hospodářský subjekt jako odpověď na výzvu k účasti v soutěži v souladu s čl. 44 odst. 4 písm. b) a c) podat žádost o účast tím, že předloží informace pro výběr na základě kvalifikace, které požaduje zadavatel.
Minimální lhůta pro podání žádostí o účast je obecně stanovena na 30 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení, nebo v případě, že se jako výzva k účasti v soutěži použije pravidelné předběžné oznámení, kdy byla odeslána výzva k potvrzení zájmu, a v žádném případě nesmí být kratší než 15 dnů.
Dialogu se mohou zúčastnit jen ty hospodářské subjekty, které k tomu byly zadavatelem vyzvány na základě posouzení předložených informací. Zadavatelé mohou v souladu s čl. 78 odst. 2 omezit počet vhodných zájemců, kteří budou vyzváni k účasti v zadávacím řízení. Zakázka se zadává výhradně na základě toho, která nabídka představuje nejlepší poměr mezi cenou a kvalitou v souladu s čl. 82 odst. 2.
2. Zadavatelé stanoví a definují své potřeby a požadavky ve výzvě k účasti v soutěži nebo v popisné dokumentaci. Zároveň v týchž dokumentech rovněž stanoví a definují zvolená kritéria pro zadání zakázky a stanoví orientační časový rozvrh.
3. S účastníky vybranými v souladu s odpovídajícími ustanoveními článků 76 až 81 zahájí zadavatelé dialog, jehož cílem je určit a vymezit řešení, která jsou nejvíce způsobilá ke splnění jejich potřeb. Během tohoto dialogu mohou s vybranými účastníky projednat všechny aspekty zadání zakázky.
V průběhu dialogu zadavatelé zajistí rovné zacházení se všemi účastníky. Za tímto účelem neposkytují informace diskriminačním způsobem, který by mohl zvýhodnit některé účastníky oproti jiným.
V souladu s článkem 39 zadavatelé nesmějí zpřístupnit ostatním účastníkům navrhovaná řešení nebo jiné důvěrné informace sdělené zájemcem nebo uchazečem, který se účastní dialogu, bez jeho souhlasu. Tento souhlas nesmí mít podobu obecného prohlášení, nýbrž musí být vydán s odkazem na zamýšlené sdělení konkrétních informací.
4. Soutěžní dialog se může konat v postupných fázích s cílem snížit počet řešení, jež budou během jednotlivých fází dialogu projednávána, za použití kritérií pro zadání stanovených ve výzvě k účasti v soutěži nebo v popisné dokumentaci. Zadavatel ve výzvě k účasti v soutěži nebo v popisné dokumentaci uvede, zda této možnosti využije.
5. Zadavatel pokračuje v dialogu do té doby, než nalezne jedno nebo více řešení, která jsou způsobilá ke splnění jeho potřeby.
6. Poté, co byl dialog prohlášen za ukončený, a poté, co o tom byli informováni zbývající účastníci, vyzve zadavatel účastníky k podání jejich konečných nabídek na základě jednoho nebo více řešení předložených a upřesněných během dialogu. Tyto nabídky musí obsahovat všechny prvky, které jsou nezbytné a požadované pro realizaci projektu.
Na žádost zadavatele mohou být uvedené nabídky objasněny, upřesněny a přizpůsobeny. Toto objasnění, upřesnění, přizpůsobení nebo dodatečné informace však nesmí měnit základní prvky nabídky nebo zakázky, a to včetně potřeb a požadavků uvedených ve výzvě k účasti v soutěži nebo v popisné dokumentaci, pokud by změny těchto prvků, potřeb a požadavků pravděpodobně narušily hospodářskou soutěž nebo vyvolaly diskriminační účinky.
7. Zadavatelé posuzují doručené nabídky na základě kritérií pro zadání zakázky stanovených ve výzvě k účasti v soutěži nebo v popisné dokumentaci.
Na žádost zadavatele může být s uchazečem, jehož nabídka představuje nejlepší poměr mezi cenou a kvalitou v souladu s čl. 82 odst. 2 vedeno jednání za účelem potvrzení finančních závazků nebo jiných podmínek obsažených v nabídce sjednáním konečných podmínek zakázky, pokud toto jednání nezpůsobí zásadní změnu podstatných prvků nabídky nebo zakázky, včetně potřeb a požadavků stanovených ve výzvě k účasti v soutěži nebo v popisné dokumentaci, a nevznikne riziko narušení hospodářské soutěže nebo diskriminace.
8. Zadavatelé mohou stanovit ceny nebo platby pro účastníky dialogu.
Článek 49
Inovační partnerství
1. V inovačním partnerství může kterýkoli hospodářský subjekt jako odpověď na výzvu k účasti v soutěži v souladu s čl. 44 odst. 4 písm. b) a c) podat žádost o účast tím, že předloží informace pro výběr na základě kvalifikace, které požaduje zadavatel.
Zadavatel v zadávací dokumentaci vymezí potřebu inovativního produktu, služby nebo stavebních prací, již nelze uspokojit nákupem výrobků, služeb nebo stavebních prací již dostupných na trhu. Uvede, které prvky tohoto popisu představují minimální požadavky, jež musí splňovat všechny nabídky. Údaje musejí být dostatečně přesné, aby hospodářským subjektům umožnily zjistit povahu a rozsah požadovaného řešení a rozhodnout se, zda podají žádost o účast v zadávacím řízení.
Zadavatel může rozhodnout o zavedení inovačního partnerství s jedním či několika partnery, kteří budou odděleně provádět činnosti v oblasti výzkumu a vývoje.
Minimální lhůta pro podání žádostí o účast je obecně stanovena na nejméně 30 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení, a v žádném případě nesmí být kratší než 15 dnů. Zadávacího řízení se mohou zúčastnit jen ty hospodářské subjekty, které k tomu byly zadavatelem vyzvány na základě posouzení předložených informací. Zadavatelé mohou v souladu s čl. 78 odst. 2 omezit počet vhodných zájemců, kteří budou vyzváni k účasti v zadávacím řízení. Zakázky se zadávají výhradně na základě toho, která nabídka představuje nejlepší poměr mezi cenou a kvalitou v souladu s čl. 82 odst. 2.
2. Cílem inovačního partnerství je vývoj inovativního produktu, služby nebo stavebních prací a následný nákup výsledných dodávek, služeb nebo stavebních prací, pokud jsou v souladu s úrovní výkonnosti a maximálními náklady dohodnutými mezi veřejnými zadavateli a účastníky.
Inovační partnerství je rozloženo do po sobě jdoucích fází, které sledují posloupnost kroků v procesu výzkumu a inovačního vývoje a mohou zahrnovat zpracování výrobku, poskytnutí služeb nebo dokončení stavebních prací. Inovační partnerství stanoví průběžné cíle, jichž mají partneři dosáhnout, a upravuje výplatu odměny v příslušných splátkách.
Na základě stanovených cílů může zadavatel po každé fázi rozhodnout o ukončení inovačního partnerství nebo, jedná-li se o inovační partnerství s několika partnery, o snížení počtu partnerů ukončením jednotlivých smluv na zakázky, pokud v zadávací dokumentaci uvedl tyto možnosti a podmínky, za nichž jich může využít.
3. Není-li v tomto článku stanoveno jinak, jednají zadavatelé s uchazeči o počáteční nabídce a všech následných jimi podaných nabídkách s výjimkou konečné nabídky, aby dosáhli zlepšení obsahu nabídek.
Minimální požadavky a kritéria pro zadání nejsou předmětem jednání.
4. V průběhu jednání zadavatelé zajistí rovné zacházení se všemi uchazeči. Za tímto účelem neposkytují informace diskriminačním způsobem, který by mohl zvýhodnit některé uchazeče vůči jiným. Informují písemně všechny uchazeče, jejichž nabídky nebyly vyloučeny v souladu s odstavcem 5, o jakýchkoli změnách technických specifikací nebo jiných částí zadávacích podmínek, jež se netýkají stanovení minimálních požadavků. V návaznosti na tyto změny zadavatelé poskytnou uchazečům potřebný dostatek času na změnu a opětovné podání pozměněných nabídek.
V souladu s článkem 39 zadavatelé nesmějí ostatním účastníkům odhalit důvěrné informace sdělené zájemcem nebo uchazečem, který se účastní jednání, bez jeho souhlasu. Tento souhlas nesmí mít podobu obecného prohlášení, nýbrž musí být vydán s odkazem na zamýšlené sdělení konkrétních informací.
5. Jednání v průběhu řízení o inovačním partnerství mohou probíhat v postupných fázích s cílem snížit počet nabídek, o nichž se bude jednat, za použití kritérií pro zadání uvedených v oznámení o zahájení zadávacího řízení, ve výzvě k potvrzení zájmu nebo v zadávací dokumentaci. Zadavatel v oznámení o zahájení zadávacího řízení, ve výzvě k potvrzení zájmu nebo v zadávacích podmínkách uvede, zda této možnosti využije.
6. Při výběru zájemců zadavatelé uplatňují zejména kritéria týkající se schopností zájemců v oblasti výzkumu a vývoje a vývoje a zavádění inovativních řešení.
Projekty v oblasti výzkumu a inovací, jejichž cílem je uspokojovat potřeby stanovené zadavatelem, jež nemohou být uspokojeny pomocí existujících řešení, mohou předkládat jen hospodářské subjekty, které jsou k tomu zadavatelem vyzvány na základě jeho posouzení požadovaných informací.
Zadavatel v zadávací dokumentaci vymezí pravidla, jimiž se řídí práva duševního vlastnictví. V případě inovačního partnerství s několika partnery nezpřístupní zadavatel v souladu s článkem 39 ostatním partnerům řešení navržená některým z partnerů ani jiné důvěrné informace jím v rámci partnerství sdělené, pokud s tím daný partner nesouhlasí. Tento souhlas nesmí mít podobu obecného prohlášení, nýbrž musí být vydán s odkazem na zamýšlené sdělení konkrétních informací.
7. Zadavatel zajistí, aby struktura partnerství a zejména doba trvání a hodnota jednotlivých fází odrážela stupeň inovace navrhovaného řešení a posloupnost výzkumných a inovačních kroků potřebných k vývoji inovativního řešení, jaké ještě na trhu není k dispozici. Odhadovaná hodnota nakupovaných dodávek, služeb nebo stavebních prací nesmí být nepřiměřená investici do jejich vývoje.
Článek 50
Použití jednacího řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži
Zadavatelé mohou použít jednací řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži v následujících případech:
a)
jestliže v předchozím řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži nebyly podány žádné nabídky nebo žádné vhodné nabídky nebo žádné žádosti o účast nebo žádné vhodné žádosti o účast, za předpokladu, že se původní podmínky zakázky podstatně nezmění.
Nabídka se považuje za nevhodnou, pokud je pro zakázku irelevantní, neboť bez zásadních změn zjevně nemůže uspokojit potřeby a požadavky zadavatele uvedené v zadávací dokumentaci. Žádost o účast se považuje za nevhodnou, pokud příslušný hospodářský subjekt má nebo může být vyloučen podle čl. 78 odst. 1 nebo čl. 80 odst. 1 nebo nesplňuje kritéria pro výběr stanovená zadavatelem podle článku 78 nebo článku 80;
b)
jestliže je zakázka zadána čistě za účelem výzkumu, pokusu, studia nebo vývoje, a nikoli za účelem zajištění zisku nebo pokrytí nákladů na výzkum a vývoj a pokud zadání takové zakázky není na újmu soutěžnímu prostředí při zadávání dalších zakázek, které mají především tyto cíle;
c)
jestliže stavební práce, dodávky nebo služby mohou být z některého z následujících důvodů dodány jen konkrétním hospodářským subjektem:
i)
cílem zakázky je vytvoření nebo získání jedinečného uměleckého díla nebo uměleckého výkonu,
ii)
hospodářská soutěž z technických důvodů neexistuje,
iii)
ochrana výhradních práv včetně práv duševního vlastnictví.
Výjimky uvedené v bodech ii) a iii) se použijí jen v případě, že neexistuje přiměřená alternativa nebo náhrada a že neexistence soutěže není výsledkem umělého zúžení parametrů zakázky;
d)
pokud je to nezbytně nutné z důvodů krajní naléhavosti způsobené událostmi, které zadavatel nemohl předvídat, a nelze dodržet lhůty pro otevřené řízení, užší řízení nebo jednací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži. Okolnosti pro odůvodnění krajní naléhavosti nesmějí být v žádném případě způsobeny zadavatelem;
e)
v případě zakázek na dodávky pro dodatečné dodávky od původního dodavatele, které jsou určeny buď k částečnému nahrazení dodávek nebo zařízení, nebo k rozšíření stávajících dodávek nebo zařízení, jestliže by změna dodavatele nutila zadavatele získávat dodávky, které mají odlišné technické vlastnosti, což by mělo za následek neslučitelnost nebo nepřiměřené technické obtíže při provozu a údržbě;
f)
pro nové stavební práce nebo služby, které spočívají v opakování podobných stavebních prací nebo služeb zadaných dodavateli, kterému stejný zadavatel zadal původní zakázku, za předpokladu, že tyto stavební práce nebo služby odpovídají základnímu projektu, na který byla zadána první zakázka v řízení podle čl. 44 odst. 1.
Základní projekt uvádí rozsah případných dodatečných stavebních prací nebo služeb a podmínky, za nichž budou zadány. Možnost použití tohoto řízení se uvádí již při oznámení zařazení prvního projektu do soutěže a zadavatelé vezmou v úvahu celkové předpokládané náklady na následné stavební práce a služby při použití článků 15 a 16;
g)
pro dodávky nabízené a nakupované na komoditních burzách;
h)
pro výhodné koupě, kdy je díky využití zvláště příznivé příležitosti dostupné po velmi krátkou dobu možné pořídit dodávky za ceny podstatně nižší, nežli jsou běžné tržní ceny;
i)
pro nákup dodávek nebo služeb za zvláště výhodných podmínek od dodavatele, který s konečnou platností ukončuje svou obchodní činnost, nebo od likvidátorů v případě insolvenčního řízení, vyrovnání s věřiteli nebo podobného řízení podle vnitrostátních právních a správních předpisů.
j)
jestliže dotčená zakázka na služby následuje po soutěži o návrh organizované v souladu s touto směrnicí a má být v souladu s pravidly soutěže o návrh zadána vítězi nebo jednomu z vítězů takové soutěže; v druhém jmenovaném případě musejí být k účasti na jednání vyzváni všichni vítězové.
KAPITOLA II
Techniky a nástroje pro elektronické a souhrnné zadávání zakázek
Článek 51
Rámcové dohody
1. Zadavatelé mohou uzavírat rámcové dohody, pokud při tom použijí postupy stanovené touto směrnicí.
Rámcovou dohodou se rozumí dohoda mezi jedním nebo více zadavateli a jedním nebo více hospodářskými subjekty, jejímž účelem je stanovit podmínky, zejména s ohledem na ceny a případně na předpokládaná množství, kterými se budou řídit jednotlivé zakázky zadávané během daného období.
Doba platnosti rámcové dohody nesmí překročit osm let, kromě výjimečných a řádně odůvodněných případů daných zejména předmětem rámcové dohody.
2. Jednotlivé zakázky zadávané na základě rámcové dohody musí být zadávány na základě objektivních pravidel a kritérií, mezi něž může patřit následné zahájení zadávacího řízení/soutěže pro hospodářské subjekty, které jsou stranami uzavřené rámcové dohody. Tato pravidla a kritéria se stanoví v zadávací dokumentaci pro rámcovou dohodu.
Objektivní pravidla a kritéria uvedená v prvním pododstavci musejí zajišťovat rovné zacházení s hospodářskými subjekty, které jsou stranami dohody. Je-li zahrnuto následné zahájení zadávacího řízení/soutěže, stanoví zadavatelé lhůtu, jež svou délkou postačuje k podání nabídek pro jednotlivé zakázky, a na základě kritérií pro zadání uvedených ve specifikacích rámcové dohody zadají jednotlivé zakázky uchazečům, kteří podali nejvhodnější nabídku.
Zadavatelé nesmějí rámcové dohody zneužívat nebo je používat způsobem, který by bránil hospodářské soutěži, omezoval ji nebo ji narušoval.
Článek 52
Dynamické nákupní systémy
1. Pro uskutečňování nákupů pro běžnou potřebu, jejichž vlastnosti vzhledem k běžné dostupnosti na trhu splňují požadavky zadavatelů, lze využívat dynamický nákupní systém. Dynamický nákupní systém je provozován jako plně elektronický proces a je po dobu použitelnosti dynamického nákupního systému otevřený všem hospodářským subjektům, které splňují kritéria pro zařazení do dynamického nákupního systému. Může být rozdělen do kategorií produktů, stavebních prací nebo služeb, které jsou objektivně vymezeny na základě vlastností zakázky, jež má být v rámci dané kategorie zadána. Tyto vlastnosti mohou zahrnovat odkaz na maximální přípustnou velikost následných jednotlivých zakázek nebo na konkrétní zeměpisné oblasti, v nichž budou následné jednotlivé zakázky provedeny.
2. Při zadávání zakázek prostřednictvím dynamických nákupních systémů se zadavatelé řídí pravidly užšího řízení. Přístup do systému je umožněn všem zájemcům, kteří splňují kritéria pro zařazení do dynamického nákupního systému; počet zájemců, jimž bude umožněn přístup do systému, nesmí být omezen podle čl. 78 odst. 2. Pokud zadavatelé rozdělili systém do kategorií produktů, stavebních prací nebo služeb v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, uvedou pro každou kategorii příslušná kritéria pro zařazení do dynamického nákupního systému.
Bez ohledu na článek 46 se použijí tyto lhůty:
a)
minimální lhůta pro podání žádostí o účast je obecně stanovena na nejméně 30 dnů ode dne, kdy bylo odesláno oznámení o zahájení zadávacího řízení, nebo v případě, že se jako výzva k účasti v soutěži použije pravidelné předběžné oznámení, kdy byla odeslána výzva k potvrzení zájmu, a v žádném případě nesmí být kratší než 15 dnů. Jakmile byla odeslána výzva k podání nabídky na první zakázku v rámci dynamického nákupního systému, nevztahují se na podání žádostí o účast žádné další lhůty;
b)
minimální lhůta pro podání nabídek je alespoň 10 dnů ode dne, kdy byla odeslána výzva k podání nabídky. Použije se čl. 46 odst. 2 druhý a třetí pododstavec.
3. Veškerá komunikace v rámci dynamického nákupního systému probíhá pouze elektronickými prostředky v souladu s čl. 40 odst. 1, 3, 5 a 6.
4. Za účelem zadávání zakázek v rámci dynamického nákupního sytému zadavatelé:
a)
uveřejní výzvu k účasti v soutěži, v níž uvedou, že se jedná o dynamický nákupní systém;
b)
upřesní v zadávací dokumentaci alespoň povahu a předpokládaný objem zamýšlených nákupů, jakož i všechny nezbytné informace o dynamickém nákupním systému, včetně informací o jeho fungování, o použitém elektronickém vybavení a technických opatřeních a specifikacích spojení;
c)
informují o případném rozdělení do kategorií produktů, stavebních prací nebo služeb a o vlastnostech jednotlivých kategorií;
d)
zajistí neomezený a plný přímý přístup po dobu použitelnosti systému k zadávací dokumentaci v souladu s článkem 73.
5. Zadavatelé umožní po celou dobu platnosti dynamického nákupního systému každému hospodářskému subjektu požádat o účast v systému za podmínek uvedených v odstavci 2. Zadavatelé posoudí tyto žádosti podle kritérií pro zařazení do dynamického nákupního systému do 10 pracovních dnů ode dne, kdy je obdrží. Tato lhůta může být v jednotlivých odůvodněných případech prodloužena na 15 pracovních dnů, a to zejména s ohledem na potřebu posoudit další podklady nebo jinak ověřit splnění kritérií pro zařazení do dynamického nákupního systému.
Bez ohledu na první pododstavec mohou zadavatelé až do odeslání výzvy k podání nabídky na první zakázku v rámci dynamického nákupního systému prodloužit dobu hodnocení, pokud v průběhu prodloužené doby hodnocení není učiněna výzva k podání nabídky. Zadavatelé uvedou prodlouženou délku doby hodnocení, kterou hodlají uplatnit, v zadávací dokumentaci.
Zadavatelé co nejdříve informují dotčený hospodářský subjekt, zda byl nebo nebyl zařazen do dynamického nákupního systému.
6. Zadavatelé vyzvou všechny zařazené účastníky, aby podali své nabídky pro jednotlivé zakázky v rámci dynamického nákupního systému v souladu s článkem 74. Pokud byl dynamický nákupní systém rozdělen do kategorií stavebních prací, produktů nebo služeb, vyzvou zadavatelé všechny účastníky přijaté do kategorie odpovídající konkrétní zakázce, aby podali nabídku.
Zakázku zadají tomu uchazeči, který podal nejvhodnější nabídku podle kritérií pro zadání zakázky stanovených v oznámení o zahájení zadávacího řízení v dynamickém nákupním systému, ve výzvě k potvrzení zájmu anebo, pokud je soutěž vyhlašována formou oznámení o zavedení systému kvalifikace, ve výzvě k podání nabídky. Tato kritéria mohou být případně upřesněna ve výzvě k podání nabídky.
7. Zadavatelé, kteří v souladu s článkem 80 uplatňují důvody pro vyloučení a kvalifikační kritéria pro výběr podle směrnice 2014/24/EU, mohou kdykoli během doby platnosti dynamického nákupního systému vyžadovat, aby přijatí účastníci předložili obnovené a aktualizované vlastní prohlášení uvedené v čl. 59 odst. 1 směrnice 2014/24/EU, a to do pěti pracovních dnů ode dne doručení žádosti.
Čl. 59 odst. 2 až 4 uvedené směrnice se použijí po celou dobu použitelnosti dynamického nákupního systému.
8. Zadavatelé uvedou ve výzvě k účasti v soutěži dobu použitelnosti dynamického nákupního systému. Komisi oznámí případné změny v této době použitelnosti za použití následujících standardních formulářů:
a)
pokud se mění doba použitelnosti bez ukončení systému, na formuláři, jímž byla původně uveřejněna výzva k účasti v soutěži v rámci dynamického nákupního systému;
b)
pokud dochází k ukončení systému, na formuláři oznámení o výsledku zadávacího řízení uvedeném v článku 70.
9. Hospodářským subjektům majícím zájem o účast ani účastníkům dynamického nákupního systému nesmějí být před zavedením tohoto systému nebo během doby jeho používání účtovány žádné poplatky.
Článek 53
Elektronické aukce
1. Zadavatelé mohou používat elektronické aukce, v jejichž rámci jsou předkládány nové, snížené ceny nebo nové hodnoty týkající se některých prvků nabídek.
K tomuto účelu zadavatelé strukturují elektronickou aukci jako opakující se elektronický proces, jenž je spuštěn po prvotním úplném vyhodnocení nabídek a jenž umožní stanovit jejich pořadí za použití automatických metod hodnocení.
U některých zakázek na služby a některých zakázek na stavební práce, jejichž předmětem je intelektuální výkon, jako například návrh stavebních prací, nelze pořadí stanovit za použití automatických metod hodnocení, a proto nesmí být tyto zakázky zadávány s použitím elektronických aukcí.
2. V otevřených, užších či jednacích řízeních s předchozí výzvou k účasti v soutěži mohou zadavatelé rozhodnout, že zadání zakázky bude předcházet elektronická aukce, pokud může být přesně stanoven obsah zadávací dokumentace, zejména pak technické specifikace.
Za stejných podmínek může být elektronická aukce použita při obnovení soutěže mezi stranami rámcové dohody uvedeném v čl. 51 odst. 2 a při vyhlášení soutěže na zakázky, jež mají být zadány v rámci dynamického nákupního systému uvedeného v článku 52.
3. Elektronická aukce je založena na jednom z následujících prvků nabídek:
a)
výlučně na cenách, je-li zakázka zadávána pouze na základě ceny;
b)
na cenách nebo nových hodnotách prvků nabídek uvedených v zadávací dokumentaci, pokud je zakázka zadávána na základě nejlepšího poměru mezi cenou a kvalitou, nebo nabídce s nejnižšími náklady, použije-li se přístup nákladové efektivnosti.
4. Zadavatelé, kteří se rozhodnou uspořádat elektronickou aukci, uvedou tuto skutečnost v oznámení o zahájení zadávacího řízení, ve výzvě k potvrzení zájmu, anebo, pokud je soutěž vyhlašována formou oznámení o existenci systému kvalifikace, ve výzvě k podávání nabídek. Zadávací dokumentace musí obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze VII.
5. Předtím, než přistoupí k elektronické aukci, provedou zadavatelé úplné předběžné hodnocení nabídek v souladu s kritériem nebo kritérii pro zadání zakázky a s jejich stanovenou poměrnou váhou.
Nabídka je považována za přijatelnou, pokud byla podána uchazečem, který nebyl vyloučen dle čl. 78 odst. 1 nebo čl. 80 odst. 1, splňuje kvalifikační kritéria pro výběr stanovená podle článků 78 a 80 a jehož nabídka je v souladu s technickými specifikacemi a není v rozporu s pravidly nebo nepřijatelná nebo nevhodná.
Za nabídky v rozporu s pravidly se považují zejména nabídky, které nejsou v souladu se zadávací dokumentací, které byly doručeny pozdě, u nichž existují důkazy o tajných ujednáních nebo korupci nebo které veřejní zadavatelé považují za mimořádně nízké. Za nepřijatelné se považují zejména nabídky podané uchazeči, kteří nemají požadovanou kvalifikaci, a nabídky, jejichž cena převyšuje rozpočet veřejného zadavatele vymezený před zahájením zadávacího řízení a uvedený v zadávací dokumentaci.
Nabídka se považuje za nevhodnou, pokud je pro zakázku irelevantní, neboť bez zásadních změn zjevně nemůže uspokojit potřeby a požadavky zadavatele uvedené v zadávacích podmínkách. Žádost o účast se považuje za nevhodnou, pokud příslušný hospodářský subjekt má nebo může být vyloučen podle čl. 78 odst. 1 nebo čl. 80 odst. 1 nebo nesplňuje kritéria pro výběr stanovená zadavatelem podle článku 78 nebo článku 80.
Všichni uchazeči, kteří podali přijatelné nabídky, musí být elektronickými prostředky současně vyzváni k účasti na elektronické aukci prostřednictvím připojení ke stanovenému dni a času v souladu s pokyny uvedenými ve výzvě. Elektronická aukce může probíhat ve více navazujících fázích. Elektronická aukce nesmí být zahájena dříve než dva pracovní dny po dni, kdy byly rozeslány výzvy.
6. Výzva musí být doplněna výsledkem úplného vyhodnocení dotčené nabídky provedeného v souladu s poměrnými váhami stanovenými v čl. 82 odst. 5 prvním pododstavci.
Výzva uvede rovněž matematický vzorec, který se při elektronické aukci použije pro určení automatických změn pořadí na základě podaných nových cen nebo nových hodnot. S výjimkou případů, kdy je ekonomicky nejvýhodnější nabídka stanovena pouze na základě ceny, musí tento vzorec zahrnovat poměrnou váhu všech kritérií stanovených pro určení ekonomicky nejvýhodnější nabídky, jak je uvedeno v oznámení použitém jako výzva k účasti v soutěži nebo v jiných v jiných částech zadávací dokumentace. Za tímto účelem musí být jakákoli případná rozpětí dopředu vyjádřena určitou hodnotou.
Jsou-li povoleny varianty, je pro každou variantu stanoven zvláštní vzorec.
7. Během každé fáze elektronické aukce zadavatelé okamžitě musí sdělit všem uchazečům dostatečné informace, které jim umožní zjistit v každé chvíli svou odpovídající pozici. Mohou jim též sdělit jiné informace týkající se jiných nabízených cen nebo hodnot, za podmínky, že je to uvedeno ve specifikaci. Mohou rovněž nabízených oznámit počet účastníků aukce. V žádném případě však nesmějí během žádné fáze elektronické aukce zveřejnit totožnost uchazečů.
8. Zadavatelé musí uzavírat elektronické aukce jedním nebo více z následujících způsobů:
a)
v předem stanovený den a čas;
b)
pokud neobdrží žádné další nové ceny či nové hodnoty, které splňují požadavky na minimální rozdíly, za předpokladu, že předem stanovili dobu, která musí uplynout po obdržení posledního podání do uzavření elektronické aukce, nebo
c)
pokud bylo dosaženo předem stanoveného počtu fází aukce.
Pokud zadavatelé mají v úmyslu uzavřít elektronickou aukci podle prvního pododstavce písm. c), případně v kombinaci se způsobem uvedeným v prvním pododstavci písm. b), výzva k účasti na aukci uvádí časový rozvrh každé fáze aukce.
9. Po uzavření elektronické aukce zadavatelé zadají zakázku v souladu s článkem 82 na základě výsledků elektronické aukce.
Článek 54
Elektronické katalogy
1. Pokud se vyžaduje použití elektronických komunikačních prostředků, mohou zadavatelé požadovat, aby byly nabídky předkládány ve formě elektronického katalogu nebo aby elektronický katalog obsahovaly.
Členské státy mohou stanovit povinnost používat elektronické katalogy u některých typů zakázek.
Nabídky předkládané ve formě elektronického katalogu mohou být doplněny dalšími dokumenty.
2. Elektronické katalogy připravují zájemci nebo uchazeči s cílem zúčastnit se určitého zadávacího řízení v souladu s technickými specifikacemi a ve formátu stanoveném zadavatelem.
Elektronické katalogy musí dále splňovat požadavky na nástroje elektronické komunikace a případné další požadavky stanovené zadavatelem v souladu s článkem 40.
3. V případech, kdy je předložení nabídek ve formě elektronického katalogu přijatelné nebo povinné, zadavatel:
a)
toto uvede v oznámení o zahájení zadávacího řízení, ve výzvě k potvrzení zájmu, anebo, pokud je soutěž vyhlašována formou oznámení o zavedení systému kvalifikace, ve výzvě k podávání nabídek nebo výzvě k jednání;
b)
v zadávací dokumentaci uvede veškeré nezbytné informace v souladu s čl. 40 odst. 6 ohledně formátu, používaného elektronického zařízení a technických opatření a specifikací spojení pro katalog.
4. Pokud byla po předložení nabídek ve formě elektronických katalogů uzavřena rámcová dohoda s více než jedním hospodářským subjektem, zadavatelé mohou stanovit, že obnovení soutěže na jednotlivé zakázky bude probíhat na základě aktualizovaných katalogů. V takovém případě použijí zadavatelé jeden z těchto způsobů:
a)
vyzvou uchazeče, aby znovu podali své elektronické katalogy upravené podle požadavků příslušné zakázky, nebo
b)
uvědomí uchazeče, že mají v úmyslu vybrat z elektronických katalogů, které již byly podány, informace nezbytné k vytvoření nabídek přizpůsobených požadavkům příslušné zakázky, pokud bylo použití této metody oznámeno v zadávacích podmínkách k rámcové dohodě.
5. Pokud zadavatelé obnoví soutěž na jednotlivé zakázky v souladu s odst. 4 písm. b), oznámí uchazečům datum a čas, kdy hodlají vybrat z katalogů informace potřebné k vytvoření nabídek přizpůsobených požadavkům jednotlivé zakázky a dají uchazečům možnost, aby tento výběr informací nepovolili.
Zadavatelé poskytnou dostatečný časový prostor mezi oznámením a skutečným výběrem informací.
Před zadáním zakázky předloží zadavatelé vybrané informace příslušnému uchazeči, aby mu dali příležitost vyvrátit nebo potvrdit, že takto vytvořená nabídka neobsahuje věcné chyby.
6. Zadavatelé mohou zadávat zakázky v rámci dynamického nákupního systému a požadovat přitom, aby nabídky spojené s konkrétní zakázkou byly podávány v podobě elektronického katalogu.
Zadavatelé mohou rovněž zadávat zakázky v rámci dynamického nákupního systému v souladu s odst. 4 písm. b) a s odstavcem 5, pokud je žádost o účast v dynamickém nákupním systému doprovázena elektronickým katalogem v souladu s technickými specifikacemi a ve formátu stanoveném zadavatelem. Zájemci tento katalog následně doplní, až budou informováni o úmyslu zadavatele vytvořit nabídky postupem uvedeným v odst. 4 písm. b).
Článek 55
Centralizované nákupní činnosti a centrální zadavatelé
1. Členské státy mohou stanovit, že zadavatelé mohou pořizovat stavební práce, dodávky nebo služby od centrálního zadavatele, který poskytuje centralizovanou nákupní činnost uvedenou v čl. 2 bodě 10 písm. a).
Členské státy mohou rovněž stanovit, že zadavatelé mohou pořizovat stavební práce, dodávky a služby prostřednictvím zakázek zadaných společným zadavatelem, prostřednictvím dynamických nákupních systémů provozovaných společným zadavatelem nebo prostřednictvím rámcové dohody uzavřené společným zadavatelem, který poskytuje centralizovanou nákupní činnost uvedenou v čl. 2 bodě 10 písm. b). Pokud mohou dynamický nákupní systém provozovaný centrálním zadavatelem používat i jiní zadavatelé, uvede se tato skutečnost ve výzvě k účasti v soutěži, kterou se tento dynamický nákupní systém zavádí.
Ve vztahu k prvnímu a druhému pododstavci mohou členské státy stanovit, že některé zakázky se zadávají prostřednictvím centrálních zadavatelů nebo jednoho či několika konkrétních centrálních zadavatelů.
2. Zadavatel splní své povinnosti podle této směrnice, pořídí-li dodávky nebo služby od centrálního zadavatele, který poskytuje centralizovanou nákupní činnost uvedenou v čl. 2 bodě 10 písm. a).
Dále musí zadavatel rovněž plnit své povinnosti podle této směrnice, pořídí-li stavební práce, dodávky nebo služby prostřednictvím zakázek zadaných centrálním zadavatelem, prostřednictvím dynamických nákupních systémů provozovaných centrálním zadavatelem nebo centrálním rámcové dohody uzavřené centrálním zadavatelem, který poskytuje centralizovanou nákupní činnost uvedenou v čl. 2 bodě 10 písm. b).
Příslušný zadavatel ovšem nese odpovědnost za splnění povinností podle této směrnice v případě částí, které provádí sám, jako je:
a)
zadání zakázky v rámci dynamického nákupního systému provozovaného centrálním zadavatelem nebo
b)
obnovení soutěže podle rámcové dohody, která byla uzavřena centrálním zadavatelem.
3. Veškerá zadávací řízení, která provádí centrální zadavatel, se provádějí formou elektronické komunikace v souladu s požadavky uvedenými v článku 40.
4. Zadavatelé mohou zadat zakázku na služby spočívající v poskytování centralizovaných nákupních činností centrálnímu zadavateli bez ohledu na postupy stanovené touto směrnicí.
Tyto zakázky na služby mohou zahrnovat i poskytování pomocných nákupních činností.
Článek 56
Příležitostné společné zadávání zakázek
1. Dva nebo více zadavatelů se mohou dohodnout na společném provádění některých konkrétních zadávacích řízení.
2. Pokud je zadávací řízení vedeno celé společně jménem a na účet všech zúčastněných zadavatelů, nesou tito zadavatelé společnou odpovědnost za splnění svých povinností podle této směrnice. To platí i v případech, kdy jeden zadavatel sám vede zadávací řízení, přičemž jedná svým jménem i jménem ostatních zúčastněných zadavatelů.
Pokud není zadávací řízení celé vedeno celé jménem a na účet zúčastněných zadavatelů, nesou zadavatelé společnou odpovědnost pouze za části prováděné společně. Každý zadavatel nese výlučnou odpovědnost za plnění svých povinností podle této směrnice ve vztahu k částem, které provádí svým jménem a na svůj účet.
Článek 57
Zadávání zakázek za účasti zadavatelů z různých členských států
1. Aniž jsou dotčeny články 28 až 31, mohou zadavatelé z různých členských států jednat společně při zadávání zakázek jedním ze způsobů stanovených v tomto článku.
Zadavatelé se pomocí prostředků stanovených v tomto článku nesmějí vyhýbat uplatňování imperativních ustanovení veřejného práva, které se na ně vztahují ve členském státě, v němž se nacházejí, a které jsou v souladu s právem Unie.
2. Členský stát svým zadavatelům nezakazuje použití centralizovaných nákupních činností poskytovaných centrálními zadavateli nacházejícími se v jiném členském státě
Pokud však jde o centralizované nákupní činnosti poskytované centrálním zadavatelem nacházejícím se v jiném členském státě než zadavatel, mohou členské státy upřesnit, že jejich zadavatelé mohou využívat pouze centralizované nákupní činnosti, jak jsou uvedeny buď v čl. 2 bodě 10 písm. a), nebo v čl. 2 bodě 10 písm. b).
3. Poskytování centralizovaných nákupních činností centrálním zadavatelem, který se nachází v jiném členském státě, probíhá v souladu s vnitrostátními pravidly toho členského státu, v němž se centrální zadavatel nachází.
Vnitrostátní pravidla členského státu, v němž se společný zadavatel nachází, se vztahují i na:
a)
zadání zakázky v rámci dynamického nákupního systému;
b)
obnovení soutěže podle rámcové dohody;
4. Několik zadavatelů z různých členských států může společně zadat zakázku, uzavřít rámcovou dohodu nebo provozovat dynamický nákupní systém. Zakázky mohou rovněž zadávat na základě rámcové dohody nebo dynamického nákupního systému. Pokud nezbytné prvky nebyly upraveny mezinárodní dohodou mezi dotčenými členskými státy, uzavřou zúčastnění zadavatelé dohodu, v níž se stanoví:
a)
povinnosti stran a ustanovení vnitrostátního práva;
b)
interní organizace zadávacího řízení, včetně jeho vedení, rozdělení stavebních prací, dodávek nebo služeb, které mají být zadány, a uzavírání smluv.
Zúčastněný zadavatel plní své povinnosti podle této směrnice, nakoupí-li stavební práce, dodávky nebo služby od zadavatele odpovědného za dané zadávací řízení. Při stanovení povinností a příslušných ustanovení vnitrostátního práva podle písmene a) si mohou zúčastnění zadavatelé rozdělit povinnosti mezi sebou a stanovit jako příslušná ustanovení vnitrostátního práva kteréhokoli členského státu, v němž se nachází některý ze zúčastněných zadavatelů. Rozdělení povinností a příslušná ustanovení vnitrostátního práva musí být v případě společně zadaných zakázek uvedeny v zadávací dokumentaci.
5. Pokud zadavatelé z různých členských států založili společný subjekt, včetně evropského seskupení pro územní spolupráci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (41) nebo jiného subjektu založeného podle práva Unie, dohodnou se zúčastnění zadavatelé prostřednictvím rozhodnutí příslušného orgánu společného subjektu na vnitrostátních pravidlech jednoho z následujících členských států, kterými se bude zadávání zakázky řídit:
a)
vnitrostátní předpisy členského státu, v němž má společný subjekt své sídlo;
b)
vnitrostátní předpisy členského státu, v němž společný subjekt vykonává svou činnost.
Dohoda uvedená v prvním pododstavci může platit na dobu neurčitou, je-li to stanoveno v zakládacím aktu společného subjektu, nebo může být omezena na určitou dobu, určité typy zakázek nebo na jedno či více zadání jednotlivých zakázek.
KAPITOLA III
Průběh řízení
Oddíl 1
Příprava
Článek 58
Předběžné tržní konzultace
Před zahájením zadávacího řízení mohou zadavatelé vést tržní konzultace s cílem připravit zadání zakázky a informovat hospodářské subjekty o svých plánech a požadavcích při zadávání zakázek.
Za tímto účelem mohou zadavatelé například vyhledat nebo přijmout poradenství od nezávislých odborníků nebo orgánů či účastníků trhu. Toto poradenství mohou využít při plánování a vedení zadávacího řízení, pokud toto poradenství nenarušuje hospodářskou soutěž a nevede k porušení zásady zákazu diskriminace a zásady transparentnosti.
Článek 59
Předchozí účast zájemců nebo uchazečů
Pokud zájemce nebo uchazeč anebo podnik se vztahem k zájemci nebo uchazeči působil jako poradce zadavatele, ať již v souvislosti s článkem 58 či nikoli, nebo se jinak podílel na přípravě zadávacího řízení, přijme zadavatel příslušná opatření, aby zajistil, že účastí tohoto zájemce nebo uchazeče nebude narušena hospodářská soutěž.
Mezi tato opatření patří povinnost sdělit ostatním zájemcům a uchazečům příslušné informace vyměňované se zájemcem nebo uchazečem v rámci jeho účasti na přípravě zadávacího řízení nebo informace z této účasti vyplývající a stanovit odpovídající lhůty pro podání nabídek. Příslušný zájemce nebo uchazeč může být z řízení vyloučen pouze v případě, že neexistuje jiný způsob, jak zajistit dodržení zásady rovného zacházení.
Před každým takovým vyloučením dostane zájemce nebo uchazeč příležitost prokázat, že jeho účast na přípravě zadávacího řízení nemůže narušit hospodářskou soutěž. Přijatá opatření se zdokumentují v samostatné zprávě vyžadované podle článku 100.
Článek 60
Technické specifikace
1. Technické specifikace vymezené v bodu 1 přílohy VIII se uvádějí v zadávacích podmínkách. V technické specifikace se stanoví požadované vlastnosti stavebních prací, služeb nebo dodávky.
Tyto vlastnosti mohou rovněž odkazovat na konkrétní výrobní proces nebo metodu poskytování požadovaných stavebních prací, dodávek nebo služeb nebo na konkrétní proces spojený s jinou fázi jejich životního cyklu, a to i tehdy, kdy uvedené faktory nejsou součástí jejich věcné podstaty, za podmínky, že souvisejí s předmětem zakázky a jsou přiměřené k její hodnotě i cílům.
Technické specifikace mohou rovněž určovat, zda bude požadován převod práv k duševnímu vlastnictví.
U všech zakázek určených k použití fyzickými osobami bez ohledu na to, zda veřejností nebo pracovníky zadavatele, se tyto technické specifikace kromě řádně odůvodněných případů vypracovávají tak, aby zohledňovaly kritéria přístupnosti pro osoby s postižením nebo koncept pro všechny uživatele.
Pokud jsou právním aktem Unie přijaty závazné požadavky na přístupnost, vymezí technické specifikace kritéria přístupnosti pro osoby s postižením nebo koncept pro všechny uživatele odkazem na tento akt.
2. Technické specifikace musí hospodářským subjektům poskytovat rovný přístup k zadávacímu řízení a nesmějí vytvářet neodůvodněné překážky pro otevření veřejné zakázky hospodářské soutěži.
3. Aniž jsou dotčena právně závazná vnitrostátní technická pravidla, jsou-li v souladu s právem Unie, musí být technické specifikace formulovány jedním z následujících způsobů:
a)
formou požadavků na výkon nebo funkci, včetně vlastností z hlediska vlivu na životní prostředí, pokud jsou tyto parametry dostatečně přesné, aby umožnily uchazeči určit předmět zakázky a zadavateli zadat zakázku;
b)
odkazem na technické specifikace a, v pořadí podle významu, na vnitrostátní normy přejímající evropské normy, evropská technická schválení“ obecné technické specifikace, mezinárodní normy nebo jiný technický referenční systém vypracovaný evropskými normalizačními subjekty nebo, pokud tyto neexistují, na vnitrostátní normy, vnitrostátní technická schválení nebo vnitrostátní technické specifikace týkající se projektování, výpočtu a realizace stavebních prací a použití dodávek; každý odkaz je doprovázen slovy „nebo rovnocenný“;
c)
formou požadavků na výkon nebo funkci uvedených v písmenu a) s odkazem na technické specifikace uvedené v písmenu b) jako prostředek pro předpoklad shody s takovými požadavky na výkon nebo funkci;
d)
odkazem na technické specifikace uvedené v písmenu b) pro určité vlastnosti a odkazem na požadavky na výkon nebo funkci uvedené v písmenu a) pro ostatní vlastnosti.
4. Není-li to odůvodněno předmětem zakázky, nesmějí technické specifikace odkazovat na určité provedení nebo zdroj nebo konkrétní postup, který je příznačný pro výrobky nebo služby poskytované určitým hospodářským subjektem, nebo na obchodní značky, patenty, typy nebo určitý původ či výrobu, pokud by to mělo za důsledek zvýhodnění nebo vyloučení určitých podniků nebo určitých výrobků. Takový odkaz je výjimečně povolen, pokud není možný dostatečně přesný a srozumitelný popis předmětu zakázky podle odstavce 3. Takový odkaz musí být doprovázen slovy „nebo rovnocenný“.
5. Pokud zadavatel využije možnosti odkázat na technické specifikace podle odst. 3 písm. b), nesmí odmítnout nabídku pouze z důvodu, že nabízené stavební práce, dodávky nebo služby nejsou shodné s technickými specifikacemi, na které odkázal, pokud uchazeč ve své nabídce jakýmkoli vhodným prostředkem, včetně dokladů uvedených v článku 62, prokázal, že navrhovaná řešení vyhovují rovnocenným způsobem požadavkům definovaným technickými specifikacemi.
6. Pokud zadavatel využije možnosti stanovit technické specifikace ve formě požadavků na výkon nebo funkci podle odst. 3 písm. a), nesmí odmítnout nabídku na dodávky, služby nebo stavební práce, které splňují vnitrostátní normu přejímající evropskou normu, splňují evropské technické schválení nebo obecnou technickou specifikaci, mezinárodní normu nebo technický referenční systém vypracovaný evropským normalizačním subjektem, pokud tyto specifikace zohledňují požadavky na výkon nebo funkci, které zadavatel stanovil.
Ve své nabídce uchazeč prokáže jakýmikoliv vhodnými prostředky, včetně dokladů uvedených v článku 62, že dodávky, služba nebo stavební práce splňující normu jsou v souladu s požadavky na výkon nebo funkci, které zadavatel stanovil.
Článek 61
Štítky
1. Pokud zadavatelé mají v úmyslu nakoupit stavební práce, dodávky nebo služby, které mají zvláštní environmentální, sociální nebo jiné vlastnosti, mohou v technických specifikacích, kritériích pro zadání nebo podmínkách plnění zakázky vyžadovat zvláštní štítek coby doklad, že příslušné stavební práce, dodávky nebo služby požadovaným vlastnostem vyhovují, jsou-li splněny všechny následující podmínky:
a)
požadavky na označení štítkem se týkají výhradně kritérií, která souvisejí s předmětem zakázky a která jsou vhodná pro definování vlastností staveb, dodávek nebo služeb, které jsou předmětem zakázky;
b)
požadavky na označení štítkem vycházejí z objektivně ověřitelných a nediskriminačních kritérií;
c)
štítky jsou zavedeny v rámci otevřeného a transparentního řízení, na kterém se mohou podílet všechny relevantní zúčastněné strany, včetně orgánů státní správy, spotřebitelů, sociálních partnerů, výrobců, distributorů a nevládních organizací;
d)
štítky jsou přístupné všem subjektům, které o to mají zájem;
e)
požadavky na označení štítkem jsou stanoveny třetí stranou, nad níž hospodářský subjekt žádající o štítek nemůže vykonávat rozhodující vliv.
Pokud zadavatelé nevyžadují, aby stavební práce, dodávky nebo služby splňovaly veškeré požadavky na označení štítkem, uvedou, o které požadavky se jedná.
Zadavatelé vyžadující konkrétní štítek musí přijmout všechny štítky, jež potvrzují, že stavební práce, dodávky nebo služby splňují rovnocenné požadavky na štítky.
Pokud hospodářský subjekt prokazatelně neměl možnost získat v příslušné lhůtě konkrétní štítek uvedený zadavatelem nebo štítek jemu rovnocenný z důvodů, jež mu nelze přičítat, přijme zadavatel jiné vhodné doklady, jako například technickou dokumentaci výrobce, pokud příslušný hospodářský subjekt prokáže, že stavební práce, dodávky a služby, jež má poskytnout, splňují požadavky na označení konkrétním nebo konkrétní požadavky uvedené zadavatelem.
2. Pokud štítek splňuje podmínky stanovené v odst. 1 písm. b), c), d) a e), avšak zahrnuje i požadavky, které nesouvisejí s předmětem zakázky, nevyžadují zadavatelé štítek jako takový, avšak mohou definovat technické specifikace odkazem na ty podrobné specifikace štítku nebo v případě potřeby jejich části, které souvisejí s předmětem zakázky a jsou vhodné pro definování jeho vlastností.
Článek 62
Zkušební protokoly, osvědčení a další doklady
1. Zadavatelé mohou požadovat, aby hospodářské subjekty předložily zkušební protokol od subjektu posuzování shody nebo osvědčení vystavené takovým subjektem jako doklad o shodě s požadavky či kritérii uvedenými v technických specifikacích, v kritériích pro zadání nebo v podmínkách plnění zakázky.
Pokud zadavatelé požadují předložení osvědčení vydaného konkrétním subjektem posuzování shody, přijmou též osvědčení od jiných rovnocenných subjektů posuzování shody.
Pro účely tohoto odstavce se subjektem posuzování shody rozumí subjekt, který vykonává činnosti v oblasti posuzování shody včetně kalibrace, testování, certifikace a inspekce a je akreditován v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (42).
2. Zadavatelé přijmou jiné vhodné doklady než doklady uvedené v odstavci 1, například technickou dokumentaci výrobce, pokud dotčený hospodářský subjekt neměl přístup k osvědčením nebo zkušebním protokolům uvedeným v odstavci 1 nebo neměl možnost je získat v příslušné lhůtě, za podmínky, že absenci přístupu nelze přičítat dotčenému hospodářskému subjektu a že tento prokáže, že stavební práce, dodávky nebo služby splňují požadavky nebo kritéria stanovená v technických specifikacích, v kritériích pro zadání nebo v podmínkách plnění zakázky.
3. Členské státy poskytnou ostatním členským státům na jejich žádost informace související s doklady a dokumenty předkládanými v souladu s čl. 60 odst. 6, článkem 61 a odstavci 1 a 2 tohoto článku. Příslušné orgány členského státu, ve kterém je hospodářský subjekt usazen, poskytnou tyto informace v souladu s článkem 102.
Článek 63
Sdělování technických specifikací
1. Na žádost hospodářského subjektu, který má zájem získat zakázku, poskytnou zadavatelé technické specifikace, na něž běžně odkazují ve svých zakázkách na dodávky, stavební práce nebo služby anebo technické specifikace, které mají v úmyslu použít u zakázek, u nichž je výzvou k účasti v soutěži pravidelné předběžné oznámení. Tyto specifikace se poskytují elektronicky formou bezplatného neomezeného a plného přímého přístupu.
Technické specifikace se však poskytují jinými prostředky než elektronicky v případě, že bezplatný neomezený a plný přímý přístup elektronickými prostředky k určité části zadávací dokumentace nelze zajistit z některého z důvodů uvedených v čl. 40 odst. 1 druhém pododstavci, nebo v případě, že bezplatný neomezený a plný přímý přístup elektronickými prostředky k určité části zadávací dokumentace nelze zajistit, neboť zadavatelé hodlají uplatnit čl. 39 odst. 2.
2. Pokud technické specifikace vycházejí z dokumentů, které jsou dostupné elektronicky formou bezplatného neomezeného a plného přímého přístupu pro hospodářské subjekty, jež mají zájem, postačí uvedení odkazu na tyto dokumenty.
Článek 64
Varianty
1. Zadavatelé mohou uchazečům povolit předložení variant, které splňují minimální požadavky stanovené zadavateli, nebo od uchazečů předložení takových variant vyžadovat.
Zadavatelé v zadávací dokumentaci uvedou, zda povolují nebo vyžadují předložení variant, a v případě, že ano, uvedou minimální požadavky, jež musí varianty splňovat, a konkrétní požadavky na jejich předložení, zejména pak to, zda mohou být varianty předloženy pouze tehdy, když byla podána také nabídka, jež nepředstavuje variantu. V případě, že jsou povoleny nebo vyžadovány varianty, zadavatelé rovněž zajistí, aby zvolená kritéria pro zadání bylo možné použít na varianty, které splňují tyto minimální požadavky, jakož i na vyhovující nabídky, které varianty nemají.
2. V zadávacím řízení na zakázek na dodávky nebo na služby nesmějí zadavatelé, kteří povolili předložení variant nebo jej vyžadovali, odmítnout variantu pouze z toho důvodu, že by vedla, pokud by byla přijata, spíše k zakázce na služby než k zakázce na dodávky, nebo spíše k zakázce na dodávky než k zakázce na služby.
Článek 65
Rozdělení zakázek na části
1. Zadavatelé mohou rozhodnout o zadání zakázky tak, že ji rozdělí na jednotlivé části, a mohou vymezit rozsah a předmět těchto částí.
Zadavatelé uvedou v oznámení o zahájení zadávacího řízení, výzvě k potvrzení zájmu, nebo pokud je soutěž vyhlašována formou oznámení o zavedení systému kvalifikace, ve výzvě k podání nabídky nebo k jednání, zda nabídky mohou být předloženy pouze pro jednu, několik částí nebo pro všechny části.
2. Zadavatelé mohou i v případech, kdy lze nabídky podávat pro několik nebo všechny části, omezit počet částí, které lze zadat jedinému uchazeči, pokud je tento maximální počet částí na uchazeče uveden v oznámení o zahájení zadávacího řízení nebo ve výzvě k potvrzení zájmu, výzvě k podání nabídky nebo k jednání. Zadavatelé uvedou v zadávací dokumentaci objektivní a nediskriminační kritéria či pravidla, jež hodlají uplatnit k určení toho, které části budou zadány, pokud by použití kritérií pro zadání vedlo k tomu, že by jednomu uchazeči byl zadán vyšší než maximální možný počet částí.
3. Členské státy mohou stanovit, že pokud lze jednomu uchazeči zadat více než jednu část, mohou zadavatelé zadat zakázku kombinující několik nebo všechny části, pokud si v oznámení o zahájení zadávacího řízení nebo ve výzvě k potvrzení zájmu, výzvě k podání nabídky nebo k jednání tuto možnost vyhradili, a uvést části nebo jejich skupiny, které lze kombinovat.
4. Členské státy mohou stanovit povinnost rozdělit veřejné zakázky na jednotlivé části za podmínek stanovených v souladu s jejich vnitrostátním právem a s ohledem na právo Unie. Použije se odst. 1 první pododstavec a případně odstavec 3.
Článek 66
Stanovení lhůt
1. Při stanovení lhůt pro podání žádosti o účast a doručení nabídek zadavatelé zvláště zohlední složitost zakázky a čas nezbytný na přípravu nabídek, aniž jsou dotčeny minimální lhůty stanovené v článcích 45 až 49.
2. V případech, kdy lze nabídky předkládat pouze na základě prohlídky nebo kontroly podkladů k zadávací dokumentaci na místě, se lhůty pro předkládání nabídek, jež musí být delší než minimální lhůty stanovené v článcích 45 až 49, stanoví tak, aby se všechny dotčené hospodářské subjekty mohly seznámit se všemi informacemi nezbytnými pro vypracování nabídek.
3. Zadavatelé prodlouží lhůty pro podání nabídek tak, aby se všechny dotčené hospodářské subjekty mohly seznámit se všemi informacemi nezbytnými pro vypracování nabídek v těchto případech:
a)
pokud dodatečné informace nejsou z jakéhokoli důvodu poskytnuty nejpozději šest dnů před uplynutím lhůty stanovené pro podání nabídek, i když o ně hospodářský subjekt požádal včas. V případě zkráceného otevřeného řízení podle čl. 45 odst. 3 činí tato lhůta čtyři dny;
b)
pokud byly v zadávací dokumentaci provedeny významné změny.
Délka tohoto prodloužení musí být přiměřená významu daných informací nebo provedené změně.
Pokud o dodatečné informace nebylo požádáno včas nebo je jejich důležitost z hlediska přípravy odpovídajících nabídek nevýznamná, nemusí zadavatelé lhůty prodlužovat.
Oddíl 2
Uveřejňování a transparentnost
Článek 67
Pravidelná předběžná oznámení
1. Zadavatelé mohou oznámit svůj úmysl zahájit plánované zadávací řízení uveřejněním pravidelného předběžného oznámení. Tato oznámení obsahují informace uvedené v příloze VI části A oddílu I. Uveřejňuje je buď Úřad pro publikace Evropské unie, nebo zadavatelé na svém profilu kupujícího v souladu s bodem 2 písm. b) přílohy IX. Pokud zadavatelé uveřejní pravidelné předběžné oznámení na svém profilu kupujícího, zašlou Úřadu pro publikace Evropské unie oznámení o uveřejnění pravidelného předběžného oznámení na profilu kupujícího zahájit v souladu s bodem 3 přílohy IX. Tato oznámení obsahují informace uvedené v části B přílohy VI.
2. Je-li výzva k účasti v soutěži učiněna formou pravidelného předběžného oznámení u užšího řízení a jednacího řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži, musí oznámení splňovat všechny následující požadavky:
a)
konkrétně odkazuje na dodávky, stavební práce nebo služby, jež budou předmětem zakázky, která se má zadávat;
b)
uvádí, že zakázka bude zadána na základě užšího nebo jednacího řízení bez dalšího uveřejnění výzvy k účasti v soutěži, a vyzývá hospodářské subjekty, které o to mají zájem, aby písemně vyjádřily svůj zájem;
c)
obsahuje kromě informací uvedených v části A oddílu I přílohy VI rovněž informace uvedené v části A oddílu II přílohy VI;
d)
bylo zasláno k uveřejnění 35 dnů až 12 měsíců před datem, kdy byla odeslána výzva k potvrzení zájmu.
Tato oznámení se neuveřejňují na profilu kupujícího K případnému dodatečnému uveřejnění na vnitrostátní úrovni podle článku 72 nicméně na profilu kupujícího dojít může.
Období, na které se vztahuje pravidelné předběžné oznámení, nepřesáhne 12 měsíců ode dne, kdy bylo oznámení předáno k uveřejnění. V případě zakázek na sociální a jiné zvláštní služby však může pravidelné předběžné oznámení podle čl. 92 odst. 1 písm. b) pokrývat období delší než 12 měsíců.
Článek 68
Oznámení o zavedení systému kvalifikace
1. Pokud se zadavatelé rozhodnou zavést systém kvalifikace v souladu s článkem 77, oznamuje se tento systém podle přílohy X; v oznámení se uvede účel systému kvalifikace a způsob přístupu k pravidlům jeho fungování.
2. Zadavatelé uvedenou v oznámení o existenci systému kvalifikace dobu použitelnosti tohoto systému kvalifikace. Úřadu pro publikace Evropské unie oznámí veškeré změny této doby použitelnosti za použití následujících standardních formulářů:
a)
pokud dochází ke změně doby použitelnosti, aniž by byl systém ukončen, na formuláři pro oznámení o zavedení systémů kvalifikace;
b)
pokud dochází k ukončení systému, na formuláři oznámení o výsledku zadávacího řízení podle článku 70.
Článek 69
Oznámení o zahájení zadávacího řízení
Oznámení o zahájení zadávacího řízení lze používat jako formu výzvy k účasti v soutěži u všech zadávacích řízení. Oznámení musí obsahovat informace uvedené v příslušné části přílohy XI a musí být uveřejněno v souladu s článkem 71.
Článek 70
Oznámení o výsledku zadávacího řízení
1. Do 30 dnů od uzavření smlouvy na zakázku nebo rámcové dohody navazující na rozhodnutí o zadání zakázky nebo o uzavření dohody na zakázku zašlou zadavatelé oznámení o výsledku zadávacího řízení, jež obsahuje výsledky zadávacího řízení.
Toto oznámení musí obsahovat informace uvedené v příloze XII a musí být uveřejněno v souladu s článkem 71.
2. Pokud byla výzva k účasti v soutěži učiněna formou pravidelného předběžného oznámení a zadavatel rozhodl, že v průběhu období, na které se vztahuje pravidelné předběžné oznámení, nezadá žádné další zakázky, musí být tato skutečnost konkrétně uvedena v oznámení o výsledku zadávacího řízení.
V případě rámcových dohod uzavřených v souladu s článkem 51 nejsou zadavatelé povinni zasílat oznámení o výsledcích zadávacího řízení pro každou zakázku založenou na této dohodě. Členské státy mohou stanovit, že zadavatelé budou oznámení o výsledcích zadávacího řízení pro zakázky založené na rámcové dohodě čtvrtletně sdružovat. V takovém případě zadavatelé odesílají sdružená oznámení do 30 dnů od konce každého čtvrtletí.
Oznámení o výsledku zadávacího řízení v rámci dynamického nákupního systému zašlou zadavatelé do 30 dnů od zadání každé zakázky. Mohou však tato oznámení sdružit po čtvrtletích. V takovém případě odesílají sdružená oznámení do 30 dnů od konce každého čtvrtletí.
3. Informace poskytnuté v souladu s přílohou XII a určené k uveřejnění se uveřejní v souladu s přílohou IX. Určité informace o zadání zakázky nebo uzavření rámcové dohody se nemusí uveřejňovat, pokud by poskytnutí takových informací bránilo vymahatelnosti práva nebo bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem či na újmu oprávněným obchodním zájmům konkrétního hospodářského subjektu, ať veřejného či soukromého, nebo pokud by poskytnutí takových informací bylo na újmu poctivé hospodářské soutěži mezi hospodářskými subjekty.
V případě zakázek na služby v oblasti výzkumu a vývoje mohou být informace o povaze a rozsahu služeb omezeny na:
a)
označení „služby v oblasti výzkumu a vývoje“, pokud byla zakázka zadána v jednacím řízení bez výzvy k účasti v soutěži v souladu s čl. 50 písm. b);
b)
alespoň takové podrobnosti, jaké byly uvedeny v oznámení použitém jako výzva k účasti v soutěži.
4. Informace poskytnuté v souladu s přílohou XII a označené za neurčené k uveřejnění se uveřejní pouze ve zjednodušené formě a v souladu s přílohou IX pro statistické účely.
Článek 71
Forma a způsob uveřejňování oznámení
1. Oznámení uvedená v článcích 67 až 70 zahrnují informace stanovené v části A a B přílohy VI a přílohách X, XI, a XII ve formě standardních formulářů, včetně standardních formulářů pro opravy.
Komise tyto standardní formuláře stanoví prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle článku 105.
2. Oznámení uvedená v článcích 67 až 70 se vypracovávají, elektronicky zasílají Úřadu pro publikace Evropské unie a uveřejňují v souladu s přílohou IX. Oznámení se uveřejňují nejpozději pět dnů od data jejich zaslání. Náklady na uveřejňování oznámení Úřadem pro publikace Evropské unie nese Unie.
3. Oznámení uvedená v článcích 67 až 70 se uveřejňují v plném znění v úředním jazyce či úředních jazycích orgánů Unie, které vybral zadavatel. Tato jazyková verze nebo tyto jazykové verze představují jediné závazné (jediná závazná) znění. Shrnutí podstatných prvků každého oznámení se uveřejňuje v ostatních úředních jazycích orgánů Unie.
4. Úřad pro publikace Evropské unie zajistí, aby plné znění a shrnutí pravidelných předběžných oznámení uvedených v čl. 67 odst. 2, výzvy k účasti v soutěži, které zakládají dynamický nákupní systém, podle čl. 52 odst. 4 písm. a) a oznámení o zavedení systému kvalifikace použitá jako výzvy k účasti v soutěži podle čl. 44 odst. 4 písm. b) byly uveřejněny:
a)
v případě pravidelného předběžného oznámení po dobu 12 měsíců nebo do doručení oznámení výsledku zadávacího řízení podle čl. 70 odst. 2 s uvedením, že po dobu 12 měsíců, na niž se vztahuje výzva k účasti v soutěži, nebudou zadány žádné další zakázky. Nicméně v případě zakázek na sociální a jiné zvláštní služby musí být pravidelné předběžné oznámení uvedené v čl. 92 odst. 1 písm. b) dále uveřejňováno až do konce původně stanovené doby platnosti nebo do doručení oznámení o výsledku zadávacího řízení ve smyslu článku 70, v němž je uvedeno, že v období pokrytém výzvou k účasti v soutěži nebudou zadávány žádné další zakázky;
b)
v případě výzev k účasti v soutěži, které zakládají dynamický nákupní systém, po dobu použitelnosti dynamického nákupního systému;
c)
v případě oznámení o zavedení systému kvalifikace po dobu jeho platnosti.
5. Zadavatelé musí být schopni prokázat datum odeslání oznámení.
Úřad pro publikace Evropské unie vydá zadavateli potvrzení o přijetí oznámení a o uveřejnění předané informace s uvedením data uveřejnění. Toto potvrzení je dokladem o uveřejnění.
6. Zadavatelé mohou uveřejňovat oznámení o zahájení zadávacího řízení na stavební práce, dodávky a služby, která nepodléhají požadavkům na uveřejňování stanoveným touto směrnicí, pokud jsou tato oznámení elektronicky zaslána Úřadu pro publikace Evropské unie v souladu s formátem a postupy pro přenos informací uvedenými v příloze IX.
Článek 72
Uveřejnění na vnitrostátní úrovni
1. Oznámení uvedená v článcích 67 až 70 a informace v nich obsažené nesmějí být uveřejněny na vnitrostátní úrovni před jejich uveřejněním podle článku 71. K uveřejnění na vnitrostátní úrovni však v každém případě může dojít, pokud zadavatelům nebylo uveřejnění oznámeno do 48 hodin od potvrzení o přijetí oznámení podle článku 71.
2. Oznámení uveřejněná na vnitrostátní úrovni nesmějí obsahovat jiné informace než ty, které jsou obsaženy v oznámeních zaslaných Úřadu pro publikace Evropské unie nebo uveřejněných na profilu kupujícího, a musí uvádět datum odeslání oznámení Úřadu pro publikace Evropské unie nebo uveřejnění na profilu kupujícího.
3. Pravidelná předběžná oznámení nesmějí být uveřejněna na profilu kupujícího před tím, než je Úřadu pro publikace Evropské unie odesláno oznámení o jejich uveřejnění touto formou. Uvede se v nich datum tohoto odeslání.
Článek 73
Dostupnost zadávací dokumentace v elektronické podobě
1. Zadavatelé zajistí bezplatný neomezený a plný přímý přístup elektronickými prostředky k zadávací dokumentaci ode dne uveřejnění oznámení v souladu s článkem 71 nebo od data, kdy byla odeslána výzva k potvrzení zájmu.
Pokud je výzva k účasti v soutěži učiněna ve formě oznámení o existenci systému kvalifikace, bude tento přístup zajištěn co nejdříve, nejpozději však ve chvíli, kdy je odeslána výzva k podání nabídky nebo výzva k jednání. V textu oznámení nebo výzvy se uvede internetová adresa, na které je zadávací dokumentace dostupná.
Pokud k některým částem zadávací dokumentace nelze poskytnout bezplatný neomezený a plný přímý přístup elektronickými prostředky z jednoho z důvodů uvedených v čl. 40 odst. 1 druhém pododstavci, mohou zadavatelé v oznámení nebo výzvě k potvrzení zájmu uvést, že příslušná část zadávací dokumentace bude předána jinými než elektronickými prostředky v souladu s druhým odstavcem tohoto článku. V takovém případě se lhůta pro podání nabídek prodlouží o pět dnů, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů uvedených v čl. 45 odst. 3, a případů, kdy byla lhůta stanovena vzájemnou dohodou podle čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce nebo čl. 47 odst. 2 druhého pododstavce.
Pokud k některým částem zadávací dokumentace nelze poskytnout bezplatný neomezený a plný přímý přístup elektronickými prostředky, neboť zadavatelé hodlají uplatnit čl. 39 odst. 2, uvedou v oznámení nebo ve výzvě k potvrzení zájmu, nebo v případech, kdy je výzva k účasti v soutěži učiněna formou oznámení o zavedení systému kvalifikace, v zadávací dokumentaci, která opatření zaměřená na ochranu důvěrné povahy informací požadují a jakým způsobem lze získat přístup k příslušným dokumentům. V takovém případě se lhůta pro podání nabídek prodlouží o pět dnů, s výjimkou řádně odůvodněných naléhavých případů uvedených v čl. 45 odst. 3, a případů, kdy byla lhůta stanovena vzájemnou dohodou podle čl. 46 odst. 2 druhého pododstavce nebo druhého pododstavce čl. 47 odst. 2.
2. Zadavatelé poskytnou všem uchazečům, kteří se účastní zadávacího řízení, dodatečné informace ke specifikacím a dalším podkladům nejpozději šest dnů před uplynutím lhůty pro podání nabídek, je-li o ně požádáno s dostatečným předstihem. V případě zkráceného otevřeného řízení podle čl. 45 odst. 3 činí tato lhůta čtyři dny.
Článek 74
Výzvy určené zájemcům
1. V užších řízeních, soutěžních dialozích, inovačních partnerstvích nebo v jednacích řízeních s předchozí výzvou k účasti v soutěži zadavatelé současně a písemně vyzvou vybrané zájemce k podání nabídky, k účasti v dialogu nebo k jednání.
Pokud se jako výzva k účasti v soutěži používá pravidelné předběžné oznámení podle čl. 44 odst. 4 písm. a), zadavatelé vyzvou současně a písemně hospodářské subjekty, které vyjádřily svůj zájem, aby potvrdily trvání svého zájmu.
2. Výzvy uvedené v odstavci 1 tohoto článku musí obsahovat odkaz na elektronickou adresu, na které je zadávací dokumentace přímo k dispozici v elektronické podobě. Výzvy musí být doplněny o zadávací dokumentaci, pokud není tato zadávací dokumentace předmětem bezplatného neomezeného a plného přímého přístupu z důvodů uvedených v čl. 73 odst. 1 třetím nebo čtvrtém pododstavci a nebyla dosud zpřístupněna jiným způsobem. Výzvy uvedené v odstavci 1 tohoto článku musí obsahovat rovněž informace stanovené v příloze XIII.
Článek 75
Informování žadatelů o zápisu do systému kvalifikace, zájemců a uchazečů
1. Zadavatelé co možná nejdříve informují jednotlivé zájemce a uchazeče o přijatých rozhodnutích týkajících se uzavření rámcové dohody, zadání zakázky nebo zařazení do dynamického nákupního systému, včetně důvodů, pro které se rozhodli upustit od uzavření rámcové dohody nebo od zadání zakázky, pro kterou byla učiněna výzva k účasti v soutěži, anebo obnovit řízení nebo upustit od zavedení dynamického nákupního systému.
2. Na žádost dotčeného zájemce nebo uchazeče oznámí zadavatelé co nejdříve, nejpozději však do 15 dnů od doručení písemné žádosti:
a)
každému neúspěšnému zájemci důvody zamítnutí jeho žádosti o účast;
b)
každému neúspěšnému uchazeči důvody zamítnutí jeho nabídky a v případech uvedených v čl. 60 odst. 5 a 6 též důvody svého rozhodnutí o nerovnocennosti nebo rozhodnutí, podle kterého stavební práce, dodávky a služby neodpovídají požadavkům na výkon a funkci;
c)
každému uchazeči, který podal přijatelnou nabídku, vlastnosti a relativní výhody vybrané nabídky, jakož i jméno úspěšného uchazeče nebo stran rámcové dohody;
d)
každému uchazeči, který podal přijatelnou nabídku, průběh a postup jednání a dialogu s uchazeči.
3. Zadavatelé mohou rozhodnout, že určité informace o zadání zakázky nebo uzavření rámcové dohody nebo zařazení do dynamického nákupního systému, uvedené v odstavci 1 a 2, nesdělí, pokud by jejich poskytnutí bránilo vymahatelnosti práva nebo bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem či na újmu oprávněným obchodním zájmům konkrétního hospodářského subjektu, ať veřejného či soukromého, jemuž byla zakázka zadána, nebo pokud by poskytnutí takových informací bylo na újmu poctivé hospodářské soutěži mezi hospodářskými subjekty.
4. Zadavatelé, kteří zavedli a provozují systém kvalifikace, informují žadatele o svém rozhodnutí ohledně zápisu do systému kvalifikace ve lhůtě šesti měsíců.
Pokud vydání rozhodnutí trvá déle než čtyři měsíce od předložení žádosti, informuje zadavatel žadatele do dvou měsíců od předložení žádosti o důvodech prodloužení lhůty a o datu, do kterého bude jeho žádost přijata nebo zamítnuta.
5. Žadatelé, jejichž žádost je zamítnuta, musí být o tomto zamítavém rozhodnutí, jakož i o jeho důvodech, informováni co nejdříve, nejpozději však do patnácti dnů ode dne přijetí zamítavého rozhodnutí. Důvody musí být založeny na kvalifikačních kritériích uvedených v čl. 77 odst. 2.
6. Zadavatelé, kteří zavedli a provozují systém kvalifikace, mohou ukončit zápis v systému kvalifikace hospodářského subjektu pouze z důvodů založených na kritériích uvedených v čl. 77 odst. 2. Úmysl ukončit zápis v systému kvalifikace musí být hospodářskému subjektu písemně oznámen nejméně patnáct dní před stanoveným dnem jeho ukončení spolu s důvodem nebo důvody, které navrhovaný postup ospravedlňují.
Oddíl 3
Výběr účastníků a zadání zakázek
Článek 76
Obecné zásady
1. Pro výběr účastníků v zadávacích řízeních se použijí tato pravidla:
a)
zadavatelé, kteří stanovili pravidla a kritéria pro vyloučení uchazečů nebo zájemců v souladu s čl. 78 odst. 1 nebo čl. 80 odst. 1, vyloučí hospodářské subjekty, které spadají pod tato pravidla a splňují tato kritéria;
b)
vyberou uchazeče a zájemce v souladu s objektivními pravidly a kritérii stanovenými podle článků 78 a 80;
c)
v užších řízeních, jednacích řízeních s výzvou k účasti v soutěži, v soutěžních dialozích a v inovačních partnerstvích případně sníží v souladu s čl. 78 odst. 2 počet zájemců vybraných podle písm. a) a b) tohoto odstavce.
2. Pokud je výzva k účasti v soutěži učiněna prostřednictvím oznámení o zavedení systému kvalifikace a za účelem výběru účastníků v zadávacích řízeních na jednotlivé zakázky, které jsou předmětem výzvy k účasti v soutěži, zadavatelé:
a)
rozhodnou o zápisu hospodářských subjektů do systému kvalifikace v souladu s článkem 77;
b)
použijí na tyto kvalifikované hospodářské subjekty ustanovení odstavce 1, která jsou relevantní pro užší nebo jednací řízení, soutěžní dialogy či inovační partnerství.
3. Při výběru účastníků v užším nebo jednacím řízení, soutěžním dialogu či inovačním partnerství nesmějí zadavatelé při přijímání rozhodnutí ve spojitosti s kvalifikací nebo při aktualizaci kritérií a pravidel ve spojitosti s kvalifikací:
a)
stanovit některým hospodářským subjektům správní, technické nebo finanční podmínky, které nejsou stanoveny jiným;
b)
požadovat zkoušky nebo doklady, které jsou obsaženy v již předložených objektivních podkladech.
4. Pokud jsou informace nebo dokumenty, které mají hospodářské subjekty předložit, neúplné nebo nesprávné nebo se tak jeví, nebo pokud určité dokumenty scházejí, mohou zadavatelé dotčené hospodářské subjekty požádat o předložení, rozšíření, upřesnění nebo doplnění příslušných informací nebo dokumentů v přiměřené lhůtě, pokud takovou žádost vznesou v plném souladu se zásadami rovného zacházení a transparentnosti a pokud vnitrostátní právní předpisy, jimiž se provádí tato směrnice, nestanoví jinak.
5. Zadavatelé ověří soulad nabídek podaných vybranými uchazeči s pravidly a požadavky vztahujícími se na nabídky a zadají zakázku na základě kritérií stanovených v článcích 82 a 84 s ohledem na článek 64.
6. Zadavatel může rozhodnout, že nezadá zakázky uchazeči, který podal nejvhodnější nabídku, pokud zjistil, že nabídka nesplňuje příslušné povinnosti podle čl. 36 odst. 2.
7. V otevřených řízeních mohou zadavatelé rozhodnout, že přezkoumají nabídky před ověřením vhodnosti uchazečů, za předpokladu, že jsou dodržena příslušná ustanovení článků 76 až 84, včetně pravidla, že zakázka nebude zadána uchazeči, který měl být vyloučen podle článku 80 nebo který nesplňuje kritéria pro výběr stanovená zadavatelem v souladu s čl. 78 odst. 1 a článkem 80.
Členské státy mohou vyloučit použití postupu uvedeného v prvním pododstavci u některých druhů zakázek nebo zvláštních okolností, nebo je na některé druhy zakázek a zvláštních okolností omezit.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 103 za účelem změny seznamu v příloze XIV, pokud to bude nutné za účelem doplnění nových mezinárodních dohod ratifikovaných všemi členskými státy nebo pokud stávající mezinárodní dohody, na něž se odkazuje, již nejsou ratifikovány všemi členskými státy nebo byly jinak změněny, a to například co do oblasti působnosti, obsahu nebo označení.
Pododdíl 1
Kvalifikace a výběr na základě kvalifikace
Článek 77
Systémy kvalifikace
1. Zadavatelé, kteří o to mají zájem, mohou zavést a provozovat systém kvalifikace hospodářských subjektů.
Zadavatelé, kteří zavedli nebo provozují systém kvalifikace, zajistí, aby hospodářské subjekty mohly kdykoliv požádat o zápis do systému kvalifikace.
2. Systém podle odstavce 1 může zahrnovat různé kvalifikační stupně.
Zadavatelé stanoví objektivní pravidla a kritéria pro vyloučení a výběr hospodářských subjektů žádajících o kvalifikaci a objektivní kritéria a pravidla pro provoz systému kvalifikace, která se týkají např. zápisu do systému, případné pravidelné aktualizace kvalifikací a doby trvání systému.
Pokud tato kritéria a pravidla zahrnují technické specifikace, použijí se články 60 až 62. Kritéria a pravidla mohou být v případě potřeby aktualizována.
3. Kritéria a pravidla uvedená v odstavci 2 jsou na žádost poskytnuta hospodářským subjektům. Aktualizovaná kritéria a pravidla jsou oznamována hospodářským subjektům, které mají zájem.
Pokud se zadavatel domnívá, že systém kvalifikace určitých jiných zadavatelů nebo subjektů odpovídá jeho požadavkům, sdělí hospodářským subjektům, kteří mají zájem, jména těchto jiných zadavatelů nebo subjektů.
4. Vede se písemný soupis kvalifikovaných hospodářských subjektů; může být rozdělen do kategorií podle druhu zakázek, k jejichž provedení se kvalifikace vztahuje.
5. Pokud je výzva k účasti v soutěži učiněna prostřednictvím oznámení o zavedení systému kvalifikace, jednotlivé zakázky na stavební práce, dodávky a služby, na něž se vztahuje systém kvalifikace, se zadávají na základě užšího nebo jednacího řízení, v němž jsou všichni uchazeči a účastníci vybráni ze zájemců kvalifikovaných v souladu s takovým systémem.
6. Veškeré poplatky, které jsou vybírány v souvislosti s žádostmi o zápis do systému kvalifikace nebo v souvislosti s aktualizací nebo zachováním již získané kvalifikace v rámci systému, jsou úměrné vynaloženým nákladům.
Článek 78
Kritéria pro výběr na základě kvalifikace
1. Zadavatelé mohou stanovit objektivní pravidla a kritéria pro vyloučení a výběr uchazečů nebo zájemců; tato pravidla a kritéria jsou k dispozici hospodářským subjektům, kteří o to mají zájem.
2. V případě, že zadavatelé potřebují zajistit náležitou rovnováhu mezi zvláštní povahou zadávacího řízení a zdroji potřebnými pro jeho uskutečnění, mohou v užších řízeních nebo jednacích řízeních, soutěžních dialozích či inovačních partnerstvích stanovit objektivní pravidla a kritéria, která odrážejí tuto potřebu a umožňují zadavateli omezit počet zájemců, kteří budou vyzváni k podání nabídky nebo k jednání. Počet vybraných zájemců však musí zohledňovat nutnost zajištění přiměřené soutěže.
Článek 79
Využití kapacit jiných subjektů
1. Pokud objektivní pravidla a kritéria pro vyloučení a výběr hospodářských subjektů žádajících o zápis v systému kvalifikace zahrnují požadavky týkající se ekonomické a finanční způsobilosti hospodářského subjektu nebo jeho technických a profesních schopností, může hospodářský subjekt v případě nutnosti využít kapacity jiných subjektů, ať už je právní povaha vztahů existujících mezi ním a těmito subjekty jakákoli. Pokud však jde o kritéria týkající se vzdělání a odborné kvalifikace poskytovatele služeb nebo zhotovitele nebo vedoucích pracovníků příslušného podniku nebo relevantních profesních zkušeností, mohou hospodářské subjekty využít kapacity jiných subjektů pouze tehdy, budou-li uvedené subjekty vykonávat stavební práce nebo služby, pro něž se tato způsobilost vyžaduje. Má-li hospodářský subjekt v úmyslu využít kapacity jiných subjektů, prokáže zadavateli, že bude těmito zdroji disponovat po celou dobu platnosti systému kvalifikace, například tím, že předloží závazek těchto subjektů učiněný za tímto účelem.
Pokud zadavatelé v souladu s článkem 80 této směrnice odkázali na kritéria pro vyloučení nebo kvalifikační kritéria pro výběr podle směrnice 2014/24/EU, ověří v souladu s čl. 80 odst. 3 této směrnice, zda ostatní subjekty, jejichž kapacity hodlá hospodářský subjekt využít, splňují příslušná kvalifikační kritéria pro výběr nebo zda existují důvody pro vyloučení podle článku 57 směrnice 2014/24/EU, na něž zadavatelé odkázali. Zadavatel musí požadovat, nebo po něm může tento požadavek vyžadovat členský stát, aby hospodářský subjekt nahradil subjekt, u nějž existují povinné důvody vyloučení, na něž zadavatel odkázal. Zadavatel může požadovat, nebo po něm může tento požadavek vyžadovat členský stát, aby hospodářský subjekt nahradil subjekt, u nějž existují nepovinné důvody pro vyloučení, na něž zadavatel odkázal.
Pokud hospodářský subjekt využívá kapacity jiných subjektů v souvislosti s kritérii, která se týkají ekonomické a finanční situace, může zadavatel požadovat, aby hospodářský subjekt a uvedené subjekty nesly společnou odpovědnost za plnění zakázky.
Za stejných podmínek může skupina hospodářských subjektů uvedená v čl. 37 odst. 2 využít kapacity účastníků skupiny nebo jiných subjektů.
2. Pokud objektivní pravidla a kritéria pro vyloučení a posouzení kvalifikace zájemců a uchazečů v otevřených, užších nebo jednacích řízeních, soutěžních dialozích nebo v inovačních partnerstvích zahrnují požadavky týkající se ekonomické a finanční způsobilosti hospodářského subjektu nebo jeho technických a profesních schopností, může hospodářský subjekt v případě nutnosti pro určitou zakázku využít kapacity jiných subjektů, ať už je právní povaha vztahů existujících mezi ním a těmito subjekty jakákoli. Pokud však jde o kritéria týkající se vzdělání a odborné kvalifikace poskytovatele služeb nebo zhotovitele nebo vedoucích pracovníků příslušného podniku nebo relevantních profesních zkušeností, mohou hospodářské subjekty využít kapacity jiných subjektů pouze tehdy, budou-li uvedené subjekty vykonávat stavební práce nebo služby, pro něž se tyto kapacity vyžadují. Má-li hospodářský subjekt v úmyslu využít kapacity jiných subjektů, prokáže zadavateli, že bude disponovat nezbytnými zdroji, například tím, že předloží závazek těchto subjektů učiněný za tímto účelem.
Pokud zadavatelé v souladu s článkem 80 této směrnice odkázali na kritéria pro vyloučení nebo kvalifikační kritéria pro výběr podle směrnice 2014/24/EU, ověří v souladu s čl. 80 odst. 3 této směrnice, zda ostatní subjekty, jejichž kapacity hodlá hospodářský subjekt využít, splňují příslušná kritéria pro výběr nebo zda existují důvody pro vyloučení podle článku 57 směrnice 2014/24/EU, na něž zadavatelé odkázali. Zadavatel musí požadovat, nebo po něm tento požadavek může vyžadovat členský stát, aby hospodářský subjekt nahradil subjekt, jenž nesplňuje určité příslušné kritérium pro výběr nebo u nějž existují povinné důvody pro vyloučení, na něž zadavatel odkázal. Zadavatel může požadovat, nebo po něm tento požadavek může vyžadovat členský stát, aby hospodářský subjekt nahradil subjekt, u nějž existují nepovinné důvody pro vyloučení, na něž zadavatel odkázal.
Pokud hospodářský subjekt využívá kapacity jiných subjektů v souvislosti s kritérii, která se týkají ekonomické a finanční situace, může zadavatel požadovat, aby hospodářský subjekt a uvedené subjekty nesly společnou odpovědnost za plnění zakázky.
Za stejných podmínek může skupina hospodářských subjektů uvedená v článku 37 využít kapacity účastníků skupiny nebo jiných subjektů.
3. V případě zakázek na stavební práce, služby a umístění stavby nebo instalační práce v rámci zakázky na dodávky mohou zadavatelé požadovat, aby určité stěžejní úkoly byly vykonávány přímo uchazečem samotným, nebo pokud je nabídka předkládána skupinou hospodářských subjektů uvedenou v čl. 37 odst. 2, účastníkem skupiny.
Článek 80
Použití důvodů pro vyloučení a kvalifikačních kritérií pro výběr uvedených ve směrnici 2014/24/EU
1. Objektivní pravidla a kritéria pro vyloučení a výběr hospodářských subjektů žádajících o kvalifikaci v systému kvalifikace a objektivní pravidla a kritéria pro vyloučení a posouzení kvalifikace zájemců a uchazečů v otevřených, užších nebo jednacích řízeních, v soutěžních dialozích nebo v inovačních partnerstvích mohou zahrnovat důvody pro vyloučení uvedené v článku 57 směrnice 2014/24/EU za podmínek tam stanovených.
Pokud je zadavatelem veřejný zadavatel, tato kritéria a pravidla zahrnují důvody pro vyloučení uvedené v čl. 57 odst. 1 a 2 směrnice 2014/24/EU za podmínek stanovených v uvedeném článku.
Pokud tak vyžadují členské státy, zahrnují tato kritéria a pravidla navíc důvody pro vyloučení uvedené v čl. 57 odst. 4 směrnice 2014/24/EU za podmínek stanovených v uvedeném článku.
2. Kritéria a pravidla uvedená v odstavci 1 tohoto článku mohou zahrnovat kvalifikační kritéria pro výběr stanovená v článku 58 směrnice 2014/24/EU za podmínek tam uvedených, zejména pokud jde o požadavky týkajících se ročních obratů, jak je uvedeno v odst. 3 druhém pododstavci uvedeného článku.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 tohoto článku se použijí články 59 až 61 směrnice 2014/24/EU.
Článek 81
Normy zajišťování jakosti a normy environmentálního řízení
1. Jestliže zadavatelé požadují předložení osvědčení, která jsou vydána nezávislými subjekty a která dokládají, že hospodářský subjekt splňuje určité normy pro zajišťování jakosti, včetně norem týkajících se přístupnosti pro osoby s postižením, odkáží na systémy zajišťování jakosti založené na příslušné řadě evropských norem, které jsou osvědčeny akreditovanými subjekty. Zadavatelé uznávají rovnocenná osvědčení od subjektů usazených v jiných členských státech. Jestliže dotčený hospodářský subjekt nemá možnost tato osvědčení v daných lhůtách získat z důvodů, které mu nelze přičítat, a jestliže prokáže, že navrhovaná opatření pro zajištění jakosti splňují požadované normy pro zajišťování jakosti, přijímají zadavatelé též jiné doklady o rovnocenných opatřeních pro zajištění jakosti.
2. Jestliže zadavatelé požadují předložení osvědčení, která jsou vydána nezávislými subjekty a která dokládají, že hospodářský subjekt splňuje podmínky určitých systémů nebo norem environmentálního řízení, odkáží na systém environmentálního řízení a auditu Unie (EMAS) nebo na jiné systémy environmentálního řízení uznané v souladu s článkem 45 nařízení (ES) č. 1221/2009 nebo na další normy environmentálního řízení založené na příslušných evropských nebo mezinárodních normách přijatých akreditovanými subjekty. Zadavatelé uznávají rovnocenná osvědčení od subjektů usazených v jiných členských státech.
Jestliže hospodářský subjekt neměl prokazatelně přístup k těmto osvědčením nebo neměl možnost získat je v daných lhůtách z důvodů, které mu nelze přičítat, přijme zadavatel též jiné doklady o rovnocenných opatřeních pro environmentální řízení, jestliže hospodářský subjekt prokáže, že tato opatření jsou rovnocenná opatřením požadovaným v rámci příslušného systému nebo příslušných norem environmentálního řízení.
3. Členské státy na základě žádosti zpřístupní ostatním členským státům veškeré informace týkající se dokumentů předkládaných jako doklad o dodržení norem jakosti a environmentálních norem uvedených v odstavcích 1 a 2.
Pododdíl 2
Zadání zakázky
Článek 82
Kritéria pro zadání zakázky
1. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní a správní předpisy týkající se ceny některých dodávek nebo odměňování za určité služby, vycházejí zadavatelé při zadávání zakázek z ekonomicky nejvýhodnější nabídky.
2. Ekonomicky nejvýhodnější nabídka z hlediska zadavatele se stanoví na základě ceny nebo nákladů prostřednictvím nákladové efektivnosti, například podle nákladů životního cyklu v souladu s článkem 83, a může zahrnovat nejlepší poměr mezi cenou a kvalitou, který je posuzován na základě kritérií, včetně kvalitativních, environmentálních a sociálních hledisek spojených s předmětem dané zakázky. Mezi tato kritéria může patřit například:
a)
kvalita, včetně technické úrovně, estetických a funkčních vlastností, přístupnosti, konceptu pro všechny uživatele, sociálních, environmentálních a inovačních vlastností, obchodu a jeho podmínek;
b)
organizace, kvalifikace a zkušenosti pracovníků přidělených k plnění dané zakázky v případě, že na úroveň plnění zakázky může mít významný dopad kvalita zapojených pracovníků, nebo
c)
poprodejní služby, technická pomoc a podmínky dodání, jako je datum dodání, postup dodání, doba dodání nebo dokončení plnění, závazky s ohledem na náhradní díly a zabezpečení dodávek.
Prvek související s náklady může mít také podobu pevné ceny nebo nákladů, kdy hospodářské subjekty budou soutěžit pouze z hlediska kritérií kvality.
Členské státy mohou stanovit, že zadavatelé nemohou použít pouze cenové či pouze nákladové kritérium jakožto jediné kritérium pro zadání zakázky nebo omezit jejich použití na určité kategorie zadavatelů nebo na určité typy zakázek.
3. Má se za to, že kritéria pro zadání jsou spojena s předmětem veřejné zakázky, pokud se týkají stavebních prací, dodávek nebo služeb, které mají být poskytnuty v rámci dané zakázky, v jakémkoli ohledu a v kterékoli fázi jejich životního cyklu, a to včetně faktorů ve spojitosti:
a)
konkrétním procesem výroby, poskytování stavebních prací, dodávek nebo služeb či obchodu s nimi, nebo
b)
konkrétním procesem pro jinou fázi jejich životního cyklu,
a to i v případě, že tyto faktory nejsou součástí jejich věcné podstaty.
4. Kritéria pro zadání zakázky nesmějí zadavateli ponechávat neomezenou volnost výběru. Musí zajistit možnost účinné hospodářské soutěže a být doplněna specifikacemi, které umožňují účinné ověření informací poskytovaných uchazeči, aby bylo možno posoudit, jakou měrou nabídky splňují kritéria pro zadání zakázky. V případě pochybností zadavatelé fakticky ověří správnost informací a dokladů, které uchazeči poskytli.
5. Zadavatel upřesní v zadávací dokumentaci poměrnou váhu, kterou přikládá každému z kritérií zvolených pro stanovení ekonomicky nejvýhodnější nabídky, s výjimkou případů, kdy je stanovena pouze na základě ceny.
Tato váha může být vyjádřena stanovením rozmezí s přiměřeným maximálním rozpětím.
Pokud stanovení váhy není možné z objektivních důvodů, zadavatel uvede kritéria sestupně podle významu.
Článek 83
Náklady životního cyklu
1. Náklady životního cyklu zahrnují v příslušném rozsahu všechny následující náklady v průběhu životního cyklu výrobku, služby nebo stavebních prací nebo části těchto nákladů:
a)
náklady nesené zadavatelem nebo jinými uživateli, jako např.:
i)
náklady související s pořízením,
ii)
náklady související s využíváním, jako je spotřeba energie a jiných zdrojů,
iii)
náklady na údržbu,
iv)
náklady spojené s koncem životnosti, jako jsou náklady na sběr a recyklaci;
b)
náklady způsobené environmentálními externalitami, které jsou spojeny s výrobkem, službou nebo stavebními pracemi v průběhu jejich životního cyklu, pokud lze vyčíslit a ověřit jejich peněžní hodnotu; tyto náklady mohou zahrnovat náklady na emise skleníkových plynů a emise jiných znečišťujících látek a jiné náklady na zmírnění změny klimatu.
2. Pokud zadavatelé posuzují náklady podle přístupu vycházejícího z nákladů životního cyklu, uvedou v zadávací dokumentaci údaje, které mají uchazeči poskytnout, a metodu, kterou zadavatel použije ke stanovení nákladů životního cyklu na základě těchto údajů.
Metoda použitá pro posouzení nákladů způsobených environmentálními externalitami musí splňovat všechny tyto podmínky:
a)
je založena na objektivně ověřitelných a nediskriminačních kritériích. Zejména v případě, že není určena pro opakované nebo trvalé užívání, nesmí neoprávněně zvýhodňovat nebo znevýhodňovat určité hospodářské subjekty;
b)
je přístupná všem stranám, které mají zájem;
c)
požadované údaje mohou být poskytnuty s vynaložením přiměřeného úsilí průměrně pečlivými hospodářskými subjekty, včetně hospodářských subjektů ze třetích zemí, které jsou stranami dohody o vládních zakázkách nebo jiných mezinárodních dohod, kterými je Unie vázána.
3. Pokud bylo legislativním aktem Unie stanoveno povinné užívání společné metody výpočtu nákladů životního cyklu, použije se tato metoda pro posuzování nákladů životního cyklu.
Seznam takových legislativních aktů a v případě potřeby též aktů v přenesené pravomoci, které je doplňují, je uveden v příloze XV.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 103 za účelem aktualizace uvedeného seznamu, pokud je aktualizace seznamu nezbytná s ohledem na přijetí nových právních předpisů, které stanoví povinné použití společné metody, nebo s ohledem na zrušení nebo změnu stávajících právních aktů.
Článek 84
Mimořádně nízké nabídky
1. Zadavatelé požadují po hospodářských subjektech, aby vysvětlily cenu či náklady navržené v nabídce v případech, kdy se nabídka ve vztahu ke stavebním pracím, dodávkám nebo službám jeví jako mimořádně nízká.
2. Vysvětlení uvedená v odstavci 1 se mohou týkat zejména:
a)
ekonomických aspektů výrobního procesu, poskytovaných služeb nebo konstrukčních metod;
b)
zvolených technických řešení nebo výjimečně příznivých podmínek, které má uchazeč k dispozici pro dodání výrobků, poskytnutí služeb nebo pro provedení stavebních prací;
c)
originality dodávek, služeb nebo stavebních prací navrhovaných uchazečem;
d)
dodržování povinností uvedených v čl. 36 odst. 2;
e)
dodržování povinností uvedených v článku 88;
f)
možnosti uchazeče získat státní podporu.
3. Zadavatel posoudí poskytnuté informace konzultací s uchazečem. Zadavatel může nabídku odmítnout pouze v případě, že předložený doklad s ohledem na faktory uvedené v odstavci 2 uspokojivě neodůvodňuje nízkou úroveň navrhovaných cen či nákladů.
Zadavatelé nabídku odmítnout, pokud dospějí k závěru, že nabídka je mimořádně nízká, jelikož nesplňuje příslušné povinnosti uvedené v čl. 36 odst. 2.
4. Pokud zadavatel shledá, že nabídka je mimořádně nízká proto, že uchazeč obdržel státní podporu, může ji odmítnout jen z tohoto důvodu pouze tehdy, byl-li uchazeč konzultován a nebyl schopen v dostatečné lhůtě stanovené zadavatelem prokázat, že dotčená podpora byla slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu článku 107 Smlouvy o fungování EU. Zadavatel, který odmítne nabídku za těchto okolností, o tom informuje Komisi.
5. Členské státy na základě žádosti zpřístupní prostřednictvím správní spolupráce ostatním členským státům jakékoli informace týkající se dokladů a dokumentů předložených v souvislosti s faktory uvedenými v odstavci 2, jako například právní a správní předpisy, obecně platné kolektivní dohody nebo vnitrostátní technické normy.
Oddíl 4
Nabídky zahrnující výrobky ze třetích zemí a vztahy s těmito zeměmi
Článek 85
Nabídky zahrnující výrobky ze třetích zemí
1. Tento článek se vztahuje na nabídky zahrnující výrobky ze třetích zemí, s nimiž Unie neuzavřela mnohostrannou ani dvoustrannou dohodu zajišťující srovnatelný a účinný přístup pro podniky z Unie na trhy těchto třetích zemí. Tím nejsou dotčeny závazky Unie nebo jejích členských států vůči třetím zemím.
2. Jakákoliv nabídka učiněná za účelem zadání zakázky na dodávky smí být odmítnuta, jestliže podíl výrobků pocházejících ze třetích zemí, určený v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013 (43), přesahuje 50 % celkové hodnoty výrobků představujících nabídku.
Pro účely tohoto článku se software používaný v zařízeních telekomunikačních sítí považuje za výrobek.
3. S výhradou druhého pododstavce tohoto odstavce, jsou-li dvě nebo více nabídek rovnocenné z hlediska kritérií pro zadání zakázky uvedených v článku 82, mají přednost nabídky, které nesmějí být odmítnuty podle odstavce 2 tohoto článku. Ceny těchto nabídek jsou pro účely tohoto článku považovány za rovnocenné, jestliže rozdíl mezi cenami nepřesáhne 3 %.
Podle prvního pododstavce však nesmí být dána přednost jedné nabídce před jinou, pokud by přijetí takové nabídky nutilo zadavatele získávat materiál, který má technické vlastnosti odlišné od vlastností již používaného materiálu, což by mělo za následek neslučitelnost nebo technické obtíže při provozu a údržbě nebo neúměrné náklady.
4. Pro účely tohoto článku se při určování podílu výrobků ze třetích zemí podle odstavce 2 neberou v úvahu ty třetí země, na které byla rozhodnutím Rady podle odstavce 1 rozšířena oblast působnosti této směrnice.
5. Komise předloží Radě do 31. prosince 2015 a poté každý rok zprávu o pokroku učiněném v mnohostranných nebo dvoustranných jednáních týkajících se přístupu podniků z Unie na trhy třetích zemí v oblasti působnosti této směrnice, o výsledcích dosažených v těchto jednáních a o praktickém provedení všech dohod, které byly uzavřeny.
Článek 86
Vztahy se třetími zeměmi s ohledem na zakázky na stavební práce, dodávky a služby
1. Členské státy informují Komisi o jakýchkoli obecných potížích, ať právních či faktických, s nimiž se setkávají jejich podniky při zajišťování zadávání zakázek na služby ve třetích zemích.
2. Komise do 18. dubna 2019 a poté pravidelně předloží Radě zprávu o zpřístupňování zakázek na služby ve třetích zemích a o průběhu jednání s těmito zeměmi o této problematice, zvláště v rámci Světové obchodní organizace (WTO).
3. Komise musí osloví dané třetí země s cílem o nápravu situace kdykoliv zjistí, buď na základě zpráv uvedených v odstavci 2 nebo jiných informací, že třetí země v souvislosti se zadáváním zakázek na služby:
a)
neposkytuje podnikům z Unie účinný přístup srovnatelný s přístupem poskytovaným Unií podnikům z této země;
b)
neposkytuje podnikům z Unie vnitrostátní zacházení nebo stejné soutěžní příležitosti jako mají podniky se sídlem v dané zemi nebo
c)
poskytuje podnikům z jiných třetích zemí příznivější zacházení než podnikům z Unie.
4. Členské státy informují Komisi o jakýchkoli potížích, ať právních či faktických, s nimiž se setkaly jejich podniky a které vyplývají z nedodržování ustanovení mezinárodního pracovního práva uvedených v příloze XIV, když zkoušely zadávat zakázky ve třetích zemích.
5. Za okolností uvedených v odstavcích 3 a 4 může Komise kdykoli navrhnout, aby Rada přijala prováděcí akt s cílem pozastavit nebo omezit, na dobu stanovenou v prováděcím aktu, zadávání zakázek na služby:
a)
podnikům, které se řídí právem dané třetí země;
b)
podnikům přidruženým k podnikům uvedeným v písmenu a), které mají sídlo v Unii, ale nemají žádné přímé a skutečné spojení s hospodářstvím členského státu;
c)
podnikům, které podaly nabídky, jejichž předmětem jsou služby pocházející z dané třetí země.
Rada rozhodne kvalifikovanou většinou co nejdříve.
Komise může navrhnout tato opatření z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu.
6. Tímto článkem nejsou dotčeny závazky Unie vůči třetím zemím vyplývající z mezinárodních smluv o veřejných zakázkách, zejména v rámci WTO.
KAPITOLA IV
Plnění zakázky
Článek 87
Podmínky plnění zakázky
Zadavatelé mohou stanovit zvláštní podmínky pro plnění zakázky za předpokladu, že souvisí s předmětem zakázky ve smyslu čl. 82 odst. 3 a že jsou uvedeny ve výzvě k účasti v soutěži nebo v zadávací dokumentaci. Tyto podmínky mohou zahrnovat hospodářské, inovační, environmentální, sociální nebo se zaměstnáním související aspekty.
Článek 88
Využití subdodavatelů
1. Dodržování povinností uvedených v čl. 36 odst. 2 ze strany subdodavatelů musí být zajištěno prostřednictvím patřičných opatření přijatých příslušnými vnitrostátními orgány v rámci jejich pravomocí.
2. V zadávací dokumentaci může zadavatel od uchazečů požadovat nebo mu může být členským státem uložena povinnost od uchazečů požadovat, aby ve své nabídce uvedli, ve spojitosti s jakou částí zakázky případně zamýšlejí zapojit třetí osoby, a všechny navrhované subdodavatele.
3. Členský stát může stanovit, že na žádost subdodavatele a pokud to povaha zakázky umožňuje, zadavatel převede splatné částky přímo subdodavateli služeb, dodávek nebo stavebních prací poskytnutých subdodavatelem hospodářskému subjektu, kterému byla zakázka zadána (hlavní dodavatel). Tato opatření mohou zahrnovat příslušné mechanismy umožňující hlavnímu dodavateli podat námitku proti neoprávněně vyplaceným částkám Úprava týkající se tohoto způsobu plateb musí být stanovena v zadávací dokumentaci.
4. Odstavci 1 až 3 není dotčena odpovědnost hlavního dodavatele.
5. V případě zakázek na stavební práce a služeb, které mají být poskytnuty v zařízeních pod přímým dohledem zadavatele, požádá zadavatel po zadání zakázky, avšak nejpozději v době zahájení jejího plnění, hlavního dodavatele, aby mu sdělil jméno, kontaktní údaje a právní zástupce subdodavatelů zapojených do těchto stavebních prací či služeb, jsou-li v dané době známi. Zadavatel požádá hlavního dodavatele, aby mu po dobu trvání zakázky sděloval veškeré změny těchto informací, jakož i informací požadovaných v případě všech nových subdodavatelů, které následně zapojí do těchto stavebních prací či služeb.
Bez ohledu na první pododstavec mohou členské státy uložit povinnost poskytovat požadované informace přímo hlavnímu dodavateli.
Je-li to nezbytné pro účely odst. 6 písm. b) tohoto článku, požadované informace jsou doplněny vlastními prohlášeními subdodavatelů, jak je stanoveno v čl. 80 odst. 3. Prováděcí opatření podle odstavce 8 tohoto článku mohou stanovit, že subdodavatelé, kteří jsou zapojeni po zadání zakázky, musí namísto vlastního prohlášení poskytnout osvědčení a další podklady.
První pododstavec se nevztahuje na dodavatele dodávek.
Zadavatelé mohou rozšířit, nebo po nich mohou členské státy požadovat, aby rozšířili povinnosti stanovené v prvním pododstavci například pro:
a)
zakázky na dodávky, jiné zakázky na služby, než jsou zakázky týkající se služeb, jež mají být poskytnuty v zařízeních pod přímým dohledem zadavatele, nebo v případě dodavatelů zapojených do zakázek na stavební práce či služby;
b)
subdodavatele subdodavatelů hlavního dodavatele nebo dále na nižší úrovni subdodavatelského řetězce.
6. S cílem předejít porušení povinností uvedených v čl. 36 odst. 2 lze přijmout patřičná opatření, jako například:
a)
v případě, že vnitrostátní právní předpisy členského státu stanoví režim společné odpovědnosti mezi subdodavateli a hlavním dodavatelem, zajistí dotčený členský stát, aby byla příslušná pravidla uplatňována v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 36 odst. 2;
b)
veřejní zadavatelé mohou v souladu s čl. 80 odst. 3 této směrnice ověřit nebo po nich mohou členské státy požadovat, aby ověřili, zda existují důvody pro vyloučení subdodavatelů podle článku 57 směrnice 2014/24/EU. V těchto případech veřejný zadavatel požádá hospodářský subjekt, aby nahradil subdodavatele, u nějž se při ověření prokázalo, že existují povinné důvody pro vyloučení. Veřejný zadavatel může, nebo po něm může tento požadavek vyžadovat členský stát, aby hospodářský subjekt nahradil subdodavatele, u nějž se při ověření prokázalo, že existují nepovinné důvody pro vyloučení.
7. Členské státy mohou stanovit v rámci vnitrostátních právních předpisů přísnější pravidla odpovědnosti nebo přijmout v rámci vnitrostátních právních předpisů další opatření pro přímé platby subdodavatelům, například mohou stanovit přímé platby subdodavatelům, aniž by o tyto přímé platby subdodavatelé museli žádat.
8. Členské státy, jež se rozhodnou přijmout opatření podle odstavců 3, 5 nebo 6, musí prostřednictvím právních či správních předpisů a s ohledem na právo Unie stanovit podmínky k provedení těchto opatření. Přitom mohou členské státy omezit jejich použitelnost, například pokud jde o určité typy zakázek, určité kategorie zadavatelů nebo hospodářských subjektů či určité částky.
Článek 89
Změny smluv na zakázky v době jejich trvání
1. Smlouvy na zakázky a rámcové dohody mohou být změněny bez nového zadávacího řízení v souladu s touto směrnicí v následujících případech:
a)
pokud změny, bez ohledu na jejich peněžní hodnotu, byly upraveny v původní zadávací dokumentaci v jasných, přesných a jednoznačných ustanoveních o změnách, jež mohou zahrnovat ustanovení o úpravě cen či opčních právech. Tato ustanovení musí upravovat rozsah a povahu možných změn a opčních práv, jakož i podmínky, za nichž mohou být uplatněny. Nemohou však stanovit změny ani opční práva, které by měnily celkovou povahu zakázky nebo rámcové dohody;
b)
u dodatečných stavebních prací, služeb nebo dodávek původního dodavatele jakékoli hodnoty, které jsou nezbytné a nebyly zahrnuty v původní zakázce, jestliže změna dodavatele:
i)
není možná z ekonomických nebo technických důvodů, jako jsou například požadavky na zaměnitelnost nebo interoperabilitu se stávajícím zařízením, softwarem, službami nebo instalacemi pořízenými v rámci původní zakázky, a
ii)
by způsobila zadavateli značné obtíže nebo výrazné zvýšení nákladů;
c)
pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
i)
potřeba změny byla vyvolána okolnostmi, které zadavatel jednající s náležitou péčí nemohl předvídat,
ii)
změna nemění celkovou povahu zakázky;
d)
pokud nový dodavatel nahrazuje dodavatele, jemuž zadavatel původně zakázku zadal, v důsledku:
i)
jednoznačného ustanovení o změnách nebo opčních právech v souladu s písmenem a),
ii)
univerzálního nebo singulárního právního nástupnictví, kdy do postavení původního dodavatele v důsledku restrukturalizace, včetně převzetí, fúzí, akvizic nebo úpadku, vstupuje jiný hospodářský subjekt, který splňuje původně stanovená kvalifikační kritéria pro výběr, pokud tento krok nepřináší další podstatné změny smlouvy na zakázku a jeho cílem není obejít uplatňování této směrnice, nebo
iii)
situace, kdy samotný zadavatel plní povinnosti hlavního dodavatele vůči subdodavatelům, jestliže je tato možnost stanovena ve vnitrostátních právních předpisech podle článku 88;
e)
pokud změny, bez ohledu na svou hodnotu, nejsou podstatné ve smyslu odstavce 4.
Zadavatelé, kteří změnili smlouvu na zakázku v případech stanovených v písmenech b) a c) tohoto odstavce, uveřejní za tímto účelem oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Oznámení musí obsahovat informace stanovené v příloze XVI a musí být zveřejněno v souladu s článkem 71.
2. Smlouvy na zakázku je rovněž možné měnit bez zahájení nového zadávacího řízení v souladu s touto směrnicí a aniž je nutné ověřovat, zda jsou splněny podmínky stanovené v odst. 4 písm. a) až d), pokud je hodnota změny nižší než obě následující hodnoty:
i)
finanční limity stanovené v článku 15 a
ii)
10 % hodnoty původní zakázky na služby a dodávky a 15 % hodnoty původní zakázky na stavební práce.
Změna však nesmí změnit celkovou povahu zakázky či rámcové dohody. V případě, že je provedeno několik po sobě následujících změn, bude hodnota stanovena na základě kumulativní hodnoty těchto po sobě jdoucích změn.
3. Pro účely výpočtu ceny uvedené v odstavci 2 je referenční hodnotou aktualizovaná cena, pokud smlouva na zakázku obsahuje ustanovení o indexaci cen.
4. Změna smlouvy na zakázku nebo rámcové dohody během jejího trvání se považuje za podstatnou ve smyslu odst. 1 písm. e), pokud činí novou smlouvu nebo rámcovou dohodu podstatně odlišnou od původně uzavřené smlouvy na zakázku nebo rámcové dohody. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, považuje se změna v každém případě za podstatnou, pokud je splněna alespoň jedna z těchto podmínek:
a)
změna zavádí podmínky, které, pokud by byly součástí původního zadávacího řízení, by umožnily přístup jiných zájemců než těch, kteří byli původně vybráni, nebo přijetí jiné nabídky, než byla původně přijata, nebo by k účasti na zadávacím řízení přilákaly další účastníky;
b)
změna má za následek změnu ekonomické rovnováhy smlouvy nebo rámcové dohody ve prospěch dodavatele, a to způsobem, který v smlouvě na zakázku nebo rámcové dohodě není upraven;
c)
změna vede k významnému rozšíření rozsahu zakázky nebo rámcové dohody;
d)
pokud nový dodavatel nahrazuje dodavatele, kterému zadavatel původně zakázku zadal, v jiných případech, než které jsou stanoveny v odst. 1 písm. d).
5. V případě jiných změn smlouvy na zakázku na stavební práce, dodávky nebo služby či v rámcové dohodě v průběhu jejich trvání, než jsou změny uvedené v odstavcích 1 a 2, musí být zahájeno nové zadávací řízení v souladu s touto směrnicí.
Článek 90
Ukončení smluv na zakázky
Členské státy zajistí, aby zadavatelé měli možnost alespoň za níže uvedených okolností a za podmínek stanovených příslušnými vnitrostátními právními předpisy ukončit smlouvy na zakázky na stavební práce, dodávky nebo služby během doby jejich platnosti, pokud:
a)
byla provedena podstatná změna smlouvy na zakázku bez zahájení nového zadávacího řízení podle článku 89;
b)
dodavatel byl v okamžiku zadání zakázky v jedné ze situací uvedených v čl. 57 odst. 1 směrnice 2014/24/EU, a měl být proto ze zadávacího řízení vyloučen v souladu s druhým pododstavcem čl. 80 odst. 1 této směrnice;
c)
zakázka neměla být dodavateli zadána s ohledem na závažné porušení povinností vyplývajících ze Smluv a této směrnice, o němž rozhodl Soudní dvůr Evropské unie v řízení podle článku 258 Smlouvy o fungování EU.
HLAVA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIMY ZADÁVÁNÍ ZAKÁZEK
KAPITOLA I
Sociální a jiné zvláštní služby
Článek 91
Zadávání zakázek na sociální a jiné zvláštní služby
Zakázky na sociální a jiné zvláštní služby uvedené v příloze XVII musí být zadávány v souladu s touto kapitolou, pokud se hodnota zakázek rovná prahové hodnotě stanovené v čl. 15 písm. c) nebo je vyšší.
Článek 92
Uveřejňování oznámení
1. Zadavatelé, kteří hodlají zadat zakázku na služby uvedené v článku 91, musí oznámit svůj úmysl některým z těchto způsobů:
a)
prostřednictvím oznámení o zahájení zadávacího řízení nebo
b)
prostřednictvím pravidelného předběžného oznámení, které je uveřejněno trvale. Toto pravidelné předběžné oznámení musí odkazovat konkrétně na ty druhy služeb, které budou předmětem zakázek, jež mají být zadány. Musí uvádět, že zakázky budou zadány bez dalšího uveřejňování, a musí vyzývat hospodářské subjekty, které o to mají zájem, aby svůj zájem vyjádřily písemně, nebo
c)
prostřednictvím oznámení o existenci systému kvalifikace, které je uveřejněno trvale.
První pododstavec se nicméně nepoužije, pokud by pro přidělení zakázky na služby mohlo být v souladu s článkem 50 použito jednací řízení bez předchozí výzvy k účasti v soutěži.
2. Zadavatelé, kteří zadali zakázku na služby uvedené v článku 91, uveřejní výsledky zadávacího řízení prostřednictvím oznámení o výsledku zadávacího řízení. Mohou však tato oznámení sdružit po čtvrtletích. V takovém případě odesílají sdružená oznámení do 30 dnů od konce každého čtvrtletí.
3. Oznámení uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku obsahují informace uvedené v příloze XVIII, v příslušných částech A, B, C nebo D, v souladu se standardními formuláři oznámení. Komise stanoví standardní formuláře prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle článku 105.
4. Oznámení uvedená v tomto článku se uveřejňují v souladu s článkem 71.
Článek 93
Zásady zadávání zakázek
1. Členské státy zavedou vnitrostátní pravidla pro zadávání zakázek, na které se vztahuje tato kapitola, aby bylo zajištěno, že zadavatelé dodržují zásady transparentnosti a rovného zacházení s hospodářskými subjekty. Členské státy mohou samy stanovit příslušná procesní pravidla, pokud tato pravidla umožní, aby zadavatelé zohlednili specifika dotčených služeb.
2. Členské státy zajistí, aby zadavatelé mohli zohlednit potřebu zajištění kvality, návaznosti, přístupnosti, přijatelných cen, dostupnosti a komplexnosti služeb, zvláštní potřeby různých kategorií uživatelů, včetně znevýhodněných a zranitelných skupin, účast a posílení možností uživatelů a inovace. Členské státy mohou rovněž stanovit, že výběr poskytovatele služeb bude uskutečňován na základě nabídky představující nejlepší poměr mezi cenou a kvalitou, přičemž bude zohledněna kvalita a kritéria udržitelnosti sociálních služeb.
Článek 94
Vyhrazené zakázky na některé služby
1. Členské státy mohou stanovit, že zadavatelé, kteří jsou veřejnými zadavateli, mohou vyhradit organizacím právo na účast na řízeních o zadání veřejných zakázek výlučně na služby v oblasti zdravotní péče a sociální péče a kulturní služby, které jsou uvedeny v článku 84, kódů CPV 75121000-0, 75122000-7, 75123000-4, 79622000-0, 79624000-4, 79625000-1, 80110000-8, 80300000-7, 80420000-4, 80430000-7, 80511000-9, 80520000-5, 80590000-6, od 85000000-9 do 85323000-9, 92500000-6, 92600000-7, 98133000-4 a 98133110-8.
2. Organizace uvedená v odstavci 1 musí splnit všechny tyto podmínky:
a)
jejím cílem je plnit úkoly veřejné služby související s poskytováním služeb uvedených v odstavci 1;
b)
zisky se znovu investují za účelem dosažení cíle organizace. Jsou-li zisky rozdělovány nebo přerozdělovány, je třeba vycházet z participačních kritérií;
c)
struktury řízení či vlastnictví organizace plnící zakázku musí vycházet z podílu zaměstnanců na vlastnictví či z participačních zásad, nebo musí vyžadovat aktivní účast zaměstnanců, uživatelů či zúčastněných stran, a
d)
v předchozích třech letech nezadal příslušný veřejný zadavatel organizaci zakázku na dotčené služby podle tohoto článku.
3. Maximální doba trvání zakázky nesmí překročit tři roky.
4. Výzva k účasti v soutěži odkazuje na tento článek.
5. Bez ohledu na článek 108 posoudí Komise účinky tohoto článku a podá o nich zprávu Evropskému parlamentu a Radě do 18. dubna 2019.
KAPITOLA II
Pravidla pro soutěže o návrh
Článek 95
Oblast působnosti
1. Tato kapitola se použije na soutěže o návrh organizované jako součást zadávacího řízení na zakázku na služby za předpokladu, že se odhadovaná hodnota zakázky bez DPH zahrnující všechny případné ceny nebo platby účastníkům rovná částce stanovené v čl. 15 písm. a) nebo je vyšší.
2. Tato kapitola se použije na všechny soutěže o návrh, u nichž se celková hodnota cen a plateb účastníkům, včetně odhadované hodnoty (bez DPH) zakázky na služby, která může být následně zadána podle čl. 50 písm. j), pokud zadavatel takové zadání v oznámení o zahájení soutěže nevylučuje, rovná částce stanovené v čl. 15 písm. a) nebo je vyšší.
Článek 96
Oznámení
1. Zadavatelé, kteří hodlají organizovat soutěž o návrh, vyzvou k účasti v soutěži prostřednictvím oznámení o zahájení soutěže. Mají-li v úmyslu zadat následně zakázku na služby podle čl. 50 písm. j), musí být tato skutečnost uvedena v oznámení o zahájení soutěže.
Zadavatelé, kteří pořádali soutěž o návrh, dají výsledky na vědomí prostřednictvím oznámení.
2. Výzva k účasti v soutěži obsahuje informace stanovené v příloze XIX a oznámení o výsledcích soutěže o návrh obsahuje informace stanovené v příloze XX ve formátu standardních formulářů. Standardní formuláře stanoví Komise v prováděcích aktech. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle článku 105.
Oznámení o výsledku soutěže o návrh se předkládá Úřadu pro publikace Evropské unie do 30 dnů po skončení soutěže.
Pokud by uveřejnění výsledku soutěže o návrh bránilo vymahatelnosti práva nebo bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem či na újmu oprávněným obchodním zájmům konkrétního hospodářského subjektu, ať veřejného či soukromého, nebo pokud by poskytnutí takových informací bylo na újmu poctivé hospodářské soutěži mezi nimi, nemusí být tato informace uveřejněna.
3. Na oznámení týkající se soutěží o návrh se rovněž použije čl. 71 odst. 2 až 6.
Článek 97
Pravidla týkající se organizování soutěží o návrh, výběru účastníků a poroty
1. Při organizování soutěží o návrh používají zadavatelé postupy přizpůsobené ustanovením hlavy I a této kapitoly.
2. Přijetí účastníků do soutěží o návrh nesmí být omezeno:
a)
odkazem na území nebo část území členského státu;
b)
z důvodu, že by podle práva členského státu, v němž je soutěž organizována, účastníci museli být buď fyzickými, nebo právnickými osobami.
3. Pokud jsou soutěže o návrh omezeny na určitý počet účastníků, stanoví zadavatelé jasná a nediskriminující kritéria pro výběr. Počet zájemců vyzvaných k účasti musí být v každém případě dostatečný pro zajištění skutečné soutěže.
4. Porota se skládá výhradně z fyzických osob, které jsou nezávislé na účastnících soutěže. Pokud je od účastníků soutěže vyžadována zvláštní odborná kvalifikace, musí mít nejméně třetina členů poroty tutéž nebo rovnocennou kvalifikaci.
Článek 98
Rozhodnutí poroty
1. Porota musí být ve svých rozhodnutích a stanoviscích nezávislá.
2. Porota zkoumá plány a projekty, které zájemci podali, anonymně a pouze na základě kritérií, která byla uvedena v oznámení o zahájení soutěže.
3. Porota zaznamenává do zprávy podepsané jejími členy své pořadí projektů sestavené na základě předností každého projektu, spolu s poznámkami a jakýmikoli body, které mohou vyžadovat objasnění.
4. Anonymita musí být zachována až do doby, než porota dospěje ke stanovisku nebo k rozhodnutí.
5. Zájemci mohou být v případě potřeby vyzváni k odpovědi na otázky, které porota zaznamenala ve zprávě, za účelem objasnění jakýchkoli aspektů projektu.
6. Z rozhovoru mezi členy poroty a zájemci se vypracovává podrobný zápis.
HLAVA IV
SPRÁVA
Článek 99
Vymáhání
1. Za účelem řádného a účinného provádění zajistí členské státy, aby alespoň úkoly stanovené v tomto článku byly plněny jedním nebo více orgány, subjekty nebo organizacemi. Členské státy Komisi oznámí všechny orgány nebo organizace příslušné pro plnění uvedených úkolů.
2. Členské státy zajistí, aby bylo uplatňování pravidel pro zadávání veřejných zakázek sledováno.
Pokud orgány nebo organizace provádějící sledování odhalí z vlastního podnětu nebo na základě obdržených informací konkrétní porušení nebo systémové problémy, jsou zmocněny k oznámení těchto problémů vnitrostátním kontrolním orgánům, soudům nebo jiným příslušným orgánům či organizacím, jako je veřejný ochránce práv, vnitrostátní parlamenty nebo jejich výbory.
3. Výsledky sledování podle odstavce 2 jsou veřejnosti zpřístupněny vhodnými informačními prostředky. Tyto výsledky musí být rovněž předloženy Komisi. Mohou být například zahrnuty do zpráv o sledování uvedených v druhém pododstavci tohoto odstavce.
Členské státy předloží do 18. dubna 2017 a poté každé tři roky Komisi zprávu o sledování, jež zahrnuje případné informace o nejčastějších zdrojích nesprávného uplatňování nebo právní nejistoty, včetně případných strukturálních nebo opakujících se problémů v uplatňování pravidel, jakož i o míře účasti malých a středních podniků na veřejných zakázkách a o prevenci, odhalování a odpovídajícím oznamování případů podvodu, korupce, střetu zájmů a jiných závažných nesrovnalostí v oblasti zakázek.
Komise může nejvýše jednou za tři roky členské státy požádat o informace o praktickém uplatňování vnitrostátních strategických politik v oblasti zadávání zakázek.
Pro účely tohoto odstavce se použije vymezení malých a středních podniků uvedené v doporučení Komise 2003/361/ES (44).
Na základě údajů obdržených podle tohoto odstavce Komise pravidelně vydává zprávu o provádění a osvědčených postupech vnitrostátních politik v oblasti zadávání veřejných zakázek na vnitřním trhu.
4. Členské státy zajistí, aby:
a)
informace a pokyny ohledně výkladu a uplatňování práva Unie v oblasti zadávání veřejných zakázek byly bezplatně dostupné, a napomáhaly tak veřejným zadavatelům a hospodářským subjektům, především malým a středním podnikům, při správném uplatňování těchto pravidel, a
b)
veřejným zadavatelům byla k dispozici podpora související s plánováním a prováděním zadávacích řízení.
5. Členské státy určí, aniž jsou dotčeny obecné postupy a pracovní metody stanovené Komisí pro její komunikaci a kontakty se členskými státy, kontaktní místo pro spolupráci s Komisí, pokud jde o uplatňování právních předpisů v oblasti zadávání veřejných zakázek.
6. Veřejní zadavatelé uchovávají nejméně po dobu trvání zakázky kopie všech uzavřených smluv s hodnotou, která je rovna nebo vyšší než:
a)
1 000 000 EUR v případě zakázek na dodávky nebo zakázek na služby;
b)
10 000 000 EUR v případě zakázek na stavební práce.
Zadavatelé poskytnou přístup k těmto smlouvám; přístup ke konkrétním dokumentům nebo informacím však může být odepřen v rozsahu a za podmínek stanovených v příslušných právních předpisech Unie nebo ve vnitrostátních předpisech pro přístup k dokumentům a ochranu údajů.
Článek 100
Jednotlivé zprávy o zadávacích řízeních
1. Zadavatelé uchovávají příslušné informace o každé smlouvě nebo rámcové dohodě, na něž se vztahuje tato směrnice, a pokaždé, když je zaveden dynamický nákupní systém. Tyto informace musí být dostatečné, aby jim později umožnily odůvodnit rozhodnutí, která přijali v souvislosti s:
a)
kvalifikací a výběrem hospodářských subjektů a zadáním zakázek;
b)
použitím jednacího řízení bez výzvy k účasti v soutěži podle článku 50;
c)
nepoužitím hlavy II kapitol II až IV na základě výjimek stanovených v hlavě I kapitolách II a III;
d)
případně důvody, proč byly použity jiné komunikační prostředky než elektronické prostředky pro elektronické podávání nabídek;
Pokud oznámení o výsledku zadávacího řízení vypracované v souladu s článkem 70 nebo čl. 92 odst. 2 obsahuje informace požadované v tomto odstavci, mohou zadavatelé odkázat na uvedené oznámení.
2. Zadavatelé dokumentují průběh všech zadávacích řízeních bez ohledu na to, zda jsou vedena elektronickými prostředky. Za tímto účelem zadavatelé zajistí, aby byla vedena dostatečná dokumentace pro odůvodnění rozhodnutí přijatých ve všech fázích zadávacího řízení, jako je dokumentace ohledně komunikace s hospodářskými subjekty a vnitřních jednání, přípravy zadávacích podmínek, případného dialogu nebo jednání, výběru a zadání zakázky. Dokumentace se uchovává alespoň po tři roky ode dne zadání zakázky.
3. Informace nebo dokumentace, nebo jejich hlavní prvky se sdělí Komisi nebo vnitrostátním orgánům, subjektům nebo organizacím uvedeným v článku 99, pokud to požadují.
Článek 101
Zprávy členských států a statistické informace
1. Komise provádí přezkum kvality a úplnosti údajů, které lze získat z oznámení uvedených v článcích 67 až 71, 92 a 96, jež se uveřejňují v souladu s přílohou IX.
Pokud kvalita a úplnost údajů uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce neodpovídá povinnostem stanoveným v čl. 67 odst. 1, čl. 68 odst. 1, článku 69 a čl. 70 odst. 1, čl. 92 odst. 3 a čl. 96 odst. 2, požádá Komise příslušný členský stát o dodatečné informace. Příslušný členský stát v přiměřené lhůtě požadované chybějící statické informace Komisi poskytne.
2. Členské státy předloží Komisi do 18. dubna 2017 a poté každé tři roky statistickou zprávu o zakázkách, na které by se vztahovala tato směrnice, jestliže by jejich hodnota překročila příslušný finanční limit stanovený v článku 15, a v této zprávě uvedou předpoklad souhrnné celkové hodnoty takových zakázek v průběhu daného období. Tento odhad může zejména vycházet z údajů, které jsou k dispozici podle vnitrostátních požadavků na uveřejňování informací, nebo na odhadech na základě vzorků.
Tato zpráva může být součástí zprávy uvedené v čl. 99 odst. 3.
Článek 102
Správní spolupráce
1. Členské státy si poskytují vzájemnou podporu a zavedou opatření pro účinnou spolupráci s cílem zajistit výměnu informací o otázkách uvedených v článcích 62, 81 a 84. Zajistí důvěrnost informací, které si vyměňují.
2. Příslušné orgány všech dotčených členských států si vyměňují informace v souladu s ustanoveními o ochraně osobních údajů obsaženými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (45) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (46).
3. Do 18. dubna 2015 bude zahájen pilotní projekt, jehož cílem bude testovat, zda je pro účely výměny informací, na které se vztahuje tato směrnice, vhodné využívat systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI) zřízený nařízením (EU) č. 1024/2012.
HLAVA V
PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 103
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je Komisi svěřena v souladu s podmínkami stanovenými v tomto článku.
2. Přenesení pravomoci uvedené v článcích 4, 17, 40, 41, 76 a 83 je Komisi svěřeno na dobu neurčitou od 17. dubna 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 4, 17, 40, 41, 76 a 83 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po uveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 4, 17, 40, 41, 76 a 83 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 104
Postup pro naléhavé případy
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem podle čl. 103 odst. 5. V takovém případě Komise po oznámení rozhodnutí Evropského parlamentu nebo Rady o vyslovení námitky neprodleně dotčený akt zruší.
Článek 105
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Poradní výbor pro veřejné zakázky zřízený rozhodnutím Rady 71/306/EHS (47). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 106
Provedení a přechodná ustanovení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 18. dubna 2016. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku mohou členské státy odložit uplatňování čl. 40 odst. 1 do 18. října 2018 s výjimkou případů, kdy je použití elektronických prostředků povinné podle článků 52, 53, 54, čl. 55 odst. 3, čl. 71 odst. 2 nebo článku 73.
Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku mohou členské státy do 18. dubna 2017 odložit uplatňování čl. 40 odst. 1 u centrálních zadavatelů ve smyslu čl. 55 odst. 3.
Rozhodne-li členský stát o odložení uplatňování čl. 40 odst. 1, stanoví, že si zadavatelé mohou pro veškerou komunikaci nebo výměnu informací zvolit některý z těchto komunikačních prostředků:
a)
elektronické prostředky v souladu s článkem 40;
b)
poštu nebo jinou vhodnou doručovací službu;
c)
fax;
d)
kombinaci těchto prostředků.
3. Opatření přijatá členskými státy podle odstavců 1 a 2 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 107
Zrušení
Směrnice 2004/17/ES se zrušuje s účinkem k 18. dubnu 2016.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XXI.
Článek 108
Přezkum
Komise přezkoumá ekonomické dopady na vnitřní trh, zejména pokud jde o ukazatele jako přeshraniční zadávání zakázek a transakční náklady, vyplývající z používání finančních limitů uvedených v článku 15 a podá o nich zprávu Evropskému parlamentu a Radě do 18. dubna 2019.
Pokud je to možné a vhodné, Komise zváží, zda navrhnout zvýšení finančních limitů podle dohody o vládních zakázkách v dalším kole jednání. Změní-li se výše finančních limitů podle dohody o vládních zakázkách, naváže na uvedenou zprávu v případě potřeby legislativní návrh, kterým se upraví finanční limity stanovené v této směrnici.
Článek 109
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 110
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/25/ES
2014 m. vasario 26 d.
dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų, kuria panaikinama Direktyva 2004/17/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 53 straipsnio 1 dalį, 62 straipsnį ir 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
atsižvelgiant į 2011 m. birželio 27 d. Komisijos tarnybų darbinio dokumento „Vertinimo ataskaita: ES viešojo pirkimo teisės aktų poveikis ir veiksmingumas“ rezultatus atrodo tikslinga išlaikyti taisykles dėl vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose veikiančių subjektų vykdomų pirkimų, nes nacionalinės valdžios institucijos ir toliau gali daryti įtaką šių subjektų elgesiui, įskaitant dalyvavimą jų kapitalo valdyme ir atstovavimą tokių subjektų administravimo, valdymo ar priežiūros organuose. Kita priežastis toliau reglamentuoti tuose sektoriuose vykdomus pirkimus yra rinkų, kuriose veikia tų sektorių subjektai, uždarumas dėl valstybių narių teikiamų specialiųjų ar išimtinių teisių, susijusių su atitinkamai paslaugai teikti reikalingų prekių tiekimu, paslaugų teikimu ar tinklų eksploatavimu;
(2)
siekiant užtikrinti, kad vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose veikiančių subjektų vykdomi pirkimai būtų atverti konkurencijai, turėtų būti parengtos nuostatos dėl pirkimų procedūrų koordinavimo, kai sutarčių vertė viršija tam tikrą ribą. Toks koordinavimas yra būtinas siekiant užtikrinti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) principų, visų pirma laisvo prekių judėjimo, įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas, taip pat iš jų kylančių principų, pavyzdžiui, lygiateisiškumo, nediskriminavimo, abipusio pripažinimo, proporcingumo ir skaidrumo principų, veikimą. Atsižvelgiant į paveikiamų sektorių pobūdį, pirkimo procedūrų koordinavimu Sąjungos lygiu, kad be to, kad būtų užtikrintas tų principų taikymas, turėtų būti nustatyta geros komercinės praktikos sistema ir turėtų būti sudarytos sąlygos kuo didesniam lankstumui;
(3)
jeigu pirkimo vertė nesiekia nustatytų vertės ribų, nuo kurių turi būti taikomos nuostatos dėl koordinavimo Sąjungos lygiu, rekomenduojama atsižvelgti į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką dėl tinkamo SESV nustatytų taisyklių ir principų taikymo;
(4)
strategijoje „Europa 2020“, nustatytoje 2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikate „Europa 2020: Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (toliau - strategija „Europa 2020 pažangiam, tvariam ir integraciniam augimui“), viešiesiems pirkimams tenka svarbus vaidmuo kaip vienai iš rinkos priemonių, naudotinų siekiant pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo kartu užtikrinant efektyviausią viešųjų lėšų naudojimą. Tuo tikslu reikėtų persvarstyti ir modernizuoti viešųjų pirkimų taisykles, priimtas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/17/EB (4) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/18/EB (5), kad būtų padidintas viešųjų išlaidų efektyvumas, visų pirma sudarant palankesnes sąlygas mažųjų ir vidutinių įmonių (toliau - MVI) dalyvavimui viešuosiuose pirkimuose, ir kad perkantiesiems subjektams būtų suteikta galimybė geriau pasinaudoti viešųjų pirkimų teikiamomis galimybėmis siekiant bendrų visuomenės tikslų. Taip pat reikia išaiškinti svarbiausias sąvokas ir koncepcijas, kad būtų užtikrintas didesnis teisinis tikrumas ir įtraukti tam tikri tvirtai nusistovėjusios susijusios Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos aspektai;
(5)
įgyvendinant šią direktyvą reikėtų atsižvelgti į Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvenciją (6), visų pirma pasirenkant ryšio priemones ir nustatant technines specifikacijas, sutarties skyrimo kriterijus ir sutarties įvykdymo sąlygas;
(6)
pirkimo sąvoką reikėtų kuo labiau suderinti su sąvoka, taikoma pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/24/ES (7), deramai atsižvelgiant į sektorių, kuriems taikoma ši direktyva, specifiką;
(7)
reikėtų priminti, kad nė viena šios direktyvos nuostata neįpareigoja valstybių narių sudaryti paslaugų, kurias jos nori teikti pačios, teikimo sutarčių arba naudotis išorės paslaugomis, arba teikimą organizuoti kitu būdu nei vykdant pirkimą, kaip apibrėžta šioje direktyvoje. Ši direktyva neturėtų būti taikoma įstatymais, kitais teisės aktais ar darbo sutartims grindžiamų paslaugų teikimui. Kai kuriose valstybėse narėse tai galėtų būti, pavyzdžiui, tam tikrų paslaugų teikimas bendruomenei, pavyzdžiui, geriamojo vandens tiekimas;
(8)
taip pat tikslinga priminti, kad ši direktyva neturėtų daryti poveikio valstybių narių socialinės apsaugos teisės aktams. Taip pat joje neturėtų būti nagrinėjamas bendrojo ekonominio intereso paslaugų, kurias patikėta teikti tik viešiesiems ar privatiesiems subjektams, liberalizavimo ar paslaugas teikiančių viešųjų subjektų privatizavimo klausimas.
Taip pat turėtų būti priminta, kad valstybės narės gali laisvai pasirinkti būdą, kaip organizuoti privalomųjų socialinių paslaugų arba kitų paslaugų (kaip antai, pašto paslaugų) teikimą - ar jas teikti kaip bendrojo ekonominio intereso paslaugas, ar kaip bendrojo intereso neekonomines paslaugas, ar kaip šių dviejų rūšių paslaugų derinį. Tikslinga paaiškinti, kad ši direktyva neturėtų būti taikoma bendrojo intereso neekonominėms paslaugoms;
(9)
galiausiai turėtų būti priminta, kad ši direktyva nedaro poveikio nacionalinių, regioninių ir vietos valdžios institucijų teisei laisvai spręsti, laikantis Sąjungos teisės, kaip apibrėžti bendrojo ekonominio intereso paslaugas, teisei nustatyti jų taikymo sritį ir teiktinos paslaugos ypatybes, įskaitant visas su paslaugos kokybe susijusias sąlygas, kad būtų įvykdyti jų viešosios politikos tikslai, kurių ja siekiama. Taip pat ši direktyva neturėtų daryti poveikio nacionalinių, regioninių ir vietos valdžios institucijų įgaliojimams pagal SESV 14 straipsnį ir Protokolą Nr. 26 dėl bendrus interesus tenkinančių paslaugų, pridėtą prie SESV ir Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis), teikti, pavesti teikti ir finansuoti bendrojo ekonominio intereso paslaugas. Be to, šioje direktyvoje nenagrinėjami bendrojo ekonominio intereso paslaugų finansavimo klausimai ir valstybių narių pagal Sąjungos konkurencijos taisykles suteiktos paramos, visų pirma socialinėje srityje, sistemos;
(10)
sutartis turėtų būti laikoma darbų pirkimo sutartimi tik tuomet, kai jos dalykas yra veiklos rūšių, išvardytų I priede, vykdymas, net jei sutartis apima ir kitų paslaugų, kurių reikia norint atlikti tokias veiklas, teikimą. Paslaugų pirkimo sutartys, ypač susijusios su nuosavybės valdymo paslaugomis, tam tikromis aplinkybėmis gali apimti ir darbus. Vis dėlto jeigu šie darbai nėra esminiai sutarties pagrindinio dalyko atžvilgiu ir yra galimas jo padarinys ar papildymas, tai, kad šie darbai įtraukti į sutartį, nėra pagrindas paslaugų pirkimo sutartį laikyti darbų pirkimo sutartimi.
Vis dėlto, atsižvelgiant į darbų pirkimo sutarčių įvairovę, perkantieji subjektai turėtų numatyti galimybę skirti darbų projektavimo ir atlikimo sutartis tiek atskirai, tiek kartu. Šia direktyva nesiekiama nustatyti, kada sutartys turi būti skiriamos atskirai, kada kartu;
(11)
darbui, atitinkančiam perkančiojo subjekto nustatytus reikalavimus, atlikti reikia, kad tas subjektas būtų ėmęsis priemonių to darbo pobūdžiui apibrėžti arba bent turėjęs lemiamos įtakos jo projektui. Tai, kad rangovas įvykdo visus darbus arba jų dalį savo priemonėmis arba užtikrina, kad jie būtų įvykdyti kitomis priemonėmis, neturėtų tapti priežastimi pakeisti sutarties klasifikacijos kaip darbų pirkimo sutarties, jeigu tik rangovas prisiima tiesioginę ar netiesioginę teisiškai vykdytiną pareigą užtikrinti, kad darbai bus įvykdyti;
(12)
sąvoka „perkančiosios organizacijos“ ir ypač sąvoka „viešosios teisės reglamentuojami subjektai“ buvo ne kartą nagrinėtos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikoje. Siekiant paaiškinti, kad šios direktyvos taikymo sritis ratione personae turėtų likti nepakitusi, tikslinga laikytis apibrėžčių, kuriomis rėmėsi Teismas, ir įtraukti tam tikrus toje teismų praktikoje duotus paaiškinimus pačioms apibrėžtims suprasti nesiekiant keisti teismų praktikoje išplėtotos koncepcijos supratimo.
Tuo tikslu reikėtų paaiškinti, kad subjektas, kuris vykdo veiklą įprastinėmis rinkos sąlygomis, siekia pelno ir vykdydamas savo veiklą patiria nuostolių, neturėtų būti laikomas „viešosios teisės reglamentuojamu subjektu“, nes gali būti manoma, kad bendrojo intereso poreikiai, kuriems patenkinti jis įsteigtas arba kuriuos patenkinti jam nustatytas tikslas, yra pramoninio arba komercinio pobūdžio. Panašiai, su atitinkamo subjekto finansavimo kilme susijusi sąlyga taip pat buvo nagrinėjama teismų praktikoje, kurioje išaiškinta, inter alia, kad būti finansuota „didžiąja dalimi“ reiškia daugiau nei pusę sumos ir kad toks finansavimas gali apimti naudotojų mokėjimus, kurie nustatomi, apskaičiuojami ir surenkami pagal viešosios teisės taisykles;
(13)
mišriųjų sutarčių atveju taikytinos taisyklės turėtų būti nustatomos atsižvelgiant į pagrindinį sutarties dalyką, jeigu objektyviai negalima atskirti sutartį sudarančių skirtingų dalių. Todėl reikėtų paaiškinti, kaip perkantieji subjektai turėtų nustatyti, ar skirtingas dalis galima atskirti, ar negalima. Toks paaiškinimas turėtų būti pagrįstas susijusia Europos Sąjungos Teisingumo Teismo teismų praktika. Turėtų būti nusprendžiama kiekvienu atskiru atveju, laikantis nuostatos, kad išreikštų ar numanomų perkančiojo subjekto ketinimų laikyti tam tikrus mišriosios sutarties aspektus neatskiriamais neturėtų pakakti, nes jie turėtų būti paremti objektyviais įrodymais, kuriais galima pagrįsti šiuos ketinimus ir nustatyti, kad yra poreikis sudaryti vieną sutartį. Pavyzdžiui, toks pagrįstas poreikis sudaryti vieną sutartį galėtų būti vieno pastato statybos atveju, jeigu viena to pastato dalis būtų numatyta tiesioginiam atitinkamo perkančiojo subjekto naudojimui, o kita dalis būtų numatyta valdyti koncesijos pagrindu, pavyzdžiui, siekiant įrengti visuomenei skirtą automobilių stovėjimo aikštelę. Turėtų būti paaiškinta, kad poreikis sudaryti vieną sutartį gali kilti tiek dėl techninio, tiek dėl ekonominio pobūdžio priežasčių;
(14)
mišriųjų sutarčių, kurias galima atskirti, atveju perkantieji subjektai visada turi teisę skirti atskiras sutartis atskiroms mišriosios sutarties dalims; tokiu atveju kiekvienai atskirai daliai taikytinos nuostatos turėtų būti nustatomos tik atsižvelgiant į tos konkrečios sutarties charakteristikas. Kita vertus, perkantiesiems subjektams nusprendus įtraukti į pirkimą kitus elementus, kad ir kokia būtų jų vertė ir kad ir kokia būtų teisinė tvarka, kuri kitu atveju būtų buvusi taikoma papildomiems elementams, pagrindinis principas turėtų būti toks: tais atvejais, kai sutartis turėtų būti skiriama pagal šios direktyvos nuostatas, jeigu ji skiriama atskirai, tada ši direktyva turėtų ir toliau būti taikoma visai mišriajai sutarčiai;
(15)
vis dėlto speciali nuostata turėtų būti nustatyta mišriosioms sutartims, apimančioms gynybos ar saugumo aspektus arba dalis, kurioms SESV netaikoma. Tokiais atvejais ši direktyva galėtų būti netaikoma su sąlyga, kad vienos sutarties skyrimas yra pateisinamas dėl objektyvių priežasčių ir kad sprendimas skirti vieną sutartį yra priimtas ne tam, kad sutartims nebūtų taikoma ši direktyva arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/81/EB (8). Turėtų būti paaiškinta, kad perkantiesiems subjektams neturėtų būti užkirtas kelias pasirinkti tam tikroms mišriosioms sutartims taikyti ne Direktyvą 2009/81/EB, o šią direktyvą;
(16)
be to, sutartys galėtų būti skiriamos kelių veiklos rūšių, kurioms gali būti taikoma skirtinga teisinė tvarka, reikalavimams vykdyti. Turėtų būti paaiškinta, kad vienai sutarčiai, kuria siekiama aprėpti keletą veiklos rūšių, taikytiną teisinę tvarką turėtų reglamentuoti taisyklės, taikytinos veiklai, kuriai ji visų pirma skirta. Veiklą, kuriai sutartis visų pirma skirta, galima nustatyti remiantis reikalavimų, kuriuos turi atitikti konkreti sutartis, analize, kurią atlieka perkantysis subjektas siekdamas apskaičiuoti sutarties vertę ir parengti pirkimo dokumentus. Tam tikrais atvejais, pavyzdžiui, įsigyjant vieną įrenginį kelių rūšių veiklai vykdyti, kai nėra informacijos, iš kurios būtų galima spręsti, kokiu mastu kiekvienai veiklos rūšiai įrenginys būtų naudojamas, gali būti neįmanoma objektyviai nustatyti, kurios rūšies veiklai sutartis visų pirma skirta. Reikėtų nurodyti tokiais atvejais taikytinas taisykles;
(17)
turėtų būti paaiškinta, kad sąvoka „ekonominės veiklos vykdytojai“ turėtų būti aiškinama plačiai, įtraukiant visus asmenis ir (arba) subjektus, kurie rinkoje siūlosi vykdyti darbus, tiekti produktus ar teikti paslaugas, neatsižvelgiant į teisinę formą, kurią jie pasirinko savo veiklai vykdyti. Taigi, įmonės, filialai, patronuojamosios įmonės, partnerystės, kooperatinės bendrovės, ribotos turtinės atsakomybės akcinės bendrovės, universitetai (tiek valstybiniai, tiek privatūs), taip pat kitų rūšių subjektai nei fiziniai asmenys turėtų visais atvejais visi patekti į ekonominės veiklos vykdytojo sąvoką, neatsižvelgiant į tai, ar jie yra „juridiniai asmenys“;
(18)
turėtų būti paaiškinta, kad ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant į laikinas asociacijas susibūrusias grupes, gali dalyvauti sutarties skyrimo procedūrose, nebūtinai iš šių grupių reikalaujant turėti specialią teisinę formą. Tiek, kiek būtina, pavyzdžiui, kai keliamas bendrosios ir individualiosios atsakomybės reikalavimas, skyrus tokioms grupėms sutartį iš jų gali būti pareikalauta turėti specialią formą.
Taip pat turėtų būti paaiškinta, kad perkantieji subjektai turėtų galėti aiškiai nustatyti, kokiu būdu ekonominės veiklos vykdytojų grupės turi įvykdyti šioje direktyvoje nustatytus kvalifikacijos vertinimo ir kokybinės atrankos kriterijus ir reikalavimus, keliamus savarankiškai dalyvaujantiems ekonominės veiklos vykdytojams.
Ekonominės veiklos vykdytojų grupėms skirtų sutarčių vykdymui gali tekti nustatyti tokias sąlygas, kokios atskiriems dalyviams nekeliamos. Tokios sąlygos, kurios turėtų būti pateisinamos dėl objektyvių priežasčių ir turėtų būti proporcingos, galėtų, pavyzdžiui, apimti reikalavimą paskirti bendrą atstovą arba pagrindinį partnerį pirkimo procedūros tikslais, arba reikalavimą pateikti informaciją apie grupės sudėtį;
(19)
siekiant užtikrinti tikrą rinkos atvėrimą ir tinkamą pirkimo taisyklių taikymo vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose pusiausvyrą, reikia, kad subjektai, kuriems taikoma ši direktyva, būtų identifikuojami ne pagal juridinį statusą, o pagal kitus požymius. Todėl reikėtų užtikrinti, kad būtų išlaikytas viešajame ir privačiajame sektoriuose veiklą vykdančių perkančiųjų subjektų lygiateisiškumas. Taip pat būtina užtikrinti, laikantis SESV 345 straipsnio, kad nebūtų daromas poveikis turto nuosavybės sistemą reglamentuojančioms taisyklėms valstybėse narėse;
(20)
nustatant šios direktyvos taikymo sritį itin svarbi yra specialiųjų ar išimtinių teisių sąvoka, nes subjektams, kurie nėra nei perkančiosios organizacijos, nei viešosios įmonės, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, šios direktyvos nuostatos taikomos tik tokiu mastu, kiek jie vykdo vienos iš šiomis teisėmis grindžiamų rūšių veiklą. Todėl tikslinga paaiškinti, kad teisės, kurios buvo suteiktos taikant objektyviais kriterijais grindžiamą procedūrą, visų pirma vadovaujantis Sąjungos teisės aktais, kurios atžvilgiu užtikrintas pakankamas viešumas, nėra laikomos specialiosiomis arba išimtinėmis teisėmis šios direktyvos tikslais.
Tie teisės aktai turėtų apimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/73/EB (9), Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/72/EB (10), Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 97/67/EB (11), Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 94/22/EB (12) ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1370/2007 (13).
Taip pat turėtų būti paaiškinta, kad tas teisės aktų sąrašas nėra baigtinis ir kad teisės, suteiktos bet kuria, taip pat ir koncesijų, forma, kurios buvo suteiktos taikant kitas objektyviais kriterijais grindžiamas procedūras ir kurių atžvilgiu užtikrintas pakankamas viešumas, nėra laikomos specialiosiomis arba išimtinėmis teisėmis siekiant nustatyti šios direktyvos taikymo sritį ratione personae. Išimtinių teisių koncepcija taip pat turėtų būti remiamasi nustatant, ar derybų be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse naudojimas būtų pateisinamas dėl to, kad dėl tam tikrų išimtinių teisių apsaugos atlikti darbus, tiekti prekes arba teikti paslaugas gali tik konkretus ekonominės veiklos vykdytojas.
Tačiau, atsižvelgiant į šių nuostatų skirtingą ratio legis, reikėtų paaiškinti, kad išimtinių teisių sąvoka nebūtinai turi turėti tą pačią reikšmę šiuose dviejuose kontekstuose. Taigi, reikėtų paaiškinti, kad subjektas, kuriam, taikant objektyviais kriterijais grindžiamą procedūrą, kurios atžvilgiu užtikrintas pakankamas skaidrumas, suteikta išimtinė teisė teikti tam tikrą paslaugą konkrečioje geografinėje vietovėje, pats nebūtų perkantysis subjektas (jeigu tai yra privatus subjektas), tačiau vis dėlto būtų vienintelis subjektas, kuris galėtų teikti atitinkamą paslaugą toje vietovėje;
(21)
tam tikri subjektai vykdo veiklą tiek šilumos, tiek aušinimo energijos gamybos, perdavimo arba paskirstymo srityse. Gali atsirasti tam tikro netikrumo dėl to, kurios taisyklės taikomos su šiluma, o kurios - su aušinimu susijusiai veiklai. Todėl reikėtų paaiškinti, kad ši direktyva yra taikoma perkančiosioms organizacijoms, viešosioms įmonėms ir privačioms bendrovėms, vykdančioms veiklą šilumos ūkio sektoriuje, tačiau privačių įmonių atveju taikoma papildoma sąlyga, kad veikla turi būti vykdoma remiantis specialiosiomis ar išimtinėmis teisėmis. Kita vertus, aušinimo srityje veiklą vykdančioms perkančiosioms organizacijoms taikomos Direktyvoje 2014/24/ES nustatytos taisyklės, o viešosioms įmonėms ir privačioms įmonėms, nepaisant to, ar privačios įmonės veikia remdamosi specialiosiomis ar išimtinėmis teisėmis, viešųjų pirkimų taisyklės netaikomos. Galiausiai reikėtų paaiškinti, kad ir šilumos tiekimo, ir aušinimo sutartims vykdyti skiriamos sutartys turėtų būti išnagrinėtos pagal kelių rūšių veiklos vykdymo sutarčių nuostatas, kad būtų nustatyta, kuriomis viešųjų pirkimų taisyklėmis (jei jų apskritai reikėtų) bus reglamentuojamas jų skyrimas;
(22)
prieš numatant bet kokius šiam sektoriui taikomus šios direktyvos ir Direktyvos 2014/24/ES taikymo srities pakeitimus, reikėtų išnagrinėti aušinimo sektoriaus padėtį, siekiant gauti pakankamai informacijos, visų pirma apie konkurencingumo padėtį, tarpvalstybinių pirkimų lygį ir suinteresuotųjų subjektų nuomonę. Atsižvelgiant į tai, kad Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/23/ES (14) taikymas šiam sektoriui galėtų padaryti didelį poveikį rinkos atvėrimui, tokį nagrinėjimą būtų tikslinga atlikti vertinant Direktyvos 2014/23/ES poveikį;
(23)
niekaip neketinant išplėsti šios direktyvos taikymo srities, reikėtų paaiškinti, kad kai direktyvoje kalbama apie elektros tiekimą, reiškia, kad ši direktyva taikoma ir elektros gamybai, ir didmeninei bei mažmeninei prekybai elektra;
(24)
geriamojo vandens sektoriuje veikiantys perkantieji subjektai gali vykdyti ir kitokią su vandeniu susijusią veiklą, pavyzdžiui, vykdyti projektus hidraulinės inžinerijos, drėkinimo, žemės sausinimo arba nuotekų šalinimo ir valymo srityse. Tokiu atveju perkantiesiems subjektams turėtų būti suteikta galimybė šioje direktyvoje numatytas pirkimo procedūras taikyti visoms su vandeniu susijusioms jų veiklos rūšims, neišskiriant nei vieno vandens vartojimo ciklo etapo. Tačiau tokios rūšies pirkimo taisyklės, kurias siūloma taikyti produktų tiekimui, nėra tinkamos taikyti vandens pirkimui, atsižvelgiant į tai, kad vandenį reikia pirkti iš šaltinių, esančių netoli tos vietos, kur jis bus naudojamas;
(25)
tikslinga į taikymo sritį neįtraukti pirkimo, vykdomo naftos ir dujų žvalgybos tikslais, nes šiame sektoriuje nuolat nustatomas toks konkurencinis spaudimas, kad Sąjungos pirkimų taisyklėmis nustatyta pirkimų drausmė nebėra reikalinga. Kadangi ši direktyva ir toliau taikoma naftos ir dujų gavybai, gali prireikti atskirti žvalgybos ir gavybos sąvokas. Tai darant turėtų būti laikoma, kad „žvalgyba“ apima veiklą, kurios imamasi siekiant patikrinti, ar konkrečioje zonoje yra naftos ir dujų, ir, jei jų yra, ar jos yra tinkamos naudoti komercinėms reikmėms, o „gavyba“ turėtų būti laikoma naftos ir dujų „gamyba“. Vadovaujantis susijungimo atvejais nusistovėjusia praktika, taip pat turėtų būti laikoma, kad „gamyba“ apima ir „plėtojimą“, t. y. būsimai gamybai tinkamos infrastruktūros (naftos platformų, vamzdynų, terminalų ir kt.) diegimą;
(26)
perkančiosios organizacijos turėtų pasinaudoti visomis pagal nacionalinę teisę turimomis priemonėmis siekdamos užkirsti kelią pirkimo procedūrų iškraipymams, kylantiems dėl interesų konfliktų. Tai, be kita ko, galėtų būti procedūros, skirtos nustatyti interesų konfliktus, užkirsti jiems kelią ir juos šalinti;
(27)
Tarybos sprendimu 94/800/EB (15) visų pirma patvirtinta Pasaulio prekybos organizacijos sutartis dėl viešųjų pirkimų (toliau - SVP). SVP tikslas - nustatyti subalansuotų teisių ir pareigų, susijusių su viešosiomis sutartimis, daugiašalę sistemą, siekiant liberalizuoti ir išplėsti pasaulio prekybą. Sutarčių, kurioms taikomi SVP 3, 4 ir 5 priedai ir Europos Sąjungos I priedėlio Bendrosios pastabos, taip pat kiti susiję Sąjungai privalomi tarptautiniai susitarimai, atveju perkantieji subjektai turėtų vykdyti pagal tuos susitarimus nustatytas pareigas taikydami šią direktyvą tokius susitarimus pasirašiusių trečiųjų šalių ekonominės veiklos vykdytojams;
(28)
SVP taikoma sutartims, kurios viršija tam tikras SVP nustatytas vertės ribas, išreikštas pagal specialiąsias skolinimosi teises. Šioje direktyvoje nustatytos vertės ribos turėtų būti suderintos siekiant užtikrinti, kad jos atitiktų SVP nustatytų vertės ribų euro ekvivalentus. Be to, reikėtų numatyti eurais išreikštų vertės ribų periodinę peržiūrą, siekiant pagal išimtinai matematinį veiksmą jas pritaikyti prie galimų euro vertės svyravimų tų specialiųjų skolinimosi teisių atžvilgiu.
Be tų periodinių matematinių pritaikymų, kitame jo derybų raunde reikėtų apsvarstyti galimybę padidinti SVP nustatytas vertės ribas.
Taip pat, siekiant išvengti pernelyg daug vertės ribų, tikslinga, nedarant poveikio Sąjungos tarptautiniams įsipareigojimams, ir toliau taikyti tas pačias vertės ribas visiems perkantiesiems subjektams, nepriklausomai nuo to, kuriame sektoriuje jie vykdo veiklą;
(29)
turėtų būti paaiškinta, kad apskaičiuojant sutarties vertę reikia atsižvelgti į visas įplaukas, tiek gautas iš perkančiojo subjekto, tiek iš trečiųjų šalių.
Be to, reikėtų paaiškinti, kad apskaičiuojant vertės ribas, sąvoką „panašios prekės“ reikėtų suprasti kaip produktus, kurie skirti identiškam ar panašiam naudojimui, kaip antai maisto produktų rūšių ar įvairių biuro baldų atveju. Tipiniu atveju tikėtina, kad atitinkamoje srityje veikiantis ekonominės veiklos vykdytojas tokias prekes turės įprastiniame savo produktų asortimente;
(30)
turėtų būti paaiškinta, kad apskaičiuojant konkretaus pirkimo vertę turėtų būti leidžiama vertės apskaičiavimą pagrįsti pirkimo skaidymu į dalis tik tuo atveju, kai tai pateisinama dėl objektyvių priežasčių. Pavyzdžiui, galėtų būti pateisinama apskaičiuoti sutarčių vertes perkančiojo subjekto atskiro veiklos padalinio lygiu, su sąlyga, kad tas padalinys savarankiškai atsako už savo pirkimą. Tokia prielaida galėtų būti daroma, kai tas padalinys savarankiškai vykdo pirkimo procedūras ir priima sprendimus dėl pirkimo, jam yra skirta atskira biudžeto išlaidų kategorija atitinkamiems pirkimams vykdyti, jis savarankiškai sudaro sutartį ir finansuoja ją iš jo turimo biudžeto. Skaidymas į dalis yra nepateisinamas, kai perkantysis subjektas tik organizuoja pirkimą decentralizuotu būdu;
(31)
ši direktyva skirta valstybėms narėms ir netaikoma tarptautinių organizacijų vardu ir sąskaita vykdomiems pirkimams. Vis dėlto reikia paaiškinti, kiek ši direktyva turėtų būti taikoma pirkimams, kuriuos reglamentuoja specialios tarptautinės taisyklės;
(32)
turėtų būti priminta, kad arbitražo ir taikinimo paslaugas, taip pat kitų panašių alternatyvaus ginčų sprendimo formų paslaugas paprastai teikia įstaigos ar asmenys, patvirtinti ar atrinkti tokiu būdu, kuris negali būti reglamentuojamas viešųjų pirkimų taisyklėmis. Turėtų būti paaiškinta, kad ši direktyva netaikoma paslaugų pirkimo sutartims tokių paslaugų teikimo tikslu, neatsižvelgiant į tai, kaip jos vadinamos pagal nacionalinę teisę;
(33)
tam tikras teisines paslaugas teikia paslaugų teikėjai, kuriuos skiria valstybių narių teismai, jos apima teisininkų atstovavimą klientams teismo procesuose, jas privalo teikti notarai arba jos yra susijusios su viešosios valdžios funkcijų vykdymu. Tokias teisines paslaugas paprastai teikia įstaigos ar asmenys, kurie skiriami arba atrenkami tokiu būdu, kuris viešųjų pirkimų taisyklėmis negali būti reglamentuojamas, kaip antai valstybės prokurorų tam tikrose valstybėse narėse skyrimas. Todėl toms teisinėms paslaugoms ši direktyva turėtų būti netaikoma;
(34)
tikslinga nurodyti, kad šioje direktyvoje nurodomų finansinių priemonių sąvoka suprantama taip, kaip ji apibrėžiama kituose vidaus rinką reglamentuojančiuose teisės aktuose, o atsižvelgiant į neseniai įsteigtą Europos finansinio stabilumo fondą ir Europos stabilumo mechanizmą, reikėtų nustatyti, kad operacijoms, atliekamoms pasitelkiant tą fondą ir tą mechanizmą, ši direktyva turėtų būti netaikoma. Galiausiai reikėtų paaiškinti, kad ši direktyva neturėtų būti taikoma paskoloms, nei susijusioms, nei nesusijusioms su vertybinių popierių ar kitų finansinių priemonių emisija arba su kitomis su tuo susijusiomis operacijomis;
(35)
reikėtų priminti, kad Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1370/2007 (16) 5 straipsnio 1 dalyje aiškiai nustatyta, kad paslaugų pirkimo sutartims ir viešojo keleivinio transporto autobusais ar tramvajais paslaugų pirkimo sutartims taikomos atitinkamai direktyvos 2004/17/EB ir 2004/18/EB, o Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 taikomas paslaugų koncesijoms autobusų ar tramvajų viešojo keleivinio transporto srityje. Be to, reikėtų priminti, kad tas reglamentas toliau taikomas viešojo paslaugų pirkimo sutartims ir paslaugų koncesijoms viešojo keleivinio geležinkelių ar metro transporto srityje. Siekiant paaiškinti šios direktyvos ir Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 santykį, reikėtų atitinkamai aiškiai nustatyti, kad ši direktyva neturėtų būti taikoma paslaugų pirkimo sutartims dėl keleivinio geležinkelių ar metro transporto viešųjų paslaugų teikimo; šių sutarčių skyrimui turėtų būti toliau taikomas tas reglamentas. Tiek, kiek Reglamentas (EB) Nr. 1370/2007 leidžia pagal nacionalinę teisę nukrypti nuo tame reglamente nustatytų taisyklių, valstybės narės turėtų galėti toliau savo nacionalinėje teisėje nustatyti, kad paslaugų pirkimo sutartys dėl keleivinio geležinkelių ar metro transporto viešųjų paslaugų teikimo turi būti skiriamos taikant sutarties skyrimo procedūrą, vykdomą vadovaujantis jų bendrosiomis viešųjų pirkimų taisyklėmis;
(36)
ši direktyva neturėtų būti taikoma tam tikroms ne pelno organizacijų ar asociacijų vykdomoms skubiosios pagalbos paslaugoms, nes tų organizacijų ypatingą pobūdį būtų sunku išsaugoti, jeigu paslaugos teikėjus reikėtų pasirinkti pagal šioje direktyvoje nustatytas procedūras. Vis dėlto tokia išimtis turėtų galioti tik tose srityse, kuriose ji griežtai būtina. Todėl reikėtų aiškiai pabrėžti, kad ši išimtis neturėtų būti taikoma pacientų vežimui skirtoms greitosios pagalbos paslaugoms. Tokiomis aplinkybėmis taip pat būtina paaiškinti, kad Bendrojo viešųjų pirkimų žodyno (toliau - BVPŽ) grupė 601 „Sausumos transporto paslaugos“ neapima greitosios pagalbos paslaugų, kurios žymimos BVPŽ kodu 8514. Todėl reikėtų paaiškinti, kad paslaugų, kurių BVPŽ kodas yra 85143000-3 ir kurios apima tik pacientų vežimui skirtas greitosios pagalbos paslaugas, teikimui turėtų būti taikomas specialus režimas, nustatytas socialinėms ir kitoms specialioms paslaugoms (toliau - paprastesnis režimas). Todėl mišriosioms sutartims dėl bendrųjų greitosios pagalbos paslaugų teikimo taip pat būtų taikomas paprastesnis režimas, jeigu pacientų vežimui skirtų greitosios pagalbos paslaugų vertė būtų didesnė už kitų greitosios pagalbos paslaugų vertę;
(37)
tam tikrais atvejais gali būti taip, kad perkančioji organizacija arba perkančiųjų organizacijų asociacija yra vienintelis konkrečios paslaugos, kurią teikti ji turi išimtinę teisę pagal SESV atitinkančius įstatymus ir kitus paskelbtus teisės aktus, tiekėjas. Turėtų būti paaiškinta, kad ši direktyva nebūtinai turi būti taikoma paslaugų, kurias teikia ta perkančioji organizacija arba asociacija, pirkimo sutarčių skyrimui;
(38)
kyla didelis teisinis netikrumas dėl to, kiek plačiai viešųjų pirkimų taisyklės turėtų būti taikomos tarp perkančiųjų organizacijų sudaromoms sutartims. Šiuo klausimu aktualią Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką valstybės narės ir netgi pačios perkančiosios organizacijos aiškina skirtingai. Kadangi ta teismų praktika būtų vienodai taikytina ir sektoriuose, kuriems taikoma ši direktyva, veiklą vykdančioms viešosioms institucijoms, tikslinga užtikrinti, kad taikomos taisyklės būtų tokios pačios ir būtų aiškinamos vienodai ir pagal šią direktyvą, ir pagal Direktyvą 2014/24/ES;
(39)
daugelis perkančiųjų subjektų yra sudaryti kaip ekonominė grupė, kuri gali apimti kelias atskiras įmones; dažnai kiekviena iš tokių įmonių atlieka specializuotą vaidmenį bendroje ekonominės grupės veikloje. Todėl tikslinga netaikyti direktyvos tam tikroms paslaugų, prekių ir darbų pirkimo sutartims, skiriamoms susijusiai įmonei, jeigu šios įmonės pagrindinė veikla yra tokių paslaugų teikimas, prekių tiekimas ar darbų atlikimas grupei, kuriai ji priklauso, o ne jų siūlymas rinkai. Taip pat tikslinga netaikyti direktyvos tam tikroms paslaugų, prekių ir darbų pirkimo sutartims, perkančiojo subjekto skiriamoms bendrajai įmonei, jeigu tą bendrąją įmonę šios direktyvos taikymo sričiai priklausančios veiklos vykdymo tikslais sudaro keli perkantieji subjektai ir pirmiau minėtas subjektas yra vienas iš jų. Tačiau tikslinga užtikrinti, kad dėl tokio netaikymo nebūtų iškraipoma konkurencija su perkančiaisiais subjektais susijusių įmonių ar bendrųjų įmonių naudai; tikslinga nustatyti tinkamą taisyklių rinkinį, visų pirma dėl didžiausių ribų, kurių neperžengdamos įmonės gali dalį savo apyvartos pasiekti rinkoje ir kurias viršijus joms negalėtų būti skiriamos sutartys be kvietimų dalyvauti konkurse, taip pat dėl bendrųjų įmonių sudėties ir tų bendrųjų įmonių ir perkančiųjų subjektų, iš kurių tos įmonės yra sudarytos, ryšių stabilumo;
(40)
taip pat tikslinga paaiškinti santykį tarp nuostatų, reglamentuojančių viešųjų institucijų bendradarbiavimą, ir nuostatų, reglamentuojančių sutarčių skyrimą susijusioms įmonėms arba bendrųjų įmonių kontekste;
(41)
įmonės turėtų būti laikomos susijusiomis, jeigu perkantysis subjektas ir atitinkama įmonė yra susieti tiesiogine ar netiesiogine lemiama įtaka arba jeigu jiems abiems lemiamą įtaką daro kita įmonė; šiuo atveju per se neturėtų būti atsižvelgiama į privatų dalyvavimą. Turėtų būti galima kuo paprasčiau patikrinti, ar įmonė yra susijusi su atitinkamu perkančiuoju subjektu. Todėl ir atsižvelgiant į tai, kad galimas tokios tiesioginės ar netiesioginės lemiamos įtakos buvimas jau turėjo būti patikrintas siekiant nuspręsti, ar atitinkamų įmonių ir subjektų metinės finansinės ataskaitos turėtų būti konsoliduojamos, visais atvejais, kai jų metinės finansinės ataskaitos konsoliduojamos, turėtų būti laikoma, kad įmonės yra susijusios. Tačiau Sąjungos taisyklės dėl konsoliduotųjų metinių ataskaitų nėra taikomos tam tikrais atvejais, pavyzdžiui, dėl atitinkamų įmonių dydžio arba dėl to, kad neįvykdytos tam tikros sąlygos, susijusios su jų teisine forma. Tokiais atvejais, kai netaikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/34/ES (17), atsižvelgiant į nuosavybę, finansinį dalyvavimą ar tas įmones reglamentuojančias taisykles reikės išnagrinėti, ar egzistuoja tiesioginė ar netiesioginė lemiama įtaka;
(42)
reikėtų skatinti mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros (toliau - MTTP) programų bendrą finansavimą iš pramonės šaltinių. Todėl turėtų būti paaiškinta, kad ši direktyva taikoma tik kai nėra tokio bendro finansavimo ir kai su MTTP susijusios veiklos rezultatais naudojasi atitinkamas perkantysis subjektas. Nereikėtų atmesti galimybės, kad paslaugų teikėjas, kuris vykdė tą veiklą, galėtų viešai paskelbti tos veiklos ataskaitą, tuo tarpu perkantysis subjektas išlaiko išimtinę teisę naudotis MTTP rezultatais vykdydamas savo veiklą. Tačiau fiktyvus keitimasis MTTP rezultatais ar grynai simboliškas dalyvavimas paslaugų teikėjo atlyginime neturėtų užkirsti kelio šios direktyvos taikymui;
(43)
ši direktyva neturėtų būti taikoma nei sutartims, kuriomis ketinama leisti vykdyti veiklą, kuriai taikoma ši direktyva, nei projekto konkursams, rengiamiems siekiant vykdyti tokią veiklą, jeigu ją valstybėje narėje, kurioje ji vykdoma, tiesiogiai veikia konkurencija rinkose, į kurias patekti nėra apribojimų. Todėl tikslinga išlaikyti visiems šios direktyvos taikymo sričiai priklausantiems sektoriams arba jų dalims taikytiną procedūrą, kuria bus suteikta galimybė atsižvelgti į esamo ar būsimo atvėrimo konkurencijai poveikį. Tokia procedūra turėtų būtų suteikta atitinkamiems subjektams teisinio tikrumo, taip pat užtikrintas tinkamas sprendimų priėmimo procesas, kad per trumpą laikotarpį būtų užtikrintas vienodas Sąjungos teisės taikymas šioje srityje. Siekiant teisinio tikrumo reikėtų paaiškinti, kad toliau taikomi visi sprendimai, priimti prieš įsigaliojant šiai direktyvai ir susiję su Direktyvos 2004/17/EB 30 straipsnyje nustatytų atitinkamų nuostatų taikomumu;
(44)
tiesioginis konkurencijos poveikis turėtų būti vertinamas remiantis objektyviais kriterijais, atsižvelgiant į atitinkamo sektoriaus arba jo atitinkamų dalių specifines charakteristikas. Tačiau toks vertinimas yra apribotas dėl taikytinų trumpų terminų ir dėl to, kad jis turi būti grindžiamas Komisijos turima informacija (gauta iš jau prieinamų šaltinių arba surinkta taikant 35 straipsnį), kurios negalima papildyti taikant daugiau laiko reikalaujančius metodus, įskaitant visų pirma atitinkamiems ekonominės veiklos vykdytojams skirtas viešas apklausas. Todėl tiesioginio konkurencijos poveikio vertinimas, kurį galima atlikti taikant šią direktyvą, nedaro poveikio visapusiškam konkurencijos teisės aktų taikymui;
(45)
vertinant, ar konkurencija tiesiogiai veikia tam tikrą sektorių arba jo dalis, turėtų būti atsižvelgta į konkrečią vietovę - vadinamąją „atitinkamą geografinę rinką“, kurioje atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai vykdo atitinkamą veiklą ar atitinkamas jos dalis. Kadangi atliekant vertinimą ta sąvoka yra itin svarbi, turėtų būti nustatyta tinkama jos apibrėžtis, grindžiama Sąjungos teisėje taikomomis sąvokomis. Taip pat reikėtų paaiškinti, kad atitinkama geografinė rinka gali nesutapti su atitinkamos valstybės narės teritorija; todėl sprendimai dėl išimties taikomumo turėtų galėti būti priimami tik atitinkamos valstybės narės teritorijos dalių atžvilgiu;
(46)
konkretų sektorių arba jo dalį atveriančių atitinkamų Sąjungos teisės aktų įgyvendinimas ir taikymas turėtų būti laikomas pakankamu pagrindu daryti prielaidą, kad į atitinkamą rinką galima laisvai patekti. Tokie atitinkami teisės aktai turėtų būti nustatyti priede; Komisija gali jį atnaujinti. Atnaujindama tą priedą, Komisija turėtų visų pirma atsižvelgti į tai, kad gali būti patvirtintos priemonės, kuriomis sektoriai, išskyrus sektorius, kuriems skirti teisės aktai jau yra nurodyti tame priede, pavyzdžiui, nacionalinio keleivinio geležinkelių transporto sektorius, būtų realiai atverti konkurencijai;
(47)
jeigu, remiantis atitinkamų Sąjungos teisės aktų įgyvendinimu, nėra daroma prielaida, kad į konkrečią rinką galima laisvai patekti, turėtų būti įrodyta, kad į ją galima laisvai patekti de jure ir de facto. Kai valstybė narė nustato, kad Sąjungos teisės aktas, kuriuo konkretus sektorius atveriamas konkurencijai, taikomas ir situacijoms, kurioms tas teisės aktas nėra taikomas, pavyzdžiui, Direktyvą 94/22/EB taiko anglių sektoriui arba Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/34/ES (18) taiko keleivių vežimo paslaugoms nacionaliniu lygiu, vertinant, ar į atitinkamą sektorių galima laisvai patekti, turėtų būti atsižvelgta į tą aplinkybę;
(48)
nepriklausomos nacionalinės valdžios institucijos, pavyzdžiui, sektorių reguliavimo institucijos arba konkurencijos institucijos, paprastai turi specializuotos praktinės patirties, informacijos ir žinių - tai būtų svarbu vertinant, ar rinkose, į kurias patekti nėra apribojimų, tam tikra veikla arba jos dalys yra tiesiogiai veikiamos konkurencijos. Todėl prie prašymų padaryti išimtį atitinkamais atvejais turėtų būti pridedama arba į juos įtraukiama atitinkamos veiklos srityje kompetentingos nepriklausomos nacionalinės valdžios institucijos neseniai priimta nuomonė dėl konkurencijos atitinkamame sektoriuje.
Jeigu atitinkamos veiklos srityje kompetentinga nepriklausoma nacionalinė valdžios institucija nepriimtų motyvuotos ir pagrįstos nuomonės, prašymui padaryti išimtį įvertinti prireiktų daugiau laiko. Todėl turėtų būti atitinkamai keičiami laikotarpiai, per kuriuos Komisija turi atlikti tokių prašymų vertinimą;
(49)
Komisija turėtų būti visada įpareigota išnagrinėti prašymus, atitinkančius išsamias procedūrų, pagal kurias nustatoma, ar rinkose, į kurias patekti nėra apribojimų, tam tikra veikla arba jos dalys yra tiesiogiai veikiamos konkurencijos, taikymo taisykles. Tačiau taip pat reikėtų paaiškinti, jog tokie prašymai gali būti tokie sudėtingi, kad ne visada gali būti įmanoma užtikrinti, kad įgyvendinimo aktai, kuriais nustatoma, ar rinkose, į kurias patekti nėra apribojimų, tam tikra veikla arba jos dalys yra tiesiogiai veikiamos konkurencijos, būtų priimti per taikytinus terminus;
(50)
reikėtų paaiškinti, jog Komisija turėtų turėti galimybę pareikalauti, kad valstybės narės arba perkantieji subjektai pateiktų informacijos arba papildytų ar paaiškintų pateiktą informaciją. Komisija turėtų nustatyti atitinkamą tam skirtą laikotarpį, kuriuo, deramai atsižvelgiant taip pat į poreikį laikytis nustatytų terminų, per kuriuos Komisija turi priimti įgyvendinimo aktą, turėtų būti atsižvelgta į tokius veiksnius, kaip prašomos informacijos sudėtingumas, ir į tai, ar informacija yra lengvai prieinama;
(51)
užimtumas ir profesija padeda integruotis į visuomenę ir yra svarbūs elementai, užtikrinantys visiems lygias galimybes. Šiuo požiūriu gali būti svarbus globojamų darbo grupių vaidmuo. Taip pat gali būti svarbios ir kitos socialinės įmonės, kurių pagrindinis tikslas remti socialinę ir profesinę neįgaliųjų ir nepalankioje padėtyje esančių asmenų, kaip antai bedarbių, nepalankioje padėtyje esančių mažumų narių ar kitų socialiai marginalizuotų grupių narių integraciją ar reintegraciją. Tačiau tokios globojamos darbo grupės ar socialinės įmonės gali nepajėgti laimėti konkursų įprastinėmis konkurencijos sąlygomis. Todėl tikslinga nustatyti, kad valstybės narės turėtų galėti nustatyti, kad viešųjų sutarčių arba tam tikrų jų pirkimo dalių skyrimo procedūrose galėtų dalyvauti tik tokios globojamos darbo grupės ar socialinės įmonės, arba numatyti, kad tam tikros sutartys bus vykdomos tik pagal globojamų darbo grupių užimtumo programas;
(52)
siekiant aplinkos, socialinės ir darbo teisės reikalavimus tinkamai įtraukti į viešųjų pirkimų procedūras, labai svarbu, kad valstybės narės ir perkantieji subjektai imtųsi tinkamų priemonių užtikrinti, kad būtų laikomasi aplinkos, socialinės ir darbo teisės srityse nustatytų pareigų, kurios taikomos darbų vykdymo ar paslaugų teikimo vietoje ir yra nustatytos įstatymais, teisės aktais, įsakymais ir sprendimais nacionaliniu ir Sąjungos lygiu, taip pat kolektyvinėmis sutartimis, su sąlyga, kad tokios taisyklės ir jų taikymo būdas atitinka Sąjungos teisę. Lygiai taip pat, vykdant sutartis turi būti laikomasi XIV priede išvardytuose tarptautiniuose susitarimuose, kuriuos yra ratifikavusios visos valstybės narės, nustatytų pareigų. Vis dėlto tai jokiu būdu neturėtų kliudyti taikyti darbuotojams palankesnių įdarbinimo sąlygų.
Atitinkamos priemonės turėtų būti taikomos laikantis pagrindinių Sąjungos teisės principų, visų pirma siekiant užtikrinti lygiateisiškumą. Tokios atitinkamos priemonės turėtų būti taikomos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 96/71/EB (19) ir tokiu būdu, kuriuo būtų užtikrintas lygiateisiškumas ir tai, kad kitų valstybių narių ekonominės veiklos vykdytojai ir darbuotojai nebūtų tiesiogiai ar netiesiogiai diskriminuojami;
(53)
turėtų būti laikoma, kad paslaugos yra teikiamos toje vietoje, kurioje iš esmės įvykdoma sutartis. Kai paslaugos teikiamos nuotoliniu būdu, pavyzdžiui, skambučių centrų teikiamos paslaugos, turėtų būti laikoma, kad tos paslaugos teikiamos jų atlikimo vietoje, neatsižvelgiant į vietas ir valstybes nares, į kurias paslaugos yra nukreipiamos;
(54)
atitinkamos pareigos galėtų būti įtrauktos į sutarties įvykdymo sąlygas. Taip pat į viešąsias sutartis turėtų būti galima įtraukti nuostatas dėl kolektyvinių sutarčių laikymosi užtikrinimo pagal Sąjungos teisę. Atitinkamų pareigų nevykdymas galėtų būti laikomas šiurkščiu atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo nusižengimu ir dėl to jam gali būti neleista dalyvauti viešosios sutarties skyrimo procedūroje;
(55)
aplinkos, socialinės ir darbo teisės nuostatų laikymosi kontrolė turėtų būti vykdoma atitinkamais pirkimo procedūros etapais, taikant bendruosius principus, kuriais reglamentuojamas dalyvių pasirinkimas ir sutarčių skyrimas, taikant pašalinimo kriterijus ir taikant nuostatas, susijusias su pasiūlyta neįprastai maža kaina. Būtinas patikrinimas tuo tikslu turėtų būti atliekamas pagal atitinkamas šios direktyvos nuostatas, visų pirma nuostatas dėl įrodinėjimo priemonių ir savideklaracijų;
(56)
jokios šios direktyvos nuostatos neturėtų trukdyti nustatyti priemones, būtinas siekiant apsaugoti viešąją tvarką, visuomenės moralę, visuomenės saugumą, sveikatą, žmonių ir gyvūnų gyvybę, išsaugoti augmeniją, ar imtis kitų aplinkos apsaugos priemonių, ypač atsižvelgiant į tvarų vystymąsi, arba užtikrinti jų vykdymą, su sąlyga, kad tos priemonės atitinka SESV;
(57)
moksliniai tyrimai ir inovacijos, įskaitant ekologines ir socialines inovacijas, yra vieni iš svarbiausių būsimo augimo variklių ir jiems strategijoje „Europa 2020 pažangiam, tvariam ir integraciniam augimui“ skiriamas didžiausias dėmesys. Perkantieji subjektai turėtų geriausiai strategiškai išnaudoti viešuosius pirkimus inovacijoms skatinti. Inovacinių produktų, darbų ir paslaugų pirkimas atlieka esminį vaidmenį gerinant viešųjų paslaugų efektyvumą ir kokybę ir kartu sprendžiant svarbiausius visuomenės uždavinius. Jis padeda pasiekti geriausią pinigų ir vertės santykį ir užtikrinti didesnę ekonominę naudą, naudą aplinkai ir visuomenei, nes kuriamos naujos idėjos, jos paverčiamos inovaciniais produktais bei paslaugomis ir taip skatinamas tvarus ekonomikos augimas.
Reikėtų priminti, kad keletas viešųjų pirkimų modelių buvo pateikta 2007 m. gruodžio 14 d. Komisijos komunikate „Ikiprekybiniai viešieji pirkimai. Naujovių skatinimas siekiant užtikrinti ilgalaikes kokybiškas viešąsias paslaugas Europoje“, kuriame aptariamas tų MTTP paslaugų, kurios nepatenka į šios direktyvos taikymo sritį, pirkimas. Tie modeliai toliau galiotų, bet ši direktyva taip pat turėtų padėti sudaryti palankesnes sąlygas vykdyti su inovacijomis susijusius pirkimus ir padėti valstybėms narėms pasiekti Sąjungos tikslus inovacijų srityje;
(58)
atsižvelgiant į inovacijų svarbą, perkantieji subjektai turėtų būti skatinami kuo dažniau leisti teikti alternatyvius pasiūlymus. Todėl tų subjektų dėmesį reikėtų atkreipti į tai, kad prieš leisdami teikti alternatyvius pasiūlymus, jie turi nustatyti minimalius reikalavimus, kuriuos turi atitikti alternatyvūs pasiūlymai;
(59)
kai poreikio sukurti inovacinį produktą arba gauti inovacinę paslaugą ar vykdyti inovacinius darbus ir vykdyti vėlesnį susijusių prekių, paslaugų arba darbų pirkimą rinkoje jau esamais sprendimais neįmanoma patenkinti, perkantieji subjektai turėtų galėti pasinaudoti specialia pirkimo procedūra sutarčių, kurioms taikoma ši direktyva, atžvilgiu. Ši speciali procedūra turėtų sudaryti galimybę perkantiesiems subjektams suformuoti ilgalaikę inovacijų partnerystę siekiant sukurti ir paskui nusipirkti naują, inovacinį produktą, paslaugą ar darbus, jeigu užsakymas dėl tokio inovacinio produkto ar paslaugos arba inovacinių darbų gali būti įvykdytas pagal sutartą rezultatų lygį ir kainą; nesant reikalo tokiam pirkimui organizuoti atskiros pirkimo procedūros. Inovacijų partnerystė turėtų būti pagrįsta procedūrinėmis taisyklėmis, kurios taikomos deryboms su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse, o sutartys turėtų būti skiriamos remiantis vieninteliu pagrindu - geriausiu kainos ir kokybės santykiu, kuris yra tinkamiausias lyginant pasiūlymus dėl inovacinių sprendimų. Tiek labai didelių projektų atveju, tiek mažesnių inovacinių projektų atveju inovacijų partnerystės struktūra turėtų būti tokia, kad galėtų užtikrinti būtiną „rinkos paskatą“ kurti inovacinį sprendimą kartu neatimant rinkos teikiamų galimybių. Todėl perkantieji subjektai turėtų nenaudoti inovacijų partnerysčių taip, kad būtų užkertamas kelias konkurencijai, ji būtų ribojama arba iškreipiama. Tam tikrais atvejais tokio poveikio išvengti galėtų padėti inovacijų partnerysčių su keliais partneriais sudarymas;
(60)
patirtis parodė, kad pagal Direktyvą 2014/24/ES numatytas konkurencinis dialogas buvo naudingas tais atvejais, kai perkančiosios organizacijos nepajėgia apibrėžti, kokiomis priemonėmis galėtų patenkinti savo poreikius, arba įvertinti, kokius techninius, finansinius ar teisinius sprendimus gali pasiūlyti rinka. Tokia padėtis visų pirma gali susiklostyti esant inovaciniams projektams, įgyvendinant didelius integruotus transporto infrastruktūros projektus, didelius kompiuterių tinklų projektus ar projektus, susijusius su kompleksiniu ir struktūrizuotu finansavimu. Todėl valstybėms narėms turėtų būti leidžiama suteikti galimybę naudotis šia priemone perkantiesiems subjektams. Prireikus perkančiosios organizacijos turėtų būti skatinamos paskirti projekto vadovą siekiant užtikrinti tinkamą ekonominės veiklos vykdytojų ir perkančiosios organizacijos bendradarbiavimą sutarties skyrimo procedūros metu;
(61)
atsižvelgiant į žalingus padarinius konkurencijai, derybos be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse turėtų būti naudojamos tik tikrai išimtinėmis aplinkybėmis. Ši išimtis turėtų būti taikoma tik tais atvejais, kai paskelbimas neįmanomas dėl ypatingos skubos priežasčių, atsiradusių dėl įvykių, kurių perkantysis subjektas negalėjo numatyti ir kurie nuo jo nepriklauso, arba jeigu nuo pat pradžių aišku, kad paskelbimas nesukels didesnės konkurencijos ar neužtikrins geresnių pirkimo rezultatų, ypač jeigu vertinant objektyviai yra tik vienas ekonominės veiklos vykdytojas, galintis įvykdyti sutartį. Tai būdinga meno kūriniams, nes menininko tapatybė iš principo lemia unikalų meno kūrinio pobūdį ir vertę. Išskirtinumas gali atsirasti ir dėl kitų priežasčių, bet derybų be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse naudojimą galima pagrįsti tik objektyvaus išskirtinumo atveju, jeigu išskirtinumo padėtis numatant būsimą pirkimo procedūrą nebuvo sukurta paties perkančiojo subjekto.
Šia išimtimi besiremiantys perkantieji subjektai turėtų nurodyti priežastis, kodėl nėra pagrįstų alternatyvų ar pakaitalų, pavyzdžiui, naudojant alternatyvius platinimo kanalus, įskaitant už perkančiojo subjekto valstybės narės ribų, arba renkantis funkcijų atžvilgiu panašius darbus, prekes ir paslaugas.
Kai išskirtinumo padėtis yra susidariusi dėl techninių priežasčių, jos turėtų būti tiksliai apibrėžtos ir kiekvienu atskiru atveju pagrįstos. Minėtosios priežastys galėtų būti, pavyzdžiui, tas faktas, kad kitam ekonominės veiklos vykdytojui techniniu atžvilgiu beveik neįmanoma įvykdyti užduoties, arba būtinybė, kad būtų naudojamasi tam tikra praktine patirtimi, priemonėmis ar metodais, kuriais disponuoja tik vienas ekonominės veiklos vykdytojas. Techninės priežastys taip pat gali būti susijusios su specialiais sąveikumo reikalavimais, kurie turi būti įvykdyti siekiant užtikrinti perkamų darbų, prekių ar paslaugų funkcinį tinkamumą.
Galiausiai, pirkimo procedūra netikslinga, kai prekės perkamos tiesiogiai prekių rinkoje, įskaitant tokiose biržos prekių prekybos platformose, kaip antai žemės ūkio produktų, žaliavų ir energijos produktų biržos, kai reguliuojama ir prižiūrima daugiašalė prekybos sistema natūraliai užtikrina rinkos kainas;
(62)
turėtų būti paaiškinta, kad nuostatos dėl konfidencialios informacijos apsaugos niekaip neturi trukdyti viešai atskleisti nekonfidencialias sudarytų sutarčių nuostatas, įskaitant visus vėlesnius pakeitimus;
(63)
elektroninės informavimo ir ryšių priemonės gali labai supaprastinti sutarčių paskelbimą ir padidinti viešųjų pirkimų procesų efektyvumą ir skaidrumą. Jos turėtų tapti standartinėmis ryšio ir keitimosi informacija priemonėmis pirkimo procedūrose, nes jos labai padidina ekonominės veiklos vykdytojų galimybes dalyvauti visoje vidaus rinkoje vykdomose pirkimo procedūrose. Tuo tikslu turėtų būti nustatyta, kad yra privalomas skelbimų elektronine forma pateikimas, galimybė gauti pirkimo dokumentus elektronine forma ir - po 30 mėnesių pereinamojo laikotarpio - pasiekta visiškai elektroninė komunikacija, suprantama kaip ryšių palaikymas elektroninėmis priemonėmis visuose procedūros etapuose, įskaitant prašymų dalyvauti perdavimą ir, visų pirma, pasiūlymų persiuntimą (elektroninių pasiūlymų teikimas). Valstybėms narėms ir perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama numatyti daugiau, jei jie to pageidautų. Taip pat turėtų būti paaiškinta, kad privalomas elektroninių ryšio priemonių naudojimas pagal šią direktyvą vis dėlto neturėtų reikšti, kad perkantieji subjektai privalo vykdyti pasiūlymų elektroninį apdorojimą arba kad nustatoma elektroninio vertinimo ar automatinio apdorojimo pareiga. Be to, pagal šią direktyvą po sutarties skyrimo pareiga naudoti elektronines ryšio priemones neturėtų būti taikoma nė vieno iš viešojo pirkimo proceso elementų atžvilgiu, kaip ir vidaus ryšių perkančiajame subjekte atžvilgiu;
(64)
perkantieji subjektai turėtų naudoti, išskyrus tam tikromis konkrečiomis situacijomis, elektronines ryšio priemones, kurios būtų nediskriminacinės, plačiai prieinamos ir sąveikios su visuotinai naudojamais informacinių bei ryšių technologijų (toliau - IRT) produktais, ir jomis neturi būti ribojama ekonominės veiklos vykdytojų galimybė dalyvauti pirkimo procedūroje. Naudojant tokias ryšio priemones taip pat turėtų būti deramai atsižvelgiama į neįgaliųjų galimybes jomis naudotis. Turėtų būti paaiškinta, kad pareiga visuose pirkimo procedūros etapuose naudoti elektronines ryšio priemones nebūtų tikslinga, jeigu elektroninėms priemonėms naudoti reikėtų specialių priemonių ar rinkmenų formatų, kurie nėra plačiai prieinami, ir kai atitinkami ryšiai galėtų būti palaikomi tik naudojant specializuotą biuro įrangą. Todėl tam tikrais atvejais, kurie turėtų būti išsamiai apibūdinti, perkantieji subjektai neturėtų būti įpareigoti reikalauti, kad teikiant pasiūlymus būtų naudojamasi elektroninėmis ryšio priemonėmis. Šia direktyva nustatoma, kad tokiais atvejais turėtų būti laikomos ir situacijos, kai būtina naudoti specializuotą biuro įrangą, kuri nėra plačiai prieinama perkantiesiems subjektams, pavyzdžiui, plačiaformačius spausdintuvus. Kai kurių pirkimo procedūrų atveju pirkimo dokumentuose galėtų būti reikalaujama pateikti fizinį arba tam tikro mastelio modelį, kurio pateikti perkantiesiems subjektams elektroninėmis priemonėmis neįmanoma. Tokiais atvejais modelis turėtų būti perkantiesiems subjektams siunčiamas paštu ar per kitą tinkamą vežėją.
Vis dėlto turėtų būti paaiškinta, kad kitos ryšio priemonės turėtų būti naudojamos tik tose konkurso dalyse, kur elektroninių ryšių priemonių nereikalaujama.
Tikslinga paaiškinti, kad, kai tai būtina dėl techninių priežasčių, perkantieji subjektai turėtų galėti nustatyti maksimalų dokumentų, kuriuos galima pateikti, apimties dydį;
(65)
gali pasitaikyti išimtinių atvejų, kuriais perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama nesinaudoti elektroninėmis ryšio priemonėmis, kai nesinaudojimas tokiomis ryšio priemonėmis būtinas norint užtikrinti ypač slaptos informacijos apsaugą. Turėtų būti paaiškinta, kad kai reikiamą apsaugos lygį galima užtikrinti plačiai nenaudojamomis elektroninėmis priemonėmis, jas vertėtų naudoti. Tokio atvejo pavyzdys galėtų būti tai, kai perkantieji subjektai reikalauja naudoti tam tikslui skirtas saugias ryšio priemones, prie kurių jos suteikia prieigą;
(66)
skirtingi techniniai formatai arba procesai ir pranešimų standartai potencialiai galėtų trukdyti sąveikumui ne tik kiekvienoje valstybėje narėje, bet taip pat (ir ypač) tarp valstybių narių. Pavyzdžiui, siekiant dalyvauti pirkimo procedūroje, kurioje leidžiama arba reikalaujama naudoti elektroninį katalogą - tai yra tokį informacijos pateikimo ir organizavimo formatą, kuris prieinamas visiems dalyviams ir kuris gali būti apdorojamas elektroninėmis priemonėmis - ekonominės veiklos vykdytojai, tuo atveju, jeigu tvarka nebūtų standartizuota, turėtų pritaikyti savo katalogus pagal kiekvieną pirkimo procedūrą, o tai reikštų, kad labai panašią informaciją reikėtų teikti skirtingais formatais, priklausomai nuo atitinkamų perkančiųjų subjektų specifikacijų. Todėl katalogo formatų standartizavimas padidintų sąveikumo lygį, sustiprintų veiksmingumą ir taip pat sumažintų ekonominės veiklos vykdytojams tenkančią pastangų naštą;
(67)
Komisija, svarstydama, ar reikia užtikrinti arba stiprinti sąveikumą tarp skirtingų techninių formatų arba procesų ir pranešimų standartų nustatant pareigą naudoti specialius standartus, ir jei nusprendžiama, kad reikia, spręsdama, kokius standartus nustatyti privalomais, ji turėtų visapusiškai atsižvelgti į susijusių suinteresuotųjų subjektų nuomones. Taip pat ji turėtų atsižvelgti į tai, kokiu mastu atitinkamą standartą ekonominės veiklos vykdytojai ir perkantieji subjektai jau yra praktiškai taikę ir kaip sėkmingai jis veikė. Prieš nustatydama pareigą taikyti konkretų standartą Komisija taip pat turėtų atidžiai atsižvelgti į susijusias sąnaudas, galinčias atsirasti visų pirma dėl poreikio pritaikyti esamas elektronines pirkimo priemones, įskaitant infrastruktūrą, procesus ir programinę įrangą.
Jeigu atitinkami standartai nėra sukurti tarptautinės, Europos arba nacionalinės standartizacijos organizacijos, jie turėtų atitikti IRT standartams taikomus reikalavimus, nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) 1025/2012 (20);
(68)
valstybės narės ir perkantieji subjektai, prieš nustatydami saugumo lygį, kurį turi atitikti įvairiais sutarties skyrimo procedūros etapais naudojamos elektroninės ryšio priemonės, turėtų įvertinti proporcingumą tarp, viena vertus, reikalavimų, kuriais siekiama užtikrinti tikslų ir patikimą atitinkamos informacijos siuntėjų tapatybės nustatymą bei siunčiamo turinio apsaugą, ir, kita vertus, problemų tikimybę, kaip antai tais atvejais, kai pranešimus siunčia kitas nei nurodytasis siuntėjas. Tai reikštų, kad nors visos kitos nuostatos būtų visiems elementams vienodos, saugumo lygis, kuris būtų privalomas, pavyzdžiui, el. laiškui, kuriuo prašoma patvirtinti tikslų adresą, kur vyks informacinis posėdis, neprivalėtų būti nustatytas toks pat kaip paties pasiūlymo el. laiškui, kuris laikomas įpareigojamuoju pasiūlymu ekonominės veiklos vykdytojui. Taip pat, įvertinus proporcingumą galėtų būti nustatyti žemesni saugumo lygiai, reikalaujami pakartotinai pateikiant elektroninius katalogus arba pateikiant pasiūlymus pagal preliminariąją sutartį rengiamuose minikonkursuose arba prieigos prie pirkimo dokumentų kontekste;
(69)
nors pagrindiniai pirkimo procedūros dokumentai, kaip antai pirkimo dokumentai, prašymai dalyvauti konkurse, susidomėjimo patvirtinimas ir pasiūlymai, turėtų visada būti teikiami raštu, kitais atvejais ir toliau turėtų būti galima su ekonominės veiklos vykdytojais bendrauti žodžiu, jeigu bendravimo žodžiu turinys pakankamai užfiksuojamas dokumentuose. To reikia siekiant užtikrinti tinkamą skaidrumo lygį, kurį nustačius galima patikrinti, ar laikomasi lygiateisiškumo principo. Visų pirma labai svarbu, kad toks bendravimas žodžiu su konkurso dalyviais, kuris galėtų daryti poveikį pasiūlymų turiniui ir vertinimui, būtų pakankamai ir tinkamomis priemonėmis užfiksuojamas dokumentuose, pavyzdžiui, naudojant rašytinius protokolus ar garso įrašus arba parengiant pagrindinių bendravimo elementų santraukas;
(70)
Sąjungos viešųjų pirkimų rinkose ryškėja didelė tendencija telkti viešųjų perkančiųjų subjektų poreikius, kad būtų pasiekta masto ekonomija, įskaitant mažesnes kainas ir sandorių sąnaudas, ir pagerėtų bei taptų profesionalesnis viešųjų pirkimų valdymas. Tai galima pasiekti sutelkus pirkimus arba pagal dalyvaujančių perkančiųjų subjektų skaičių, arba pagal apimtį ir vertę per tam tikrą laiką. Vis dėlto pirkimų sutelkimą ir centralizavimą reikėtų atidžiai stebėti, siekiant išvengti per didelio perkamosios galios sutelkimo, slaptų susitarimų ir išsaugoti skaidrumą bei konkurenciją, be to, užtikrinti MVĮ galimybes patekti į rinką;
(71)
preliminariosios sutartys gali būti veiksmingas viešųjų pirkimų būdas visoje Sąjungoje; tačiau reikia stiprinti konkurenciją didinant viešųjų pirkimų, vykdomų naudojant preliminariąsias sutartis, skaidrumą ir gerinant galimybes juose dalyvauti. Todėl tikslinga persvarstyti toms preliminariosioms sutartims taikomas nuostatas ir visų pirma numatyti, kad konkrečios sutartys būtų skiriamos remiantis tokiomis sutartimis, kurios turi būti skiriamos vadovaujantis objektyviomis taisyklėmis ir kriterijais, pavyzdžius, surengus minikonkursą, ir apriboti preliminariųjų sutarčių galiojimo laikotarpį;
(72)
taip pat turėtų būti paaiškinta, kad nors preliminariąja sutartimi pagrįstos sutartys turi būti skiriamos nepasibaigus pačios preliminariosios sutarties galiojimo laikui, atskirų preliminariąja sutartimi pagrįstų sutarčių galiojimo laikotarpis neprivalo sutapti su tos preliminariosios sutarties galiojimo laikotarpiu; jis prireikus galėtų būti trumpesnis ar ilgesnis. Visų pirma, turėtų būti leidžiama nustatyti preliminariąja sutartimi pagrįstų atskirų sutarčių galiojimo trukmę atsižvelgiant į tam tikrus veiksnius, pavyzdžiui, į laiką, kurio reikia atskiroms sutartims įvykdyti, kai pagal sutartis numatyta vykdyti įrangos, kurios tikėtina naudojimo trukmė yra ilgesnė nei aštuoneri metai, techninę priežiūrą arba kai sutarčiai įvykdyti reikia surengti išsamius darbuotojams skirtus mokymus.
Taip pat reikėtų paaiškinti, kad galėtų pasitaikyti atvejų, kai pačių preliminariųjų sutarčių galiojimo laikotarpį turėtų būti leidžiama nustatyti daugiau kaip aštuoneriems metams. Tokie atvejai, kurie turėtų būti tinkamai pagrindžiami, visų pirma remiantis preliminariosios sutarties dalyku, galėtų iškilti, pavyzdžiui, kai ekonominės veiklos vykdytojai turi naudotis įranga, kurios amortizacijos laikotarpis yra ilgesnis kaip aštuoneri metai ir kuri privalo būti prieinama bet kuriuo preliminariosios sutarties viso galiojimo laikotarpio metu. Ypatingame viešųjų paslaugų (visuomenei teikiamų esminių paslaugų) kontekste tam tikrais atvejais gali kilti poreikis nustatyti tiek ilgesnį preliminariųjų sutarčių galiojimo laikotarpį, tiek ilgesnį atskirų sutarčių galiojimo laikotarpį; pavyzdžiui, tuo atveju, kai preliminariosiomis sutartimis siekiama užtikrinti įprastą ir specialią tinklų techninę priežiūrą, kuriai atlikti gali prireikti brangios įrangos, ir šią įrangą turi valdyti darbuotojai, kuriems buvo surengtas labai specializuotas ad hoc mokymas, siekiant užtikrinti paslaugų tęstinumą ir kuo labiau sumažinti galimų sutrikimų tikimybę;
(73)
atsižvelgiant į įgytą patirtį taip pat reikia pritaikyti taisykles, kuriomis reglamentuojamos dinaminės pirkimo sistemos, kad perkantieji subjektai galėtų visapusiškai pasinaudoti tokios sistemos teikiamomis galimybėmis. Sistemas reikia supaprastinti; visų pirma jas reikėtų organizuoti kaip ribotą konkursą, taip pašalinant poreikį teikti orientacinius pasiūlymus, kurie, kaip nustatyta, yra vienas iš didžiausių dinamines pirkimo sistemas apsunkinančių veiksnių. Todėl pirkimo procedūrose, vykdomose taikant dinaminę pirkimo sistemą, šios sistemos taikymo laikotarpiu turėtų būti leidžiama dalyvauti kiekvienam prašymą dalyvauti pateikusiam ir atrankos kriterijus atitinkančiam ekonominės veiklos vykdytojui.
Šis pirkimo būdas sudaro galimybę perkančiajam subjektui gauti ypač daug įvairių pasiūlymų ir taip didelės konkurencijos pagrindu užtikrinti kuo geresnį lėšų panaudojimą perkant įprastai naudojamus arba paruoštus naudoti produktus, darbus ar paslaugas, kurie yra plačiai prieinami rinkoje;
(74)
paprastai tie prašymai dalyvauti turėtų būti išnagrinėjami daugiausia per 10 darbo dienų, atsižvelgiant į tai, kad atrankos kriterijai bus vertinami perkančiųjų subjektų nustatytų reikalavimų pateikti dokumentus pagrindu, kai taikytina, vadovaujantis Direktyvos 2014/24/ES supaprastintomis nuostatomis. Tačiau kai pirmą kartą parengiama dinaminė pirkimo sistema, perkantieji subjektai po pirmo skelbimo apie pirkimą viešo paskelbimo arba kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo pirmą kartą galėtų gauti tiek daug prašymų dalyvauti, kad jiems reikėtų daugiau laiko prašymams išnagrinėti. Tai turėtų būti leistina su sąlyga, kad konkretus pirkimas nepradedamas tol, kol neišnagrinėti visi prašymai.
Perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama nustatyti būdą, kaip jie ketina nagrinėti prašymus dalyvauti, pavyzdžiui, jie gali nuspręsti tokį nagrinėjimą rengti tik vieną kartą per savaitę su sąlyga, kad laikomasi kiekvieno prašymo dalyvauti išnagrinėjimo terminų. Perkantieji subjektai, dinaminės pirkimo sistemos atveju naudojantys pagal Direktyvą 2014/24/ES numatytus pašalinimo arba atrankos kriterijus, turėtų atitinkamas tos direktyvos nuostatas taikyti tokiu pačiu būdu kaip ir perkančiosios organizacijos, naudojančios dinaminę pirkimo sistemą pagal Direktyvą 2014/24/ES;
(75)
siekiant pagerinti MVĮ galimybes dalyvauti didelio masto dinaminio pirkimo sistemoje, pavyzdžiui, sistemoje, kurią valdo centrinė perkančioji organizacija, atitinkamai perkančiajai organizacijai arba perkančiajam subjektui turėtų būti leidžiama skirstyti sistemą pagal objektyviai apibrėžtas produktų, darbų ar paslaugų kategorijas. Tokios kategorijos turėtų būti apibrėžtos remiantis objektyviais veiksniais, kurie, pavyzdžiui, galėtų būti didžiausia leidžiama konkrečių sutarčių, kurias galima skirti tam tikroje kategorijoje ar tam tikroje geografinėje vietovėje, kur bus įgyvendinamos tam tikros paskesnės sutartys, apimtis. Kai dinaminė prikimo sistema dalinama į kategorijas, perkančioji organizacija arba perkantysis subjektas turėtų taikyti atrankos kriterijus, kurie būtų proporcingi atitinkamos kategorijos charakteristikoms;
(76)
turėtų būti paaiškinta, kad elektroniniai aukcionai paprastai netinka tam tikrų darbų ir paslaugų pirkimo sutarčių atveju, kai sutarties dalykas yra intelektinis darbas, kaip antai projektavimas, nes elektroniniuose aukcionuose gali būti naudojami tik tokie elementai, kuriuos įmanoma automatiškai įvertinti elektroninėmis priemonėmis, be perkančiojo subjekto įsikišimo arba patvirtinimo, tai yra tokie elementai, kuriuos įmanoma įvertinti kiekybiškai - išreikšti skaičiais arba procentine dalimi.
Vis dėlto taip pat turėtų būti paaiškinta, kad elektroninius aukcionus galima naudoti pirkimo procedūroje, kai perkama konkreti intelektinės nuosavybės teisė. Taip pat vertėtų priminti, kad nors perkantieji subjektai ir toliau gali, jeigu aukcionas dar neprasidėjęs, taikyti atrankos kriterijus, kurie jiems suteikia galimybę sumažinti kandidatų arba konkurso dalyvių skaičių, aukcionui prasidėjus elektroniniame aukcione dalyvaujančių konkurso dalyvių skaičiaus mažinti nebegalima;
(77)
nuolat kuriamos naujos elektroninių pirkimų priemonės, pavyzdžiui, elektroniniai katalogai. Elektroniniai katalogai yra toks informacijos pateikimo ir organizavimo formatas, kuris yra bendras visiems dalyviams ir kurį galima apdoroti elektroninėmis priemonėmis. Jo pavyzdys galėtų būti pasiūlymai, pateikti dinaminės elektroninės lentelės forma. Perkantieji subjektai turėtų turėti galimybę reikalauti elektroninių katalogų visose taikomose procedūrose, kai būtina naudoti elektronines ryšio priemones. Elektroniniai katalogai padeda didinti konkurenciją ir supaprastinti viešuosius pirkimus, visų pirma sutaupyti laiko ir pinigų. Vis dėlto reikėtų nustatyti tam tikras taisykles siekiant užtikrinti, kad naujų būdų naudojimas atitiktų šią direktyvą ir lygiateisiškumo, nediskriminavimo bei skaidrumo principus. Todėl elektroninių katalogų naudojimas pasiūlymams pateikti neturėtų apimti ekonominės veiklos vykdytojų galimybės apsiriboti tik savo bendro katalogo pateikimu. Ekonominės veiklos vykdytojai vis dėlto turėtų pritaikyti savo bendrus katalogus pagal konkrečią pirkimo procedūrą. Taip pritaikant užtikrinama, kad į katalogą, kuris pateikiamas pagal tam tikrą pirkimo procedūrą, būtų įtraukti tik tie produktai, darbai ar paslaugos, kuriuos ekonominės veiklos vykdytojai, nuodugniai išnagrinėję, laiko atitinkančiais perkančiojo subjekto reikalavimus. Tuo tikslu ekonominės veiklos vykdytojams turėtų būti leidžiama kopijuoti informaciją, pateiktą jų bendruose kataloguose, bet jiems neturėtų būti leidžiama persiųsti savo bendro katalogo kaip tokio. Be to, kai pateikiamos pakankamos garantijos dėl atsekamumo užtikrinimo, lygiateisiškumo ir nuspėjamumo, perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama rengti pasiūlymus dėl konkrečių pirkimų remiantis anksčiau persiųstais elektroniniais katalogais, visų pirma jeigu konkursas iš naujo skelbiamas pagal preliminariąją sutartį arba jeigu naudojama dinaminė pirkimo sistema.
Kai pasiūlymus parengė perkantysis subjektas, atitinkamiems ekonominės veiklos vykdytojams turėtų būti suteikta galimybė patikrinti, ar tuose perkančiojo subjekto parengtuose pasiūlymuose nėra esminių klaidų. Jeigu esminių klaidų esama, ekonominės veiklos vykdytojui neturėtų būti privalomas perkančiojo subjekto parengtas pasiūlymas, išskyrus atvejus, kai klaida ištaisoma.
Laikydamiesi elektroninių ryšio priemonių taisyklių reikalavimų, perkantieji subjektai turėtų vengti nepagrįstai apriboti ekonominės veiklos vykdytojų galimybes dalyvauti pirkimo procedūrose, kuriose pasiūlymai turi būti teikiami elektroninių katalogų forma ir kuriomis užtikrinamas bendrųjų nediskriminavimo ir lygiateisiškumo principų taikymas;
(78)
daugumoje valstybių narių vis dažniau naudojamas centralizuotų pirkimų būdas. Centrinės perkančiosios organizacijos kitų perkančiųjų organizacijų arba perkančiųjų subjektų vardu už atlyginimą arba neatlyginamai vykdo įsigijimus, valdo dinamines pirkimo sistemas arba skiria sutartis ir (arba) preliminariąsias sutartis. Perkantiesiems subjektams, kurių vardu sudaroma preliminarioji sutartis, turėtų būti leidžiama ja naudotis atskiriems ar pakartotiniams pirkimams. Atsižvelgiant į perkamus didelius kiekius, toks būdas gali padėti didinti konkurenciją ir turėtų padėti padidinti viešųjų pirkimų profesionalumą. Todėl reikėtų nustatyti centrinių perkančiųjų organizacijų, skirtų perkantiesiems subjektams, Sąjungos apibrėžtį ir reikėtų paaiškinti, kad centrinės perkančiosios organizacijos veikia dviem skirtingais būdais.
Pirma, jos turėtų galėti atlikti didmenininkų vaidmenį pirkdamos, saugodamos ir perparduodamos arba, antra, jos turėtų galėti atlikti tarpininkų vaidmenį skirdamos sutartis, valdydamos dinaminio pirkimo sistemas arba sudarydamos preliminariąsias sutartis, kuriomis naudosis perkantieji subjektai.
Tokią tarpininko funkciją tam tikrais atvejais galima atlikti atitinkamas sutarties skyrimo procedūras vykdant savarankiškai, be atitinkamų perkančiųjų subjektų išsamių instrukcijų; kitais atvejais šią funkciją galima atlikti vykdant atitinkamas sutarties skyrimo procedūras atitinkamų perkančiųjų subjektų vardu ir sąskaita bei laikantis jų instrukcijų.
Be to, reikėtų nustatyti atsakomybės už šioje direktyvoje nustatytų pareigų laikymąsi paskirstymo tarp centrinės perkančiosios organizacijos ir perkančiųjų subjektų, perkančių iš jos arba jai tarpininkaujant, taisykles, taip pat ir teisių gynimo atveju. Kai centrinei perkančiajai organizacijai tenka visa atsakomybė už pirkimo procedūrų vykdymą, tik ji viena turėtų būti tiesiogiai atsakinga ir už procedūrų teisėtumą. Kai perkantysis subjektas vykdo tam tikras procedūros dalis, pavyzdžiui, iš naujo paskelbia konkursą pagal preliminariąją sutartį arba skiria atskiras sutartis taikydamas dinaminę pirkimų sistemą, jis turėtų ir toliau būti atsakingas už etapus, kuriuos jis vykdo;
(79)
perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama skirti viešojo paslaugų pirkimo sutartį dėl centralizuotos pirkimo veiklos vykdymo centrinei perkančiajai organizacijai, netaikant šioje direktyvoje numatytų procedūrų. Taip pat turėtų būti leidžiama į tokias viešojo paslaugų pirkimo sutartis įtraukti nuostatą dėl papildomos pirkimo veiklos vykdymo. Kai tokios viešojo paslaugų pirkimo sutartys dėl papildomos pirkimo veiklos nėra vykdomos centrinės perkančiosios organizacijos ir nėra viena iš jos atitinkamam perkančiajam subjektui teikiamų centralizuotos pirkimo veiklos paslaugų, tos sutartys turėtų būti skiriamos laikantis šios direktyvos. Taip pat reikėtų priminti, kad ši direktyva neturėtų būti taikoma, kai centralizuota arba papildoma pirkimo veikla vykdoma ne atlygintinos sutarties pagrindu, kuri atitinka pirkimą, kaip apibrėžta šioje direktyvoje;
(80)
griežtesnių nuostatų dėl centrinių perkančiųjų organizacijų nustatymas nė vienu atveju neturėtų užkirsti kelio taikyti dabartinę tam tikrais atvejais taikomą bendrų pirkimų praktiką, t. y. mažiau institucionalizuotą ir sistemingą bendrą pirkimą arba nustatytą praktiką naudotis paslaugų teikėjais, kurie parengia ir valdo pirkimo procedūras perkančiojo subjekto vardu bei sąskaita ir jam vadovaujant. Priešingai, reikėtų paaiškinti tam tikrus bendro pirkimo aspektus, nes bendras pirkimas gali būti labai svarbus, ypač kai jis naudojamas inovaciniuose projektuose.
Bendras pirkimas gali vykti labai įvairiai, viena vertus, gali vykti suderintas pirkimas, kai parengiamos bendros techninės specifikacijos darbų, prekių ar paslaugų pirkimui, kurį vykdys keli perkantieji subjektai, kiekvienam vykdant atskirą pirkimo procedūrą, kita vertus, galima padėtis, kai atitinkami perkantieji subjektai kartu vykdo vieną pirkimo procedūrą veikdami kartu arba patikėdami vienam perkančiajam subjektui valdyti pirkimo procedūrą visų perkančiųjų subjektų vardu.
Kai keli perkantieji subjektai kartu vykdo vieną pirkimo procedūrą, jie turėtų būti bendrai atsakingi už savo įpareigojimų pagal šią direktyvą vykdymą. Tačiau tais atvejais, kai perkantieji subjektai kartu vykdo tik tam tikras pirkimo procedūros dalis, bendra atsakomybė turėtų būti taikoma tik kartu vykdomų procedūros dalių atžvilgiu. Kiekvienas perkantysis subjektas turėtų būti individualiai atsakingas už procedūras ar procedūrų dalis, kurias jis vykdo savarankiškai, pavyzdžiui, už sutarties skyrimą, preliminariosios sutarties sudarymą, dinaminės pirkimo sistemos valdymą arba konkurso paskelbimą iš naujo pagal preliminariąją sutartį;
(81)
elektroninės ryšio priemonės ypač tinka centralizuotų pirkimų praktikai ir priemonėms palaikyti, nes suteikia galimybę pakartotinai naudoti ir automatiškai tvarkyti duomenis, taip pat kuo labiau sumažinti informavimo ir sandorių sąnaudas. Todėl tokių elektroninių ryšių priemonių naudojimą pirmiausia reikėtų padaryti privalomą centrinėms perkančiosioms organizacijoms ir kartu padėti derinti praktiką visoje Sąjungoje. Be to, praėjus 30 mėnesių pereinamajam laikotarpiui, turėtų būti nustatyta bendra pareiga naudoti elektronines ryšio priemones visose pirkimų procedūrose;
(82)
šiuo metu įvairių valstybių narių perkančiųjų subjektų vykdomam bendram sutarčių skyrimui kyla tam tikrų teisinių sunkumų, susijusių su nacionalinių įstatymų kolizija. Nepaisant to, kad Direktyvoje 2004/17/EB netiesiogiai leidžiama vykdyti tarpvalstybinius bendrus viešuosius pirkimus, perkantieji subjektai vis dar susiduria su dideliais teisiniais ir praktiniais sunkumais, kai perka iš centrinių perkančiųjų organizacijų kitose valstybėse narėse arba bendrai skiria sutartis. Kad perkantieji subjektai galėtų kuo geriau pasinaudoti vidaus rinkos teikiamomis galimybėmis masto ekonomijos ir rizikos bei naudos pasidalijimo požiūriu, ypač inovaciniuose projektuose, susijusiuose su didesne rizika, nei pagrįstai galėtų prisiimti vienas perkantysis subjektas, tuos sunkumus reikėtų pašalinti. Todėl reikėtų nustatyti naujas tarpvalstybinio bendro pirkimo taisykles, kad perkantiesiems subjektams būtų lengviau bendradarbiauti ir būtų geriau išnaudojami vidaus rinkos privalumai atveriant prekių tiekėjams ir paslaugų teikėjams tarptautines verslo galimybes. Tomis taisyklėmis turėtų būti nustatytos centrinių perkančiųjų organizacijų veikimo tarptautiniu mastu sąlygos ir nurodyti tarpvalstybinių bendrų procedūrų atvejais taikytini viešųjų pirkimų teisės aktai, įskaitant taikytinus teisės aktus dėl teisės gynimo priemonių, papildantys Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 593/2008 (21) įstatymų kolizijų taisykles. Be to, skirtingų valstybių narių perkantieji subjektai turėtų galėti pagal nacionalinę arba Sąjungos teisę kurti bendrus teisinius subjektus. Reikėtų nustatyti konkrečias tokios bendro pirkimo formos taisykles.
Vis dėlto perkantieji subjektai neturėtų naudotis tarpvalstybinio bendro pirkimo galimybėmis pagal Sąjungos teisę siekdami išvengti privalomų viešosios teisės taisyklių, kurios jiems yra taikomos toje valstybėje narėje, kurioje jie yra. Tokios taisyklės galėtų apimti, pavyzdžiui, nuostatas dėl skaidrumo ir galimybės susipažinti su dokumentais ar specialius reikalavimus dėl didesnės rizikos prekių atsekamumo;
(83)
perkančiųjų subjektų parengtos techninės specifikacijos turi sudaryti galimybę atverti viešuosius pirkimus konkurencijai ir pasiekti tvarumo tikslus. Tuo tikslu turėtų būti galima teikti pasiūlymus, kuriais būtų atspindėta techninių sprendinių, standartų ir techninių specifikacijų įvairovė rinkoje, įskaitant sprendinius, standartus ir technines specifikacijas, parengtus remiantis veiksmingumo kriterijais, susijusiais su gyvavimo ciklu ir darbų vykdymo, prekių tiekimo ir paslaugų teikimo gamybos proceso tvarumu.
Todėl technines specifikacijas reikėtų parengti taip, kad būtų išvengta dirbtino konkurencijos susiaurinimo taikant konkrečiam ekonominės veiklos vykdytojui palankius reikalavimus, išreiškiančius svarbiausias prekių, paslaugų ar darbų, kuriuos šis ekonominės veiklos vykdytojas paprastai siūlo, charakteristikas. Paprastai tas tikslas kuo geriausiai pasiekiamas technines specifikacijas parengus pagal funkcinius ir veiksmingumo reikalavimus. Funkciniai ir veiksmingumo reikalavimai taip pat yra tinkamas būdas remti inovacijas viešuosiuose pirkimuose ir turėtų būti kuo plačiau naudojami. Kai daroma nuoroda į Europos standartą arba, jo nesant, nacionalinį standartą, perkantieji subjektai turėtų vertinti pasiūlymus, grindžiamus kitomis lygiavertėmis priemonėmis, atitinkančiomis perkančiųjų subjektų reikalavimus ir lygiavertėmis saugos požiūriu. Ekonominės veiklos vykdytojas turėtų būti atsakingas už prašomo ženklinimo lygiavertiškumo įrodymą.
Lygiavertiškumui įrodyti turėtų būti galima iš konkurso dalyvių reikalauti pateikti trečiojo asmens patikrintus įrodymus. Vis dėlto turėtų būti leidžiamos ir kitos tinkamos įrodinėjimo priemonės, kaip antai gamintojo techniniai dokumentai, jeigu atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas neturi galimybės gauti tokių pažymėjimų ar tyrimų ataskaitų arba negali jų gauti per atitinkamus terminus, su sąlyga, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas tokiomis priemonėmis įrodo, kad darbai, prekės ar paslaugos atitinka techninėse specifikacijose, sutarties skyrimo kriterijuose ar sutarties įvykdymo sąlygose nustatytus reikalavimus ar kriterijus;
(84)
visų asmenims naudoti skirtų pirkimų atveju, nepriklausomai nuo to, ar tai būtų plačioji visuomenė, ar perkančiojo subjekto darbuotojai, būtina, kad perkantieji subjektai nustatytų technines specifikacijas, siekiant atsižvelgti į prieinamumo neįgaliesiems ar visiems naudotojams tinkamos koncepcijos kriterijus, išskyrus deramai pagrįstus atvejus;
(85)
perkantieji subjektai, norintys pirkti tam tikromis aplinkosaugos, socialinėmis ar kitomis charakteristikomis pasižyminčius darbus, prekes ar paslaugas, turėtų turėti galimybę naudotis konkrečiu ženklinimu, kaip antai Europos ekologiniu ženklu, (keleto) šalių ekologiniais ženklais ar bet kokiu kitu ženklinimu, su sąlyga, kad ženklo reikalavimai, pavyzdžiui, produkto aprašymas ir jo pateikimas, įskaitant pakavimo reikalavimus, būtų susieti su sutarties dalyku. Be to, labai svarbu, kad tie reikalavimai būtų parengti ir patvirtinti pagal objektyviai patikrinamus kriterijus, taikant procedūrą, kurioje galėtų dalyvauti suinteresuotieji subjektai, pavyzdžiui, valdžios įstaigos, vartotojai, gamintojai, platintojai ir aplinkos organizacijos, ir kad ženklas būtų prieinamas visiems suinteresuotiems subjektams. Turėtų būti paaiškinta, kad suinteresuotaisiais subjektais galėtų būti viešieji ar privatieji subjektai, įmonės ar bet kokio pobūdžio nevyriausybinės organizacijos (organizacija, kuri nėra valdžios struktūrų dalis ir nėra įprasta pelno siekianti įmonė).
Lygiai taip pat turėtų būti paaiškinta, kad nustatant ženklinimo reikalavimus, kuriuos gali naudoti viešosios institucijos vykdydamos pirkimus, gali dalyvauti konkretūs nacionaliniai subjektai, toms valdžios įstaigoms ar organizacijoms neprarandant savo, kaip trečiųjų subjektų, statuso. Nuorodomis į ženklus neturėtų būti sukeltos inovacijų ribojimo pasekmės;
(86)
rengdami technines specifikacijas, perkantieji subjektai turėtų atsižvelgti į iš Sąjungos teisės kylančius reikalavimus duomenų apsaugos teisės srityje, visų pirma susijusius su asmens duomenų tvarkymo sistemomis (pritaikytoji duomenų apsauga);
(87)
viešieji pirkimai turėtų būti pritaikyti MVĮ poreikiams. Perkantieji subjektai turėtų būti skatinami naudotis Gerosios patirties kodeksu, nustatytu 2008 m. birželio 25 d. Komisijos tarnybų darbiniame dokumente „Europos gerosios patirties kodeksas, kuriuo siekiama suteikti MVĮ daugiau galimybių sudaryti viešųjų pirkimų sutartis“, kuriame pateikiamos rekomendacijos, kaip taikant viešųjų pirkimų sistemą suteikti MVĮ daugiau galimybių dalyvauti viešuosiuose pirkimuose. Tuo tikslu turėtų būti aiškiai nustatyta, kad sutartys gali būti skaidomos į pirkimo dalis. Taip skaidyti galima kiekybiniu pagrindu, kad atskirų sutarčių apimtis labiau atitiktų MVĮ pajėgumą, arba kokybiniu pagrindu, atsižvelgiant į atitinkamas skirtingas profesijas ir specializacijas, siekiant atskirų sutarčių turinį labiau pritaikyti prie specializuotų MVĮ sektorių arba atsižvelgiant į skirtingus vėlesnius projekto etapus. Pirkimo dalių apimtį ir dalyką savo nuožiūra turėtų nustatyti perkantysis subjektas, kuriam, laikantis atitinkamų taisyklių dėl pirkimo vertės sąmatos apskaičiavimo, taip pat turėtų būti leidžiama dėl kai kurių atskirų pirkimo dalių skirti sutartis netaikant šioje direktyvoje nustatytų procedūrų.
Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama padaryti daugiau, kad MVĮ būtų lengviau dalyvauti viešųjų pirkimų rinkoje, nustatant pareigą svarstyti sutarties skaidymo į pirkimo dalis, sudarant mažesnes sutartis, tikslingumą, nustatant perkantiesiems subjektams reikalavimą pagrįsti sprendimą neskaidyti sutarčių į pirkimo dalis arba nustatant, kad skaidymas į pirkimo dalis tam tikromis sąlygomis yra privalomas. Siekdamos to paties tikslo valstybės narės taip pat turėtų turėti galimybę sukurti tiesioginio mokėjimo subrangovams sistemas;
(88)
kai sutartys skaidomos į pirkimo dalis, perkantieji subjektai, kad, pavyzdžiui, išlaikytų konkurenciją arba užtikrintų tiekimo patikimumą, turėtų galėti apriboti pirkimo dalių, dėl kurių ekonominės veiklos vykdytojas gali teikti pasiūlymą, skaičių; jiems taip pat turėtų būti leidžiama apriboti pirkimo dalių, kurios gali būti paskirtos vienam konkurso dalyviui, skaičių.
Vis dėlto kliūčių siekiant tikslo sudaryti palankesnes sąlygas MVĮ dalyvauti viešuosiuose pirkimuose galėtų atsirasti tuo atveju, jei perkančiosios organizacijos privalėtų skirti sutartį dėl atskirų pirkimo dalių, net jeigu tai reikštų gerokai mažiau palankių sprendimų patvirtinimą, palyginti su sprendimu skirti sutartį, apimančią kelias arba visas pirkimo dalis. Todėl, kai galimybė taikyti tokį metodą buvo aiškiai iš anksto nurodyta, perkantieji subjektai turėtų galėti atlikti pasiūlymų palyginamąjį įvertinimą, kad nustatytų, ar konkretaus konkurso dalyvio pateikti pasiūlymai dėl konkretaus pirkimo dalių rinkinio kaip visuma geriau atitiktų pagal šią direktyvą nustatytus sutarties skyrimo kriterijus tų pirkimo dalių atžvilgiu nei pasiūlymai dėl konkrečių atskirų pirkimo dalių, vertinamų atskirai. Jeigu atsakymas yra teigiamas, perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama skirti atitinkamam konkurso dalyviui sutartį, apimančią konkrečias pirkimo dalis. Turėtų būti paaiškinta, kad perkantieji subjektai turėtų atlikti šį palyginamąjį įvertinimą pirmiausia nustatydami, kuris pasiūlymas geriausiai atitinka sutarties skyrimo kriterijus, nustatytus kiekvienos atskiros pirkimo dalies atžvilgiu, ir po to palygindami jį su pasiūlymais, kuriuos konkretus konkurso dalyvis yra pateikęs dėl konkretaus pirkimo dalių rinkinio kaip visumos;
(89)
kad procedūros taptų spartesnės ir efektyvesnės, dalyvavimo pirkimo procedūrose laikotarpiai turėtų būti kuo trumpesni, nesukuriant bereikalingų kliūčių ekonominės veiklos vykdytojų iš visos vidaus rinkos dalyvavimui, ypač MVĮ dalyvavimui. Todėl reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad nustatydami laikotarpį pasiūlymams ir prašymams dalyvauti pateikti, perkantieji subjektai turėtų atsižvelgti visų pirma į sutarties sudėtingumą ir laiką, reikalingą pasiūlymams parengti, net jei tai reikštų, kad reikia nustatyti ilgesnius laikotarpius, nei šioje direktyvoje numatyti minimalios trukmės laikotarpiai. Elektroninių informacijos ir ryšio priemonių naudojimas, visų pirma galimybės ekonominės veiklos vykdytojams, konkurso dalyviams ir kandidatams gauti visus pirkimo dokumentus elektroninėmis priemonėmis ir elektroninėmis priemonėmis siųsti pranešimus, didina skaidrumą ir padeda sutaupyti laiko. Todėl reikėtų nustatyti, kad minimalūs atviriems konkursams taikomi laikotarpiai bus sutrumpinti remiantis SVP nustatytomis taisyklėmis ir laikantis sąlygos, kad jie bus suderinti su konkrečiu Sąjungos lygiu numatytu taikyti perdavimo būdu. Be to, perkantieji subjektai turėtų turėti galimybę dar labiau sutrumpinti laikotarpį pasiūlymams atvirų konkursų atveju pateikti tais atvejais, kai dėl skubos įprastinis atvirų konkursų terminas nėra tinkamas, tačiau atviras konkursas su sutrumpintu terminu tebėra įmanomas. Tik išskirtiniais atvejais, kai dėl ypatingos skubos, kilusios dėl įvykių, kurių atitinkamas perkantysis subjektas negalėjo numatyti ir kurie nuo jo nepriklauso, įprastinė procedūra tampa neįmanoma net sutrumpinus terminus, perkantieji subjektai turėtų turėti galimybę, jei tai tikrai būtina, skirti sutartis vedant derybas be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse. Tokia padėtis galėtų susidaryti po stichinių nelaimių, kai reikia veikti nedelsiant;
(90)
turėtų būti paaiškinta, jog dėl to, kad ekonominės veiklos vykdytojai turėtų pakankamai laiko galiojantiems pasiūlymams parengti, gali prireikti pratęsti iš pradžių nustatytus laikotarpius. Visų pirma tai būtų atvejis, kai padaroma reikšmingų pakeitimų pirkimo dokumentuose. Taip pat reikėtų pabrėžti, kad tuo atveju reikšmingi pakeitimai turėtų būti suprantami kaip apimantys pakeitimus, visų pirma techninių specifikacijų pakeitimus, kuriems suprasti ir į kuriuos tinkamai reaguoti ekonominės veiklos vykdytojams prireiktų papildomo laiko. Vis dėlto turėtų būti paaiškinta, kad tokie pakeitimai neturėtų būti tokie dideli, kad dėl jų būtų buvę galima leisti dalyvauti kitiems kandidatams nei iš pradžių atrinktieji arba pirkimo procedūra būtų pritraukusi daugiau dalyvių. Visų pirma toks atvejis galėtų susidaryti, kai dėl pakeitimų sutarties ar preliminariosios sutarties pobūdis, palyginti su tuo, kas iš pradžių išdėstyta pirkimo dokumentuose, iš esmės pasikeistų;
(91)
turėtų būti paaiškinta, kad perkantieji subjektai turėtų persiųsti informaciją apie tam tikrus sprendimus, priimtus vykdant pirkimo procedūrą, įskaitant sprendimą neskirti sutarties arba nesudaryti preliminariosios sutarties, be atskiro kandidatų ar konkurso dalyvių prašymo persiųsti tokią informaciją. Taip pat reikėtų priminti, kad Tarybos direktyvoje 92/13/EEB (22) perkantiesiems subjektams taip pat numatoma pareiga be atskiro kandidatų ar konkurso dalyvių prašymo atitinkamiems kandidatams ir konkurso dalyviams pateikti kai kurių svarbiausių sprendimų, priimtų pirkimo procedūroje, atitinkamų priežasčių santrauką. Galiausiai reikėtų paaiškinti, kad kandidatai ir konkurso dalyviai turėtų galėti prašyti išsamesnės informacijos, susijusios su tomis priežastimis, o perkantieji subjektai turėtų pateikti šią informaciją, išskyrus atvejus, kai yra rimtų priežasčių jos nepateikti. Tos priežastys turėtų būti nustatytos šioje direktyvoje. Siekiant užtikrinti reikiamą skaidrumą pirkimo procedūrose, kuriose naudojamos derybos ir dialogai su konkurso dalyviais, tiems dalyviams, kurie pateikė priimtinus pasiūlymus, turėtų būti leidžiama, išskyrus atvejus, kai būtų rimtų priežasčių to nedaryti, taip pat prašyti informacijos apie procedūros valdymą ir eigą;
(92)
kiek tai suderinama su poreikiu pasiekti tikslą užtikrinti gerą komercinę praktiką, kartu sudarant sąlygas kuo didesniam lankstumui, tikslinga numatyti, kad reikalavimų dėl ekonominio bei finansinio pajėgumo ir įrodomųjų dokumentų atžvilgiu būtų taikoma Direktyva 2014/24/ES. Todėl perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama taikyti toje direktyvoje numatytus atrankos kriterijus ir, jei jie tai daro, jie turėtų privalėti taikyti tam tikras kitas nuostatas, susijusias visų pirma su minimalios apyvartos reikalavimams taikoma viršutine riba ir Europos bendrojo viešųjų pirkimų dokumento naudojimu;
(93)
perkantieji subjektai turėtų galėti reikalauti, kad vykdant sutartį būtų taikomos aplinkosaugos vadybos priemonės arba sistemos. Aplinkosaugos vadybos sistemos, nepaisant to, ar jos yra registruotos pagal Sąjungos instrumentus, pavyzdžiui, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1221/2009 (23), gali būti įrodymas, kad ekonominės veiklos vykdytojas yra techniškai pajėgus įvykdyti sutartį. Priemonių, kurias ekonominės veiklos vykdytojas įgyvendino, kad užtikrintų tokį pat aplinkos apsaugos lygį, aprašymas turėtų būti pripažįstamas aplinkosaugos vadybos registracijos sistemų įrodymų pakaitalu, jeigu atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas neturi galimybės pasinaudoti tokiomis aplinkosaugos vadybos registracijos sistemomis arba galimybės jas gauti per atitinkamą laikotarpį;
(94)
viena iš svarbiausių šioje direktyvoje yra sutarties skyrimo kriterijų sąvoka, todėl svarbu, kad atitinkamos nuostatos būtų išdėstytos kuo aiškiau ir paprasčiau. Tai gali būti užtikrinta kaip visa apimančią sąvoką vartojant terminą „ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas“, nes visi konkursą laimėję pasiūlymai galiausiai turėtų būti atrinkti atsižvelgiant į tai, kurį iš pateiktų pasiūlymų atskiras perkantysis subjektas laiko ekonomiškai geriausiu. Siekiant išvengti painiavos su sutarties skyrimo kriterijumi, šiuo metu apibūdinamu kaip „ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas“ direktyvose 2004/17/EB ir 2004/18/EB, šiai sąvokai apibūdinti turėtų būti vartojamas kitas terminas - „geriausias kainos ir kokybės santykis“. Todėl jis turėtų būti aiškinamas atsižvelgiant į su tomis direktyvomis susijusią teismų praktiką, išskyrus atvejus, kai esama akivaizdžiai iš esmės skirtingo sprendimo šioje direktyvoje;
(95)
sutartys turėtų būti skiriamos remiantis objektyviais kriterijais, kuriais užtikrinama, kad būtų laikomasi skaidrumo, nediskriminavimo ir lygiateisiškumo principų, siekiant užtikrinti galimybę objektyviai palyginti santykinę pasiūlymų vertę, kad būtų galima veiksmingos konkurencijos sąlygomis nustatyti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą. Turėtų būti aiškiai nustatyta, kad vertinant, kuris pasiūlymas yra ekonomiškai naudingiausias, turėtų būti remiamasi geriausiu kainos ir kokybės santykiu, kuris visada turėtų apimti kainos arba išlaidų aspektą. Taip pat turėtų būti paaiškinta, kad toks ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo nustatymas taip pat galėtų būti atliekamas remiantis tik kaina arba tik išlaidų efektyvumu. Be to, tikslinga priminti, kad perkantieji subjektai gali techninėse specifikacijose arba sutarties vykdymo sąlygose nustatyti atitinkamus kokybės standartus.
Siekiant paskatinti, kad viešuosiuose pirkimuose būtų labiau orientuojamasi į kokybę, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama drausti arba riboti taikymą ekonomiškai naudingiausio pasiūlymo remiantis tik kaina arba tik išlaidomis, kai jos mano, kad tai tikslinga.
Siekiant užtikrinti, kad skiriant sutartis būtų laikomasi lygiateisiškumo principo, perkantieji subjektai turėtų būti įpareigoti sukurti reikiamą skaidrumą, kad visi konkurso dalyviai būtų tinkamai informuojami apie kriterijus ir priemones, kurie bus taikomi priimant sprendimą dėl sutarties skyrimo. Todėl perkantieji subjektai turėtų būti įpareigoti nurodyti sutarties skyrimo kriterijus ir kiekvieno šių kriterijų santykinį lyginamąjį svorį. Vis dėlto jei kriterijų lyginamojo svorio neįmanoma nustatyti iš anksto, visų pirma dėl sutarties sudėtingumo, tinkamai pateisinamais atvejais, kuriuos perkantieji subjektai privalo sugebėti pagrįsti, jiems turėtų būti leidžiama nukrypti nuo tos pareigos nurodyti kriterijų lyginamąjį svorį. Tokiais atvejais jie turėtų nurodyti kriterijus mažėjančia pagal svarbą tvarka;
(96)
SESV 11 straipsnyje reikalaujama, kad nustatant ir įgyvendinant Sąjungos politikos ir veiklos kryptis, ypač siekiant skatinti tvarų vystymąsi, būtų atsižvelgiama į aplinkos apsaugos reikalavimus. Šioje direktyvoje paaiškinama, kaip perkantieji subjektai gali prisidėti prie aplinkos apsaugos ir tvaraus vystymosi skatinimo, kartu užtikrinant, kad jie galėtų gauti geriausią savo sutarčių kainos ir kokybės santykį;
(97)
nustatydami geriausią kainos ir kokybės santykį, perkantieji subjektai turėtų apibrėžti su sutarties dalyku susijusius ekonominius ir kokybinius kriterijus, kuriais remdamiesi jie vertins pasiūlymus siekdami nustatyti ekonomiškai naudingiausią perkančiojo subjekto požiūriu pasiūlymą. Todėl remiantis tais kriterijais turėtų būti sudaryta galimybė atlikti kiekvieno pasiūlymo sutarties įvykdymo lygio palyginamąjį įvertinimą, atsižvelgiant į sutarties dalyką, kaip apibrėžta techninėse specifikacijose. Kalbant apie geriausią kainos ir kokybės santykį, šioje direktyvoje pateikiamas nebaigtinis galimų sutarties skyrimo kriterijų sąrašas. Perkantieji subjektai turėtų būti skatinami pasirinkti tokius sutarties skyrimo kriterijus, kurie sudarytų jiems galimybes pirkti aukštos kokybės darbus, prekes ir paslaugas, kuo geriau atitinkančius jų poreikius.
Pasirinktais sutarties skyrimo kriterijais perkančiajam subjektui neturėtų būti suteikiama neribota pasirinkimo laisvė, jais turėtų būti užtikrinama veiksmingos ir sąžiningos konkurencijos galimybė ir jie turėtų būti pateikiami kartu su reikalavimais, pagal kuriuos galima veiksmingai patikrinti konkurso dalyvių pateiktą informaciją.
Siekiant nustatyti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, sprendimas skirti sutartį neturėtų būti grindžiamas vien su sąnaudomis nesusijusiais kriterijais. Todėl kokybiniai kriterijai turėtų būti derinami su sąnaudų kriterijumi, kuris perkančiojo subjekto nuožiūra galėtų būti pagrįstas kaina arba išlaidų efektyvumu, pavyzdžiui, gyvavimo ciklo sąnaudomis. Tačiau sutarties skyrimo kriterijai neturėtų daryti poveikio nacionalinių nuostatų dėl atlyginimo už tam tikras paslaugas arba nuostatų, kuriomis patvirtinamos fiksuotos tam tikrų prekių kainos, taikymui;
(98)
turėtų būti paaiškinta, kad tais atvejais, kai nacionalinėse nuostatose yra apibrėžtas atlygis už tam tikras paslaugas arba yra nustatytos tam tikrų prekių fiksuotos kainos, išlieka galimybė įvertinti kainos ir kokybės santykį remiantis ne vien kaina ar atlygiu, bet ir kitais veiksniais. Atsižvelgiant į atitinkamą paslaugą ar produktą, tokie veiksniai, pavyzdžiui, galėtų būti pristatymo ir mokėjimo sąlygos, aptarnavimo po pardavimo aspektai (pavyzdžiui, patariamųjų ir pakeitimo paslaugų apimtis) arba aplinkosauginiai ar socialiniai aspektai (pavyzdžiui, ar knygos buvo atspausdintos ant perdirbto popieriaus, ar ant popieriaus iš tvarių šaltinių medienos, išlaidos dėl išorinių aplinkos veiksnių, taip pat ar tarp asmenų, kuriems paskirta vykdyti sutartį, buvo skatinama socialinė nepalankioje padėtyje esančių asmenų ar pažeidžiamų grupių narių integracija). Atsižvelgiant į tai, kad yra nemažai galimybių remiantis esminiais kriterijais įvertinti kainos ir kokybės santykį, turėtų būti vengiama skirti sutartį tik traukiant burtus;
(99)
kai sutarties vykdymo lygmens atžvilgiu svarbi įdarbinto personalo kompetencija, perkantiesiems subjektams taip pat turėtų būti leidžiama kaip sutarties skyrimo kriterijų naudoti atitinkamai sutarčiai vykdyti paskirtų darbuotojų organizavimą, kvalifikaciją ir patirtį, nes šie aspektai gali turėti poveikio sutarties įvykdymui ir, atitinkamai, pasiūlymo ekonominiam naudingumui. Pavyzdžiui, tai galėtų būti aktualu sutarčių dėl intelektinių paslaugų atveju, kaip antai dėl konsultavimo arba architektų paslaugų. Perkantieji subjektai, kurios naudojasi šia galimybe, turėtų atitinkamomis sutartinėmis priemonėmis užtikrinti, kad sutartį vykdyti paskirtas personalas faktiškai atitiktų nustatytus kokybės standartus ir kad to personalo narius kitais darbuotojais būtų galima pakeisti tik gavus perkančiojo subjekto, kuris patikrina, ar pakaitinis personalas atitinka tokį patį kokybės lygį, sutikimą;
(100)
labai svarbu iki galo išnaudoti viešųjų pirkimų teikiamas galimybes strategijos „Europa 2020 pažangiam, tvariam ir integraciniam augimui“ tikslams pasiekti. Tokiomis aplinkybėmis reikėtų priminti, kad viešieji pirkimai yra ypač svarbūs skatinant inovacijas, kurios savo ruožtu itin svarbios būsimam Europos augimui. Atsižvelgiant į tai, kad tarp atskirų sektorių ir rinkų yra didelių skirtumų, vis dėlto būtų netinkama nustatyti bendruosius privalomus reikalavimus pirkimams aplinkosaugos, socialinėje ir inovacijų srityse.
Sąjungos teisės aktuose jau yra nustatyti privalomieji pirkimų reikalavimai, kad būtų pasiekti konkretūs kelių transporto priemonių sektoriaus (Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/33/EB (24)) ir raštinės įrangos sektoriaus (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 106/2008 (25)) tikslai. Be to, padaryta nemaža pažanga apibrėžiant bendras gyvavimo ciklo sąnaudų metodikas.
Todėl atrodo, kad reikėtų toliau eiti šia kryptimi, paliekant galimybę atskirų sektorių teisės aktuose nustatyti privalomus tikslus ir tikslinius rodiklius, atsižvelgus į konkrečiame sektoriuje vyraujančias politikos kryptis ir sąlygas, taip pat skatinti europinių gyvavimo ciklo sąnaudų apskaičiavimo koncepcijų plėtrą ir naudojimą, kad viešieji pirkimai labiau palaikytų tvarų augimą;
(101)
tas konkretiems sektoriams būdingas priemones reikėtų papildyti, pritaikant direktyvas 2004/17/EB ir 2004/18/EB, kad perkantieji subjektai savo pirkimų strategijomis galėtų siekti strategijos „Europa 2020 pažangiam, tvariam ir integraciniam augimui“ tikslų. Todėl turėtų būti paaiškinta, kad, išskyrus atvejus, kai vertinimas atliekamas remiantis tik kaina, perkantieji subjektai gali nustatyti ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą ir žemiausias sąnaudas vadovaudamiesi gyvavimo ciklo sąnaudų požiūriu. Gyvavimo ciklo sąnaudų sąvoka apima visas išlaidas per darbų, prekių ar paslaugų gyvavimo ciklą.
Tai reiškia, kad įtraukiamos vidaus sąnaudos, kaip antai atliktinų mokslinių tyrimų, kūrimo, gamybos, transporto, naudojimo, priežiūros ir šalinimo gyvavimo ciklo pabaigoje sąnaudos, tačiau taip pat gali būti įtrauktos sąnaudos dėl išorinių aplinkos veiksnių, pavyzdžiui, užterštumo, kurį sukelia produktui skirtų žaliavų gavyba arba pats produktas ar jo gaminimas, jeigu jos gali būti išreikštos pinigine verte ir gali būti vykdoma jų stebėsena. Perkančiųjų subjektų naudojami metodai sąnaudoms dėl išorinių aplinkos veiksnių apskaičiuoti turėtų būti iš anksto nustatomi objektyviai ir nediskriminuojant, o visi suinteresuoti subjektai turėtų turėti galimybę su jais susipažinti. Tokie metodai gali būti nustatomi nacionaliniu, regioniniu ar vietos lygiu, tačiau siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo naudojant „laimėtojui pritaikyto“ konkurso metodus jie turėtų būti bendri ta prasme, kad jie neturėtų būti specialiai parengiami konkrečiai viešųjų pirkimų procedūrai. Reikėtų Sąjungos lygiu parengti bendrą gyvavimo ciklo sąnaudų skaičiavimo metodiką, taikomą konkrečioms prekių ar paslaugų kategorijoms. Jei tokia bendra metodika bus parengta, jos naudojimas turėtų būti privalomas.
Be to, reikėtų išnagrinėti, ar tikslinga rengti bendrą socialinio gyvavimo ciklo sąnaudų vertinimo metodiką, atsižvelgiant į esamą metodiką, pavyzdžiui, Produktų socialinio gyvavimo ciklo vertinimo gaires (angl. Guidelines for Social Life Cycle Assessment of Products), priimtas pagal Jungtinių Tautų Aplinkos apsaugos programą;
(102)
be to, siekiant pirkimo procedūrose geriau atspindėti socialinius ir aplinkosaugos aspektus, perkantiesiems subjektams turėtų būti leidžiama naudoti su visais darbų vykdymo, prekių tiekimo ar paslaugų teikimo pagal viešąją sutartį gyvavimo ciklo aspektais ir etapais - nuo produktui skirtų žaliavų išgavimo iki produkto pašalinimo etapo - susijusius sutarties skyrimo kriterijus arba sutarties įvykdymo sąlygas, įskaitant veiksnius, susijusius su konkrečiu tų darbų, prekių ar paslaugų gamybos, tiekimo, teikimo ar prekybos ir jos sąlygų procesu arba konkrečiu procesu, vykdomu vėlesniame jų gyvavimo ciklo etape, net tais atvejais, kai šie veiksniai nėra susiję su esminiais jų aspektais. Kriterijai ir sąlygos, susijusios su tokiu gamybos arba teikimo procesu, gali būti, pavyzdžiui, nuostata, kad gaminant produktus, kurie perkami, nebuvo naudotos toksinės medžiagos, arba nuostata, kad perkamos paslaugos yra teikiamos naudojant efektyvaus energijos vartojimo įrengimus.
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką tokie kriterijai ir sąlygos taip pat apima sutarties skyrimo kriterijus arba sutarties įvykdymo sąlygas, susijusias su sąžiningos prekybos produktų tiekimu arba naudojimu vykdant sutartį, kurią rengiamasi skirti. Su aplinkosaugos aspektais susijusios sutarties įvykdymo sąlygos galėtų apimti, pavyzdžiui, prekių tiekimą, pakavimą ir šalinimą, o darbų ir paslaugų pirkimo sutartyse - išmetamų atliekų sumažinimą ar efektyvų išteklių naudojimą.
Tačiau pagal ryšio su sutarties dalyku sąlygą tai netaikoma kriterijams ir sąlygoms, susijusiems su bendra įmonės politika, nes to negalima laikyti veiksniu, apibūdinančiu perkamų darbų, prekių ar paslaugų vykdymo, tiekimo ar teikimo konkretų procesą. Todėl perkantiesiems subjektams neturėtų būti leidžiama reikalauti, kad konkurso dalyviai būtų nustatę tam tikrą įmonės socialinės atsakomybės ar poveikio aplinkai atsakomybės politiką;
(103)
labai svarbu, kad sutarties skyrimo kriterijai arba sutarties įvykdymo sąlygos, susijusios su gamybos proceso socialiniais aspektais, būtų susiję su pagal sutartį perkamais darbais, prekėmis arba paslaugomis. Taip pat jie turėtų būti taikomi laikantis Direktyvos 96/71/EB, kaip išaiškino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, ir jie neturėtų būti pasirenkami arba taikomi tiesiogiai ar netiesiogiai diskriminuojant ekonominės veiklos vykdytojus iš kitų valstybių narių ar trečiųjų valstybių - SVP ar laisvosios prekybos susitarimų, kurių šalis yra ir Sąjunga, šalių. Todėl reikalavimai, susiję su Direktyva 96/71/EB reglamentuojamomis pagrindinėmis darbo sąlygomis, kaip antai minimaliomis užmokesčio normomis, turėtų toliau atitikti nacionalinės teisės aktų arba kolektyvinių sutarčių, taikomų pagal Sąjungos teisę minėtos direktyvos kontekste, normas.
Sutarties įvykdymo sąlygomis taip pat galėtų būti siekiama pirmenybę teikti priemonių, kuriomis skatinama moterų ir vyrų lygybė darbe, aktyvesnis moterų dalyvavimas darbo rinkoje ir profesinio bei asmeninio gyvenimo derinimas, užtikrinama aplinkos apsauga ar gyvūnų gerovė, įgyvendinimui ir faktiškai įgyvendinti pagrindines Tarptautinės darbo organizacijos (toliau - TDO) konvencijas, taip pat pasamdyti daugiau asmenų, esančių nepalankioje padėtyje, nei reikalaujama pagal nacionalinės teisės aktus;
(104)
į skyrimo kriterijus ar sutarties įvykdymo sąlygas taip pat gali būti įtrauktos priemonės, kuriomis siekiama apsaugoti gamybos procese dalyvaujančių personalo narių sveikatą, tarp asmenų, kuriems paskirta įgyvendinti sutartį, pirmenybę teikti nepalankioje padėtyje esančių asmenų ar pažeidžiamų grupių narių socialinei integracijai, ar mokymai, kuriais siekiama suteikti atitinkamai sutarčiai įgyvendinti reikiamus gebėjimus, su sąlyga, kad visa tai būtų susiję su pagal sutartį perkamais darbais, prekėmis ar paslaugomis. Pavyzdžiui, tokie kriterijai ar sąlygos galėtų, be kita ko, apimti ilgą laiką darbo nerandančių asmenų įdarbinimą, mokymo priemonių, skirtų bedarbiams arba jaunimui, įgyvendinimą paskirtos sutarties vykdymo metu. Perkantieji subjektai techninėse specifikacijose gali pateikti tokius socialinius reikalavimus, kurie tiesiogiai taikomi atitinkamam produktui ar paslaugai, pavyzdžiui, dėl neįgaliųjų galimybės naudotis preke ar paslauga arba tinkamumo visiems naudotojams;
(105)
viešosios sutartys neturėtų būti skiriamos ekonominės veiklos vykdytojams, dalyvavusiems nusikalstamoje organizacijoje ar pripažintiems kaltais dėl korupcijos, sukčiavimo, dėl kurio padaryta žala Sąjungos finansiniams interesams, dėl teroristinių nusikaltimų, pinigų plovimo ar teroristų finansavimo. Dėl mokesčių ar socialinio draudimo įmokų nemokėjimo taip pat turėtų būti neleidžiama dalyvauti Sąjungos lygiu. Tačiau valstybės narės turėtų galėti išskirtiniais atvejais numatyti nuostatą, kuria leidžiama nukrypti nuo tų privalomų pašalinimo pagrindų, kai dėl privalomų bendrojo intereso reikalavimų yra būtina skirti sutartį. Pavyzdžiui, tokia padėtis galėtų susidaryti, kai reikėtų skubiai įsigyti vakcinų arba gelbėjimo įrangos, kurią būtų galima pirkti tik iš ekonominės veiklos vykdytojo, kuriam kitu atveju taikomas vienas iš privalomų pašalinimo pagrindų. Atsižvelgiant į tai, kad perkantieji subjektai, kurie nėra perkančiosios organizacijos, gali neturėti prieigos prie neginčijamų įrodymų šiuo klausimu, tikslinga tokiems perkantiesiems subjektams leisti pasirinkti, ar taikyti Direktyvoje 2014/24/ES išvardytus pašalinimo kriterijus. Todėl Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 1 ir 2 dalys turėtų būti privalomos taikyti tik tiems perkantiesiems subjektams, kurie yra perkančiosios organizacijos;
(106)
perkantiesiems subjektams reikėtų papildomai suteikti galimybę neleisti dalyvauti ekonominės veiklos vykdytojams, kurie pasirodė esą nepatikimi, pavyzdžiui, dėl aplinkos apsaugos ar socialinės srities įsipareigojimų pažeidimų, įskaitant prieinamumo neįgaliesiems taisyklių pažeidimus ar kitokius šiurkščius profesinius nusižengimus, kaip antai konkurencijos taisyklių ar intelektinės nuosavybės teisių pažeidimai. Turėtų būti paaiškinta, kad dėl šiurkščių profesinių nusižengimų gali būti suabejota ekonominės veiklos vykdytojo sąžiningumu, ir dėl to ekonominės veiklos vykdytojui negalėtų būti paskirta viešoji sutartis, neatsižvelgiant į tai, ar ekonominės veiklos vykdytojas kitu atveju turėtų techninių ir ekonominių pajėgumų įvykdyti sutartį.
Atsižvelgiant į tai, kad perkantysis subjektas bus atsakingas už savo galimų klaidingų sprendimų pasekmes, perkantiesiems subjektams taip pat turėtų būti leidžiama atsižvelgti į tai, kad buvo šiurkščių profesinių nusižengimų, jeigu prieš priimdami galutinį ir privalomą sprendimą, kuriuo konstatuojama, kad yra privalomų pašalinimo pagrindų, jie gali kuriuo nors tinkamu būdu įrodyti, kad ekonominės veiklos vykdytojas pažeidė savo pareigas, įskaitant pareigas, susijusias su mokesčių ar socialinio draudimo įmokų mokėjimu, išskyrus atvejus, jei pagal nacionalinę teisę nustatyta kitaip. Jiems taip pat turėtų būti leidžiama pašalinti kandidatus ar konkurso dalyvius, kurių darbe pagal ankstesnes viešąsias sutartis arba sutartis su kitais perkančiaisiais subjektais buvo nustatyta didelių trūkumų, susijusių su esminiais reikalavimais, pavyzdžiui, sutartis buvo neįvykdyta, pateikti produktai ar suteiktos paslaugos turėjo didelių trūkumų, dėl kurių jų nebuvo galima naudoti pagal paskirtį, arba buvo netinkamai elgiamasi ir dėl to kyla rimtų abejonių dėl to ekonominės veiklos vykdytojo patikimumo. Nacionalinėje teisėje turėtų būti numatyta maksimali tokio pašalinimo trukmė.
Taikant neprivalomus pašalinimo pagrindus, itin daug dėmesio turėtų būti skiriama proporcingumo principui. Dėl nedidelių pažeidimų ekonominės veiklos vykdytojui turėtų būti neleidžiama dalyvauti konkurse tik išimtinėmis aplinkybėmis. Tačiau dėl pasikartojančių nedidelių pažeidimų gali kilti abejonių dėl ekonominės veiklos vykdytojo patikimumo, o tuo gali būti pagrįstas neleidimas jam dalyvauti konkurse;
(107)
jeigu perkantieji subjektai privalo arba nusprendžia taikyti tokius pašalinimo kriterijus, jie turėtų taikyti Direktyvą 2014/24/ES, kiek tai susiję su galimybe ekonominės veiklos vykdytojams patvirtinti atitikties priemones, kuriomis būtų siekiama ištaisyti nusikalstamų veikų ar nusižengimų padarinius ir užtikrinti veiksmingą kitų galimų netinkamo elgesio atvejų prevenciją;
(108)
gali būti, kad pasiūlymai, kuriuose nurodyta neįprastai maža darbų, prekių ar paslaugų kaina, grindžiami techniškai, ekonomiškai ar teisiškai nepagrįstomis prielaidomis ar praktika. Kai konkurso dalyvis negali pateikti pakankamo paaiškinimo, perkančiajam subjektui turėtų būti suteikta teisė atmesti pasiūlymą. Pasiūlymą atmesti turėtų būti privaloma tais atvejais, kai perkantysis subjektas nustato, kad siūloma neįprastai maža kaina ar sąnaudos susijusios su tuo, kad nesilaikoma privalomosios Sąjungos teisės arba ją atitinkančios nacionalinės teisės socialinės, darbo ar aplinkos teisės srityse, arba tarptautinės darbo teisės nuostatų;
(109)
sutarties įvykdymo sąlygose nustatomi specialūs reikalavimai, susiję su sutarties įvykdymu. Kitaip nei sutarties skyrimo kriterijai, kurie yra pasiūlymų kokybės lyginamojo vertinimo pagrindas, sutarties įvykdymo sąlygos - tai nustatyti objektyvūs reikalavimai, kurie nedaro poveikio pasiūlymų vertinimui. Sutarties įvykdymo sąlygos turėtų atitikti šią direktyvą, jeigu jos nėra tiesiogiai arba netiesiogiai diskriminuojančios ir yra susietos su sutarties dalyku, apimančiu visus veiksnius, susijusius su konkrečiu gamybos, tiekimo, teikimo ar komercializacijos procesu. Tai apima sąlygas, susijusias su sutarties įvykdymo procesu, bet neapima reikalavimų, susijusių su bendra įmonės politika;
(110)
svarbu, kad kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos, kaip antai darbo inspekcijos agentūros arba aplinkos apsaugos agentūros, veikdamos pagal savo atsakomybę ir kompetenciją, imdamosi atitinkamų veiksmų užtikrintų, kad subrangovai laikytųsi taikytinų pareigų aplinkos, socialinės ir darbo teisės srityse, nustatytų Sąjungos teise, nacionaline teise, kolektyvinėmis sutartimis arba šioje direktyvoje išvardytomis tarptautinės aplinkos, socialinės ir darbo teisės nuostatomis, su sąlyga, kad tokios taisyklės ir jų taikymas atitinka Sąjungos teisę.
Taip pat būtina užtikrinti tam tikrą skaidrumą subrangos grandinėje, nes tai suteikia perkantiesiems subjektams informacijos apie tai, kokie subjektai yra statybvietėse, kuriose vykdomi jiems skirti darbai, arba kurios įmonės teikia paslaugas pastatuose, infrastruktūros objektuose ar vietovėse, kaip antai rotušėse, savivaldybių mokyklose, sportui skirtuose objektuose, uostuose ar greitkeliuose, už kuriuos perkantieji subjektai yra atsakingi arba kuriuos tiesiogiai prižiūri. Turėtų būti paaiškinta, kad reikalaujamą informaciją bet kuriuo atveju privalo teikti pagrindinis rangovas - arba remiantis konkrečiomis nuostatomis, kurias kiekvienas perkantysis subjektas turės įtraukti į visas pirkimo procedūras, arba remiantis pareigomis, kurias valstybės narės nustatys pagrindiniams rangovams bendrai taikytinomis nuostatomis.
Taip pat turėtų būti paaiškinta, kad sąlygos, susijusios su taikytinų pareigų aplinkos, socialinės ir darbo teisės srityse, nustatytų Sąjungos teise, nacionaline teise, kolektyvinėmis sutartimis arba šioje direktyvoje išvardytomis tarptautinės aplinkos, socialinės ir darbo teisės nuostatomis, su sąlyga, kad tokios taisyklės ir jų taikymas atitinka Sąjungos teisę, laikymosi užtikrinimu, turėtų būti taikomos, kai valstybės narės nacionalinėje teisėje yra numatytas subrangovų ir pagrindinio rangovo bendrosios atsakomybės mechanizmas. Be to, turėtų būti aiškiai nurodyta, kad valstybės narės turėtų galėti nustatyti papildomas nuostatas, pavyzdžiui, išplėsti skaidrumo pareigas, sudaryti tiesioginio mokėjimo subrangovams galimybes arba sudaryti galimybes perkančiosioms organizacijoms tikrinti arba iš jų reikalauti patikrinti, ar subrangovų padėtis nėra tokia, kokiai esant ekonominės veiklos vykdytojui būtų neleista dalyvauti konkurse. Kai tokios priemonės taikomos subrangovams, turėtų būti užtikrintas jų suderinamumas su pagrindiniams rangovams taikytinomis nuostatomis, kad nustačius, kad yra privalomų pašalinimo pagrindų, būtų taikomas reikalavimas, kad pagrindinis rangovas pakeistų atitinkamą subrangovą. Turėtų būti paaiškinta, kad kai atlikus tokį patikrinimą paaiškėja, kad yra neprivalomų pašalinimo pagrindų, perkančiosios organizacijos gali reikalauti pakeitimo. Tačiau taip pat aiškiai turėtų būti nurodyta, kad perkančiosios organizacijos gali privalėti reikalauti pakeisti atitinkamą subrangovą, kai tokiais atvejais būtų privaloma pašalinti pagrindinius rangovus.
Taip pat turėtų būti aiškiai nurodyta, kad valstybės narės gali nustatyti griežtesnes atsakomybės taisykles pagal nacionalinę teisę arba imtis kitų priemonių dėl tiesioginių mokėjimų subrangovams pagal nacionalinę teisę;
(111)
atsižvelgiant į tai, kad šiuo metu vyksta diskusijos dėl horizontaliųjų nuostatų, reglamentuojančių santykius su trečiosiomis valstybėmis viešųjų pirkimų kontekste, tikslinga pereinamuoju laikotarpiu išlaikyti komunalinių paslaugų sektoriui pagal Direktyvos 2004/17/EB 58 ir 59 straipsnius taikomos tvarkos status quo. Todėl šios nuostatos neturėtų būti keičiamos, įskaitant nuostatą dėl įgyvendinimo aktų priėmimo tais atvejais, kai Sąjungos įmonės susiduria su sunkumais norėdamos patekti į trečiųjų valstybių rinkas. Šiomis aplinkybėmis tuos įgyvendinimo aktus ir toliau turėtų priimti Taryba;
(112)
reikėtų priminti, kad laikotarpių, nurodytų šioje direktyvoje, apskaičiavimui taikomas Tarybos reglamentas (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71 (26);
(113)
reikia paaiškinti sąlygas, kuriomis dėl sutarties keitimo jos vykdymo laikotarpiu reikalinga nauja pirkimo procedūra, atsižvelgiant į atitinkamą Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką. Nauja pirkimo procedūra reikalinga, jeigu daromi esminiai pradinės sutarties pakeitimai, visų pirma susiję su šalių tarpusavio teisių ir pareigų taikymo sritimi ir turiniu, įskaitant intelektinės nuosavybės teisių paskirstymą. Tokie pakeitimai rodo šalių ketinimą iš naujo derėtis dėl esminių tos sutarties sąlygų. Visų pirma taip yra tuo atveju, jeigu iš dalies pakeistos sąlygos, jei būtų buvusios įtrauktos į pradinę procedūrą, būtų dariusios įtaką procedūros baigčiai.
Daryti sutarties pakeitimus, dėl kurių nežymiai iki tam tikros vertės padidėja sutarties vertė, visada turėtų būti galima ir tam nereikia organizuoti naujos pirkimo procedūros. Šiuo tikslu ir siekiant užtikrinti teisinį tikrumą, šioje direktyvoje turėtų būti numatytos de minimis vertės ribos, kurių neviršijus nauja pirkimo procedūra nėra būtina. Daryti sutarties, kurios vertė viršija šias ribas, pakeitimus turėtų būti galima neorganizuojant naujos skyrimo procedūros tada, kai jie atitinka atitinkamas šioje direktyvoje nustatytas sąlygas;
(114)
gali susiklostyti situacijos, kai perkantiesiems subjektams prireiks papildomų darbų, prekių ar paslaugų; tokiais atvejais pradinės sutarties pakeitimas neorganizuojant naujos pirkimo procedūros gali būti pateisinamas, visų pirma tada, kai papildomos prekės ar paslaugos yra skirtos prekėms, paslaugoms ar įrenginiams iš dalies pakeisti arba jos yra esamų paslaugų, prekių arba įrenginių tąsa, jeigu pakeitus tiekėją perkantysis subjektas privalėtų įsigyti medžiagų, darbų ar paslaugų, kurių techninės charakteristikos yra kitokios, ir dėl to atsirastų eksploatacijos ir priežiūros nesuderinamumas arba kiltų neproporcingų techninių eksploatacijos ir priežiūros sunkumų;
(115)
perkantieji subjektai gali susidurti su išorinėmis aplinkybėmis, kurių jie negalėjo numatyti skirdami sutartį, visų pirma, kai sutartis vykdoma ilgą laikotarpį. Tokiu atveju reikės tam tikro lankstumo, kad sutartį būtų galima pritaikyti prie tų aplinkybių nevykdant naujos pirkimo procedūros. Sąvoka „nenumatytos aplinkybės“ reiškia aplinkybes, kurių nebuvo įmanoma nuspėti, nepaisant to, kad perkantysis subjektas pagrįstai apdairiai rengėsi pradiniam sutarties skyrimui, atsižvelgdamas į visas jo turimas priemones, konkretaus projekto pobūdį ir charakteristikas, gerąją praktiką atitinkamoje srityje ir poreikį užtikrinti tinkamą rengiantis sutarties skyrimui panaudotų išteklių ir numatomos jos vertės santykį.
Vis dėlto šios nuostatos negali būti taikomos, kai dėl pakeitimo pasikeistų viso pirkimo pobūdis, pavyzdžiui, jeigu darbai, prekės ar paslaugos, kurias numatoma pirkti, pakeičiamos skirtingais dalykais arba jeigu iš esmės pakeičiama pirkimo rūšis, nes tokiu atveju galima daryti prielaidą dėl numanomo poveikio rezultatams;
(116)
laikantis lygiateisiškumo ir skaidrumo principų, konkursą laimėjęs dalyvis neturėtų būti keičiamas kitu ekonominės veiklos vykdytoju (pavyzdžiui, jei sutartis nutraukiama dėl vykdymo trūkumų) iš naujo nepaskelbus konkurso dėl sutarties. Tačiau sutarties vykdymo laikotarpiu turėtų galėti įvykti tam tikrų sutartį vykdančių konkursą laimėjusių dalyvių (visų pirma kai sutartis buvo skirta daugiau nei vienai įmonei) struktūrinių pokyčių: jie gali būti vien vidaus lygiu reorganizuoti, būti perėmimo, susijungimo, įsigijimo šalimis ar tapti nemokūs. Dėl tokių struktūrinių pokyčių neturėtų būti automatiškai reikalaujama naujų pirkimo procedūrų visoms to konkurso dalyvio vykdomoms sutartims;
(117)
atskirose sutartyse patys perkantieji subjektai turėtų turėti galimybę numatyti sutarties pakeitimus, taikant nuostatas dėl peržiūros arba pasirinkimo galimybės, tačiau pagal jas jiems neturėtų būti suteikiama neribota diskrecija. Todėl šioje direktyvoje turėtų būti nustatyta, kokia apimtimi pakeitimus galima numatyti pradinėje sutartyje. Atitinkamai turėtų būti paaiškinta, kad pakankamai aiškiai suformuluotose nuostatose dėl peržiūros arba pasirinkimo galimybės gali būti nurodyti, pavyzdžiui, kainų indeksavimai arba užtikrinta, kad, pavyzdžiui, ryšių įranga, kuri turi būti pristatyta per nustatytą laikotarpį, yra ir toliau tinkama taip pat tuo atveju, kai pakeičiami ryšių protokolai arba atliekami kiti technologiniai pakeitimai. Taip pat pagal pakankamai aiškias nuostatas turėtų būti galima numatyti galimybę pritaikyti sutartį, kai tai reikalinga dėl eksploatacijos ar priežiūros metu iškilusių techninių sunkumų. Taip pat reikėtų priminti, kad sutartyse galėtų būti įtraukta, pavyzdžiui, tiek įprasta priežiūra, tiek speciali priežiūra, kurios galėtų prireikti siekiant užtikrinti viešosios paslaugos teikimo tęstinumą;
(118)
perkantieji subjektai kartais gali susidurti su aplinkybėmis, dėl kurių viešąsias sutartis reikia nutraukti anksčiau laiko, kad būtų įvykdytos pareigos viešųjų pirkimų srityje pagal Sąjungos teisę. Todėl valstybės narės turėtų užtikrinti, kad perkantieji subjektai nacionalinėje teisėje nustatytomis sąlygomis turėtų galimybę nutraukti viešąją sutartį jos galiojimo laikotarpiu, jeigu tai būtina pagal Sąjungos teisę;
(119)
2011 m. birželio 27 d. Komisijos tarnybų darbinis dokumentas „Vertinimo ataskaita: ES viešojo pirkimo teisės aktų poveikis ir veiksmingumas“ parodė, kad reikėtų persvarstyti kai kurių Direktyvos 2004/17/EB nuostatų visišką netaikymą tam tikroms paslaugoms. Todėl tam tikroms paslaugoms turėtų būti taikomos visos šios direktyvos nuostatos;
(120)
tam tikrų kategorijų paslaugų tarpvalstybinis aspektas dėl jų pobūdžio ir toliau išlieka nedidelis, t. y. kalbama apie paslaugas, kurios vadinamos paslaugomis asmeniui, kaip antai tam tikras socialines, sveikatos ir švietimo paslaugas. Tos paslaugos teikiamos konkrečiomis aplinkybėmis, kurios valstybėse narėse dėl skirtingų kultūrinių tradicijų labai skiriasi. Todėl tų paslaugų atveju sudaromoms sutartims turėtų būti nustatyta speciali tvarka ir nustatyta jų aukštesnė vertės riba nei ta, kuri taikoma kitoms paslaugoms.
Atsižvelgiant į ypatingą pirkimų tuose sektoriuose kontekstą, jeigu asmeniui teikiamų paslaugų sutarties vertė yra mažesnė už tą vertės ribą, paprastai ji nedomina tiekėjų iš kitų valstybių narių, nebent yra konkrečių priešingą faktą rodančių požymių, kaip antai kai Sąjunga finansuoja tarpvalstybinius projektus.
Sutartims dėl asmeniui teikiamų paslaugų, kurių vertė viršija tą vertės ribą, turėtų būti taikomi visoje Sąjungoje galiojantys skaidrumo reikalavimai. Atsižvelgiant į kultūrinio konteksto svarbą ir šių paslaugų su didesne rizika susijusį pobūdį, valstybėms narėms turėtų būti suteikta plati diskrecija organizuoti paslaugų teikėjų pasirinkimą taip, kaip joms atrodo tinkamiausia. Šios direktyvos taisyklėse atsižvelgiama į šį principą ir įpareigojama tik laikytis pagrindinių skaidrumo ir lygiateisiškumo principų, taip pat užtikrinama, kad perkantieji subjektai, pasirinkdami paslaugų teikėjus, galėtų taikyti konkrečius kokybės kriterijus, kaip antai Socialinės apsaugos komiteto paskelbtoje savanoriškoje Europos socialinių paslaugų kokybės sistemoje nustatytus kriterijus. Nustatydamos procedūras, kurios turi būti taikomos skiriant sutartis dėl asmeniui teikiamų paslaugų, valstybės narės turėtų atsižvelgti į SESV 14 straipsnį ir į Protokolą Nr. 26. Tą darydamos valstybės narės taip pat turėtų siekti supaprastinimo ir perkantiesiems subjektams bei ekonominės veiklos vykdytojams tenkančios administracinės naštos sumažinimo tikslų; turėtų būti paaiškinta, kad tai darant gali taip pat prireikti remtis taisyklėmis, taikytinomis paslaugų pirkimo sutartims, kurioms speciali tvarka netaikoma.
Valstybės narės ir perkantieji subjektai gali teikti tas paslaugas patys arba organizuoti socialines paslaugas taip, kad nereikėtų sudaryti viešųjų sutarčių, pavyzdžiui, vien finansuodami tokias paslaugas arba suteikdami licencijas ar leidimus visiems ekonominės veiklos vykdytojams, atitinkantiems perkančiojo subjekto iš anksto nustatytas sąlygas, netaikant jokių apribojimų ar kvotų, su sąlyga, kad tokia sistema užtikrina pakankamą viešinimą ir atitinka skaidrumo bei nediskriminavimo principus;
(121)
panašiai, viešbučių ir restoranų paslaugas paprastai siūlo tik subjektai, esantys konkrečioje tų paslaugų teikimo vietoje, todėl tų paslaugų tarpvalstybinis aspektas taip pat yra nedidelis. Todėl šioms paslaugoms turėtų būti taikomas tik paprastesnis režimas nuo 1 000 000 EUR vertės ribos. Didelės, tą vertės ribą viršijančios viešbučių ir restoranų paslaugų sutartys gali dominti įvairius ekonominės veiklos vykdytojus, kaip antai kelionių agentūras ir kitus tarpininkus, taip pat ir tarpvalstybiniu pagrindu;
(122)
panašiai, tam tikros teisinės paslaugos yra išimtinai susijusios vien su nacionalinės teisės klausimais, todėl jas paprastai siūlo atitinkamoje valstybėje narėje esantys subjektai ir todėl šių paslaugų tarpvalstybinis aspektas taip pat yra nedidelis. Todėl šioms paslaugoms turėtų būti taikomas paprastesnis režimas nuo 1 000 000 EUR vertės ribos. Didelės, tą vertės ribą viršijančios teisinių paslaugų sutartys gali dominti įvairius ekonominės veiklos vykdytojus, kaip antai tarptautines teisines firmas, taip pat ir tarpvalstybiniu pagrindu, ypač jeigu šios sutartys yra susijusios su teisiniais klausimais, kylančiais iš Sąjungos ar kitos tarptautinės teisės arba grindžiamais tokia teise, arba susijusiais su daugiau nei viena šalimi;
(123)
patirtis parodė, kad tarpvalstybinis suinteresuotumas tam tikrų kitų rūšių kitomis paslaugomis, kaip antai gelbėjimo paslaugomis, gaisrų gesinimo paslaugomis ir kalėjimų paslaugomis, paprastai atsiranda tik nuo tokio momento, kai šios paslaugos dėl savo palyginti didelės vertės pasiekia pakankamą kritinę masę. Tiek, kiek ši direktyva šioms paslaugoms taikoma, joms turėtų būti taikomas paprastesnis režimas. Tarpvalstybinis suinteresuotumas kitų kategorijų paslaugomis, pavyzdžiui, tyrimo ir apsaugos paslaugomis, tiek, kiek jų teikimas faktiškai grindžiamas sutartimis, paprastai galbūt atsirastų tik šių sutarčių vertei esant nuo 1 000 000 EUR ribos, todėl šioms paslaugoms turėtų būti tik tuomet taikomas paprastesnis režimas;
(124)
siekiant užtikrinti viešųjų paslaugų tęstinumą, šioje direktyvoje reikėtų numatyti, kad tam tikrų paslaugų sveikatos, socialinių ir kultūros paslaugų srityse pirkimo procedūrose galėtų dalyvauti tik organizacijos, kurių struktūra grindžiama darbuotojų nuosavybės teisėmis ar aktyviu darbuotojų dalyvavimu jų valdyme, ir esamos organizacijos, pavyzdžiui, kooperatyvai, kurie dalyvautų teikiant tas paslaugas galutiniams naudotojams. Ši nuostata taikoma tik tam tikroms sveikatos, socialinėms ir susijusioms paslaugoms, tam tikroms švietimo ir mokymo paslaugoms, bibliotekų, archyvų, muziejų ir kitoms kultūros paslaugoms, sporto paslaugoms ir privatiems namų ūkiams teikiamoms paslaugoms ir nėra skirta apimti jokių išimčių, kurios kitais atvejais yra numatytos šioje direktyvoje. Toms paslaugoms turėtų būti taikomas tik paprastesnis režimas;
(125)
tikslinga identifikuoti tas paslaugas, jas nuoroda susiejant su konkrečiomis pozicijomis Bendrame viešųjų pirkimų žodyne (toliau - BVPŽ), priimtame Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2195/2002 (27); šis žodynas - hierarchinės struktūros klasifikatorius, suskirstytas į skyrius, grupes, klases, kategorijas ir pakategores. Siekiant išvengti teisinio netikrumo, reikėtų paaiškinti, kad nuoroda į skyrių nebūtinai reiškia nuorodą į prijungiamuosius poskyrius. Tad toks išsamus išvardijimas turėtų būti pasiektas aiškiai paminint visas atitinkamas pozicijas, prireikus jas nurodant atitinkamais kodais;
(126)
projekto konkursai tradiciškai daugiausia būdavo rengiami miestų ir teritorijų planavimo, architektūros, inžinerijos ar duomenų tvarkymo srityse. Tačiau vertėtų priminti, kad šios lanksčios priemonės galėtų būti naudojamos ir kitais tikslais ir kad galima nustatyti, kad vėlesnės paslaugų pirkimo sutartys būtų skiriamos projekto konkurso laimėtojui arba vienam iš laimėtojų vedant derybas be skelbimo apie pirkimą;
(127)
atlikus įvertinimą buvo nustatyta, kad dar daug ką galima tobulinti Sąjungos viešųjų pirkimų taisyklių taikymo srityje. Siekiant veiksmingiau ir nuosekliau taikyti taisykles, labai svarbu susidaryti bendrą vaizdą apie nacionalinės viešųjų pirkimų politikos galimas struktūrines problemas ir bendrus modelius, kad būtų galima tikslingiau spręsti galimas konkrečias problemas. Tą bendrą vaizdą susidaryti galima tinkamai vykdant stebėseną, kurios rezultatus reikėtų reguliariai skelbti, kad būtų galima turint pakankamai informacijos diskutuoti apie galimą viešųjų pirkimų taisyklių ir praktikos patobulinimą. Toks tinkamas bendras vaizdas taip pat galėtų suteikti svarbios informacijos apie viešųjų pirkimų taisyklių taikymą įgyvendinant Sąjungos bendrai finansuojamus projektus. Valstybėms narėms turėtų būti palikta teisė nuspręsti, kaip ši stebėsena turėtų būti vykdoma praktiškai ir kas ją turi vykdyti; nuspręsdamos, jos taip pat turėtų galėti priimti sprendimą, ar stebėsena turėtų būti pagrįsta pavyzdžiais grindžiama ex post kontrole, ar sisteminga ex ante viešojo pirkimo procedūrų, kurioms taikoma ši direktyva, kontrole. Turėtų būti galima atitinkamoms įstaigoms pranešti apie potencialias problemas; tai nebūtinai reikštų, kad stebėseną vykdę subjektai turi šalies statusą teismuose.
Veiksmingesnis konsultavimas, informavimas ir parama perkantiesiems subjektams ir ekonominės veiklos vykdytojams taip pat gali labai prisidėti prie viešųjų pirkimų efektyvumo didinimo, pasiekiamo geresniu viešųjų pirkimų praktikos išmanymu, didesniu teisiniu tikrumu ir šios praktikos profesionalizavimu. Taip konsultuoti perkančiuosius subjektus ir ekonominės veiklos vykdytojus reikėtų, kai tai būtina siekiant užtikrinti tinkamesnį taisyklių taikymą. Konsultuoti galima visais klausimais, svarbiais viešųjų pirkimų srityje, kaip antai apie įsigijimo planavimą, procedūras, metodų ir priemonių bei gerosios praktikos įgyvendinant procedūras parinkimą. Kalbant apie teisinius klausimus, konsultavimas nebūtinai turėtų apimti išsamią teisinę atitinkamų klausimų analizę; juo galėtų būti tik bendrai nurodomi aspektai, į kuriuos reikėtų atsižvelgti vėliau atliekant išsamią klausimų analizę, pavyzdžiui, nurodant galimai susijusią teismų praktiką arba gairių pastabas ar kitus šaltinius, kuriuose buvo nagrinėjamas tas konkretus klausimas;
(128)
Direktyvoje 92/13/EEB numatytos tam tikros peržiūros procedūros, kurias galima taikyti bent kiekvienam suinteresuotam asmeniui, kuris nori arba norėjo, kad su juo būtų sudaryta tam tikra sutartis ir kuris dėl tariamo Sąjungos viešųjų pirkimų srities teisės nuostatų ar nacionalinių taisyklių, kuriomis tos teisės nuostatos perkeliamos, pažeidimo rizikavo ar rizikuoja patirti žalą. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio toms peržiūros procedūroms. Tačiau piliečiai, suinteresuotieji subjektai, tiek organizuoti, tiek neorganizuoti, ir kiti asmenys ar subjektai, kurie negali naudotis peržiūros procedūromis, nustatytomis Direktyvoje 92/13/EEB, vis dėlto kaip mokesčių mokėtojai turi teisėtą interesą tikėtis patikimų pirkimo procedūrų. Todėl jiems turėtų būti suteikta galimybė apie šios direktyvos galimus pažeidimus kompetentingai institucijai ar struktūroms pranešti kitomis priemonėmis, nei naudojantis peržiūros sistema pagal Direktyvą 92/13/EEB, ir nenustatant būtino reikalavimo juos įtraukti kaip šalis į teismo procesus. Kad nebūtų dubliuojamas esamų institucijų ar struktūrų darbas, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama numatyti galimybę kreiptis į bendras stebėsenos institucijas ar struktūras, sektorių priežiūros institucijas, savivaldos priežiūros institucijas, konkurencijos institucijas, ombudsmeną arba nacionalines audito institucijas;
(129)
siekiant visapusiškai panaudoti viešųjų pirkimų galimybes, kad būtų pasiekti strategijos „Europa 2020 pažangiam, tvariam ir integraciniam augimui“ tikslai, taip pat bus svarbus pirkimų aplinkosaugos, socialinėje ir inovacijų srityje vaidmuo. Todėl svarbu apžvelgti pokyčius strateginių viešųjų pirkimų srityje, kad būtų galima susidaryti žiniomis paremtą vaizdą apie bendro lygio visuotines tendencijas toje srityje. Šiame kontekste taip pat galima remtis visais jau parengtais atitinkamais pranešimais;
(130)
atsižvelgiant į MVĮ potencialą darbo vietų kūrimo, ekonomikos augimo ir inovacijų srityje, svarbu skatinti MVĮ dalyvauti viešuosiuose pirkimuose, tiek atitinkamomis šios direktyvos nuostatomis, tiek nacionalinio lygio iniciatyvomis. Šioje direktyvoje numatytos naujos nuostatos turėtų prisidėti prie didesnio MVĮ sėkmės lygio, turint omenyje MVĮ laimėtų konkursų vertės dalį visų skirtų sutarčių vertės atžvilgiu. Netikslinga nustatyti, kokia MVĮ laimėtų konkursų dalis turėtų būti privaloma, tačiau atsižvelgiant į MVĮ dalyvavimo svarbą turėtų būti atidžiai stebimos nacionalinės iniciatyvos, kuriomis siekiama didinti MVĮ dalyvavimo mastą;
(131)
jau nustatyta įvairių procedūrų ir darbo metodų, skirtų Komisijos pranešimams ir ryšiams su valstybėmis narėmis, pavyzdžiui, pranešimams ir ryšiams, susijusiems su SESV 258 ir 260 straipsniuose numatytomis procedūromis, taip pat pranešimams ir ryšiams Vidaus rinkos problemų sprendimo tinkle (toliau - SOLVIT) ir pagal sistemą „ES Pilot“; šios procedūros ir metodai šia direktyva nekeičiami. Tačiau juos reikėtų papildyti kiekvienoje valstybėje narėje bendradarbiavimui su Komisija paskiriant po vieną kontaktinį punktą, kuris būtų vienintelis centras, priimantis klausimus, susijusius su viešaisiais pirkimais atitinkamoje valstybėje narėje. Šią funkciją gali atlikti fiziniai asmenys ar struktūros, kurie jau reguliariai palaiko ryšius su Komisija dėl klausimų, susijusių su viešaisiais pirkimais, pavyzdžiui, nacionaliniai kontaktiniai punktai, Viešųjų pirkimų patariamojo komiteto nariai, Viešųjų pirkimų tinklo nariai ar nacionalinės koordinavimo įstaigos;
(132)
sprendimų priėmimo pirkimo procedūrose atsekamumas ir skaidrumas yra ypač svarbūs procedūrų patikimumo užtikrinimo veiksniai, be to, jais veiksmingai kovojama su korupcija ir sukčiavimu. Todėl perkančiosios organizacijos turėtų saugoti sudarytų didelės vertės sutarčių kopijas, kad suinteresuotieji subjektai galėtų susipažinti su tais dokumentais laikantis taikomų taisyklių dėl galimybės susipažinti su dokumentais. Be to, perkantieji subjektai turėtų pirkimo ataskaitoje užfiksuoti atskirų pirkimo procedūrų esminius elementus ir sprendimus. Stengiantis kiek įmanoma išvengti administracinės naštos, reikėtų leisti pirkimo ataskaitoje pateikti nuorodą į informaciją, kuri jau yra atitinkamame skelbime apie sutarties skyrimą. Taip pat reikėtų patobulinti Komisijos valdomas tų skelbimų viešo paskelbimo elektronines sistemas, siekiant palengvinti duomenų įvedimą ir kartu palengvinti visuotinių ataskaitų gavimą iš sistemos bei duomenų keitimąsi tarp sistemų;
(133)
administracinio supaprastinimo tikslais ir siekiant palengvinti valstybėms narėms tenkančią naštą Komisija turėtų periodiškai nagrinėti, ar su viešojo pirkimo procedūromis susijusiuose skelbimuose pateikiama informacija yra pakankamai kokybiška ir išsami, kad Komisija galėtų išgauti statistinę informaciją, kurią priešingu atveju turėtų pateikti valstybės narės;
(134)
būtinas veiksmingas administracinis bendradarbiavimas keičiantis informacija, kurios reikia vykdant sutarties skyrimo procedūras pirkimuose su tarpvalstybiniu aspektu, visų pirma dėl pašalinimo pagrindų bei atrankos kriterijų patikrinimo ir kokybės bei aplinkos apsaugos standartų taikymo. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1024/2012 (28) sukurta Vidaus rinkos informacinė sistema (toliau - IMI) galėtų būti naudinga elektroninė priemonė siekiant sudaryti administraciniam bendradarbiavimui palankesnes sąlygas ir jį paskatinti valdant keitimąsi informacija laikantis paprastų ir vienodų procedūrų, kuriomis būtų įveikiami kalbos barjerai. Todėl turėtų būti kuo greičiau pradėtas bandomasis projektas siekiant ištirti, ar verta išplėsti IMI taikymą keitimuisi informacija pagal šią direktyvą;
(135)
siekiant prisitaikyti prie sparčių techninių, ekonominių ir reglamentavimo pokyčių, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl tam tikrų neesminių šios direktyvos elementų. Dėl poreikio laikytis tarptautinių susitarimų Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai keisti vertės ribų apskaičiavimo metodų technines procedūras ir periodiškai persvarstyti pačias vertės ribas; Sąjungos lygiu gali būti daromi nuorodų į BVPŽ nomenklatūrą reglamentavimo pakeitimai, jie turi būti atspindėti šios direktyvos tekste; elektroninio gavimo prietaisų techninė informacija ir charakteristikos turėtų būti nuolat atnaujinamos atsižvelgiant į technologinius pokyčius; be to, reikia suteikti Komisijai įgaliojimus tam tikrus elektroninių ryšių techninius standartus paskelbti privalomais, siekiant užtikrinti pirkimo procedūrų techninio formato, procesų ir komunikavimo naudojant elektronines ryšio priemones suderinamumą atsižvelgiant į technologinius pokyčius; Komisijai taip pat turėtų būti suteikti įgaliojimai pritaikyti Sąjungos teisės aktų, kuriais nustatoma bendra gyvavimo ciklo sąnaudų skaičiavimo metodika, sąrašą; siekiant įtraukti atskiruose sektoriuose patvirtintas priemones, reikėtų sparčiai pritaikyti tarptautinių socialinių ir aplinkos apsaugos konvencijų sąrašą, Sąjungos teisės aktų, kuriuos įgyvendinant sukuriama prielaida, kad yra galimybė laisvai patekti į tam tikrą rinką, sąrašą ir II priedą, kuriame išdėstytas teisės aktų, į kuriuos reikia atsižvelgti vertinant, ar galioja specialiosios arba išimtinės teisės, sąrašas. Siekiant patenkinti tą poreikį, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai nuolat atnaujinti šiuos sąrašus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(136)
šios direktyvos taikymo klausimais Komisija turėtų konsultuotis su atitinkamomis elektroninių pirkimų srities ekspertų grupėmis, užtikrindama pagrindinių suinteresuotųjų subjektų grupių sudėties pusiausvyrą;
(137)
siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai IX priede nurodytų duomenų siuntimo ir skelbimo procedūros, pranešimų rengimo ir perdavimo procedūrų ir standartinių skelbimų paskelbimo formų srityse. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (29);
(138)
patariamoji procedūra turėtų būti taikoma įgyvendinimo aktams, susijusiems su standartinėmis skelbimų paskelbimo formomis, priimti, kurie neturi poveikio nei finansiniu požiūriu, nei iš šios direktyvos kylančių įpareigojimų pobūdžiui ir aprėpčiai. Kita vertus, tiems aktams būdingas vien administracinis tikslas ir jais siekiama palengvinti šioje direktyvoje nustatytų taisyklių taikymą.
Be to, sprendimai, kuriais nustatoma, ar rinkoje, į kurią galima laisvai patekti, vykdoma konkreti veikla yra tiesiogiai veikiama konkurencijos, turėtų būti priimami tokiomis sąlygomis, kad būtų užtikrintos vienodos tos nuostatos įgyvendinimo sąlygos. Todėl Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai ir dėl nustatymo, ar taikytinas 34 straipsnis, procedūros, numatytos 35 straipsnyje, išsamių įgyvendinimo nuostatų, taip pat įgaliojimai dėl pačių įgyvendinimo aktų. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Reglamento (ES) Nr. 182/2011. Patariamoji procedūra turėtų būti taikoma tiems įgyvendinimo aktams priimti;
(139)
Komisija turėtų įvertinti poveikį vidaus rinkai dėl vertės ribų taikymo ir pateikti atitinkamą ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai. Rengdama ataskaitą ji turėtų atsižvelgti į tokius veiksnius, kaip antai tarpvalstybinių pirkimų mastą, MVĮ dalyvavimą, sandorių išlaidas bei sąnaudų ir naudos santykį.
Remiantis SVP XXII straipsnio 7 dalimi, praėjus trejiems metams nuo jos įsigaliojimo dėl jos rengiamos tolesnės derybos, o vėliau derybos vyksta reguliariai. Atsižvelgiant į infliacijos poveikį, ilgą laikotarpį nekeičiant vertės ribų SVP, tomis pačiomis aplinkybėmis taip pat turėtų būti svarstomas vertės ribų lygio tinkamumas; kai vertės ribų lygis atitinkamai būtų pakeistas, Komisija turėtų tinkamais atvejais priimti pasiūlymą dėl teisės akto, kuriuo būtų pakeistos šioje direktyvoje nustatytos vertės ribos;
(140)
kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. tam tikroms viešojo pirkimo procedūroms taikomų valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų koordinavimo, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame pat straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(141)
Direktyva 2004/17/EB turėtų būti panaikinta;
(142)
pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. valstybių narių ir Komisijos bendrą politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės įsipareigoja pagrįstais atvejais prie pranešimo apie taikomas perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar kelis dokumentus, kuriuose būtų paaiškintas direktyvos nuostatų ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitinkamų dalių ryšys. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
TAIKYMO SRITIS, TERMINŲ APIBRĖŽTYS IR BENDRIEJI PRINCIPAI
I SKYRIUS
Dalykas ir terminų apibrėžtys
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
3 straipsnis
Perkančiosios organizacijos
4 straipsnis
Perkantieji subjektai
5 straipsnis
Mišrieji pirkimai, apimantys tą pačią veiklą
6 straipsnis
Pirkimas, apimantis kelių rūšių veiklą
II SKYRIUS
Veiklos rūšys
7 straipsnis
Bendrosios nuostatos
8 straipsnis
Dujos ir šiluma
9 straipsnis
Elektros energija
10 straipsnis
Vanduo
11 straipsnis
Transporto paslaugos
12 straipsnis
Uostai ir oro uostai
13 straipsnis
Pašto paslaugos
14 straipsnis
Naftos ir dujų gavyba ir anglies ar kito kietojo kuro žvalgymas arba gavyba
III SKYRIUS
Materialinė taikymo sritis
1 SKIRSNIS
VERTĖS RIBOS
15 straipsnis
Vertės ribų dydžiai
16 straipsnis
Numatomos pirkimo vertės skaičiavimo metodai
17 straipsnis
Vertės ribų peržiūra
2 SKIRSNIS
NETAIKYMAS SUTARTIMS IR PROJEKTO KONKURSAMS; specialios nuostatos dėl pirkimų, apimančių gynybos ir saugumo aspektus
1 poskyris
Visiems perkantiesiems subjektams taikomos išimtys ir vandens bei energetikos sektoriams taikomos specialiosios išimtys
18 straipsnis
Perpardavimo arba lizingo tikslais trečiosioms šalims skiriamos sutartys
19 straipsnis
Kitais nei į šios direktyvos veikimo sritį patenkančiai veiklai vykdyti tikslais arba tokiai veiklai trečiojoje šalyje vykdyti skiriamos sutartys arba rengiami projekto konkursai
20 straipsnis
Pagal tarptautines taisykles skiriamos sutartys ir organizuojami projekto konkursai
21 straipsnis
Specialiosios netaikymo paslaugų pirkimo sutartims nuostatos
22 straipsnis
Paslaugų pirkimo sutartys, skiriamos remiantis išimtine teise
23 straipsnis
Tam tikrų perkančiųjų subjektų skiriamos sutartys dėl vandens pirkimo ir energijos arba energijai gaminti skirto kuro tiekimo
2 poskirsnis
Pirkimai, apimantys gynybos ir saugumo aspektus
24 straipsnis
Gynyba ir saugumas
25 straipsnis
Mišrieji pirkimai, apimantys tą pačią veiklą bei apimantys gynybos ar saugumo aspektus
26 straipsnis
Pirkimai, apimantys kelių rūšių veiklą bei apimantys gynybos ar saugumo aspektus
27 straipsnis
Pagal tarptautines taisykles skiriamos sutartys arba organizuojami projekto konkursai, apimantys gynybos ar saugumo aspektus
3 poskirsnis
Ypatingi santykiai (bendradarbiavimas, susijusios įmonės ir bendrosios įmonės)
28 straipsnis
Sutartys tarp perkančiųjų organizacijų
29 straipsnis
Susijusiai įmonei skiriamos sutartys
30 straipsnis
Bendrajai įmonei arba bendrajai įmonei priklausančiam perkančiajam subjektui skiriamos sutartys
31 straipsnis
Informacijos pateikimas
4 poskyris
Ypatingi atvejai
32 straipsnis
Mokslinių tyrimų ir plėtros paslaugos
33 straipsnis
Sutartys, kurioms taikomos specialiosios priemonės
5 poskyris
Konkurencijos tiesiogiai veikiamos veiklos rūšys ir su jomis susijusios procedūrinės nuostatos
34 straipsnis
Konkurencijos tiesiogiai veikiamos veiklos rūšys
35 straipsnis
Nustatymo, ar taikytinas 34 straipsnis, procedūra
IV SKYRIUS
Bendrieji principai
36 straipsnis
Pirkimų principai
37 straipsnis
Ekonominės veiklos vykdytojai
38 straipsnis
Rezervuotos sutartys
39 straipsnis
Konfidencialumas
40 straipsnis
Komunikavimui taikomos taisyklės
41 straipsnis
Nomenklatūros
42 straipsnis
Interesų konfliktai
II ANTRAŠTINĖ DALIS
SUTARTIMS TAIKYTINOS TAISYKLĖS
I SKYRIUS
Procedūros
43 straipsnis
Sąlygos, susijusios su SVP ir kitais tarptautiniais susitarimais
44 straipsnis
Procedūrų pasirinkimas
45 straipsnis
Atviras konkursas
46 straipsnis
Ribotas konkursas
47 straipsnis
Derybos su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse
48 straipsnis
Konkurencinis dialogas
49 straipsnis
Inovacijų partnerystė
50 straipsnis
Derybų be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse naudojimas
II SKYRIUS
Elektroninių ir grupinių pirkimų metodai ir priemonės
51 straipsnis
Preliminariosios sutartys
52 straipsnis
Dinaminės pirkimo sistemos
53 straipsnis
Elektroniniai aukcionai
54 straipsnis
Elektroniniai katalogai
55 straipsnis
Centralizuota pirkimo veikla ir centrinės perkančiosios organizacijos
56 straipsnis
Tam tikrais atvejais taikomi bendri pirkimai
57 straipsnis
Pirkimai, kuriuose dalyvauja skirtingų valstybių narių perkantieji subjektai
III SKYRIUS
Procedūros vykdymas
1 SKIRSNIS
PASIRENGIMAS
58 straipsnis
Pirminės rinkos konsultacijos
59 straipsnis
Išankstinis kandidatų arba konkurso dalyvių dalyvavimas
60 straipsnis
Techninės specifikacijos
61 straipsnis
Ženklinimas
62 straipsnis
Tyrimų ataskaitos, sertifikavimas ir kitos įrodinėjimo priemonės
63 straipsnis
Techninių specifikacijų pateikimas
64 straipsnis
Alternatyvūs pasiūlymai
65 straipsnis
Sutarčių skaidymas į pirkimo dalis
66 straipsnis
Terminų nustatymas
2 SKIRSNIS
PASKELBIMAS IR SKAIDRUMAS
67 straipsnis
Reguliarūs orientaciniai skelbimai
68 straipsnis
Skelbimai apie kvalifikacijos vertinimo sistemą
69 straipsnis
Skelbimai apie pirkimą
70 straipsnis
Skelbimai apie sutarties skyrimą
71 straipsnis
Skelbimų paskelbimo forma ir būdas
72 straipsnis
Paskelbimas nacionaliniu lygmeniu
73 straipsnis
Galimybė gauti pirkimo dokumentus elektronine forma
74 straipsnis
Kvietimai kandidatams
75 straipsnis
Pareiškėjų pagal kvalifikacijos vertinimo sistemą, kandidatų ir konkurso dalyvių informavimas
3 SKIRSNIS
DALYVIŲ PASIRINKIMAS IR SUTARČIŲ SKYRIMAS
76 straipsnis
Bendrieji principai
1 poskirsnis
Kvalifikacijos vertinimas ir kokybinė atranka
77 straipsnis
Kvalifikacijos vertinimo sistemos
78 straipsnis
Kokybinės atrankos kriterijai
79 straipsnis
Rėmimasis kitų subjektų pajėgumu
80 straipsnis
Direktyvoje 2014/24/ES numatytų pašalinimo pagrindų ir atrankos kriterijų taikymas
81 straipsnis
Kokybės užtikrinimo standartai ir aplinkosaugos vadybos standartai
2 poskirsnis
Sutarties skyrimas
82 straipsnis
Sutarties skyrimo kriterijai
83 straipsnis
Gyvavimo ciklo sąnaudos
84 straipsnis
Neįprastai maža pasiūlyta kaina
4 SKIRSNIS
PASIŪLYMAI, APIMANTYS TREČIŲJŲ ŠALIŲ KILMĖS PRODUKTUS, IR SANTYKIAI SU TOMIS ŠALIMIS
85 straipsnis
Pasiūlymai, apimantys trečiųjų šalių kilmės produktus
86 straipsnis
Santykiai su trečiosiomis šalimis, susiję su darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutartimis
IV SKYRIUS
Sutarties vykdymas
87 straipsnis
Sutarčių vykdymo sąlygos
88 straipsnis
Subranga
89 straipsnis
Sutarčių keitimas galiojimo laikotarpiu
90 straipsnis
Sutarčių nutraukimas
III ANTRAŠTINĖ DALIS
SPECIALIOSIOS PIRKIMO PROCEDŪROS
I SKYRIUS
Socialinės ir kitos specialios paslaugos
91 straipsnis
Socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutarčių skyrimas
92 straipsnis
Skelbimų paskelbimas
93 straipsnis
Sutarčių skyrimo principai
94 straipsnis
Rezervuotos sutartys tam tikrų paslaugų atveju
II SKYRIUS
Projekto konkursams taikomos taisyklės
95 straipsnis
Taikymo sritis
96 straipsnis
Skelbimai
97 straipsnis
Projekto konkursų rengimo ir dalyvių bei vertinimo komisijos atrankos taisyklės
98 straipsnis
Vertinimo komisijos sprendimai
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
VALDYMAS
99 straipsnis
Vykdymo užtikrinimas
100 straipsnis
Atskiros sutarčių skyrimo procedūrų ataskaitos
101 straipsnis
Nacionalinės ataskaitos ir statistinė informacija
102 straipsnis
Administracinis bendradarbiavimas
V ANTRAŠTINĖ DALIS
DELEGUOTIEJI ĮGALIOJIMAI, ĮGYVENDINIMO ĮGALIOJIMAI IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
103 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
104 straipsnis
Skubos procedūra
105 straipsnis
Komiteto procedūra
106 straipsnis
Perkėlimo į nacionalinę teisę ir pereinamojo laikotarpio nuostatos
107 straipsnis
Panaikinimas
108 straipsnis
Peržiūra
109 straipsnis
Įsigaliojimas
110 straipsnis
Adresatai
PRIEDAI
I PRIEDAS
2 straipsnio 2 punkto a papunktyje nustatytų veiklos rūšių sąrašas
II PRIEDAS
4 straipsnio 3 dalyje nurodytų Sąjungos teisės aktų sąrašas
III PRIEDAS
34 straipsnio 3 dalyje nurodytų Sąjungos teisės aktų sąrašas
IV PRIEDAS
35 straipsnyje nurodytų įgyvendinimo aktų priėmimo terminai
V PRIEDAS
Reikalavimai, susiję su pasiūlymų, prašymų dalyvauti, kvalifikacijos vertinimo paraiškų ir konkursų planų bei projektų elektroninio gavimo priemonėmis ir prietaisais
VI PRIEDO A dalis
Informacija, kuri turi būti pateikta reguliariame orientaciniame skelbime (kaip nurodyta 67 straipsnyje)
VI PRIEDO B dalis
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbimuose apie reguliaraus orientacinio skelbimo, kuris nėra naudojamas kaip kvietimas dalyvauti konkurse, paskelbimą pirkėjo profilyje (kaip nurodyta 67 straipsnio 1 dalyje)
VII PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta pirkimo dokumentuose, susijusiuose su elektroniniais aukcionais (53 straipsnio 4 dalis)
VIII PRIEDAS
Tam tikrų techninių specifikacijų apibrėžtis
IX PRIEDAS
Paskelbimo ypatumai
X PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbime apie kvalifikacijos vertinimo sistemą (kaip nurodyta 44 straipsnio 4 dalies b punkte ir 68 straipsnyje)
XI PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbimuose apie pirkimą (kaip nurodyta 69 straipsnyje)
XII PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbime apie sutarties skyrimą (kaip nurodyta 70 straipsnyje)
XIII PRIEDAS
74 straipsnyje numatytų kvietimų pateikti pasiūlymus, dalyvauti dialoge, dalyvauti derybose arba patvirtinti susidomėjimą turinys
XIV PRIEDAS
36 straipsnio 2 dalyje nurodytų tarptautinių socialinių ir aplinkos apsaugos konvencijų sąrašas
XV PRIEDAS
83 straipsnio 3 dalyje nurodytų Sąjungos teisės aktų sąrašas
XVI PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbimuose apie sutarties keitimą jos galiojimo laikotarpiu (kaip nurodyta 89 straipsnio 1 dalyje)
XVII PRIEDAS
91 straipsnyje nurodytos paslaugos
XVIII PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbimuose apie pirkimą socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutarčių atveju (kaip nurodyta 92 straipsnyje)
XIX PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbime apie projekto konkursą (kaip nurodyta 96 straipsnio 1 dalyje)
XX PRIEDAS
Informacija, kuri turi būti pateikta skelbimuose apie projekto konkurso rezultatus (kaip nurodyta 96 straipsnio 1 dalyje)
XXI PRIEDAS
Atitikties lentelė
I ANTRAŠTINĖ DALIS
Taikymo sritis, terminų apibrėžtys ir bendrieji principai
I SKYRIUS
Dalykas ir terminų apibrėžtys
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šia direktyva nustatomos taisyklės, kuriomis reglamentuojamos perkančiųjų subjektų vykdomo pirkimo procedūros, atliekamos siekiant sudaryti sutartis ir vykdyti projekto konkursus, jeigu jų numatoma vertė ne mažesnė nei 15 straipsnyje nustatytos vertės ribos.
2. Kaip apibrėžta šioje direktyvoje, pirkimas - vieno ar daugiau perkančiųjų subjektų vykdomas darbų, prekių ar paslaugų įsigijimas pagal darbų, prekių ar paslaugų pirkimo sutartį iš tų perkančiųjų subjektų pasirinktų ekonominės veiklos vykdytojų, su sąlyga, kad darbai, prekės ar paslaugos yra skirti vienos iš 8-14 straipsniuose nurodytų rūšių veiklai vykdyti.
3. Taikant šią direktyvą laikomasi SESV 346 straipsnio.
4. Šia direktyva nedaromas poveikis valstybių narių teisei laisvai spręsti, laikantis Sąjungos teisės, kokias paslaugas jos laiko bendrojo ekonominio intereso paslaugomis, kaip tos paslaugos turėtų būti organizuojamos ir finansuojamos laikantis valstybės pagalbos taisyklių ir kokios konkrečios pareigos joms turėtų būti taikomos. Lygiai taip pat šia direktyva nedaromas poveikis viešųjų institucijų teisei spręsti ar, kaip ir kokiu mastu jos nori pačios atlikti viešąsias funkcijas pagal SESV 14 straipsnį ir Protokolą Nr. 26.
5. Šia direktyva nedaromas poveikis tam, kaip valstybės narės nusprendžia organizuoti savo socialinės apsaugos sistemas.
6. Ši direktyva netaikoma bendrojo intereso neekonominėms paslaugoms.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
1. prekių, darbų ir paslaugų pirkimo sutartys- atlygintinos sutartys, kurios raštu sudaromos tarp vieno ar daugiau perkančiųjų subjektų ir vieno ar daugiau ekonominės veiklos vykdytojų, kurių objektas - darbų vykdymas, produktų tiekimas ar paslaugų teikimas;
2. darbų pirkimo sutartys- sutartys, kurių objektas yra vienas iš toliau nurodytų dalykų:
a)
darbų, susijusių su viena iš I priede apibrėžtų veiklos rūšių, vykdymas arba projektavimas kartu su vykdymu;
b)
darbo vykdymas arba projektavimas kartu su vykdymu;
c)
darbo, atitinkančio perkančiojo subjekto, darančio lemiamą įtaką darbo pobūdžiui ar projektui, reikalavimus, atlikimas bet kokiomis priemonėmis;
3. darbas- visų statybos arba civilinės inžinerijos darbų, skirtų ekonominei ar techninei funkcijai atlikti, rezultatas;
4. prekių pirkimo sutartys- sutartys, kurių objektas yra produktų pirkimas, lizingas, nuoma arba pirkimas išsimokėtinai, numatant jas įsigyti ar to nenumatant. Prekių pirkimo sutartis papildomai gali apimti įrengimo ir montavimo operacijas;
5. paslaugų pirkimo sutartys- sutartys, kurių objektas - paslaugų, išskyrus nurodytąsias 2 punkte, teikimas;
6. ekonominės veiklos vykdytojas- bet kuris fizinis ar juridinis asmuo arba perkantysis subjektas, arba tokių asmenų ir (arba) subjektų grupė, įskaitant bet kokias laikinas įmonių asociacijas, kurie rinkoje siūlosi vykdyti darbus ir (arba) darbą, tiekti produktus ar teikti paslaugas;
7. konkurso dalyvis- pasiūlymą pateikęs ekonominės veiklos vykdytojas;
8. kandidatas- ekonominės veiklos vykdytojas, siekiantis būti pakviestas arba jau pakviestas dalyvauti ribotame konkurse, derybose, konkurenciniame dialoge arba inovacijų partnerystėje;
9. pirkimo dokumentas- dokumentas, kurį pateikė arba nurodė perkantysis subjektas ir kuriame apibūdinami ar nustatomi pirkimo ar procedūros elementai, įskaitant skelbimą apie pirkimą, reguliarų orientacinį skelbimą arba skelbimus apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, naudojamus kaip kvietimo dalyvauti konkurse priemonę, technines specifikacijas, aprašomąjį dokumentą, siūlomas sutarties sąlygas, kandidatų ir konkurso dalyvių dokumentų teikimo formatus, informaciją apie bendrai taikytinas pareigas ir visus kitus papildomus dokumentus;
10. centralizuota pirkimo veikla- veikla, vykdoma nuolat viena iš toliau nurodytų formų:
a)
perkantiesiems subjektams skirtų prekių ir (arba) paslaugų įsigijimas;
b)
viešųjų sutarčių skyrimas arba preliminariųjų sutarčių dėl perkantiesiems subjektams skirtų darbų, prekių ar paslaugų sudarymas;
11. pagalbinė pirkimo veikla- pagalbos vykdant pirkimų veiklą teikimas, visų pirma šiomis formomis:
a)
techninė infrastruktūra, suteikianti perkantiesiems subjektams galimybę skirti viešąsias sutartis arba sudaryti preliminariąsias sutartis dėl darbų, prekių ar paslaugų;
b)
konsultacijos dėl pirkimo procedūrų vykdymo ar rengimo;
c)
pirkimo procedūrų rengimas ir valdymas atitinkamo perkančiojo subjekto vardu ir sąskaita;
12. centrinė perkančioji organizacija- perkantysis subjektas, kaip apibrėžta šios direktyvos 4 straipsnio 1 punkte, arba perkančioji organizacija, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/24/ES 2 straipsnio 1 dalies 1 punkte, vykdanti centralizuotą pirkimo veiklą ir, galimai, pagalbinę pirkimo veiklą.
Pirkimas, kurį centrinė perkančioji organizacija atlieka siekdama vykdyti centralizuotą pirkimo veiklą, laikomas pirkimu vykdant 8-14 straipsniuose aprašytą veiklą. 18 straipsnis netaikomas pirkimui, kurį centrinė perkančioji organizacija atlieka siekdama vykdyti centralizuotą pirkimo veiklą;
13. pirkimo paslaugų teikėjas- viešasis arba privatusis subjektas, rinkoje siūlantis pagalbines pirkimo veiklos paslaugas;
14. rašytinis arba raštu- bet kokia išraiška žodžiais ar skaičiais, kuriuos galima perskaityti, atgaminti, o paskui perduoti, įskaitant elektroninėmis priemonėmis perduodamą ir saugomą informaciją;
15. elektroninės priemonės- elektroninė įranga, naudojama duomenims, perduodamiems, siunčiamiems ir gaunamiems laidinėmis, radijo, optinėmis ar kitomis elektromagnetinėmis priemonėmis, tvarkyti (įskaitant skaitmeninį suspaudimą) ir saugoti;
16. gyvavimo ciklas- visi vienas po kito einantys ir (arba) tarpusavyje susiję produktų tiekimo, darbų atlikimo ar paslaugų teikimo etapai, įskaitant atliktinus mokslinius tyrimus ir plėtrą, gamybą, prekybą ir jos sąlygas, gabenimą, naudojimą ir priežiūrą, nuo žaliavų įsigijimo ar išteklių gavimo iki išėmimo iš apyvartos, sunaikinimo ir gyvavimo ciklo pabaigos ar utilizavimo;
17. projekto konkursai- procedūros, kai perkančiajam subjektui suteikiama teisė įsigyti konkursui, per kurį gali būti skiriami prizai, pateiktą ir vertinimo komisijos atrinktą planą ar projektą (daugiausia miestų planavimo ir teritorijų planavimo, architektūros, inžinerijos ar duomenų tvarkymo srityse);
18. inovacija- naujo arba iš esmės pagerinto produkto, paslaugos ar proceso, įskaitant gamybos, statymo ar konstravimo procesus, bet jais neapsiribojant, naujo rinkodaros metodo arba naujo organizacinio metodo verslo praktikos, darbo vietų organizavimo arba išorės santykių srityse įgyvendinimas, inter alia, siekiant padėti spręsti visuomenės uždavinius ar remti strategiją „Europa 2020 pažangiam, tvariam ir integraciniam augimui“;
19. ženklinimo dokumentas- bet koks dokumentas, sertifikatas ar liudijimas, kuriuo patvirtinama, kad atitinkami darbai, produktai, paslaugos, procesai ar procedūros atitinka tam tikrus reikalavimus;
20. ženklinimo reikalavimai- reikalavimai, kuriuos turi atitikti atitinkami darbai, produktai, paslaugos, procesai ar procedūros, kad gautų atitinkamą ženklinimo dokumentą.
3 straipsnis
Perkančiosios organizacijos
1. Šioje direktyvoje perkančiosios organizacijos - valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijos, viešosios teisės reglamentuojami subjektai arba iš vienos ar daugiau tokių institucijų arba vieno ar daugiau tokių viešosios teisės reglamentuojamų subjektų sudarytos asociacijos.
2. Regionų valdžios institucijos apima visas administracinių vienetų valdžios institucijas, kurių nebaigtinis sąrašas pateiktas Teritorinių statistinių vienetų nomenklatūroje (NUTS) 1 ir 2, kaip nurodyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1059/2003 (30).
3. Vietos valdžios institucijos apima visas administracinių vienetų, klasifikuojamų NUTS 3, ir mažesnių administracinių vienetų, kaip nurodyta Reglamente (EB) Nr. 1059/2003, valdžios institucijas.
4. Viešosios teisės reglamentuojami subjektai - subjektai, pasižymintys visomis toliau išvardytomis charakteristikomis:
a)
jie įsteigti siekiant konkretaus tikslo - patenkinti bendrojo intereso poreikius, kurie nėra pramoninio ar komercinio pobūdžio;
b)
jie turi teisinį subjektiškumą ir
c)
jie didžiąja dalimi finansuojami valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijų ar kitų viešosios teisės reglamentuojamų subjektų lėšomis arba jų valdymas yra prižiūrimas tų valdžios institucijų ar subjektų, arba jie turi administracinį, valdymo ar priežiūros organą, kurio daugiau kaip pusę narių skiria valstybės, regionų ar vietos valdžios institucijos arba kiti viešosios teisės reglamentuojami subjektai.
4 straipsnis
Perkantieji subjektai
1. Šioje direktyvoje perkantieji subjektai yra subjektai, kurie:
a)
yra perkančiosios organizacijos arba viešosios įmonės, kurie vykdo vienos iš 8-14 straipsniuose nurodytų rūšių veiklą;
b)
jeigu jie nėra perkančiosios organizacijos arba viešosios įmonės, vykdo vienos iš 8-14 straipsniuose nurodytų rūšių veiklą arba jų derinį ir veikia remdamiesi specialiosiomis arba išimtinėmis teisėmis, kurias jiems suteikė valstybės narės kompetentinga valdžios institucija.
2. Viešoji įmonė - įmonė, kuriai perkančiosios organizacijos gali tiesiogiai ar netiesiogiai daryti lemiamą įtaką dėl to, kad jos valdo įmonę nuosavybės teise, dėl jų finansinio dalyvavimo šioje įmonėje arba šią įmonę reglamentuojančių taisyklių.
Prielaida, kad perkančiosios organizacijos turi lemiamą įtaką, daroma bet kuriuo iš toliau nurodytų atvejų, kai tos organizacijos tiesiogiai ar netiesiogiai:
a)
valdo didžiąją įmonės pasirašytojo kapitalo dalį;
b)
kontroliuoja daugumą balsų, kurie suteikiami įmonės išleistomis akcijomis;
c)
gali skirti daugiau kaip pusę įmonės administracinio, valdymo ar priežiūros organo narių.
3. Šiame straipsnyje specialiosios ar išimtinės teisės - teisės, kurias valstybės narės kompetentinga valdžios institucija suteikė įstatymais ar kitais teisės aktais, kuriomis 8-14 straipsniuose apibrėžtų rūšių veiklą leisti vykdyti vienam ar daugiau subjektų ir kuriomis daromas esminis poveikis kitų subjektų galimybėms vykdyti tokią veiklą.
Teisės, suteiktos laikantis procedūros, kurios atveju užtikrintas pakankamas viešumas, kai suteikiant tas teises buvo remiamasi objektyviais kriterijais, nėra laikomos specialiosiomis ar išimtinėmis teisėmis, kaip apibrėžta pirmoje pastraipoje.
Tokios procedūros apima:
a)
pirkimo procedūras su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse laikantis Direktyvos 2014/24/ES, Direktyvos 2009/81/EB, Direktyvos 2014/23/ES arba šios direktyvos;
b)
procedūras, vykdomas laikantis kitų II priede išvardytų Sąjungos teisės aktų, kuriomis būtų iš anksto užtikrinama, kad leidimų išdavimas, grindžiamas objektyviais kriterijais, būtų pakankamai skaidrus.
4. Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl II priede pateikto Sąjungos teisės aktų sąrašo keitimo, kai tokie pakeitimai būtini dėl naujų teisės aktų priėmimo, tokių teisės aktų panaikinimo ar keitimo.
5 straipsnis
Mišrieji pirkimai, apimantys tą pačią veiklą
1. 2 dalis taikoma mišriosioms sutartims, kurių dalykas yra įvairių rūšių pirkimai, kuriems visiems taikoma ši direktyva.
3-5 dalys taikomos mišriosioms sutartims, kurių dalykas yra pirkimas, kuriam taikoma ši direktyva, ir pirkimas, kuriam taikomi kiti teisiniai režimai.
2. Sutartys, kurių dalykas yra dviejų ar daugiau rūšių pirkimai (darbų, paslaugų ar prekių), skiriamos pagal tai pirkimų rūšiai, kuriai priskiriamas pagrindinis atitinkamos sutarties dalykas, taikytinas nuostatas.
Mišriųjų sutarčių, iš dalies apimančių paslaugas, kaip apibrėžta III antraštinės dalies I skyriuje, ir iš dalies kitas paslaugas, arba mišriųjų sutarčių, iš dalies apimančių paslaugas ir iš dalies prekes, atveju pagrindinis dalykas nustatomas atsižvelgiant į tai, kuri iš atitinkamų paslaugų ar prekių numatomų verčių yra didžiausia.
3. Kai skirtingos konkrečios sutarties dalys objektyviai gali būti atskirtos, taikoma 4 dalis. Kai skirtingos konkrečios sutarties dalys objektyviai negali būti atskirtos, taikoma 5 dalis.
Kai tam tikrai konkrečios sutarties daliai taikomas SESV 346 straipsnis arba Direktyva 2009/81/EB, taikomas šios direktyvos 25 straipsnis.
4. Sutarčių, kurių dalykas yra pirkimas, kuriam taikoma ši direktyva, ir pirkimas, kuriam netaikoma ši direktyva, atveju perkantieji subjektai gali nuspręsti skirti atskiras sutartis atskiroms dalims arba skirti vieną sutartį. Kai perkantieji subjektai nusprendžia skirti atskiras sutartis atskiroms dalims, sprendimas dėl to, kurį teisinį režimą taikyti bet kuriai iš tokių atskirų sutarčių, priimamas atsižvelgiant į atitinkamos atskiros dalies charakteristikas.
Kai perkantieji subjektai nusprendžia skirti vieną sutartį, tokiai sudaromai mišriajai sutarčiai taikoma ši direktyva, nebent 25 straipsnyje numatyta kitaip, neatsižvelgiant į dalių, kurioms kitu atveju būtų taikomas skirtingas teisinis režimas, vertę ir neatsižvelgiant į tai, kuris teisinis režimas antraip būtų taikomas toms dalims.
Mišriųjų sutarčių, turinčių prekių, darbų ir paslaugų pirkimo sutarčių ir koncesijų elementų, atveju mišrioji sutartis skiriama pagal šią direktyvą, jeigu sutarties dalies, kuri laikoma sutartimi, kuriai taikoma ši direktyva, numatoma vertė, apskaičiuota pagal 16 straipsnį, yra lygi 15 straipsnyje nustatytai atitinkamai vertės ribai arba yra už ją didesnė.
5. Kai skirtingos konkrečios sutarties dalys negali būti objektyviai atskirtos, taikytinas teisinis režimas nustatomas atsižvelgiant į pagrindinį tos sutarties dalyką.
6 straipsnis
Pirkimas, apimantis kelių rūšių veiklą
1. Sutarčių, kuriomis siekiama apimti kelių rūšių veiklą, atveju perkantieji subjektai gali nuspręsti skirti atskiras sutartis dėl kiekvienos atskiros veiklos arba skirti vieną sutartį. Jei perkantieji subjektai nusprendžia skirti atskiras sutartis, sprendimas dėl to, kurias taisykles taikyti bet kuriai iš tokių atskirų sutarčių, priimamas atsižvelgiant į atitinkamos atskiros veiklos charakteristikas.
Nepaisant 5 straipsnio, kai perkantieji subjektai nusprendžia skirti vieną sutartį, taikomos šio straipsnio 2 ir 3 dalys. Vis dėlto, jei vienai iš atitinkamų veiklos rūšių taikomas SESV 346 straipsnis arba Direktyva 2009/81/EB, taikomas šios direktyvos 26 straipsnis.
Sprendimas skirti vieną sutartį ar skirti kelias atskiras sutartis vis dėlto neturi būti priimamas siekiant, kad sutarčiai ar sutartims nebūtų taikoma ši direktyva arba, jei taikytina, Direktyva 2014/24/ES arba Direktyva 2014/23/ES.
2. Sutarčiai, kuria siekiama apimti kelias veiklos rūšis, taikomos taisyklės, taikytinos veiklai, kuriai vykdyti iš esmės skirta sutartis.
3. Jeigu neįmanoma objektyviai nustatyti, kuriai veiklos rūšiai iš esmės yra skirta sutartis, tokiai sutarčiai taikytinos taisyklės nustatomos pagal a, b ir c punktus:
a)
sutartis skiriama laikantis Direktyvos 2014/24/ES, jei vienai iš veiklos rūšių, kuriai yra skirta sutartis, taikoma ši direktyva, o kitai - Direktyva 2014/24/ES;
b)
sutartis skiriama laikantis šios direktyvos, jeigu vienai iš veiklos rūšių, kuriai yra skirta sutartis, taikoma ši direktyva, o kitai - Direktyva 2014/23/ES;
c)
sutartis skiriama laikantis šios direktyvos, jeigu vienai iš veiklos rūšių, kuriai yra skirta sutartis, taikoma ši direktyva, o kitai - netaikoma nei ši direktyva, nei Direktyva 2014/24/ES, nei Direktyva 2014/23/ES.
II SKYRIUS
Veiklos rūšys
7 straipsnis
Bendrosios nuostatos
8, 9 ir 10 straipsnių tikslais „tiekimas“ apima generavimą ir (arba) gamybą, didmeninę prekybą ir mažmeninę prekybą.
Vis dėlto dujų gamyba gavybos būdu patenka į 14 straipsnio taikymo sritį.
8 straipsnis
Dujos ir šiluma
1. Dujų ir šilumos srityje ši direktyva taikoma šioms veiklos rūšims:
a)
fiksuotų tinklų, kurių paskirtis - teikti paslaugą visuomenei, suteikimui ar eksploatavimui, kiek tai susiję su dujų ar šilumos gamyba, transportavimu ar paskirstymu;
b)
dujų arba šilumos tiekimui tokiems tinklams.
2. Perkančiojo subjekto, kuris nėra perkančioji organizacija, vykdomas dujų ar šilumos tiekimas fiksuotiems tinklams, kuriais teikiama paslauga visuomenei, nėra laikomas atitinkama veikla, kaip apibrėžta 1 dalyje, kai įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
to perkančiojo subjekto vykdoma dujų ar šilumos gamyba yra neišvengiama veiklos, kuri nėra nurodyta šio straipsnio 1 dalyje arba 9-11 straipsniuose, vykdymo pasekmė;
b)
tiekimu viešajam tinklui siekiama tik ekonominiu požiūriu pasinaudoti tokia gamyba ir toks tiekimas sudaro ne daugiau kaip 20 % perkančiojo subjekto apyvartos, remiantis trejų ankstesnių metų, įskaitant einamuosius metus, vidurkiu.
9 straipsnis
Elektros energija
1. Elektros srityje ši direktyva taikoma šioms veiklos rūšims:
a)
fiksuotų tinklų, kurių paskirtis - teikti paslaugą visuomenei, suteikimui ar eksploatavimui, kiek tai susiję su elektros energijos gamyba, transportavimu ar paskirstymu;
b)
elektros energijos tiekimui tokiems tinklams.
2. Perkančiojo subjekto, kuris nėra perkančioji organizacija, vykdomas elektros energijos tiekimas fiksuotiems tinklams, kuriais teikiama paslauga visuomenei, nėra laikomas atitinkama veikla, kaip apibrėžta 1 dalyje, kai įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
tas perkantysis subjektas gamina elektros energiją, nes jos vartojimas yra būtinas veiklai, kuri nėra nurodyta šio straipsnio 1 dalyje arba 8, 10 ir 11 straipsniuose, vykdyti;
b)
tiekimas viešajam tinklui priklauso tik nuo to perkančiojo subjekto vartojimo ir neviršijo 30 % bendro to perkančiojo subjekto pagamintos energijos kiekio, remiantis trejų ankstesnių metų, įskaitant einamuosius metus, vidurkiu.
10 straipsnis
Vanduo
1. Vandens srityje ši direktyva taikoma šioms veiklos rūšims:
a)
fiksuotų tinklų, kurių paskirtis - teikti paslaugą visuomenei, suteikimui ar eksploatavimui, kiek tai susiję su geriamojo vandens gamyba, transportavimu ar paskirstymu;
b)
geriamojo vandens tiekimui tokiems tinklams.
2. Ši direktyva taip pat taikoma 1 dalyje nurodytą veiklą vykdančių perkančiųjų subjektų skiriamoms sutartims arba rengiamiems projektų konkursams, kurie yra susiję su vienu iš toliau nurodytų dalykų:
a)
hidraulinės inžinerijos projektais, drėkinimu arba žemės sausinimu, su sąlyga, kad vandens kiekis, skirtas geriamajam vandeniui tiekti, sudaro daugiau kaip 20 % viso vandens kiekio, gaunamo vykdant tokius projektus arba naudojant drėkinimo ar sausinimo įrenginius;
b)
nuotekų šalinimu arba valymu.
3. Perkančiojo subjekto, kuris nėra perkančioji organizacija, vykdomas geriamojo vandens tiekimas fiksuotiems tinklams, kuriais teikiama paslauga visuomenei, nėra laikomas atitinkama veikla, kaip apibrėžta 1 dalyje, kai įvykdytos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
tas perkantysis subjektas gamina geriamąjį vandenį, nes jo vartojimas yra būtinas veiklai, kuri nėra nurodyta 8-11 straipsniuose, vykdyti;
b)
tiekimas viešajam tinklui priklauso tik nuo to perkančiojo subjekto vartojimo ir neviršijo 30 % bendro to perkančiojo subjekto pagaminto geriamojo vandens kiekio, remiantis trejų ankstesnių metų, įskaitant einamuosius metus, vidurkiu.
11 straipsnis
Transporto paslaugos
Ši direktyva taikoma veiklos rūšims, susijusioms su tinklų, kuriais teikiama paslauga visuomenei vežimo geležinkeliais, automatinėmis sistemomis, tramvajais, troleibusais, autobusais arba lynų kelio transportu srityje, suteikimu arba eksploatavimu.
Transporto paslaugų srityje laikoma, kad tinklas egzistuoja, kai paslauga yra teikiama laikantis valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos nustatytų eksploatavimo sąlygų, kaip antai sąlygų, susijusių su maršrutais, kurie turi būti aptarnaujami, pajėgumais, kurie turi būti užtikrinti, arba paslaugos teikimo dažnumu.
12 straipsnis
Uostai ir oro uostai
Ši direktyva taikoma veiklos rūšims, susijusioms su geografinės vietovės eksploatavimu siekiant vežėjams oru, jūra arba vidaus vandenų keliais suteikti oro uostus, jūrų ar vidaus vandenų uostus arba kitą terminalų infrastruktūrą.
13 straipsnis
Pašto paslaugos
1. Ši direktyva taikoma veiklos rūšims, susijusioms su:
a)
pašto paslaugų teikimu;
b)
kitų nei pašto paslaugų teikimu, su sąlyga, kad tokias paslaugas teikiantis subjektas taip pat teikia pašto paslaugas, kaip apibrėžta šio straipsnio 2 dalies b punkte, ir kad paslaugų, kurioms taikomas šio straipsnio 2 dalies b punktas, atžvilgiu neįvykdytos 34 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.
2. Nedarant poveikio Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 97/67/EB (31) šiame straipsnyje:
a) pašto siunta- bet kokio svorio adresuota ir išsiųsti paruošta siunta. Be korespondencijos siuntų, tokiomis siuntomis taip pat laikomos, pavyzdžiui, knygos, katalogai, laikraščiai, periodiniai spaudiniai ir pašto siuntiniai su prekėmis, turinčiomis komercinę vertę ar jos neturinčiomis, nepriklausomai nuo svorio;
b) pašto paslaugos- paslaugos, kurias sudaro pašto siuntų surinkimas, rūšiavimas, vežimas ir pristatymas. Jos apima paslaugas, kurios priskiriamos universaliosioms paslaugoms, kaip apibrėžta Direktyvoje 97/67/EB, ir paslaugas, kurios priskiriamos universaliosioms paslaugoms, kaip apibrėžta Direktyvoje 97/67/EB;
c) kitos nei pašto paslaugos- paslaugos, teikiamos šiose srityse:
i)
pašto paslaugų valdymo paslaugos (paslaugos, teikiamos prieš išsiuntimą ir po jo, įskaitant siuntų skyriaus valdymo paslaugas);
ii)
paslaugos, susijusios su a punkte nepaminėtomis pašto siuntomis, kaip antai tiesioginis neadresuotų pašto siuntų pristatymas.
14 straipsnis
Naftos ir dujų gavyba ir anglies ar kito kietojo kuro žvalgymas arba gavyba
Ši direktyva taikoma veiklos rūšims, susijusioms su geografinės vietovės eksploatavimu tokiu tikslu:
a)
naftos arba dujų gavyba;
b)
anglių ar kito kietojo kuro žvalgymas arba gavyba.
III SKYRIUS
Materialinė taikymo sritis
1 skirsnis
Vertės ribos
15 straipsnis
Vertės ribų dydžiai
Išskyrus pirkimus, kuriems ši direktyva netaikoma vadovaujantis 18-23 straipsniuose numatytomis išimtimis arba išimtimis pagal 34 straipsnį, kiek tai susiję su atitinkamos veiklos vykdymu, ši direktyva taikoma pirkimams, kurių numatoma vertė be pridėtinės vertės mokesčio (toliau - PVM) yra lygi toliau nurodytoms vertės riboms arba didesnė už jas:
a)
414 000 EUR - prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių ir projektų konkursų atveju;
b)
5 186 000 EUR - darbų pirkimo sutarčių atveju;
c)
1 000 000 EUR - XVII priede išvardytų socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutarčių atveju.
16 straipsnis
Numatomos pirkimo vertės apskaičiavimo metodai
1. Numatoma pirkimo vertė apskaičiuojama remiantis visa mokėtina suma be PVM, kurią yra apskaičiavęs perkantysis subjektas, įskaitant visas pasirinkimo ir sutarčių atnaujinimo galimybes, aiškiai nustatytas pirkimo dokumentuose.
Kai perkantysis subjektas numato prizus arba mokėjimus kandidatams ar konkurso dalyviams, jis atsižvelgia į juos apskaičiuodamas numatomą pirkimo vertę.
2. Kai perkantysis subjektas yra sudarytas iš atskirų veiklos padalinių, atsižvelgiama į bendrą numatomą vertę visiems atskiriems veiklos padaliniams.
Nepaisant pirmos pastraipos, kai atskiras veiklos padalinys savarankiškai atsako už savo pirkimą arba tam tikras to pirkimo kategorijas, vertės gali būti numatomos to padalinio lygiu.
3. Numatomos pirkimo vertės skaičiavimo metodas negali būti pasirenkamas taip, kad būtų galima išvengti šios direktyvos taikymo pirkimui. Pirkimo skaidyti į dalis siekiant išvengti šios direktyvos taikymo negalima, nebent tai yra pateisinama dėl objektyvių priežasčių.
4. Ta numatoma vertė galioja kvietimo dalyvauti konkurse išsiuntimo momentu, o atvejais, kai toks kvietimas dalyvauti konkurse nenumatytas - tuo momentu, kai perkantysis subjektas pradeda su sutartimi susijusią pirkimo procedūrą, pavyzdžiui, kai tinkama, susisiekdamas su ekonominės veiklos vykdytojais pirkimo tikslu.
5. Preliminariųjų sutarčių ir dinaminių pirkimo sistemų atveju atsižvelgiama į visų per sutarties arba sistemos galiojimo laiką numatytų sutarčių didžiausią numatomą vertę be PVM.
6. Inovacijų partnerysčių atveju atsižvelgiama į mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veiklos, kurią numatoma vykdyti visais numatomos partnerystės etapais, taip pat prekių, paslaugų ar darbų, kuriuos numatoma sukurti ir nupirkti pasibaigus numatomai partnerystei, didžiausią numatomą vertę be PVM.
7. 15 straipsnio tikslais perkantieji subjektai į numatomą darbų pirkimo sutarties vertę įskaičiuoja ir darbų kainą, ir bendrą numatomą prekių ar paslaugų, kurias rangovui tiekia arba pateikia perkantieji subjektai su sąlyga, kad tokios prekės ar paslaugos yra būtinos darbams atlikti, vertę.
8. Kai dėl siūlomo darbo ar siūlomo paslaugų teikimo sutartys gali būti skiriamos pagal atskiras pirkimo dalis, atsižvelgiama į bendrą numatomą visų tokių pirkimo dalių vertę.
Kai bendra pirkimo dalių vertė yra lygi 15 straipsnyje nustatytai vertės ribai arba ją viršija, ši direktyva taikoma skiriant kiekvieną pirkimo dalį.
9. Kai dėl pasiūlymo įsigyti panašias prekes sutartys gali būti skiriamos pagal atskiras pirkimo dalis, taikant 15 straipsnio b ir c punktus atsižvelgiama į bendrą numatomą visų tokių pirkimo dalių vertę.
Kai bendra pirkimo dalių vertė yra lygi 15 straipsnyje nustatytai vertės ribai arba ją viršija, ši direktyva taikoma skiriant kiekvieną pirkimo dalį.
10. Nepaisant 8 ir 9 dalių, perkantieji subjektai gali skirti sutartis pagal atskiras pirkimo dalis, netaikydami šioje direktyvoje numatytų procedūrų su sąlyga, kad numatoma atitinkamos pirkimo dalies vertė be PVM yra mažesnė kaip 80 000 EUR prekių ar paslaugų atveju arba 1 mln. EUR darbų atveju. Vis dėlto bendra taip, netaikant šios direktyvos, skirtų pirkimo dalių vertė neturi viršyti 20 % visų pirkimo dalių, į kurias yra suskaidytas siūlomas darbas, siūlomas panašių prekių įsigijimas ar siūlomas paslaugų teikimas, bendros vertės.
11. Prekių ar paslaugų pirkimo sutarčių, kurios pagal savo pobūdį yra reguliaraus pobūdžio arba kurias ketinama per nustatytą laikotarpį atnaujinti, atveju numatoma sutarties vertė apskaičiuojama pagal:
a)
bendrą faktinę viena po kitos einančių tos pačios rūšies sutarčių, paskirtų per ankstesnius 12 mėnesių arba finansinius metus, vertę, pakoreguotą, kai įmanoma, atsižvelgiant į perkamų prekių ar paslaugų kiekio arba vertės pokyčius per 12 mėnesių nuo pradinės sutarties sudarymo;
b)
arba bendrą numatomą viena po kitos einančių sutarčių, paskirtų per 12 mėnesių nuo pirmojo prekių pristatymo ar paslaugų suteikimo arba per finansinius metus, jeigu jie ilgesni kaip 12 mėnesių, vertę.
12. Prekių pirkimo sutarčių, susijusių su produktų lizingu, nuoma ar pirkimu išsimokėtinai, atveju numatoma sutarties vertė apskaičiuojama pagal:
a)
terminuotų sutarčių atveju, kai sutarties terminas yra trumpesnis kaip 12 mėnesių ar lygus 12 mėnesių, - bendrą sutarties laikotarpiui numatomą vertę arba, kai sutarties terminas ilgesnis kaip 12 mėnesių, - bendrą vertę, įskaitant numatomą likutinę vertę;
b)
neterminuotų sutarčių atveju arba jeigu sutarties termino nustatyti neįmanoma - sutarties mėnesio vertę, padaugintą iš 48.
13. Paslaugų pirkimo sutarčių atveju numatoma sutarties vertė, kai taikytina, apskaičiuojama atsižvelgiant į:
a)
draudimo paslaugų atveju - mokėtiną draudimo įmoką ir kitų formų atlygį;
b)
bankininkystės ir kitų finansinių paslaugų atveju - mokesčius, mokėtinus komisinius, palūkanas ir kitų formų atlygį;
c)
su projektavimu susijusių sutarčių atveju - mokesčius, mokėtinus komisinius ir kitų formų atlygį.
14. Jeigu paslaugų pirkimo sutartyje nenurodoma visa kaina, numatoma sutarties vertė apskaičiuojama atsižvelgiant į:
a)
terminuotų sutarčių atveju, jeigu sutarties terminas yra trumpesnis kaip 48 mėnesiai ar lygus 48 mėnesiams - bendrą vertę per visą sutarties laikotarpį;
b)
neterminuotų sutarčių atveju arba jeigu sutarties terminas ilgesnis kaip 48 mėnesiai - sutarties mėnesio vertę, padaugintą iš 48.
17 straipsnis
Vertės ribų peržiūra
1. Komisija kas dvejus metus, pradedant nuo 2013 m. birželio 30 d., patikrina, ar 15 straipsnio a ir b punktuose nustatytos vertės ribos atitinka vertės ribas, nustatytas Pasaulio prekybos organizacijos Sutartyje dėl viešųjų pirkimų (toliau - SVP), ir prireikus jas peržiūri pagal šį straipsnį.
Laikydamasi SVP nustatyto skaičiavimo metodo, Komisija tų vertės ribų vertes skaičiuoja pagal vidutinę euro dienos vertę, išreikštą specialiosiomis skolinimosi teisėmis (toliau - SST), per 24 mėnesių laikotarpį, kuris baigiasi rugpjūčio mėnesio, einančio prieš peržiūrą, 31 d., ir jos įsigalioja sausio 1 d. Taip peržiūrėtų vertės ribų vertė prireikus suapvalinama tūkstančio eurų tikslumu, siekiant užtikrinti, kad būtų paisoma galiojančių SVP numatytų vertės ribų, išreikštų SST.
2. Kas dvejus metus nuo 2014 m. sausio 1 d. Komisija nustato 15 straipsnio a ir b punktuose nurodytų vertės ribų, peržiūrėtų pagal šio straipsnio 1 dalį, vertes valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, nacionaline valiuta.
Tuo pačiu metu Komisija nustato 15 straipsnio c punkte nurodytos vertės ribos vertę valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, nacionaline valiuta.
Laikantis SVP nustatyto skaičiavimo metodo, tokios vertės nustatomos pagal tų valiutų vidutinę dienos vertę, atitinkančią taikytiną vertės ribą, išreikštą eurais, per 24 mėnesius, pasibaigiančius rugpjūčio, einančio prieš peržiūrą, 31 dieną, ir įsigalioja sausio 1 d.
3. Komisija paskelbia 1 dalyje nurodytas peržiūrėtas vertės ribas, 2 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas jų vertes nacionaline valiuta ir pagal 2 dalies antrą pastraipą nustatytą vertę Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje lapkričio mėnesio, einančio po jų peržiūros, pradžioje.
4. Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šio straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatyto metodo suderinimo su SVP numatytų metodų, taikomų 15 straipsnio a ir b punktuose nurodytų verčių ribų peržiūrai ir valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, atitinkamų verčių nacionaline valiuta nustatymui, kaip nurodyta šio straipsnio 2 dalyje, pakeitimais.
Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl 15 straipsnio a ir b punktuose nurodytų vertės ribų peržiūros, jeigu reikia.
5. Jeigu reikia peržiūrėti 15 straipsnio a ir b punktuose nurodytas verčių ribas, o dėl laiko apribojimų negalima taikyti 103 straipsnyje nustatytos procedūros ir todėl yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti, pagal šio straipsnio 4 dalies antrą pastraipą priimtiems deleguotiesiems aktams taikoma 104 straipsnyje numatyta procedūra.
2 skirsnis
Netaikymas sutartims ir projekto konkursams; specialios nuostatos dėl pirkimų, apimančių gynybos ir saugumo aspektus
1 poskirsnis
Visiems perkantiesiems subjektams taikomos išimtys ir vandens bei energetikos sektoriams taikomos specialiosios išimtys
18 straipsnis
Perpardavimo arba lizingo tikslais trečiosioms šalims skiriamos sutartys
1. Ši direktyva netaikoma sutartims, skiriamoms perpardavimo arba lizingo tikslais trečiosioms šalims su sąlyga, kad perkantysis subjektas neturi specialiosios arba išimtinės teisės parduoti arba išnuomoti išperkamuoju būdu tokių sutarčių objekto, o kiti subjektai gali jį laisvai parduoti arba išnuomoti išperkamuoju būdu tokiomis pačiomis sąlygomis, kaip ir perkantysis subjektas.
2. Gavę prašymą, perkantieji subjektai Komisijai praneša apie visas produktų ar veiklos kategorijas, kurioms, jų nuomone, taikoma 1 dalyje numatyta išimtis. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Komisija informaciniais tikslais gali reguliariai skelbti produktų ir veiklos kategorijų, kurioms, jos nuomone, taikoma ši išimtis, sąrašus. Tą darydama Komisija atsižvelgia į visus jautrius komercinius aspektus, kuriuos, perduodami informaciją, gali nurodyti perkantieji subjektai.
19 straipsnis
Kitais nei į šios direktyvos veikimo sritį patenkančiai veiklai vykdyti tikslais arba tokiai veiklai trečiojoje šalyje vykdyti skiriamos sutartys arba rengiami projekto konkursai
1. Ši direktyva netaikoma nei sutartims, kurias perkantieji subjektai skiria kitais nei 8-14 straipsniuose aprašytų rūšių veiklai vykdyti tikslais arba tokių rūšių veiklai trečiojoje šalyje vykdyti sąlygomis, nesusijusiomis su fiziniu tinklo panaudojimu arba geografine vietove Sąjungoje, nei tokiais tikslais rengiamiems projekto konkursams.
2. Gavę prašymą, perkantieji subjektai Komisijai praneša apie visas veiklos rūšis, kurioms, jų nuomone, taikoma 1 dalyje numatyta išimtis. Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje Komisija informaciniais tikslais gali reguliariai skelbti veiklos kategorijų, kurioms, jos nuomone, taikoma ši išimtis, sąrašus. Tą darydama Komisija atsižvelgia į visus jautrius komercinius aspektus, kuriuos, perduodami šią informaciją, gali nurodyti perkantieji subjektai.
20 straipsnis
Pagal tarptautines taisykles skiriamos sutartys ir organizuojami projekto konkursai
1. Ši direktyva netaikoma sutartims ar projekto konkursams, kuriuos perkantysis subjektas privalo skirti arba organizuoti pagal pirkimo procedūras, kurios skiriasi nuo šioje direktyvoje nustatytų pirkimo procedūrų ir yra nustatytos kuriuo nors toliau nurodytu būdu:
a)
teisine priemone, kuria sukuriamos tarptautinės teisės pareigos, kaip antai tarptautiniu susitarimu, kurį laikydamasi Sutarčių yra sudariusi valstybė narė ir viena ar daugiau trečiųjų šalių ar jo dalimis, ir kuris taikomas darbams, prekėms ar paslaugoms, skirtoms tam, kad jį pasirašiusiosios valstybės galėtų bendrai įgyvendinti arba naudoti projektą;
b)
tarptautinės organizacijos.
Valstybės narės apie visas šios dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytas teisines priemones praneša Komisijai, kuri gali konsultuotis su 105 straipsnyje nurodytu Viešųjų pirkimų patariamuoju komitetu.
2. Ši direktyva netaikoma sutartims ir projekto konkursams, kurias perkantysis subjektas skiria arba kuriuos organizuoja pagal tarptautinės organizacijos arba tarptautinės finansų institucijos numatytas pirkimų taisykles, kai atitinkamas sutartis ar atitinkamus projekto konkursus visiškai finansuoja tos organizacijos arba institucijos; tais atvejais, kai sutartis ar projekto konkursus didžiąja dalimi bendrai finansuoja tarptautinė organizacija arba tarptautinė finansų įstaiga, šalys susitaria dėl taikytinų pirkimų procedūrų.
3. 27 straipsnis taikomas gynybos ar saugumo aspektus apimančioms sutartims ir projekto konkursams, kurios yra skiriamos ar kurie yra organizuojami pagal tarptautines taisykles. Šio straipsnio 1 ir 2 dalys netaikomos toms sutartims ir projekto konkursams.
21 straipsnis
Specialios išimtys paslaugų pirkimo sutarčių atveju
Ši direktyva netaikoma paslaugų pirkimo sutartims dėl:
a)
žemės, esamų pastatų ar kito nekilnojamojo turto įsigijimo arba nuomos bet kokiomis finansinėmis priemonėmis arba sutartims, susijusioms su teisėmis į juos;
b)
arbitražo ir taikinimo paslaugų;
c)
bet kurios iš šių teisinių paslaugų:
i)
teisininko vykdomo kliento teisinio atstovavimo, kaip apibrėžta Tarybos direktyvos 77/249/EEB (32) 1 straipsnyje:
-
arbitražo ar taikinimo procese, vykstančiame valstybėje narėje, trečiojoje šalyje arba tarptautinio arbitražo ar taikinimo instancijoje, arba
-
teismo procesuose, vykstančiuose valstybės narės ar trečiosios šalies teismuose ar viešosiose institucijose arba tarptautiniuose teismuose ar institucijose;
ii)
teisinių konsultacijų, teikiamų rengiantis šio punkto i papunktyje nurodytiems procesams arba jei yra konkreti nuoroda ir didelė tikimybė, kad klausimas, dėl kurio teiktos konsultacijos, bus nagrinėjamas tokiuose procesuose, su sąlyga, kad konsultaciją teikia teisininkas, kaip apibrėžta Direktyvos 77/249/EEB 1 straipsnyje;
iii)
dokumentų sertifikavimo ir tvirtinimo paslaugų, kurias turi teikti notarai;
iv)
patikėtinių ar paskirtų globėjų teikiamų teisinių paslaugų arba kitų teisinių paslaugų, kurių teikėjus yra paskyręs atitinkamos valstybės narės teismas arba kurie yra paskirti pagal įstatymą tam, kad atliktų specialias užduotis prižiūrint tokiems teismams;
v)
kitų teisinių paslaugų, kurios atitinkamoje valstybėje narėje yra susijusios (net jei retai) su viešosios valdžios funkcijų vykdymu;
d)
finansinių paslaugų, susijusių su vertybinių popierių ar kitų finansinių priemonių emisija, pardavimu, pirkimu ar perleidimu, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/39/EB (33) ir dėl operacijų, atliekamų su Europos finansinio stabilumo fondu ir Europos stabilumo mechanizmu;
e)
paskolų, susijusių ar nesusijusių su vertybinių popierių ar kitų finansinių priemonių emisija, pardavimu, pirkimu ar perleidimu;
f)
darbo sutartims;
g)
viešojo keleivių vežimo geležinkeliais arba metro paslaugų;
h)
civilinės gynybos, civilinės saugos ir pavojaus prevencijos paslaugų, kurias teikia ne pelno organizacijos ar asociacijos ir kurių BVPŽ kodai yra 75250000-3, 75251000-0, 75251100-1, 75251110-4, 75251120-7, 75252000-7, 75222000-8, 98113100-9 ir 85143000-3, išskyrus pacientų vežimui skirtas greitosios pagalbos paslaugas;
i)
transliacijos laiko ar programų transliavimo, skiriamoms audiovizualinės ar radijo žiniasklaidos paslaugų teikėjams. Taikant šį punktą terminas „žiniasklaidos paslaugų teikėjai“ turi tokią pačią reikšmę, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2010/13/ES (34) 1 straipsnio 1 dalies d punkte. Terminas „programa“ turi tokią pačią reikšmę, kaip apibrėžta tos direktyvos 1 straipsnio 1 dalies b punkte, tačiau jis taip pat apima radijo programas ir radijo programų medžiagą. Be to, taikant šią nuostatą, termino „programų medžiaga“ ir termino „programa“ reikšmės yra tokios pačios.
22 straipsnis
Paslaugų pirkimo sutartys, skiriamos remiantis išimtine teise
Ši direktyva netaikoma paslaugų pirkimo sutartims, kurios skiriamos subjektui, kuris pats yra perkančioji organizacija, arba perkančiųjų organizacijų asociacijai remiantis išimtine teise, kuria jie naudojasi pagal įstatymus ar kitus paskelbtus teisės aktus, atitinkančius SESV.
23 straipsnis
Tam tikrų perkančiųjų subjektų skiriamos sutartys dėl vandens pirkimo ir energijos arba energijai gaminti skirto kuro tiekimo
Ši direktyva netaikoma:
a)
sutartims dėl vandens pirkimo, jeigu jas skiria vienos ar abiejų 10 straipsnio 1 dalyje nurodytų rūšių su geriamuoju vandeniu susijusią veiklą vykdantys perkantieji subjektai;
b)
sutartims, kurias skiria perkantieji subjektai, patys veikiantys energetikos sektoriuje ir šiuo tikslu vykdantys 8 straipsnio 1 dalyje, 9 straipsnio 1 dalyje arba 14 straipsnyje nurodytą veiklą, kad būtų tiekiama:
i)
energija;
ii)
energijai gaminti skirtas kuras.
2 poskirsnis
Pirkimai, apimantys gynybos ir saugumo aspektus
24 straipsnis
Gynyba ir saugumas
1. Kiek tai susiję su gynybos ir saugumo srityse skiriamomis sutartimis ir rengiamais projekto konkursais, ši direktyva netaikoma:
a)
sutartims, kurioms taikoma Direktyva 2009/81/EB;
b)
sutartims, kurioms Direktyva 2009/81/EB netaikoma pagal jos 8, 12 ir 13 straipsnius.
2. Ši direktyva netaikoma sutartims ir projekto konkursams, kuriems netaikomos išimtys pagal 1 dalį, tiek, kiek valstybės narės esminių saugumo interesų apsaugos negalima užtikrinti mažiau intervencinėmis priemonėmis, pavyzdžiui, nustačius reikalavimus, kuriais siekiama apsaugoti informacijos, kurią perkantysis subjektas teikia vykdydamas šioje direktyvoje numatytą sutarties skyrimo procedūrą, konfidencialų pobūdį.
Be to, laikantis SESV 346 straipsnio 1 dalies a punkto ši direktyva netaikoma sutartims ir projekto konkursams, kuriems netaikomos išimtys pagal šio straipsnio 1 dalį, tiek, kiek taikant šią direktyvą valstybė narė būtų įpareigota teikti informaciją, kurios atskleidimą ji laiko prieštaraujančiu esminiams savo saugumo interesams.
3. Kai pirkimas ir sutarties vykdymas arba projekto konkursas yra pripažįstami slaptais arba jų metu reikia imtis specialių apsaugos priemonių pagal valstybėje narėje galiojančius įstatymus ar kitus teisės aktus, ši direktyva netaikoma su sąlyga, kad valstybė narė yra nustačiusi, kad atitinkamų esminių interesų nebūtų įmanoma apsaugoti mažiau intervencinėmis priemonėmis, kaip antai nurodytosiomis 2 dalies pirmoje pastraipoje.
25 straipsnis
Mišrieji pirkimai, apimantys tą pačią veiklą bei apimantys gynybos ar saugumo aspektus
1. Šis straipsnis taikomas tą pačią veiklą apimančioms mišriosioms sutartims, kurių dalykas yra pirkimai, kuriems taikoma ši direktyva, ir pirkimai ar kiti elementai, kuriems taikomas SESV 346 straipsnis arba Direktyva 2009/81/EB.
2. Kai skirtingos konkrečios sutarties dalys objektyviai gali būti atskirtos, perkantieji subjektai gali nuspręsti skirti atskiras sutartis atskiroms dalims arba skirti vieną sutartį.
Kai perkantieji subjektai nusprendžia skirti atskiras sutartis atskiroms dalims, sprendimas dėl to, kurį teisinį režimą taikyti tokioms atskiroms sutartims, priimamas atsižvelgiant į atitinkamos atskiros dalies charakteristikas.
Kai perkantieji subjektai nusprendžia skirti vieną sutartį, taikytinam teisiniam režimui nustatyti taikomi šie kriterijai:
a)
kai konkrečios sutarties daliai yra taikomas SESV 346 straipsnis, sutartis gali būti skiriama netaikant šios direktyvos su sąlyga, kad vienos sutarties skyrimas yra pateisinamas dėl objektyvių priežasčių;
b)
kai konkrečios sutarties daliai yra taikoma Direktyva 2009/81/EB, sutartis gali būti skiriama laikantis tos direktyvos su sąlyga, kad vienos sutarties skyrimas yra pateisinamas dėl objektyvių priežasčių. Šis punktas nedaro poveikio toje direktyvoje numatytoms vertės riboms ir išimtims.
Vis dėlto sprendimas skirti vieną sutartį neturi būti priimtas siekiant, kad sutartims nebūtų taikoma ši direktyva arba Direktyva 2009/81/EB.
3. 2 dalies trečios pastraipos a punktas taikomas mišriosioms sutartims, kurioms kitu atveju galėtų būti taikomi tos pastraipos a ir b punktai.
4. Kai skirtingos konkrečios sutarties dalys objektyviai negali būti atskirtos, sutartis, jei ji apima elementus, kuriems taikomas SESV 346 straipsnis, gali būti skiriama netaikant šios direktyvos; kitu atveju ji gali būti skiriama laikantis Direktyvos 2009/81/EB.
26 straipsnis
Pirkimai, apimantys kelių rūšių veiklą bei apimantys gynybos ar saugumo aspektus
1. Sutarčių, kuriomis siekiama apimti kelių rūšių veiklą, atveju perkantieji subjektai gali nuspręsti skirti atskiras sutartis dėl kiekvienos atskiros veiklos arba skirti vieną sutartį. Jei perkantieji subjektai nusprendžia skirti atskiras sutartis dėl atskirų dalių, sprendimas dėl to, kurį teisinį režimą taikyti bet kuriai iš tokių atskirų sutarčių, priimamas atsižvelgiant į atitinkamos atskiros veiklos charakteristikas.
Jei perkantieji subjektai nusprendžia skirti vieną sutartį, taikoma šio straipsnio 2 dalis. Sprendimu skirti vieną sutartį ar skirti kelias atskiras sutartis nesiekiama, kad sutarčiai ar sutartims nebūtų taikoma ši direktyva arba Direktyva 2009/81/EB.
2. Sutarčių, kuriomis siekiama apimti tam tikrą veiklą, kuriai taikoma ši direktyva, ir kitos rūšies veiklą, kuriai:
a)
taikoma Direktyva 2009/81/EB arba
b)
taikomas SESV 346 straipsnis, atveju
sutartis gali būti skiriama pagal Direktyvą 2009/81/EB pirmos pastraipos a punkte nustatytais atvejais ir gali būti skiriama netaikant šios direktyvos b punkte nustatytais atvejais. Šios pastraipos taikymas nedaro poveikio Direktyvoje 2009/81/EB numatytoms vertės riboms ir išimtims.
Sutartys, kaip nustatyta pirmos pastraipos a punkte, į kurias papildomai įtraukta pirkimų ar kitų elementų, kuriems taikomas SESV 346 straipsnis, gali būti skiriamos netaikant šios direktyvos.
Vis dėlto nustatoma, kad pirmą ir antrą pastraipas leidžiama taikyti tik tuo atveju, jei vienos sutarties skyrimas yra pateisinamas dėl objektyvių priežasčių, o sprendimu skirti vieną sutartį nesiekiama sutartims netaikyti šios direktyvos.
27 straipsnis
Pagal tarptautines taisykles skiriamos sutartys arba organizuojami projekto konkursai, apimantys gynybos ar saugumo aspektus
1. Ši direktyva netaikoma sutartims ar projekto konkursams, apimantiems gynybos ar saugumo aspektus, kuriuos perkantysis subjektas privalo skirti arba organizuoti pagal pirkimo procedūras, kurios skiriasi nuo šioje direktyvoje nustatytų procedūrų ir yra nustatytos kuriuo nors toliau nurodytu būdu:
a)
tarptautiniu susitarimu ar susitarimu, kurie laikantis Sutarčių yra sudaryti tarp valstybės narės ir vienos ar daugiau trečiųjų šalių, ar jo dalimis, ir kurie taikomi darbams, prekėms ar paslaugoms, skirtoms tam, kad jį pasirašiusiosios valstybės galėtų bendrai įgyvendinti arba naudoti projektą;
b)
tarptautiniu susitarimu ar susitarimu dėl karinių dalinių dislokavimo ir susijusio su valstybės narės ar trečiosios šalies įmonėmis;
c)
tarptautinės organizacijos.
Apie visus šios dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytus susitarimus pranešama Komisijai, kuri gali konsultuotis su 105 straipsnyje nurodytu Viešųjų pirkimų patariamuoju komitetu.
2. Ši direktyva netaikoma sutartims ir projekto konkursams, apimantiems gynybos ar saugumo aspektus, kuriuos perkantysis subjektas skiria pagal tarptautinės organizacijos arba tarptautinės finansų institucijos numatytas pirkimų taisykles, kai atitinkamos sutartys ar atitinkami projekto konkursai yra visiškai finansuojami tos organizacijos arba institucijos. Kai sutartis ar projekto konkursus didžiąja dalimi bendrai finansuoja tarptautinė organizacija arba tarptautinė finansų institucija, šalys susitaria dėl taikytinų pirkimo procedūrų.
3 poskirsnis
Ypatingi santykiai (bendradarbiavimas, susijusios įmonės ir bendrosios įmonės)
28 straipsnis
Sutartys tarp perkančiųjų organizacijų
1. Ši direktyva netaikoma sutarčiai, kurią perkančioji organizacija skiria privačiosios ar viešosios teisės reglamentuojamam juridiniam asmeniui, kai įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
perkančioji organizacija atitinkamą juridinį asmenį kontroliuoja panašiai kaip ir savo skyrius;
b)
daugiau kaip 80 % kontroliuojamojo juridinio asmens veiklos vykdoma atliekant užduotis, kurias jam yra pavedusi kontroliuojančioji perkančioji organizacija arba kiti tos perkančiosios organizacijos kontroliuojami juridiniai asmenys;
c)
kontroliuojamajame juridiniame asmenyje nėra tiesioginio privataus kapitalo dalyvavimo, išskyrus atvejus, kai kontrolės ir teisės blokuoti nesuteikiantis privataus kapitalo dalyvavimas yra reikalaujamas pagal nacionalinės teisės aktų nuostatas laikantis Sutarčių ir jis nesuteikia lemiamos įtakos kontroliuojamojo juridinio asmens sprendimams.
Perkančioji organizacija laikoma kontroliuojančia juridinį asmenį panašiai kaip ir savo skyrius pagal pirmos pastraipos a punktą, jeigu ji daro lemiamą įtaką kontroliuojamojo juridinio asmens strateginiams tikslams ir reikšmingiems sprendimams. Tokią kontrolę gali vykdyti ir kitas juridinis asmuo, kurį patį tokiu pačiu būdu kontroliuoja perkančioji organizacija.
2. 1 dalis taikoma ir tuo atveju, kai kontroliuojamasis asmuo, kuris yra perkančioji organizacija, skiria sutartį savo kontroliuojančiajai perkančiajai organizacijai ar kitam tos pačios perkančiosios organizacijos kontroliuojamam juridiniam asmeniui, jeigu juridiniame asmenyje, kuriam skiriama viešoji sutartis, nėra tiesioginio privataus kapitalo dalyvavimo, išskyrus atvejus, kai kontrolės ir teisės blokuoti nesuteikiantis privataus kapitalo dalyvavimas yra reikalaujamas pagal nacionalinės teisės aktų nuostatas laikantis Sutarčių ir jis nesuteikia lemiamos įtakos kontroliuojamojo juridinio asmens sprendimams.
3. Vis dėlto perkančioji organizacija, nekontroliuojanti privačiosios ar viešosios teisės reglamentuojamo juridinio asmens taip, kaip apibrėžta 1 dalyje, gali skirti tam juridiniam asmeniui sutartį netaikydama šios direktyvos, kai įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
perkančioji organizacija kartu su kitomis perkančiosiomis organizacijomis tą juridinį asmenį kontroliuoja panašiai, kaip jos kontroliuoja savo skyrius;
b)
daugiau kaip 80 % to juridinio asmens veiklos vykdoma atliekant užduotis, kurias jam yra pavedusios kontroliuojančiosios perkančiosios organizacijos arba kiti tų pačių perkančiųjų organizacijų kontroliuojami juridiniai asmenys, ir
c)
kontroliuojamajame juridiniame asmenyje nėra tiesioginio privataus kapitalo dalyvavimo, išskyrus atvejus, kai kontrolės ir teisės blokuoti nesuteikiantis privataus kapitalo dalyvavimas yra reikalaujamas pagal nacionalinės teisės aktų nuostatas laikantis Sutarčių ir jis nesuteikia lemiamos įtakos kontroliuojamojo juridinio asmens sprendimams.
Taikant pirmos pastraipos a punktą perkančiosios organizacijos laikomos bendrai kontroliuojančiomis juridinį asmenį, kai įvykdomos visos šios sąlygos:
i)
kontroliuojamojo juridinio asmens sprendimų priėmimo organus sudaro visų dalyvaujančių perkančiųjų organizacijų atstovai. Atskiri atstovai gali atstovauti kelioms arba visoms dalyvaujančioms perkančiosioms organizacijoms;
ii)
tos perkančiosios organizacijos gali kartu daryti lemiamą įtaką kontroliuojamojo juridinio asmens strateginiams tikslams ir svarbiems sprendimams ir
iii)
kontroliuojamasis juridinis asmuo nesiekia jokių interesų, kurie būtų priešingi kontroliuojančiųjų perkančiųjų organizacijų interesams.
4. Ši direktyva netaikoma išimtinai dviejų ar daugiau perkančiųjų organizacijų sudarytai sutarčiai, kai tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
sutartimi nustatomas ar įgyvendinamas dalyvaujančių perkančiųjų organizacijų bendradarbiavimas siekiant užtikrinti, kad viešosios paslaugos, kurias jie turi suteikti, būtų teikiamos siekiant bendrų jų tikslų;
b)
toks bendradarbiavimas įgyvendinamas vadovaujantis vien su viešuoju interesu susijusiais motyvais ir
c)
dalyvaujančios perkančiosios organizacijos atviroje rinkoje vykdo mažiau kaip 20 % veiklų, kurias apima bendradarbiavimas.
5. Nustatant procentinę 1 dalies pirmos pastraipos b punkte, 3 dalies pirmos pastraipos b punkte ir 4 dalies c punkte nurodytos veiklos dalį, atsižvelgiama į trejų metų iki sutarties skyrimo duomenis apie vidutinę bendrąją apyvartą arba atitinkamą alternatyvų veikla grindžiamą rodiklį, kaip antai atitinkamo juridinio asmens su paslaugomis, prekėmis ir darbais susijusias sąnaudas.
Kai dėl atitinkamo juridinio asmens įsteigimo ar veiklos pradžios datos arba kai dėl jo veiklos reorganizavimo duomenų apie trejų ankstesnių metų apyvartą arba alternatyvų veikla grindžiamą rodiklį, pavyzdžiui, sąnaudas, nėra arba jie nebeaktualūs, pakanka įrodyti, visų pirma remiantis verslo projekcijomis, kad veiklos matavimas yra patikimas.
29 straipsnis
Susijusiai įmonei skiriamos sutartys
1. Šiame straipsnyje susijusi įmonė - įmonė, kurios metinės finansinės ataskaitos yra konsoliduojamos su perkančiojo subjekto metinėmis finansinėmis ataskaitomis laikantis Direktyvoje 2013/34/ES nustatytų reikalavimų.
2. Subjektų, kuriems Direktyva 2013/34/ES netaikoma, atveju, susijusi įmonė - bet kuri įmonė:
a)
kuriai perkantysis subjektas gali turėti tiesioginę ar netiesioginę lemiamą įtaką;
b)
kuri gali turėti lemiamą įtaką perkančiajam subjektui arba
c)
kuriai, kartu su perkančiuoju subjektu, lemiamą įtaką daro kita įmonė dėl to, kad ji priklauso pastarajai įmonei, pastaroji dalyvauja valdant jos kapitalą arba dėl ją reglamentuojančių taisyklių.
Šioje dalyje „lemiama įtaka“ reiškia tai, kas apibrėžta 4 straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje.
3. Nepaisant 28 straipsnio ir jeigu yra tenkinamos šio straipsnio 4 dalyje nurodytos sąlygos, ši direktyva netaikoma sutartims, kurias skiria:
a)
perkantysis subjektas susijusiai įmonei arba
b)
bendroji įmonė, sudaryta išimtinai tik iš kelių perkančiųjų subjektų, kad būtų vykdoma veikla, aprašyta 8-14 straipsniuose, įmonei, susijusiai su vienu iš tų perkančiųjų subjektų.
4. 3 dalis taikoma:
a)
paslaugų pirkimo sutartims, jei bent 80 % susijusios įmonės vidutinės bendrosios apyvartos per ankstesnius trejus metus, atsižvelgiant į visas tos įmonės suteiktas paslaugas, susidarė dėl paslaugų teikimo perkančiajam subjektui ar kitoms įmonėms, su kuriomis ji yra susijusi;
b)
prekių pirkimo sutartims, jei bent 80 % susijusios įmonės vidutinės bendrosios apyvartos, atsižvelgiant į visas tos įmonės patiektas prekes, per ankstesnius trejus metus susidarė dėl prekių tiekimo perkančiajam subjektui ar kitoms įmonėms, su kuriomis ji yra susijusi;
c)
darbų pirkimo sutartims, jei bent 80 % susijusios įmonės vidutinės bendrosios apyvartos, atsižvelgiant į visus tos įmonės įvykdytus darbus, per ankstesnius trejus metus susidarė dėl darbų vykdymo perkančiajam subjektui ar kitoms įmonėms, su kuriomis ji yra susijusi.
5. Kai atsižvelgiant į datą, kurią susijusi įmonė buvo įsteigta arba pradėjo veiklą, duomenų apie trejų ankstesnių metų apyvartą nėra, tai įmonei pakanka įrodyti, visų pirma remiantis verslo planais, kad 4 dalies a, b arba c punktuose nurodyta apyvarta yra tikėtina.
6. Kai tas pačias ar panašias paslaugas teikia, tas pačias ar panašias prekes tiekia arba tuos pačius ar panašius darbus atlieka daugiau nei viena įmonė, susijusi su perkančiuoju subjektu, su kuriuo jos sudaro ekonominę grupę, procentiniai dydžiai apskaičiuojami atsižvelgiant į bendrąją apyvartą, kuri susidarė dėl tų susijusių įmonių vykdomo atitinkamai paslaugų teikimo, prekių tiekimo ar darbų atlikimo.
30 straipsnis
Bendrajai įmonei arba bendrajai įmonei priklausančiam perkančiajam subjektui skiriamos sutartys
Nepaisant 28 straipsnio ir su sąlyga, kad bendroji įmonė yra įsteigta atitinkamai veiklai vykdyti bent trejų metų laikotarpiu ir jos steigimo dokumentuose nurodyta, kad perkantieji subjektai, kurie tą įmonę sudaro, bus jos dalis bent jau tokios pačios trukmės laikotarpiu, ši direktyva netaikoma sutartims, kurias skiria:
a)
bendroji įmonė, sudaryta išimtinai iš kelių perkančiųjų subjektų, kad būtų vykdoma veikla, kaip apibrėžta 8-14 straipsniuose, vienam iš tų perkančiųjų subjektų arba
b)
perkantysis subjektas tokiai bendrajai įmonei, kuriai jis priklauso.
31 straipsnis
Informacijos pateikimas
Gavę prašymą, perkantieji subjektai Komisijai pateikia toliau nurodytą informaciją dėl 29 straipsnio 2 bei 3 dalių ir 30 straipsnio taikymo:
a)
atitinkamų įmonių ar bendrųjų įmonių pavadinimus;
b)
atitinkamų sutarčių pobūdį ir vertę;
c)
Komisijos nuomone, būtinus įrodymus, kad įmonės ar bendrosios įmonės, kuriai skirtos sutartys, santykis su perkančiuoju subjektu atitinka 29 arba 30 straipsnio reikalavimus.
4 poskirsnis
Ypatingi atvejai
32 straipsnis
Mokslinių tyrimų ir plėtros paslaugos
Ši direktyva taikoma tik paslaugų pirkimo sutartims dėl mokslinių tyrimų ir plėtros paslaugų, kurių BVPŽ kodai yra nuo 73000000-2 iki 73120000-9, 73300000-5, 73420000-2 ir 73430000-5, su sąlyga, kad įvykdytos abi toliau nurodytos sąlygos:
a)
naudą gauna tik perkantysis subjektas vykdydamas savo veiklą ir
b)
už teikiamą paslaugą visiškai atlygina perkantysis subjektas.
33 straipsnis
Sutartys, kurioms taikomos specialios priemonės
1. Nedarant poveikio šios direktyvos 34 straipsniui, Austrijos Respublika ir Vokietijos Federacinė Respublika, nustatydamos leidimų išdavimo sąlygas arba taikydamos kitas tinkamas priemones, užtikrina, kad bet kuris subjektas, vykdantis veiklą Komisijos sprendime 2002/205/EB (35) ir Komisijos sprendime 2004/73/EB (36) nurodytuose sektoriuose:
a)
prekių, darbų ir paslaugų pirkimo sutarčių skyrimo srityje laikytųsi nediskriminavimo principo ir konkurencingų viešųjų pirkimų principo, visų pirma dėl ekonominės veiklos vykdytojams subjekto teikiamos informacijos apie jo viešojo pirkimo ketinimus;
b)
Komisijos sprendime 93/327/EEB (37) nustatytomis sąlygomis pateiktų Komisijai informaciją apie savo skiriamas sutartis.
2. Nedarant poveikio 34 straipsniui, Jungtinė Karalystė, nustatydama leidimų išdavimo sąlygas arba taikydama kitas tinkamas priemones, užtikrina, kad bet kuris Sprendime 97/367/EEB nurodytuose sektoriuose veiklą vykdantis subjektas šio straipsnio 1 dalies a ir b punktus taikytų sutartims, skiriamoms tai veiklai vykdyti Šiaurės Airijoje.
3. 1 ir 2 dalys netaikomos sutartims, skiriamoms naftos arba dujų žvalgybai.
5 poskirsnis
Konkurencijos tiesiogiai veikiamos veiklos rūšys ir su jomis susijusios procedūrinės nuostatos
34 straipsnis
Konkurencijos tiesiogiai veikiamos veiklos rūšys
1. Sutartims, kuriomis siekiama suteikti galimybę vykdyti 8-14 straipsniuose minėtą veiklą, ši direktyva netaikoma, jei pateikę 35 straipsnyje nurodytą prašymą valstybė narė arba perkantieji subjektai gali įrodyti, kad valstybėje narėje, kurioje ši veikla vykdoma, ją veikia tiesioginė konkurencija rinkose, į kurias patekti nėra apribojimų; taip pat ši direktyva netaikoma toje geografinėje vietovėje tokiai veiklai vykdyti rengiamiems projekto konkursams. Atitinkama veikla gali būti didesnio sektoriaus veiklos dalis arba gali būti vykdoma tik tam tikrose atitinkamos valstybės narės dalyse. Šios dalies pirmame sakinyje nurodytas konkurencijos vertinimas, kuris bus atliekamas atsižvelgiant į Komisijos turimą informaciją ir šios direktyvos tikslais, nedaro poveikio konkurencijos teisės taikymui. Toks vertinimas atliekamas atsižvelgiant į atitinkamų rūšių veiklos rinką ir geografinę orientacinę rinką, kaip apibrėžta 2 dalyje.
2. Taikant šio straipsnio 1 dalį, sprendimas dėl to, ar veiklą veikia tiesioginė konkurencija, priimamas remiantis kriterijais, kurie atitinka SESV nuostatas dėl konkurencijos. Jie gali apimti atitinkamų produktų ar paslaugų savybes, alternatyvių produktų ar paslaugų, laikomų pakeičiamomis paklausos ar pasiūlos požiūriu, buvimą, kainas ir faktinį ar galimą daugiau kaip vieno atitinkamų produktų tiekėjo ar paslaugų teikėjo buvimą.
Geografinę orientacinę rinką, pagal kurią vertinamas konkurencijos poveikis, sudaro teritorija, kurioje egzistuoja atitinkamų įmonių tiekiamų produktų ar teikiamų paslaugų pasiūla ir paklausa, kurioje konkurencijos sąlygos yra pakankamai vienodos ir kurią galima atskirti nuo kaimyninių teritorijų, visų pirma todėl, kad tose teritorijose konkurencijos sąlygos gerokai skiriasi. Atliekant tą vertinimą visų pirma atsižvelgiama į atitinkamų produktų arba paslaugų pobūdį ir savybes, kliūčių patekti į rinką buvimą ar vartotojų prioritetus, pastebimus įmonių užimamos rinkos dalies skirtumus atitinkamoje teritorijoje ir kaimyninėse teritorijose arba reikšmingus kainų skirtumus.
3. Taikant šio straipsnio 1 dalį, laikoma, kad patekti į rinką nėra apribojimų, jei valstybė narė yra įgyvendinusi ir taiko III priede išvardytus Sąjungos teisės aktus.
Jei, remiantis pirma pastraipa, negalima daryti prielaidos, jog į konkrečią rinką galima laisvai patekti, turi būti įrodyta, kad į atitinkamą rinką galima laisvai patekti de facto ir de jure.
35 straipsnis
Nustatymo, ar taikytinas 34 straipsnis, procedūra
1. Kai valstybė narė arba, jei tai numatoma atitinkamos valstybės narės teisės aktuose, perkantysis subjektas mano, kad remiantis 34 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytais kriterijais atitinkamos rūšies veikla rinkose, į kurias patekti nėra apribojimų, yra veikiama tiesioginės konkurencijos, ji (-s) gali Komisijai pateikti prašymą nustatyti, kad ši direktyva netaikoma tai veiklai vykdyti skirtų sutarčių skyrimui arba projekto konkursų rengimui, atitinkamais atvejais kartu su atitinkamos veiklos srityje kompetentingos nepriklausomos nacionalinės valdžios institucijos priimta nuomone. Tokie prašymai gali būti susiję su veikla, kuri yra didesnio sektoriaus veiklos dalis arba vykdoma tik tam tikrose atitinkamos valstybės narės dalyse.
Atitinkama valstybė narė arba perkantysis subjektas savo prašyme Komisijai pateikia visus svarbius faktus, visų pirma informuoja apie visus įstatymus ir kitus teisės aktus ar susitarimus dėl 34 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų laikymosi.
2. Jeigu prie perkančiojo subjekto prašymo nepridedama atitinkamos veiklos srityje kompetentingos nepriklausomos nacionalinės valdžios institucijos priimta motyvuota ir pagrįsta nuomonė, kurioje pateikiama išsami 34 straipsnio 1 dalies galimo taikomumo atitinkamai veiklai pagal to straipsnio 2 ir 3 dalis sąlygų analizė, Komisija nedelsdama apie tai informuoja atitinkamą valstybę narę. Atitinkama valstybė narė tokiais atvejais Komisijai pateikia visus svarbius faktus ir visų pirma informuoja apie visus įstatymus, kitus teisės aktus ar susitarimus dėl 34 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų laikymosi.
3. Gavusi prašymą pagal šio straipsnio 1 dalį, Komisija per IV priede nustatytus laikotarpius priimdama įgyvendinimo aktus gali nustatyti, ar remiantis 34 straipsnyje nustatytais kriterijais 8-14 straipsniuose nurodytų rūšių veiklą tiesiogiai veikia konkurencija. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 105 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
Sutartims, kuriomis siekiama suteikti galimybę vykdyti atitinkamą veiklą, ir šiai veiklai vykdyti rengiamiems projekto konkursams ši direktyva nebetaikoma bet kuriuo iš šių atvejų:
a)
Komisija per IV priede numatytą laikotarpį priėmė įgyvendinimo aktą, kuriuo nustatomas 34 straipsnio 1 dalies taikomumas;
b)
per IV priede numatytą laikotarpį Komisija įgyvendinimo akto nepriėmė.
4. Pateikę prašymą, atitinkama valstybė narė arba perkantysis subjektas gali pritarus Komisijai iš esmės keisti savo prašymą, visų pirma kiek tai susiję su atitinkama veikla arba atitinkamomis geografinėmis vietovėmis. Tuo atveju taikomas naujas įgyvendinimo akto priėmimo laikotarpis, kuris skaičiuojamas pagal IV priedo 1 punktą, išskyrus atvejus, kai Komisija ir prašymą pateikę valstybė narė arba perkantysis subjektas susitaria dėl trumpesnio laikotarpio.
5. Jei atitinkamoje valstybėje narėje vykdomai veiklai jau taikoma 1, 2 ir 4 dalyse nustatyta procedūra, tolesni prašymai dėl tos pačios veiklos toje pačioje valstybėje narėje dar nepasibaigus su pirmuoju prašymu susijusiam laikotarpiui nelaikomi naujomis procedūromis ir nagrinėjami reaguojant į pirmąjį prašymą.
6. Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustatomos išsamios 1-5 dalių taikymo taisyklės. Tame įgyvendinimo akte pateikiamos bent taisyklės, susijusios su:
a)
datos, kurią prasideda ir baigiasi IV priedo 1 punkte nustatytas laikotarpis, įskaitant bet kokius tų laikotarpių pratęsimus arba sustabdymus, kaip numatyta tame priede, paskelbimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje informaciniais tikslais;
b)
34 straipsnio 1 dalies galimo taikomumo pagal šio straipsnio 3 dalies antros pastraipos b punktą paskelbimu;
c)
įgyvendinimo nuostatomis dėl šio straipsnio 1 dalyje nustatytų prašymų formos, turinio ir kitos išsamios informacijos.
Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 105 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
IV SKYRIUS
Bendrieji principai
36 straipsnis
Pirkimų principai
1. Perkantieji subjektai ekonominės veiklos vykdytojus vertina vienodai ir jų nediskriminuoja, jie veikia skaidriai ir vadovaujasi proporcingumo principu.
Pirkimai negali būti parengti siekiant išvengti šios direktyvos taikymo arba dirbtinai sumažinti konkurenciją. Laikoma, kad konkurencija yra dirbtinai sumažinta tais atvejais, kai pirkimai parengiami siekiant nederamai sudaryti palankesnes ar nepalankias sąlygas tam tikriems ekonominės veiklos vykdytojams.
2. Valstybės narės imasi tinkamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad vykdydami viešąsias sutartis ekonominės veiklos vykdytojai laikytųsi taikytinų pareigų aplinkos, socialinės ir darbo teisės srityse, nustatytų Sąjungos teise, nacionaline teise, kolektyvinėmis sutartimis arba XIV priede išvardytomis aplinkos, socialinės ir darbo tarptautinės teisės nuostatomis.
37 straipsnis
Ekonominės veiklos vykdytojai
1. Ekonominės veiklos vykdytojai pagal valstybės narės, kurioje jie įsisteigę, teisę turintys teisę teikti atitinkamą paslaugą, nėra atmetami remiantis vien tuo, kad pagal valstybės narės, kurioje skiriama sutartis, teisę reikalaujama, kad jie būtų fiziniai arba juridiniai asmenys.
Vis dėlto paslaugų ir darbų pirkimo sutarčių, taip pat prekių pirkimo sutarčių, į kurias įeina ir paslaugos arba įrengimo ir montavimo operacijos, atveju iš juridinių asmenų gali būti reikalaujama pasiūlyme arba prašyme dalyvauti nurodyti darbuotojų, atsakingų už atitinkamos sutarties vykdymą, vardus, pavardes ir atitinkamą profesinę kvalifikaciją.
2. Pirkimo procedūrose gali dalyvauti ekonominės veiklos vykdytojų grupės, įskaitant laikinas asociacijas. Perkantieji subjektai iš jų nereikalauja turėti konkrečią teisinę formą tam, kad jos galėtų pateikti pasiūlymą ar prašymą dalyvauti.
Prireikus perkantieji subjektai gali pirkimo dokumentuose paaiškinti, kaip ekonominės veiklos vykdytojų grupės turi atitikti 77-81 straipsniuose nurodytus kvalifikacijos vertinimo ir kokybinės atrankos kriterijus ir reikalavimus su sąlyga, kad tai pagrįsta objektyviomis priežastimis ir yra proporcinga. Valstybės narės gali nustatyti standartines sąlygas, kaip ekonominės veiklos vykdytojų grupės turi įvykdyti tuos reikalavimus.
Bet kokios tokių ekonominės veiklos vykdytojų grupių atliekamo sutarties vykdymo sąlygos, kurios skiriasi nuo tų, kurios nustatytos atskiriems dalyviams, taip pat turi būti pagrįstos objektyviomis priežastimis ir turi būti proporcingos.
3. Nepaisant 2 dalies, perkantieji subjektai gali reikalauti, kad po to, kai ekonominės veiklos vykdytojų grupėms buvo paskirta sutartis, jos įgytų konkrečią teisinę formą tiek, kiek toks pakeitimas yra būtinas sutarčiai tinkamai įvykdyti.
38 straipsnis
Rezervuotos sutartys
1. Valstybės narės gali rezervuoti teisę dalyvauti pirkimo procedūrose globojamoms darbo grupėms ir ekonominės veiklos vykdytojams, kurių pagrindinis tikslas - socialinė ir profesinė neįgaliųjų ar nepalankioje padėtyje esančių asmenų integracija, arba gali numatyti, kad tokios sutartys būtų vykdomos pagal socialines globojamų darbo grupių užimtumo programas, su sąlyga, kad ne mažiau kaip 30 % tų grupių, ekonominės veiklos vykdytojų ar programų darbuotojų yra neįgalūs ar nepalankioje padėtyje esantys asmenys.
2. Kvietime dalyvauti konkurse pateikiama nuoroda į šį straipsnį.
39 straipsnis
Konfidencialumas
1. Jei šioje direktyvoje arba perkančiajam subjektui taikomoje nacionalinėje teisėje, visų pirma teisės aktuose dėl teisės gauti informaciją, nenurodyta kitaip, ir nedarant poveikio pareigoms, susijusioms su paskirtų sutarčių viešinimu ir informacijos teikimu kandidatams ir konkurso dalyviams, kaip nustatyta 70 ir 75 straipsniuose, perkantysis subjektas neatskleidžia ekonominės veiklos vykdytojų jam perduotos informacijos, kurią jie nurodė kaip konfidencialią, įskaitant technikos ar prekybos paslaptis ir konfidencialius pasiūlymų aspektus, bet jais neapsiribojant.
2. Perkantieji subjektai gali nustatyti ekonominės veiklos vykdytojams reikalavimus, kuriais siekiama apsaugoti informacijos, kurią perkantieji subjektai teikia vykdydami pirkimo procedūrą, konfidencialų pobūdį, įskaitant pateiktą informaciją, susijusią su kvalifikacijos vertinimo sistemos taikymu, nepaisant to, ar tai buvo skelbimo apie kvalifikacijos vertinimo sistemą kaip kvietimo dalyvauti konkurse priemonės dalyku.
40 straipsnis
Komunikavimui taikomos taisyklės
1. Valstybės narės užtikrina, kad bet koks komunikavimas ir keitimasis informacija pagal šią direktyvą, visų pirma pasiūlymų teikimas elektroninėmis priemonėmis, būtų atliekamas naudojant elektronines ryšio priemones, laikantis šiame straipsnyje nustatytų reikalavimų. Priemonės ir prietaisai, kurie turi būti naudojami komunikuojant elektroninėmis priemonėmis, taip pat jų techninės charakteristikos turi būti nediskriminaciniai, plačiai prieinami ir sąveikūs su visuotinai naudojamais IRT produktais ir jais neturi būti ribojama ekonominės veiklos vykdytojų galimybė dalyvauti pirkimo procedūroje.
Nepaisant pirmos pastraipos, perkantieji subjektai neturi būti įpareigoti reikalauti teikiant pasiūlymus naudoti elektronines ryšio priemones šiais atvejais:
a)
dėl specializuoto pirkimo pobūdžio norint naudoti elektronines ryšio priemones reikėtų specialių priemonių, prietaisų ar rinkmenų formatų, kurie nėra plačiai prieinami ar palaikomi plačiai prieinamomis programomis;
b)
programoms, kuriomis palaikomi pasiūlymų aprašui tinkami rinkmenų formatai, naudojami rinkmenų formatai, kurie negali būti tvarkomi jokiomis kitomis atviromis ar plačiai prieinamomis programomis, arba joms taikomos patentų teisės, ir perkantysis subjektas negali sudaryti sąlygų tas programas atsisiųsti arba naudoti nuotoliniu būdu;
c)
norint naudoti elektronines ryšio priemones reikėtų specialios biuro įrangos, kuri nėra plačiai prieinama perkantiesiems subjektams;
d)
pagal pirkimo dokumentus reikalaujama pateikti fizinį arba tam tikro mastelio modelį, kurio perduoti elektroninėmis priemonėmis neįmanoma.
Jeigu komunikavimui pagal antrą pastraipą nėra naudojamos elektroninės ryšio priemonės, komunikavimas vykdomas paštu ar per kitą tinkamą vežėją arba kartu naudojant paštą ar kitą tinkamą vežėją ir elektronines priemones.
Nepaisant šios dalies pirmos pastraipos, perkantieji subjektai neprivalo reikalauti, kad teikiant pasiūlymus būtų naudojamos elektroninės ryšio priemonės, jeigu naudoti kitas nei elektronines ryšio priemones reikia dėl elektroninių ryšio priemonių saugumo pažeidimo arba siekiant apsaugoti itin slaptą informacijos pobūdį, o toks aukštas jos apsaugos lygis negali būti tinkamai užtikrintas naudojant elektronines priemones ir prietaisus, kurie yra plačiai prieinami ekonominės veiklos vykdytojams arba jiems gali būti sudaryta galimybė tomis priemonėmis ir prietaisais naudotis alternatyviomis prieigos galimybėmis, kaip apibrėžta 5 dalyje.
Perkantiesiems subjektams, pagal šios dalies antrą pastraipą reikalaujantiems teikiant pasiūlymus naudoti kitas nei elektronines ryšio priemones, tenka atsakomybė už tai, kad 100 straipsnyje nurodytoje atskiroje ataskaitoje būtų nurodytos šio reikalavimo priežastys. Prireikus perkantieji subjektai atskiroje ataskaitoje nurodo priežastis, kodėl taikant šios dalies ketvirtą pastraipą nuspręsta, kad būtina naudoti kitas nei elektronines ryšio priemones.
2. Nepaisant 1 dalies, komunikuojant kitais klausimais nei esminiai pirkimo procedūros elementai galima komunikuoti žodžiu su sąlyga, kad komunikavimo žodžiu turinys pakankamu mastu užfiksuojamas dokumentuose. Šiuo tikslu esminiai pirkimo procedūros elementai apima pirkimo dokumentus, prašymus dalyvauti ir susidomėjimo patvirtinimus bei pasiūlymus. Visų pirma dokumentuose turi būti pakankamu mastu ir tinkamomis priemonėmis, pavyzdžiui, naudojant rašytinius protokolus ar garso įrašus arba parengiant pagrindinių komunikavimo elementų santraukas, užfiksuojamas toks komunikavimas žodžiu su konkurso dalyviais, kuris galėtų padaryti didelį poveikį pasiūlymų turiniui ir vertinimui.
3. Visais komunikavimo, keitimosi informacija ir jos saugojimo atvejais perkantieji subjektai užtikrina, kad būtų išsaugotas duomenų vientisumas ir pasiūlymų bei prašymų dalyvauti konfidencialumas. Jie nagrinėja pasiūlymų ir prašymų dalyvauti turinį tik pasibaigus jų pateikimo laikotarpiui.
4. Viešųjų darbų pirkimo sutarčių ir projekto konkursų atveju valstybės narės gali reikalauti naudoti specialias elektronines priemones, pavyzdžiui, pastatų informacijos elektroninio modeliavimo priemones ar pan. Tokiais atvejais perkantieji subjektai turi pasiūlyti alternatyvias prieigos galimybes, kaip numatyta 5 dalyje, iki tol, kol tos priemonės taps plačiai prieinamos, kaip apibrėžta 1 dalies pirmos pastraipos antrame sakinyje.
5. Perkantieji subjektai prireikus gali reikalauti naudoti priemones, kurios nėra plačiai prieinamos, su sąlyga, kad perkantieji subjektai pasiūlo alternatyvias prieigos galimybes.
Laikoma, kad perkantieji subjektai pasiūlo tinkamas alternatyvias prieigos galimybes bet kuriuo iš toliau nurodytų atvejų, kai jie:
a)
suteikia neribotą, visapusišką tiesioginę ir nemokamą prieigą elektroninėmis priemonėmis prie tų priemonių ir prietaisų nuo skelbimo paskelbimo dienos pagal IX priedą arba nuo kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos. Skelbimo arba kvietimo patvirtinti susidomėjimą tekste nurodomas interneto adresas, kuriuo tos priemonės ir prietaisai yra prieinami;
b)
užtikrina, kad konkurso dalyviai, neturintys prieigos prie atitinkamų priemonių ir prietaisų arba galimybės jų gauti per atitinkamą laikotarpį, su sąlyga, kad toks prieigos neturėjimas nepriklauso nuo atitinkamo konkurso dalyvio, galėtų dalyvauti viešojo pirkimo procedūroje naudodami internetu suteikiamus nemokamus laikinus prisijungimo kodus arba
c)
patvirtina alternatyvų pasiūlymų teikimo elektroninėmis priemonėmis kanalą.
6. Priemonėms ir prietaisams, skirtiems pasiūlymams perduoti bei priimti elektroninėmis priemonėmis ir prašymams dalyvauti priimti elektroninėmis priemonėmis, be V priede nustatytų reikalavimų taikomos šios taisyklės:
a)
suinteresuotosioms šalims turi būti prieinama informacija apie elektroninio pasiūlymų ir prašymų dalyvauti teikimo specifikacijas, įskaitant kodavimą ir laiko žymėjimą;
b)
valstybės narės arba perkantieji subjektai, veikdami pagal atitinkamos valstybės narės nustatytą bendrą sistemą, nurodo saugumo lygį, kurį įvairiais konkrečios pirkimo procedūros etapais privalo atitikti naudotinos elektroninės ryšio priemonės; tas lygis turi būti proporcingas susijusiai rizikai;
c)
kai valstybės narės arba perkantieji subjektai, veikdami pagal atitinkamos valstybės narės nustatytą bendrą sistemą, padaro išvadą, kad pagal šios dalies b punktą įvertintas rizikos lygis yra toks, kad reikalingi saugūs elektroniniai parašai, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/93/EB (38), perkantieji subjektai pripažįsta saugius elektroninius parašus, patvirtintus kvalifikuotu sertifikatu, atsižvelgiant į tai, ar tuos sertifikatus yra pateikęs sertifikato paslaugų teikėjas, įtrauktas į Komisijos sprendime 2009/767/EB (39) numatytą patikimą sąrašą, ar jie yra sukurti naudojant saugią parašo formavimo įrangą arba jos nenaudojant su sąlyga, kad įvykdomos toliau nurodytos sąlygos:
i)
remdamiesi Komisijos sprendime 2011/130/ES (40) nustatytais formatais, perkantieji subjektai nustato reikalaujamą saugaus elektroninio parašo formatą ir įdiegia reikiamas priemones, kad galėtų techniškai tuos formatus tvarkyti; tuo atveju, kai naudojamas kitoks elektroninio parašo formatas, į elektroninio parašo arba elektroninio dokumento laikmeną turi būti įtraukta informacija apie esamas patvirtinimo galimybes, o už tai atsako valstybė narė. Perkantysis subjektas, naudodamasis tomis patvirtinimo galimybėmis, turi galėti internetu, nemokamai ir asmenims, kuriems tai nėra gimtoji kalba, suprantamu būdu patvirtinti gautą elektroninį parašą kaip saugų elektroninį parašą, patvirtintą kvalifikuotu sertifikatu. Valstybės narės pateikia informaciją apie tvirtinimo paslaugų teikėją Komisijai, kuri iš valstybių narių gautą informaciją viešai paskelbia internete;
ii)
kai pasiūlymas yra pasirašytas ir parašas yra patvirtintas patikimame sąraše esančiu kvalifikuotu sertifikatu, perkantieji subjektai neturi kelti papildomų reikalavimų, kurie gali kliudyti konkurso dalyviams naudoti tokius parašus.
Kalbant apie pirkimų procedūroje naudojamus dokumentus, kuriuos yra pasirašiusi valstybės narės kompetentinga valdžios institucija arba kitas išduodantysis subjektas, kompetentinga išduodančioji institucija arba subjektas gali nustatyti reikalaujamą saugaus parašo formatą pagal Sprendimo 2011/130/ES 1 straipsnio 2 dalyje nustatytus reikalavimus. Jie įdiegia būtinas priemones, kad būtų galima tą formatą techniškai tvarkyti, įtraukdami informaciją, būtiną atitinkamame dokumente pateikto parašo tvarkymui. Į tokių dokumentų elektroninį parašą arba elektroninio dokumento laikmeną įtraukiama informacija apie esamas patvirtinimo galimybes, kuriomis pasinaudojant gautus elektroninius parašus būtų galima patvirtinti internetu, nemokamai ir asmenims, kuriems tai nėra gimtoji kalba, suprantamu būdu.
7. Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojamai priimti deleguotuosius aktus dėl V priede nustatytos techninės informacijos ir charakteristikų dalinio keitimo, siekiant atsižvelgti į technologinę pažangą.
Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojamai priimti deleguotuosius aktus dėl šio straipsnio 1 dalies antros pastraipos a-d punktuose pateikto sąrašo dalinio keitimo, kai dėl technologinės raidos nebetikslinga toliau taikyti elektroninių ryšio priemonių naudojimo išimtis arba kai išimtiniais atvejais dėl technologinės raidos turi būti numatytos naujos išimtys.
Siekiant užtikrinti techninių formatų, taip pat proceso ir pranešimų standartų sąveikumą, visų pirma tarpvalstybiniame kontekste, Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus siekiant nustatyti privalomą tokių konkrečių techninių standartų naudojimą, visų pirma elektroninio pasiūlymų teikimo, elektroninių katalogų ir elektroninio tapatumo nustatymo priemonių naudojimo srityje, tačiau tik tuo atveju, jeigu techniniai standartai buvo nuodugniai išbandyti, o jų nauda įrodyta praktikoje. Prieš nustatydama pareigą taikyti techninį standartą Komisija taip pat atidžiai atsižvelgia į susijusias sąnaudas, galinčias atsirasti visų pirma dėl poreikio pritaikyti esamas elektronines pirkimo priemones, įskaitant infrastruktūrą, procesus ar programinę įrangą.
41 straipsnis
Nomenklatūros
1. Visos nuorodos į nomenklatūras viešųjų pirkimų srityje pateikiamos naudojant Reglamente (EB) Nr. 2195/2002 nustatytą Bendrą viešųjų pirkimų žodyną (toliau - BVPŽ).
2. Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl šioje direktyvoje nurodytų BVPŽ kodų pritaikymo, kai BVPŽ nomenklatūros pakeitimai turi būti atspindėti šioje direktyvoje ir jeigu jie nereiškia, kad turi būti keičiama šios direktyvos taikymo sritis.
42 straipsnis
Interesų konfliktai
Valstybės narės užtikrina, kad perkančiosios organizacijos imtųsi tinkamų priemonių, kad būtų veiksmingai užkertamas kelias interesų konfliktams, kylantiems vykdant pirkimo procedūras, ir kad jie būtų veiksmingai nustatomi ir šalinami, siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo bei užtikrinti visų ekonominės veiklos vykdytojų lygiateisiškumą.
Interesų konfliktų koncepcija turi apimti bent visus atvejus, kai perkančiosios organizacijos darbuotojai arba perkančiosios organizacijos vardu veikiančio pirkimo paslaugų teikėjo darbuotojai, kurie dalyvauja vykdant pirkimo procedūrą arba gali padaryti poveikį tos procedūros rezultatams, turi tiesioginį arba netiesioginį finansinį, ekonominį ar kitokį asmeninį suinteresuotumą, kuris galėtų būti laikomas kenkiančiu jų nešališkumui ir nepriklausomumui vykstant pirkimo procedūrai.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
SUTARTIMS TAIKYTINOS TAISYKLĖS
I SKYRIUS
Procedūros
43 straipsnis
Sąlygos, susijusios su SVP ir kitais tarptautiniais susitarimais
Kiek jie numatyti 3, 4 ir 5 prieduose bei SVP Europos Sąjungos I priedėlio bendrosiose pastabose, taip pat kituose tarptautiniuose susitarimuose, kurie Sąjungai yra privalomi, perkantieji subjektai, kaip apibrėžta 4 straipsnio 1 dalies a punkte, tuos susitarimus pasirašiusių šalių darbus, prekes, paslaugas ir ekonominės veiklos vykdytojus vertina ne mažiau palankiai nei Sąjungos darbus, prekes, paslaugas ir ekonominės veiklos vykdytojus.
44 straipsnis
Procedūrų pasirinkimas
1. Skirdami prekių, darbų ar paslaugų pirkimo sutartis, perkantieji subjektai taiko procedūras, patikslintas, kad jos atitiktų šią direktyvą, su sąlyga, kad, nedarant poveikio 47 straipsniui, kvietimas dalyvauti konkurse buvo paskelbtas pagal šią direktyvą.
2. Valstybės narės nustato, kad perkantieji subjektai gali taikyti šioje direktyvoje reglamentuojamus atvirus ar ribotus konkursus arba derybas su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse.
3. Valstybės narės nustato, kad perkantieji subjektai gali taikyti šioje direktyvoje reglamentuojamus konkurencinius dialogus ir inovacijų partnerystes.
4. Kvietimas dalyvauti konkurse gali būti pateikiamas vienu iš toliau nurodytų būdų:
a)
reguliariu orientaciniu skelbimu pagal 67 straipsnį, jei sutartis skiriama pagal ribotą konkursą ar derybų būdu;
b)
skelbimu apie kvalifikacijos vertinimo sistemą pagal 68 straipsnį, jei sutartis skiriama pagal ribotą konkursą arba derybų būdu, arba taikant konkurencinį dialogą ar inovacijų partnerystę;
c)
skelbimu apie pirkimą pagal 69 straipsnį.
Šios dalies a punkte nurodytu atveju, paskelbus reguliarų orientacinį skelbimą susidomėjimą pareiškę ekonominės veiklos vykdytojai toliau kviečiami raštu patvirtinti susidomėjimą naudojant kvietimą patvirtinti susidomėjimą pagal 74 straipsnį.
5. Valstybės narės gali nustatyti, kad 50 straipsnyje aiškiai nurodytais konkrečiais atvejais ir aplinkybėmis perkantieji subjektai gali taikyti derybas be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse. Valstybės narės neleidžia taikyti tos procedūros jokiais kitais atvejais, išskyrus nurodytuosius 50 straipsnyje.
45 straipsnis
Atviras konkursas
1. Atvirų konkursų atveju pasiūlymą pagal kvietimą dalyvauti konkurse gali teikti bet kuris suinteresuotasis ekonominės veiklos vykdytojas.
Minimalus pasiūlymų priėmimo laikotarpis yra 35 dienos nuo skelbimo apie pirkimą išsiuntimo dienos.
Kartu su pasiūlymu pateikiama perkančiojo subjekto reikalaujama kokybinės atrankos informacija.
2. Kai perkantieji subjektai yra paskelbę reguliarų orientacinį skelbimą, kuris pats savaime nereiškė kvietimo dalyvauti konkurse, minimalus pasiūlymų priėmimo laikotarpis, nustatytas šio straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje, gali būti sutrumpintas iki 15 dienų, su sąlyga, kad įvykdomos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
į reguliarų orientacinį skelbimą be informacijos, reikalaujamos pagal VI priedo A dalies I skirsnį, buvo įtraukta visa pagal VI priedo A dalies II skirsnį reikalaujama informacija tiek, kiek ta informacija buvo prieinama reguliaraus orientacinio skelbimo paskelbimo metu;
b)
reguliarus orientacinis skelbimas buvo išsiųstas paskelbti prieš ne mažiau kaip 35 dienas ir ne daugiau kaip 12 mėnesių iki skelbimo apie pirkimą išsiuntimo dienos.
3. Kai dėl skubos, kurią perkantysis subjektas tinkamai pagrindžia, 1 dalies antroje pastraipoje nustatytas laikotarpis nebeįmanomas, jis gali nustatyti kitą laikotarpį, kuris turi būti ne trumpesnis kaip 15 dienų nuo skelbimo apie pirkimą išsiuntimo dienos.
4. Šio straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatytą pasiūlymų priėmimo laikotarpį perkantysis subjektas gali sutrumpinti penkiomis dienomis, kai jis sutinka, kad pasiūlymai gali būti teikiami elektroninėmis priemonėmis laikantis 40 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos ir 40 straipsnio 5 ir 6 dalių.
46 straipsnis
Ribotas konkursas
1. Ribotų konkursų atveju bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas gali pateikti prašymą dalyvauti pagal kvietimą dalyvauti konkurse, pateikdamas perkančiojo subjekto reikalaujamą kokybinės atrankos informaciją.
Paprastai nustatomas minimalus prašymų dalyvauti priėmimo laikotarpis yra ne trumpesnis kaip 30 dienų nuo skelbimo apie pirkimą arba kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos ir bet kuriuo atveju neturi būti trumpesnis kaip 15 dienų.
2. Pasiūlymus gali teikti tik tie ekonominės veiklos vykdytojai, kuriuos perkantysis subjektas pakvietė tai padaryti įvertinęs pateiktą informaciją. Pagal 78 straipsnio 2 dalį perkantieji subjektai gali apriboti tinkamų kandidatų, kviečiamų dalyvauti procedūroje, skaičių.
Pasiūlymų priėmimo laikotarpį gali abipusiu sutarimu nustatyti perkantysis subjektas ir atrinkti kandidatai su sąlyga, kad visi atrinkti kandidatai turėtų tiek pat laiko savo pasiūlymams parengti ir pateikti.
Kai dėl pasiūlymų priėmimo laikotarpio nesusitariama, laikotarpis yra ne trumpesnis kaip 10 dienų nuo kvietimo pateikti pasiūlymus išsiuntimo dienos.
47 straipsnis
Derybos su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse
1. Derybų su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse atveju bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas gali pateikti prašymą dalyvauti pagal kvietimą dalyvauti konkurse, pateikdamas perkančiojo subjekto reikalaujamą kokybinės atrankos informaciją.
Paprastai nustatomas minimalus prašymų dalyvauti priėmimo laikotarpis yra ne trumpesnis kaip 30 dienų nuo skelbimo apie pirkimą arba, jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas reguliarus orientacinis skelbimas, kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos ir bet kuriuo atveju neturi būti trumpesnis kaip 15 dienų.
2. Derybose gali dalyvauti tik tie ekonominės veiklos vykdytojai, kuriuos perkantysis subjektas pakvietė, įvertinęs pateiktą informaciją. Pagal 78 straipsnio 2 dalį perkantieji subjektai gali apriboti tinkamų kandidatų, kviečiamų dalyvauti procedūroje, skaičių.
Pasiūlymų priėmimo laikotarpį gali abipusiu sutarimu nustatyti perkantysis subjektas ir atrinkti kandidatai su sąlyga, kad jie visi turėtų tiek pat laiko savo pasiūlymams parengti ir pateikti.
Kai dėl pasiūlymų priėmimo laikotarpio nesusitariama, laikotarpis neturi būti trumpesnis kaip 10 dienų nuo kvietimo pateikti pasiūlymus išsiuntimo dienos.
48 straipsnis
Konkurencinis dialogas
1. Konkurencinių dialogų atveju bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas gali pateikti prašymą dalyvauti pagal kvietimą dalyvauti konkurse vadovaujantis 44 straipsnio 4 dalies b ir c punktais, pateikdamas perkančiojo subjekto reikalaujamą kokybinės atrankos informaciją.
Paprastai nustatomas minimalus prašymų dalyvauti priėmimo laikotarpis yra ne trumpesnis kaip 30 dienų nuo skelbimo apie pirkimą arba, jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas reguliarus orientacinis skelbimas, kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos ir bet kuriuo atveju neturi būti trumpesnis kaip 15 dienų.
Dialoge gali dalyvauti tik tie ekonominės veiklos vykdytojai, kuriuos perkantysis subjektas pakvietė įvertinęs pateiktą informaciją. Pagal 78 straipsnio 2 dalį perkantieji subjektai gali apriboti tinkamų kandidatų, kviečiamų dalyvauti procedūroje, skaičių. Sutartis skiriama remiantis vieninteliu sutarties skyrimo kriterijumi - geriausio kainos ir kokybės santykio kriterijumi pagal 82 straipsnio 2 dalį.
2. Perkantieji subjektai savo poreikius bei reikalavimus nurodo ir apibrėžia kvietime dalyvauti konkurse ir (arba) aprašomajame dokumente. Tuo pačiu metu ir tuose pačiuose dokumentuose jie taip pat nurodo ir apibrėžia pasirinktus sutarties skyrimo kriterijus ir nustato orientacinį tvarkaraštį.
3. Perkantieji subjektai su dalyviais, atrinktais pagal atitinkamas 76-81 straipsnių nuostatas, pradeda dialogą, kurio tikslas - nustatyti ir apibrėžti priemones, geriausiai tinkančias jų poreikiams patenkinti. Vykstant šiam dialogui jie gali su pasirinktais dalyviais aptarti visus pirkimo aspektus.
Vykstant dialogui perkantieji subjektai užtikrina vienodas sąlygas visiems dalyviams. Tuo tikslu jie neteikia informacijos diskriminuojamai, kad vieniems dalyviams nebūtų suteikta pranašumo kitų dalyvių atžvilgiu.
Pagal 39 straipsnį vykstant dialogui perkantieji subjektai neatskleidžia kitiems dalyviams dalyvaujančio kandidato ar konkurso dalyvio pasiūlytų sprendimų ar kitos jo perduotos konfidencialios informacijos be jo sutikimo. Toks sutikimas turi būti ne bendro pobūdžio, o duodamas dėl numatomo konkrečios informacijos perdavimo.
4. Konkurenciniai dialogai gali vykti vienas po kito einančiais etapais, kad būtų sumažintas sprendimų, aptartinų vykstant dialogo etapui, skaičius, taikant kvietime dalyvauti konkurse arba aprašomajame dokumente nustatytus sutarties skyrimo kriterijus. Kvietime dalyvauti konkurse arba aprašomajame dokumente perkantysis subjektas nurodo, ar jis pasinaudos ta galimybe.
5. Perkantysis subjektas tęsia dialogą tol, kol gali nustatyti jo poreikius galintį (-čius) patenkinti sprendimą (-us).
6. Paskelbę apie dialogo užbaigimą ir apie tai pranešę likusiems dalyviams, perkantieji subjektai paprašo jų pateikti galutinius pasiūlymus, grindžiamus vykstant dialogui pristatytu (-ais) ir apibūdintu (-ais) sprendimu (-ais). Šiuose pasiūlymuose nurodomi visi projektui įgyvendinti reikalingi ir būtini elementai.
Perkančiojo subjekto prašymu tie pasiūlymai gali būti paaiškinti, išsamiai apibūdinti ir patobulinti. Tačiau dėl tokio paaiškinimo, išsamaus apibūdinimo, patobulinimo arba papildomos informacijos negali būti pakeisti esminiai pasiūlymo ar pirkimo aspektai, įskaitant kvietime dalyvauti konkurse arba aprašomajame dokumente nustatytus poreikius ir reikalavimus, kai tokių aspektų, poreikių ir reikalavimų pakeitimai gali iškreipti konkurenciją arba turėti diskriminacinį poveikį.
7. Perkantieji subjektai vertina gautus pasiūlymus remdamiesi kvietime dalyvauti konkurse arba aprašomajame dokumente nustatytais sutarties skyrimo kriterijais.
Perkančiojo subjekto prašymu su dalyviu, kuris įvertintas kaip pateikęs pasiūlymą, atitinkantį geriausią kainos ir kokybės santykį pagal 82 straipsnio 2 dalį, gali būti vykdomos derybos siekiant patvirtinti finansinius įsipareigojimus ar kitas pasiūlyme pateiktas sąlygas, galutinai nustatant sutarties sąlygas, jeigu dėl tokių derybų nereikia iš esmės keisti esminių pasiūlymo arba pirkimo aspektų, įskaitant kvietime dalyvauti konkurse arba aprašomajame dokumente nustatytus poreikius ir reikalavimus, ir jeigu dėl to nekyla pavojaus, kad bus iškreipta konkurencija arba sukelta diskriminacija.
8. Perkantieji subjektai gali dialogo dalyviams skirti prizus arba pinigines išmokas.
49 straipsnis
Inovacijų partnerystė
1. Inovacijų partnerysčių atveju bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas gali pateikti prašymą dalyvauti pagal kvietimą dalyvauti konkurse vadovaujantis 44 straipsnio 4 dalies b ir c punktais, pateikdamas perkančiojo subjekto reikalaujamą kokybinės atrankos informaciją.
Pirkimo dokumentuose perkantysis subjektas nustato inovacinio produkto, paslaugos ar darbų poreikį, kurio neįmanoma patenkinti perkant rinkoje jau prieinamus produktus, paslaugas ar darbus. Jis taip pat nurodo, kuriose šio aprašo dalyse nustatomi minimalūs reikalavimai, kuriuos turi atitikti visi pasiūlymai. Nurodoma informacija turi būti pakankamai tiksli, kad ekonominės veiklos vykdytojai galėtų nustatyti reikiamo sprendimo pobūdį bei aprėptį ir nuspręsti, ar pateikti prašymą dalyvauti procedūroje.
Perkantysis subjektas gali nuspręsti sudaryti inovacijų partnerystę su vienu ar keliais partneriais, vykdančiais atskiras mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros veiklas.
Minimalus prašymų dalyvauti priėmimo laikotarpis paprastai yra ne trumpesnis kaip 30 dienų nuo skelbimo apie pirkimą išsiuntimo dienos ir bet kuriuo atveju neturi būti trumpesnis kaip 15 dienų. Procedūroje gali dalyvauti tik tie ekonominės veiklos vykdytojai, kuriuos perkantysis subjektas pakvietė įvertinęs pateiktą informaciją. Pagal 78 straipsnio 2 dalį perkantieji subjektai gali apriboti tinkamų kandidatų, kviečiamų dalyvauti procedūroje, skaičių. Sutartys skiriamos remiantis vieninteliu sutarties skyrimo kriterijumi - geriausio kainos ir kokybės santykio pasiūlymo kriterijumi pagal 82 straipsnio 2 dalį.
2. Taikant inovacijų partnerystę siekiama sukurti inovacinį produktą, paslaugą ar darbus, taip pat vykdyti vėlesnį susijusių prekių, paslaugų arba darbų pirkimą su sąlyga, kad jie atitiktų rezultatyvumo lygius ir maksimalias sąnaudas, dėl kurių susitarė perkantieji subjektai ir dalyviai.
Inovacijų partnerystė sudaroma vienas po kito einančiais etapais, atsižvelgiant į mokslinių tyrimų ir inovacijų proceso etapų, kurie gali apimti produktų gamybą, paslaugų teikimą arba darbų užbaigimą, seką. Pagal inovacijų partnerystę nustatomi tarpiniai rodikliai, kuriuos partneriai turi pasiekti, ir numatomas atlyginimo mokėjimas atitinkamomis dalimis.
Remdamasis tais rodikliais, perkantysis subjektas po kiekvieno etapo gali nuspręsti nutraukti inovacijų partnerystę, o inovacijų partnerystės su keliais partneriais atveju - sumažinti partnerių skaičių nutraukdamas atskiras sutartis, su sąlyga, kad perkantysis subjektas pirkimo dokumentuose nurodė tas galimybes ir naudojimosi jomis sąlygas.
3. Nebent šiame straipsnyje būtų numatyta kitaip, perkantieji subjektai derasi su konkurso dalyviais dėl jų pateiktų pirminių ir visų vėlesnių pasiūlymų, išskyrus galutinį pasiūlymą, siekiant pagerinti jų turinį.
Dėl minimalių reikalavimų ir sutarties skyrimo kriterijų nesiderama.
4. Vykstant deryboms perkantieji subjektai užtikrina visų konkurso dalyvių lygiateisiškumą. Tuo tikslu jie neteikia informacijos diskriminuojamai, kad vieniems konkurso dalyviams nebūtų suteikta pranašumų kitų konkurso dalyvių atžvilgiu. Jie raštu informuoja visus konkurso dalyvius, kurių pasiūlymai pagal 5 dalį nebuvo atmesti, apie techninių specifikacijų ar kitų pirkimo dokumentų, išskyrus dokumentus, kuriais nustatomi minimalūs reikalavimai, pakeitimus. Atsižvelgdami į tuos pakeitimus perkantieji subjektai suteikia pakankamai laiko konkurso dalyviams pasiūlymams prireikus patikslinti ir iš dalies pakeistiems pasiūlymams vėl pateikti.
Pagal 39 straipsnį perkantieji subjektai neatskleidžia kitiems dalyviams konfidencialios informacijos, pateiktos derybose dalyvaujančio kandidato ar konkurso dalyvio be jo sutikimo. Toks sutikimas turi būti ne bendro pobūdžio, o duodamas dėl numatomo konkrečios informacijos perdavimo.
5. Derybos inovacijų partnerystės procedūrų metu gali būti vykdomos vienas po kito einančiais etapais, kad būtų sumažintas pasiūlymų, dėl kurių bus deramasi, skaičius, taikant skelbime apie pirkimą, kvietime patvirtinti susidomėjimą arba pirkimo dokumentuose nurodytus sutarties skyrimo kriterijus. Skelbime apie pirkimą, kvietime patvirtinti susidomėjimą arba pirkimo dokumentuose perkantysis subjektas nurodo, ar naudosis ta galimybe.
6. Atrinkdami kandidatus perkantieji subjektai visų pirma taiko kriterijus, susijusius su kandidatų gebėjimais mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros bei inovacinių sprendimų kūrimo ir įgyvendinimo srityse.
Mokslinių tyrimų ir inovacijų projektus, kuriais siekiama patenkinti perkančiojo subjekto nurodytus poreikius, kurių negali patenkinti esami sprendimai, gali teikti tik tie ekonominės veiklos vykdytojai, kuriuos perkantysis subjektas pakvietė, įvertinęs prašomą informaciją.
Pirkimo dokumentuose perkantysis subjektas nurodo, kokie susitarimai taikomi intelektinės nuosavybės teisėms. Inovacijų partnerystės su keliais partneriais atveju perkantysis subjektas pagal 39 straipsnį neatskleidžia kitiems partneriams įgyvendinant partnerystę vieno iš partnerių pasiūlytų sprendimų ar kitos jo perduotos konfidencialios informacijos be to partnerio sutikimo. Toks sutikimas turi būti ne bendro pobūdžio, o duodamas dėl numatomo konkrečios informacijos perdavimo.
7. Perkantysis subjektas užtikrina, kad partnerystės struktūra ir visų pirma įvairių etapų trukmė bei vertė atspindėtų siūlomo sprendimo inovacijų laipsnį ir mokslinių tyrimų bei inovacijų veiklos, reikalingos inovaciniam sprendimui, kurio rinkoje dar nėra, kurti, seką. Numatoma įsigytų prekių, paslaugų ar darbų vertė neturi būti neproporcinga investicijoms į jų kūrimą.
50 straipsnis
Derybų be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse naudojimas
Perkantieji subjektai gali taikyti derybas be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse tokiais atvejais:
a)
kai pagal procedūrą su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse nebuvo pateikta pasiūlymų arba nebuvo pateikta tinkamų pasiūlymų, arba nebuvo pateikta prašymų dalyvauti, arba nebuvo pateikta tinkamų prašymų dalyvauti, su sąlyga, kad iš esmės nepakeičiamos pradinės sutarties sąlygos.
Pasiūlymas laikomas netinkamu, kai jis yra nereikšmingas sutarčiai, nes, nepadarius esminių pakeitimų, jis akivaizdžiai negali patenkinti pirkimo dokumentuose nurodytų perkančiojo subjekto poreikių ir reikalavimų. Prašymas dalyvauti laikomas netinkamu, kai atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas turi būti pašalintas ar gali būti pašalintas pagal 78 straipsnio 1 dalį arba 80 straipsnio 1 dalį arba jis neatitinka atrankos kriterijų, kuriuos perkantysis subjektas yra nustatęs pagal 78 ar 80 straipsnį;
b)
kai sutartis skiriama tik moksliniams tyrimams, eksperimentams, studijoms arba technologinei plėtrai vykdyti, o ne pelnui gauti arba mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros sąnaudoms susigrąžinti, ir jeigu tokios sutarties skyrimas nepažeidžia konkurencijos skiriant paskesnes sutartis, kuriomis siekiama visų pirma tų tikslų;
c)
kai atlikti darbus, tiekti prekes arba teikti paslaugas gali tik konkretus ekonominės veiklos vykdytojas dėl bet kurios iš toliau išvardytų priežasčių:
i)
pirkimo tikslas yra unikalaus meno kūrinio ar meninio pasirodymo sukūrimas arba įsigijimas;
ii)
konkurencijos nėra dėl techninių priežasčių;
iii)
išimtinių teisių, įskaitant intelektinės nuosavybės teises, apsaugos.
Išimtys, nustatytos ii ir iii punktuose, taikomos tik tuo atveju, jeigu nėra pagrįstos alternatyvos arba pakaitalo ir konkurencijos nebuvimas nėra nulemtas dirbtinio pirkimo parametrų susiaurinimo;
d)
kiek tai yra neišvengiamai būtina, kai dėl ypatingos skubos, susidariusios dėl įvykių, kurių perkantysis subjektas negalėjo numatyti, neįmanoma laikytis atviro konkurso, riboto konkurso ir derybų su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse nustatytų terminų. Aplinkybės, kuriomis remiamasi norint pateisinti ypatingą skubą, bet kuriuo atveju neturi priklausyti nuo perkančiojo subjekto;
e)
prekių pirkimo sutarčių atveju - dėl pradinio tiekėjo tiekiamų papildomų prekių, kurios skirtos prekėms arba įrenginiams iš dalies pakeisti arba kurios yra esamų prekių arba įrenginių gamybos linijos tąsa, kai pakeitus tiekėją perkančiajam subjektui reikėtų įsigyti prekių, kurių techninės charakteristikos yra kitokios, ir dėl to atsirastų eksploatacijos ir techninės priežiūros nesuderinamumas arba kiltų neproporcingų techninių sunkumų;
f)
dėl naujų darbų arba paslaugų, kuriuos sudaro panašių darbų arba paslaugų, pavestų tiekti arba teikti rangovui, kuriam tie patys perkantieji subjektai skyrė ankstesnę sutartį, pakartojimas, su sąlyga, kad tokie darbai arba paslaugos atitiktų pagrindinį projektą, dėl kurio 44 straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka buvo paskirta pirma sutartis.
Pagrindiniame projekte nurodoma galimų papildomų darbų arba paslaugų aprėptis ir sąlygos, kuriomis jie bus skiriami. Iš karto po to, kai dėl pirmojo projekto paskelbiamas konkursas, perkantieji subjektai paskelbia apie galimą šios procedūros naudojimą ir taikydami 15 ir 16 straipsnius atsižvelgia į bendrą numatomą paskesnių darbų arba paslaugų kainą;
g)
dėl prekių, kurios kotiruojamos ir perkamos prekių rinkoje;
h)
dėl prekių pirkimo ypač gera kaina, jei prekes galima pirkti už gerokai mažesnę kainą negu įprasta rinkos kaina, pasinaudojus ypač palankia labai trumpą laiką egzistuojančia galimybe;
i)
dėl prekių arba paslaugų pirkimo ypač palankiomis sąlygomis iš tiekėjo, kuris galutinai likviduoja savo verslą, arba iš likvidatoriaus pagal nemokumo procedūrą, susitarimą su kreditoriais arba pagal panašią procedūrą remiantis nacionaliniais įstatymais arba kitais teisės aktais;
j)
kai atitinkama paslaugų pirkimo sutartis skiriama po projekto konkurso, surengto pagal šią direktyvą, ir pagal projekto konkurse numatytas taisykles turi būti skiriama to projekto konkurso laimėtojui arba vienam iš laimėtojų; pastaruoju atveju visi laimėtojai kviečiami dalyvauti derybose.
II SKYRIUS
Elektroninių ir grupinių pirkimų metodai ir priemonės
51 straipsnis
Preliminariosios sutartys
1. Perkantieji subjektai gali sudaryti preliminariąsias sutartis, su sąlyga, kad jie taiko šioje direktyvoje numatytas procedūras.
Preliminarioji sutartis - vieno ar daugiau perkančiųjų subjektų ir vieno ar daugiau ekonominės veiklos vykdytojų susitarimas, kurio tikslas - nustatyti sąlygas, visų pirma susijusias su kainos ir, kai to reikia, numatomo kiekio nustatymu, taikomas sutartims, kurios bus skirtos per tam tikrą laikotarpį.
Preliminariosios sutarties terminas turi būti ne ilgesnis kaip aštuoneri metai, išskyrus išimtinius, visų pirma dėl preliminariosios sutarties dalyko tinkamai pagrįstus atvejus.
2. Preliminariosios sutarties pagrindu sudaromos sutartys skiriamos remiantis objektyviomis taisyklėmis ir kriterijais, kurie gali apimti konkurso tarp tų ekonominės veiklos vykdytojų, kurie yra sudarytos preliminariosios sutarties šalys, skelbimą iš naujo. Šios taisyklės ir kriterijai nustatomi preliminariosios sutarties pirkimo dokumentuose.
Pirmoje pastraipoje nurodytomis objektyviomis taisyklėmis ir kriterijais užtikrinamas ekonominės veiklos vykdytojų, kurie yra sutarties šalys, lygiateisiškumas. Kai yra numatyta galimybė konkursą skelbti iš naujo, perkantieji subjektai nustato laikotarpį, kuris turi būti pakankamai ilgas, kad pasiūlymus būtų galima pateikti dėl kiekvienos konkrečios sutarties, o perkantieji subjektai kiekvieną sutartį skiria geriausią pasiūlymą pateikusiam konkurso dalyviui, remdamiesi preliminariosios sutarties specifikacijose nustatytais sutarties skyrimo kriterijais.
Perkantieji subjektai nenaudoja preliminariųjų sutarčių netinkamai arba taip, kad būtų užkirstas kelias konkurencijai, ji būtų ribojama arba iškreipiama.
52 straipsnis
Dinaminės pirkimo sistemos
1. Įprastiems pirkimams, kurių charakteristikos, visuotinai prieinamos rinkoje, atitinka perkančiųjų subjektų nustatytus reikalavimus, perkantieji subjektai gali naudoti dinaminę pirkimo sistemą. Dinaminė pirkimo sistema taikoma kaip vien elektroninis procesas ir ja visu viešojo pirkimo sistemos galiojimo laikotarpiu gali naudotis bet kuris ekonominės veiklos vykdytojas, atitinkantis atrankos kriterijus. Ji gali būti suskirstyta į produktų, darbų ar paslaugų kategorijas, kurios objektyviai nustatomos remiantis pirkimo, kuris turi būti vykdomas pagal atitinkamą kategoriją, charakteristikomis. Tokios charakteristikos gali apimti nuorodą į maksimaliai leistiną paskesnių konkrečių sutarčių apimtį arba į konkrečią geografinę vietovę, kurioje bus vykdomos paskesnės konkrečios sutartys.
2. Norėdami pirkti pagal dinaminę pirkimo sistemą, perkantieji subjektai vadovaujasi riboto konkurso taisyklėmis. Sistemoje leidžiama dalyvauti visiems atrankos kriterijus atitinkantiems kandidatams, o sistemoje galinčių dalyvauti kandidatų skaičius pagal 78 straipsnio 2 dalį neribojamas. Kai pagal šio straipsnio 1 dalį perkantieji subjektai yra suskirstę sistemą į produktų, darbų ar paslaugų kategorijas, jie apibrėžia kiekvienai kategorijai taikytinus atrankos kriterijus.
Nepaisant 46 straipsnio, taikomi šie laikotarpiai:
a)
paprastai nustatomas minimalus prašymų dalyvauti priėmimo laikotarpis yra ne trumpesnis kaip 30 dienų nuo skelbimo apie pirkimą arba, kai kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudotas reguliarus orientacinis skelbimas, nuo kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos ir bet kuriuo atveju neturi būti trumpesnis kaip 15 dienų. Kai išsiunčiamas kvietimas pateikti pasiūlymus dėl pirmojo konkretaus pirkimo taikant dinaminę pirkimo sistemą, nebetaikomi jokie tolesni prašymų dalyvauti priėmimo laikotarpiai;
b)
minimalus pasiūlymų priėmimo laikotarpis yra bent 10 dienų nuo kvietimo pateikti pasiūlymus išsiuntimo dienos. Taikomos 46 straipsnio 2 dalies antra ir trečia pastraipos.
3. Visas komunikavimas, kai naudojama dinaminė pirkimo sistema, vyksta tik elektroninėmis priemonėmis pagal 40 straipsnio 1, 3, 5 ir 6 dalis.
4. Norėdami skirti sutartis pagal dinaminę pirkimo sistemą, perkantieji subjektai:
a)
paskelbia kvietimą dalyvauti konkurse ir aiškiai nurodo, kad yra taikoma dinaminė pirkimo sistema;
b)
pirkimo dokumentuose nurodo bent numatomų pirkimų pobūdį ir numatomą kiekį, taip pat visą būtiną informaciją, susijusią su dinamine pirkimo sistema, įskaitant tai, kaip dinaminė pirkimo sistema veikia, kokia naudojama elektroninė įranga, techninės ryšio priemonės ir specifikacijos;
c)
jeigu yra, nurodo suskirstymą į produktų, darbų ar paslaugų kategorijas ir nurodo charakteristikas, pagal kurias tokios kategorijos nustatomos;
d)
kol sistema galioja, suteikia neribotą ir visapusišką tiesioginę prieigą prie pirkimo dokumentų pagal 73 straipsnį.
5. Perkantieji subjektai visu dinaminės pirkimo sistemos galiojimo laikotarpiu suteikia bet kuriam ekonominės veiklos vykdytojui galimybę prašyti dalyvauti sistemoje 2 dalyje nurodytomis sąlygomis. Perkantieji subjektai tokių prašymų vertinimą pagal atrankos kriterijus užbaigia per 10 darbo dienų nuo jų gavimo. Tas terminas atskirais atvejais gali būti pratęstas iki 15 darbo dienų, jeigu tai yra pagrįsta, visų pirma dėl poreikio išnagrinėti papildomus dokumentus arba kitaip patikrinti, ar įvykdyti atrankos kriterijai.
Nepaisant pirmos pastraipos, kol nėra išsiųstas kvietimas pateikti pasiūlymus dėl pirmojo konkretaus pirkimo taikant dinaminę pirkimo sistemą, perkantieji subjektai gali pratęsti vertinimo laikotarpį su sąlyga, kad pratęstu vertinimo laikotarpiu nebūtų paskelbta kvietimų pateikti pasiūlymus. Perkantieji subjektai pirkimo dokumentuose nurodo pratęsto laikotarpio, kurį jie ketina taikyti, trukmę.
Perkantieji subjektai atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui kuo anksčiau praneša, ar jam leista dalyvauti dinaminėje pirkimo sistemoje.
6. Perkantieji subjektai pakviečia visus dalyvius, kuriems leista dalyvauti, pateikti pasiūlymą dėl kiekvieno konkretaus pirkimo taikant dinaminę pirkimo sistemą, laikydamiesi 74 straipsnio. Kai dinaminė pirkimo sistema suskirstyta į darbų, produktų arba paslaugų kategorijas, perkantieji subjektai pakviečia visus dalyvius, kuriems leista dalyvauti pagal atitinkamą konkretų pirkimą atitinkančią kategoriją, pateikti pasiūlymą.
Jie skiria sutartį konkurso dalyviui, pateikusiam geriausią pasiūlymą, remdamiesi skelbime apie pirkimą (taikant dinaminę pirkimo sistemą), kvietime patvirtinti susidomėjimą arba, jei kaip kvietimo dalyvauti konkurse priemonė naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, kvietime pateikti pasiūlymus nustatytais sutarties skyrimo kriterijais. Atitinkamais atvejais tie kriterijai gali būti tiksliau suformuluoti kvietime pateikti pasiūlymus.
7. Perkantieji subjektai, kurie pagal 80 straipsnį taiko Direktyvoje 2014/24/ES numatytus pašalinimo pagrindus ir atrankos kriterijus, visu dinaminės pirkimo sistemos galiojimo laikotarpiu gali pareikalauti, kad dalyviai, kuriems leista dalyvauti, pateiktų atnaujintą ir patikslintą savideklaraciją, kaip numatyta tos direktyvos 59 straipsnio 1 dalyje, per penkias darbo dienas nuo to reikalavimo pateikimo dienos.
Visu dinaminės pirkimo sistemos galiojimo laikotarpiu taikomos 59 straipsnio 2-4 dalys.
8. Perkantieji subjektai kvietime dalyvauti konkurse nurodo dinaminės pirkimo sistemos galiojimo laikotarpį. Jie praneša Komisijai apie galiojimo laikotarpio pakeitimus, naudodami šias standartines formas:
a)
kai galiojimo laikotarpis pakeičiamas nenutraukiant sistemos taikymo - formą, kuri buvo iš pradžių naudojama kvietimui dalyvauti konkurse taikant dinaminę pirkimo sistemą;
b)
kai sistemos taikymas nutraukiamas - skelbimą apie sutarties skyrimą, nurodytą 70 straipsnyje.
9. Ekonominės veiklos vykdytojams, kurie yra suinteresuotas dinamine pirkimo sistema arba yra jos šalys, negali būti taikomos jokios rinkliavos iki dinaminės pirkimo sistemos galiojimo laikotarpio arba jo metu.
53 straipsnis
Elektroniniai aukcionai
1. Perkantieji subjektai gali naudoti elektroninius aukcionus, kuriuose pateikiamos naujos sumažintos kainos ir (arba) tam tikrų pasiūlymų elementų naujos vertės.
Šiuo tikslu perkantieji subjektai rengia elektroninį aukcioną kaip kartojamąjį elektroninį procesą, kuris vyksta iš pradžių išsamiai įvertinus pasiūlymus, suteikiant galimybę juos išdėstyti eilės tvarka pagal automatinius vertinimo metodus.
Tam tikroms paslaugų pirkimo sutartims ir tam tikroms darbų pirkimo sutartims, kurių dalykas yra intelektinės veiklos rezultatai, kaip antai darbų projektavimas, ir kurių negalima išdėstyti eilės tvarka pagal automatinius vertinimo metodus, elektroniniai aukcionai nėra taikomi.
2. Kai rengiamas atviras konkursas, ribotas konkursas ar derybos su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse, perkantieji subjektai gali nuspręsti, kad prieš skiriant sutartį turi būti rengiamas elektroninis aukcionas, kai pirkimo dokumentų, visų pirma techninių specifikacijų, turinys gali būti tiksliai nustatytas.
Tokiomis pačiomis aplinkybėmis elektroninis aukcionas gali būti rengiamas dėl konkurso tarp preliminariosios sutarties šalių paskelbimo iš naujo, kaip numatyta 51 straipsnio 2 dalyje, ir dėl sutarčių, kurias numatoma skirti taikant 52 straipsnyje nurodytą dinaminę pirkimo sistemą, konkurso skelbimo.
3. Elektroninis aukcionas grindžiamas vienu iš toliau nurodytų pasiūlymų elementų:
a)
tik kainomis, kai sutartis skiriama remiantis vien kaina;
b)
kainomis ir (arba) naujomis pasiūlymų elementų vertėmis, nurodytomis pirkimo dokumentuose, kai sutartis skiriama remiantis geriausiu kainos ir kokybės santykiu, arba pasiūlymui, kuriuo siūloma mažiausia kaina, taikant išlaidų efektyvumo metodą.
4. Perkantieji subjektai, nusprendę surengti elektroninį aukcioną, tai nurodo skelbime apie pirkimą, kvietime patvirtinti susidomėjimą arba, jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą - kvietime pateikti pasiūlymus. Pirkimo dokumentuose pateikiama bent VII priede nustatyta informacija.
5. Prieš pradėdami elektroninį aukcioną, perkantieji subjektai iš pradžių išsamiai įvertina pasiūlymus vadovaudamiesi sutarties skyrimo kriterijumi arba kriterijais ir jo (jų) nustatytu lyginamuoju svoriu.
Pasiūlymas laikomas priimtinu, kai jį pateikė konkurso dalyvis, kuris nebuvo pašalintas pagal 78 straipsnio 1 dalį ar 80 straipsnio 1 dalį, kuris atitinka 78 ir 80 straipsniuose nustatytus atrankos kriterijus ir kurio pasiūlymas atitinka technines specifikacijas ir nėra netaisyklingas ar nepriimtinas arba netinkamas.
Netaisyklingais pasiūlymais laikomi visų pirma pasiūlymai, kurie neatitinka pirkimo dokumentų, buvo gauti per vėlai, pasiūlymai, kurių atveju gauta duomenų apie slaptą susitarimą ar korupciją, arba pasiūlymai, kuriuos perkančioji organizacija laiko neįprastai mažos kainos pasiūlymais. Nepriimtinais pasiūlymais visų pirma laikomi pasiūlymai, kurių teikėjai neturi reikiamos kvalifikacijos, taip pat pasiūlymai, kurių kaina viršija perkančiosios organizacijos biudžetą, nustatytą ir užfiksuotą dokumentuose prieš pradedant pirkimo procedūrą.
Pasiūlymas laikomas netinkamu, kai jis yra nereikšmingas sutarčiai, nes, nepadarius esminių pakeitimų, jis akivaizdžiai negali patenkinti pirkimo dokumentuose nurodytų perkančiojo subjekto poreikių ir reikalavimų. Prašymas dalyvauti laikomas netinkamu, kai atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas turi būti pašalintas arba gali būti pašalintas pagal 78 straipsnio 1 dalį arba 80 straipsnio 1 dalį arba kai jis neatitinka atrankos kriterijų, kuriuos perkantysis subjektas yra nustatęs pagal 78 ar 80 straipsnį.
Visi priimtinus pasiūlymus pateikę konkurso dalyviai elektroninėmis priemonėmis vienu metu kviečiami dalyvauti elektroniniame aukcione - pagal kvietime nustatytas instrukcijas prisijungti prie elektroninės sistemos nurodytą dieną ir nurodytu laiku. Elektroninis aukcionas gali vykti keliais vienas po kito einančiais etapais. Elektroninis aukcionas neprasideda anksčiau nei praėjus dviem darbo dienoms po tos dienos, kurią buvo išsiųsti kvietimai.
6. Kartu su kvietimu pateikiami atitinkamo pasiūlymo išsamaus vertinimo, atlikto pagal 82 straipsnio 5 dalies pirmoje pastraipoje numatytą lyginamąjį svorį, rezultatai.
Kvietime taip pat nurodoma matematinė formulė, kuri bus naudojama elektroniniame aukcione naujam eiliškumui automatiniu būdu nustatyti remiantis pateiktomis naujomis kainomis ir (arba) naujomis vertėmis. Išskyrus atvejus, kai ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas nustatomas tik kainos pagrindu, į tą formulę įtraukiamas visų nustatytų kriterijų, pagal kuriuos nustatomas ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas, lyginamasis svoris, nurodytas skelbime, naudojamame kaip kvietimas dalyvauti konkurse, arba kituose pirkimo dokumentuose. Vis dėlto tuo tikslu visi intervalai iš anksto sumažinami iki nustatytos vertės.
Jeigu leidžiami alternatyvūs pasiūlymai, kiekvienam alternatyviam pasiūlymui pateikiama atskira formulė.
7. Kiekviename elektroninio aukciono etape perkantieji subjektai vienu metu visiems konkurso dalyviams praneša informaciją, kurios turi pakakti tam, kad jie bet kuriuo metu galėtų nustatyti savo santykinę vietą pasiūlymų eilėje. Be to, jie gali suteikti ir kitą informaciją apie kitas pateiktas kainas ar vertes, kai tai buvo nurodyta specifikacijose. Jie taip pat gali bet kuriuo metu paskelbti dalyvių skaičių tame aukciono etape. Vis dėlto jie jokiu atveju jokiame elektroninio aukciono etape negali atskleisti konkurso dalyvių tapatybės.
8. Perkantieji subjektai uždaro elektroninį aukcioną vienu ar daugiau toliau nurodytų būdų:
a)
iš anksto nurodytą dieną ir laiką;
b)
kai jie nebegauna naujų kainų arba naujų verčių, kurios atitiktų reikalavimus dėl minimalių skirtumų tarp teikiamų pasiūlymų, su sąlyga, kad jie anksčiau yra nurodę laiką, kuris turi praeiti nuo paskutinio pasiūlymo pateikimo iki elektroninio aukciono uždarymo, arba
c)
kai baigiasi visi pirmiau nurodyti aukciono etapai.
Kai perkantieji subjektai ketina uždaryti elektroninį aukcioną pagal pirmos pastraipos c punktą, galbūt kartu derinant su jos b punkte nustatyta tvarka, kvietime dalyvauti aukcione nurodomas kiekvieno aukciono etapo tvarkaraštis.
9. Uždarę elektroninį aukcioną, perkantieji subjektai skiria sutartį pagal 82 straipsnį remdamiesi elektroninio aukciono rezultatais.
54 straipsnis
Elektroniniai katalogai
1. Kai reikalaujama naudoti elektronines ryšio priemones, perkantieji subjektai gali reikalauti, kad pasiūlymai būtų teikiami elektroninio katalogo forma arba į juos būtų įtrauktas elektroninis katalogas.
Valstybės narės gali nustatyti, kad elektroninių katalogų naudojimas būtų privalomas tam tikrų pirkimo rūšių atveju.
Kartu su elektroninio katalogo forma pateiktais pasiūlymais gali būti teikiami ir kiti dokumentai, kuriais pasiūlymas papildomas.
2. Kandidatai arba konkurso dalyviai elektroninius katalogus sudaro siekdami dalyvauti konkrečioje pirkimo procedūroje pagal perkančiojo subjekto nustatytas technines specifikacijas ir formatą.
Be to, elektroniniai katalogai turi atitikti elektroninių ryšių priemonėms taikomus reikalavimus ir papildomus pagal 40 straipsnį perkančiojo subjekto nustatytus reikalavimus.
3. Kai pasiūlymus leidžiama arba reikalaujama teikti elektroninių katalogų forma, perkantieji subjektai:
a)
tai nurodo skelbime apie pirkimą, kvietime patvirtinti susidomėjimą arba, jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, kvietime pateikti pasiūlymus arba dalyvauti derybose;
b)
pirkimo dokumentuose nurodo visą pagal 40 straipsnio 6 dalį būtiną informaciją, susijusią su katalogo formatu, naudojama elektronine įranga ir techninėmis ryšio priemonėmis bei specifikacijomis.
4. Kai po pasiūlymų pateikimo elektroninių katalogų forma su daugiau negu vienu ekonominės veiklos vykdytoju sudaroma preliminarioji sutartis, perkantieji subjektai gali nustatyti, kad iš naujo paskelbtas konkursas dėl konkrečių sutarčių turi vykti pagal atnaujintus katalogus. Tokiu atveju perkantieji subjektai taiko vieną iš toliau nurodytų metodų:
a)
paprašo konkurso dalyvių pateikti iš naujo prie atitinkamos sutarties reikalavimų pritaikytus elektroninius katalogus arba
b)
praneša konkurso dalyviams ketinantys iš jau pateiktų elektroninių katalogų surinkti informaciją, reikalingą prie atitinkamos sutarties reikalavimų pritaikytiems pasiūlymams suformuoti su sąlyga, kad apie to metodo taikymą yra paskelbta preliminariosios sutarties pirkimo dokumentuose.
5. Kai perkantieji subjektai iš naujo paskelbia konkursą dėl konkrečių sutarčių pagal 4 dalies b punktą, jie konkurso dalyviams praneša apie datą ir laiką, kada jie ketina rinkti informaciją, reikalingą prie atitinkamos konkrečios sutarties reikalavimų pritaikytiems pasiūlymams sudaryti, ir suteikia konkurso dalyviams galimybę nesutikti, kad informacija būtų taip renkama.
Perkantieji subjektai suteikia pakankamai laiko nuo pranešimo iki faktinio informacijos rinkimo dienos.
Prieš skirdami sutartį, perkantieji subjektai pateikia surinktą informaciją atitinkamam konkurso dalyviui, kad suteiktų jam galimybę užginčyti arba patvirtinti, jog taip suformuotame pasiūlyme nėra esminių klaidų.
6. Perkantieji subjektai gali skirti sutartis taikydami dinaminę pirkimo sistemą, reikalaudami, kad pasiūlymai dėl konkrečios sutarties būtų teikiami elektroninio katalogo forma.
Perkantieji subjektai taip pat gali skirti sutartis taikydami dinaminę pirkimo sistemą pagal 4 dalies b punktą ir 5 dalį, su sąlyga, kad kartu su prašymu dalyvauti dinaminėje pirkimo sistemoje pateikiamas elektroninis katalogas, atitinkantis perkančiojo subjekto nustatytas technines specifikacijas ir formatą. Vėliau kandidatai, kai jiems pranešama apie perkančiojo subjekto ketinimą suformuoti pasiūlymus taikant 4 dalies b punkte nustatytą procedūrą, pildo tą katalogą.
55 straipsnis
Centralizuota pirkimo veikla ir centrinės perkančiosios organizacijos
1. Valstybės narės gali nustatyti, kad perkantieji subjektai gali įsigyti darbus, prekes ir (arba) paslaugas iš centrinės perkančiosios organizacijos, siūlančios 2 straipsnio 10 punkto a papunktyje nurodytos centralizuotos pirkimo veiklos paslaugas.
Valstybės narės taip pat gali nustatyti, kad perkantieji subjektai gali įsigyti darbus, prekes ir paslaugas naudodami centrinės perkančiosios organizacijos skirtas sutartis, taikydami centrinės perkančiosios organizacijos valdomas dinamines pirkimo sistemas arba naudodami centrinės perkančiosios organizacijos, siūlančios 2 straipsnio 10 punkto b papunktyje nurodytos centralizuotos pirkimo veiklos paslaugas, sudarytą preliminariąją sutartį. Kai centrinės perkančiosios organizacijos valdoma dinamine pirkimo sistema gali naudotis ir kiti perkantieji subjektai, tai nurodoma kvietime dalyvauti konkurse, kuriuo sudaroma ta dinaminė pirkimo sistema.
Kiek tai susiję su pirma ir antra pastraipomis, valstybės narės gali numatyti, kad tam tikri pirkimai turi būti vykdomi pasitelkiant centrines perkančiąsias organizacijas arba vieną ar daugiau konkrečių centrinių perkančiųjų organizacijų.
2. Perkantysis subjektas įvykdo savo pareigas pagal šią direktyvą, kai jis įsigyja prekes arba paslaugas iš centrinės perkančiosios organizacijos, siūlančios 2 straipsnio 10 punkto a papunktyje nurodytos centralizuotos pirkimo veiklos paslaugas.
Be to, perkantysis subjektas taip pat įvykdo savo pareigas pagal šią direktyvą, kai jis įsigyja darbus, prekes arba paslaugas naudodamas centrinės perkančiosios organizacijos skirtas sutartis, naudodamas centrinės perkančiosios organizacijos valdomas dinamines pirkimo sistemas arba naudodamas centrinės perkančiosios organizacijos, siūlančios 2 straipsnio 10 punkto b papunktyje nurodytos centralizuotos pirkimo veiklos paslaugas, sudarytą preliminariąją sutartį.
Vis dėlto atsakomybė už šioje direktyvoje nustatytų pareigų vykdymą tenka atitinkamam perkančiajam subjektui jo vykdomų dalių atžvilgiu, kaip antai atsakomybė už:
a)
sutarties skyrimą taikant centrinės perkančiosios organizacijos valdomą dinaminę pirkimo sistemą arba
b)
iš naujo paskelbto konkurso vykdymą pagal centrinės perkančiosios organizacijos sudarytą preliminariąją sutartį.
3. Visos centrinės perkančiosios organizacijos vykdomos pirkimo procedūros atliekamos naudojant elektronines ryšio priemones, laikantis 40 straipsnyje nustatytų reikalavimų.
4. Perkantieji subjektai gali, netaikydami šioje direktyvoje numatytų procedūrų, centrinei perkančiajai organizacijai skirti paslaugų pirkimo sutartį dėl centralizuotos pirkimo veiklos paslaugų teikimo.
Tokiose paslaugų pirkimo sutartyse taip pat galima numatyti pagalbinės pirkimo veiklos paslaugų teikimą.
56 straipsnis
Tam tikrais atvejais taikomi bendri pirkimai
1. Du arba daugiau perkančiųjų subjektų gali susitarti kartu vykdyti tam tikrus pirkimus.
2. Jeigu visa pirkimo procedūra bendrai vykdoma visų atitinkamų perkančiųjų subjektų vardu ir interesais, jiems tenka bendra atsakomybė už jų pareigų pagal šią direktyvą vykdymą. Tai taikoma ir tais atvejais, kai vienas perkantysis subjektas vienas pats valdo pirkimo procedūrą veikdamas savo interesais ir kitų atitinkamų perkančiųjų subjektų interesais.
Jeigu ne visa pirkimo procedūra vykdoma atitinkamų perkančiųjų subjektų vardu ir interesais, jiems tenka bendra atsakomybė tik už bendrai vykdomas procedūros dalis. Kiekvienam perkančiajam subjektui tenka visa atsakomybė už jo pareigų pagal šią direktyvą vykdymą tų dalių, kurias jis vykdo savo vardu ir savo interesais, atžvilgiu.
57 straipsnis
Pirkimai, kuriuose dalyvauja skirtingų valstybių narių perkantieji subjektai
1. Nedarant poveikio 28-31 straipsniams, skirtingų valstybių narių perkantieji subjektai gali bendrai veikti skirdami sutartis, taikydami vieną iš šiame straipsnyje numatytų priemonių.
Perkantieji subjektai nesinaudoja šiame straipsnyje numatytomis priemonėmis siekdami išvengti privalomų viešosios teisės nuostatų, atitinkančių Sąjungos teisę, kurios jiems taikomos jų valstybėje narėje, taikymo.
2. Valstybė narė savo perkantiesiems subjektams nedraudžia naudotis kitoje valstybėje narėje esančių centrinių perkančiųjų organizacijų siūlomomis centralizuotos pirkimo veiklos paslaugomis.
Vis dėlto, jeigu centralizuotos pirkimo veiklos paslaugas siūlo centrinė perkančioji organizacija, esanti kitoje valstybėje narėje nei perkantysis subjektas, valstybės narės gali nuspręsti nustatyti, kad jų perkantieji subjektai gali naudotis tik 2 straipsnio 10 punkto a arba b papunktyje apibrėžtos centralizuotos pirkimo veiklos paslaugomis.
3. Kai centralizuotos pirkimo veiklos paslaugas siūlo kitoje valstybėje narėje esanti centrinė perkančioji organizacija, ji vykdoma laikantis tos valstybės narės, kurioje yra centrinė perkančioji organizacija, nacionalinių nuostatų.
Valstybės narės, kurioje yra centrinė perkančioji organizacija, nacionalinės nuostatos taip pat taikomos:
a)
sutarties skyrimui taikant dinaminę pirkimo sistemą;
b)
iš naujo paskelbto konkurso pagal preliminariąją sutartį vykdymui.
4. Keli skirtingų valstybių narių perkantieji subjektai gali bendrai skirti sutartį, sudaryti preliminariąją sutartį arba valdyti dinaminę pirkimo sistemą. Jie taip pat gali skirti sutartis preliminariosios sutarties arba dinaminės pirkimo sistemos pagrindu. Išskyrus atvejus, kai būtini elementai reglamentuojami tarp atitinkamų valstybių narių sudarytu tarptautiniu susitarimu, dalyvaujantys perkantieji subjektai sudaro susitarimą, kuriame nustatoma:
a)
šalių atsakomybė ir atitinkamos taikytinos nacionalinės nuostatos;
b)
pirkimo procedūros vidinis organizavimas, įskaitant procedūros valdymą, numatomų pirkti darbų, prekių ar paslaugų paskirstymą ir sutarčių sudarymą.
Dalyvaujantis perkantysis subjektas, įsigydamas darbus, prekes ar paslaugas iš perkančiojo subjekto, kuris yra atsakingas už pirkimo procedūrą, įvykdo savo pareigas pagal šią direktyvą. Nustatydami atsakomybę ir taikytiną nacionalinę teisę, kaip nurodyta a punkte, dalyvaujantys perkantieji subjektai gali paskirstyti konkrečią atsakomybę tarp jų ir nustatyti taikytinas bet kurios atitinkamos savo valstybės narės nacionalinės teisės aktų nuostatas. Atsakomybės paskirstymas ir taikytina nacionalinė teisė nurodomi bendrai skiriamų sutarčių pirkimo dokumentuose.
5. Kai keli skirtingų valstybių narių perkantieji subjektai įsteigia bendrą subjektą, įskaitant Europos teritorinio bendradarbiavimo grupes pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1082/2006 (41) arba kitus pagal Sąjungos teisę įsteigtus subjektus, dalyvaujantys perkantieji subjektai bendro subjekto kompetentingo organo sprendimu susitaria dėl vienos iš toliau nurodytų valstybių narių nacionalinių pirkimų taisyklių taikymo:
a)
valstybės narės, kurioje yra bendro subjekto registruotoji būstinė, nacionalinės nuostatos;
b)
valstybės narės, kurioje bendras subjektas vykdo veiklą, nacionalinės nuostatos.
Pirmoje pastraipoje nurodytas susitarimas gali būti taikomas neterminuotai, jeigu tai nustatyta bendro subjekto steigimo dokumente, arba terminuotai, tam tikrų rūšių sutartims arba vienos ar kelių atskirų sutarčių skyrimui.
III SKYRIUS
Procedūros vykdymas
1 skirsnis
Pasirengimas
58 straipsnis
Pirminės rinkos konsultacijos
Prieš pradėdami pirkimo procedūrą, perkantieji subjektai gali organizuoti rinkos konsultacijas, kad pasirengtų pirkimui ir praneštų ekonominės veiklos vykdytojams apie savo pirkimo planus bei reikalavimus.
Šiuo tikslu perkantieji subjektai gali, pavyzdžiui, prašyti nepriklausomų ekspertų, institucijų arba rinkos dalyvių suteikti konsultacijas arba iš šių subjektų gauti konsultacijas. Tomis konsultacijomis gali būti remiamasi planuojant ir vykdant pirkimo procedūrą, su sąlyga, kad dėl tokių konsultacijų neiškreipiama konkurencija ir nėra pažeidžiami nediskriminavimo ir skaidrumo principai.
59 straipsnis
Išankstinis kandidatų arba konkurso dalyvių dalyvavimas
Kai kandidatas arba konkurso dalyvis, arba su kandidatu arba konkurso dalyviu susijusi įmonė suteikė perkančiajam subjektui konsultaciją (nesvarbu, ar pagal 58 straipsnį, ar ne) arba kitaip dalyvavo rengiant pirkimo procedūrą, perkantysis subjektas imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad dėl to kandidato arba konkurso dalyvio dalyvavimo nebūtų iškreipta konkurencija.
Tokios priemonės apima aktualios informacijos, kuria keistasi kandidatui arba konkurso dalyviui dalyvaujant pirkimo procedūros rengime arba dėl tokio jo dalyvavimo, pateikimą kitiems kandidatams bei konkurso dalyviams ir tinkamų pasiūlymų priėmimo terminų nustatymą. Atitinkamas kandidatas arba konkurso dalyvis pašalinamas iš procedūros tik tuo atveju, kai nėra kitų priemonių užtikrinti, jog būtų laikomasi pareigos laikytis lygiateisiškumo principo.
Prieš tokį pašalinimą, kandidatams ar konkurso dalyviams suteikiama galimybė įrodyti, kad jų dalyvavimas rengiant pirkimo procedūrą negalėtų iškreipti konkurencijos. Priemonės, kurių imamasi, užfiksuojamos atskiroje ataskaitoje, kurios reikalaujama pagal 100 straipsnį.
60 straipsnis
Techninės specifikacijos
1. VIII priedo 1 punkte apibrėžtos techninės specifikacijos nustatomos pirkimo dokumentuose. Techninėse specifikacijose nustatomos reikalaujamos darbų, paslaugų arba prekių charakteristikos.
Tos charakteristikos taip pat gali sietis su konkrečiu gamybos arba prašomų darbų atlikimo, prekių tiekimo arba paslaugų teikimo procesu ar metodu arba konkrečiu kito jo gyvavimo ciklo etapo procesu, net jei tokie veiksniai nėra susiję su esminiais jų aspektais, su sąlyga, kad jie yra susiję su sutarties dalyku ir atitinka jos vertę bei tikslus.
Techninėse specifikacijose taip pat gali būti nurodoma, ar bus reikalaujama intelektinės nuosavybės teisių perdavimo.
Techninės visų pirkimų, skirtų fizinių asmenų naudojimui, ar tai būtų plačioji visuomenė, ar perkančiojo subjekto darbuotojai, specifikacijos, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus, rengiamos taip, kad būtų atsižvelgta į prieinamumo neįgaliems asmenims arba tinkamumo visiems naudotojams kriterijus.
Kai Sąjungos teisės aktu yra patvirtinti privalomieji prieinamumo reikalavimai, techninėse specifikacijose prieinamumo neįgaliems asmenims arba tinkamumo visiems naudotojams kriterijai apibrėžiami remiantis tokiais aktais.
2. Techninėmis specifikacijomis ekonominės veiklos vykdytojams sudaromos vienodos galimybės dalyvauti pirkimo procedūroje ir nesudaromos nepagrįstos kliūtys atverti viešuosius pirkimus konkurencijai.
3. Nedarant poveikio privalomosioms nacionalinėms techninėms taisyklėms, tiek, kiek jos yra suderinamos su Sąjungos teise, techninės specifikacijos formuluojamos vienu iš toliau nurodytų būdų:
a)
nurodant rezultatų ar funkcinius reikalavimus, įskaitant aplinkosaugines charakteristikas, su sąlyga, kad parametrai yra pakankamai tikslūs, jog konkurso dalyviai galėtų nustatyti sutarties dalyką, o perkantieji subjektai - skirti sutartį;
b)
nurodant technines specifikacijas ir, pirmumo tvarka, nacionalinius standartus, kuriais į nacionalinę teisę perkeliami Europos standartai, Europos techninius įvertinimus, bendras technines specifikacijas, tarptautinius standartus, kitas Europos standartizacijos institucijų nustatytas techninių etalonų sistemas arba, jei tokių nėra, nacionalinius standartus, nacionalinius techninius liudijimus arba nacionalines technines specifikacijas, susijusias su darbų projektavimu, apskaičiavimu ir vykdymu bei prekių naudojimu; kiekviena nuoroda pateikiama kartu su fraze „arba lygiavertis“;
c)
nurodant rezultatų ar funkcinius reikalavimus, nurodytus a punkte, ir remiantis b punkte nurodytomis techninėmis specifikacijomis kaip priemone daryti prielaidą, kad tokių rezultatų ar funkcinių reikalavimų yra laikomasi;
d)
nurodant b punkte nurodytas technines specifikacijas tam tikroms charakteristikoms ir a punkte nurodytus rezultatų ar funkcinius reikalavimus kitoms charakteristikoms.
4. Nebent tai būtų pateisinama sutarties dalyku, techninėse specifikacijose negalima nurodyti konkretaus modelio, tiekimo šaltinio ar konkretaus proceso, būdingo konkretaus ekonominės veiklos vykdytojo tiekiamiems produktams ar teikiamoms paslaugoms, arba prekių ženklų, patentų, rūšių ar konkrečios kilmės šalies ar gamybos būdo taip, kad taip tam tikroms įmonėms ar tam tikriems produktams būtų sudarytos palankios sąlygos arba jie būtų pašalinami. Toks nurodymas yra leistinas išimties tvarka, kai sutarties dalyko neįmanoma pakankamai tiksliai ir aiškiai apibūdinti pagal 3 dalį. Toks nurodymas pateikiamas su fraze „arba lygiavertis“.
5. Kai perkantysis subjektas pasinaudoja galimybe pateikti nuorodą į 3 dalies b punkte nurodytas technines specifikacijas, jis neatmeta pasiūlymo remdamasis tuo, kad siūlomi darbai, prekės ar paslaugos neatitinka jo nurodytų techninių specifikacijų, jei konkurso dalyvis savo pasiūlyme bet kokiomis tinkamomis priemonėmis, įskaitant 62 straipsnyje nurodytas įrodinėjimo priemones, įrodo, jog jo pasiūlyti sprendimai lygiaverčiu būdu tenkina techninėse specifikacijose apibrėžtus reikalavimus.
6. Kai perkantysis subjektas pasinaudoja 3 dalies a punkte numatyta galimybe suformuluoti technines specifikacijas kaip rezultatų ar funkcinius reikalavimus, jis neturi atmesti prekių, paslaugų ar darbų, kurie atitinka nacionalinį standartą, kuriuo į nacionalinę teisę perkeliamas Europos standartas, Europos techninį liudijimą, bendrą techninę specifikaciją, tarptautinį standartą arba Europos standartizacijos institucijos nustatytą techninių etalonų sistemą, pasiūlymo, kai tos specifikacijos apima jo nustatytus rezultatų arba funkcinius reikalavimus.
Savo pasiūlyme konkurso dalyvis bet kokiomis tinkamomis priemonėmis, įskaitant nurodytąsias 62 straipsnyje, įrodo, kad standartą atitinkančios prekės, paslaugos ar darbai atitinka perkančiojo subjekto nustatytus rezultatų ar funkcinius reikalavimus.
61 straipsnis
Ženklinimas
1. Kai perkantieji subjektai ketina pirkti konkrečiomis aplinkosaugos, socialinėmis ar kitomis charakteristikomis pasižyminčius darbus, prekes arba paslaugas, jie gali techninėse specifikacijose, sutarties skyrimo kriterijuose ar sutarties įvykdymo sąlygose reikalauti naudoti specialų ženklinimą kaip įrodymą, kad darbai, prekės ar paslaugos atitinka reikalaujamas charakteristikas, su sąlyga, kad įvykdomos visos toliau nurodytos sąlygos:
a)
ženklinimo reikalavimai yra susiję tik su kriterijais, kurie susieti su sutarties dalyku ir yra tinkami apibrėžti sutarties dalyku esančių darbų, prekių arba paslaugų charakteristikoms;
b)
ženklinimo reikalavimai grindžiami objektyviai patikrinamais ir nediskriminaciniais kriterijais;
c)
ženklinimas nustatomas taikant atvirą ir skaidrią procedūrą, kurioje gali dalyvauti visi atitinkami suinteresuotieji subjektai, įskaitant valdžios įstaigas, vartotojus, socialinius partnerius, gamintojus, platintojus ir nevyriausybines organizacijas;
d)
ženklinimo dokumentai yra prieinami visoms suinteresuotosioms šalims;
e)
ženklinimo reikalavimus yra nustačiusi trečioji šalis, kurios sprendimams ekonominės veiklos vykdytojas, kuris kreipiasi dėl ženklinimo naudojimo, negali turėti lemiamos įtakos.
Kai perkantieji subjektai nereikalauja, kad darbai, prekės ar paslaugos atitiktų visus ženklinimo reikalavimus, jos nurodo, kurie ženklinimo reikalavimai turimi omenyje.
Perkantieji subjektai, reikalaujantys naudoti specialų ženklinimą, pripažįsta visų tipų ženklinimą, kuriuo patvirtinama, kad darbai, prekės ar paslaugos atitinka lygiaverčius ženklinimo reikalavimus.
Kai ekonominės veiklos vykdytojas akivaizdžiai neturėjo galimybės gauti perkančiojo subjekto nurodytą specialaus ženklinimo dokumentą arba lygiavertį ženklinimo dokumentą per atitinkamą laikotarpį dėl nuo to ekonominės veiklos vykdytojo nepriklausančių priežasčių, perkantysis subjektas pripažįsta kitas tinkamas įrodinėjimo priemones, kurias, be kita ko, gali sudaryti gamintojo techniniai dokumentai, su sąlyga, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas įrodo, jog darbai, prekės ar paslaugos, kuriuos jis atliks, pateiks ar suteiks, atitinka specialaus ženklinimo reikalavimus arba perkančiojo subjekto nurodytus specialius reikalavimus.
2. Kai ženklinimas atitinka 1 dalies b, c, d ir e punktuose nustatytas sąlygas, tačiau juo taip pat nustatomi su sutarties dalyku nesusiję reikalavimai, perkantieji subjektai nereikalauja paties ženklinimo, o gali apibrėžti techninę specifikaciją, remdamiesi to ženklinimo išsamių specifikacijų arba prireikus jų dalių reikalavimais, susijusiais su sutarties dalyku ir tinkamais šio dalyko charakteristikoms apibrėžti.
62 straipsnis
Tyrimų ataskaitos, sertifikavimas ir kitos įrodinėjimo priemonės
1. Perkantieji subjektai gali reikalauti, kad ekonominės veiklos vykdytojai pateiktų atitikties vertinimo įstaigos tyrimų ataskaitą arba tokios įstaigos išduotą pažymą kaip atitikties techninėse specifikacijose, sutarties skyrimo kriterijuose arba sutarties vykdymo sąlygose nustatytiems reikalavimams ar kriterijams įrodinėjimo priemonę.
Kai perkantieji subjektai reikalauja pateikti konkrečios atitikties vertinimo įstaigos parengtas pažymas, perkantieji subjektai pripažįsta ir kitų lygiaverčių atitikties vertinimo įstaigų pažymas.
Šios dalies tikslu atitikties vertinimo įstaiga - įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą, įskaitant kalibravimą, testavimą, sertifikavimą ir patikrą, akredituota pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 765/2008 (42).
2. Perkantieji subjektai pripažįsta kitas, nei nurodytosios 1 dalyje, tinkamas įrodinėjimo priemones, pavyzdžiui, gamintojo techninius dokumentus, kai atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas negalėjo gauti tokių 1 dalyje nurodytų pažymų arba tyrimų ataskaitų arba neturėjo galimybės jų gauti per atitinkamą laikotarpį, su sąlyga, kad toks prieigos neturėjimas nepriklauso nuo atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo, ir su sąlyga, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas įrodo, kad jo atlikti darbai, patiektos prekės ar suteiktos paslaugos atitinka techninėse specifikacijose, sutarties skyrimo kriterijuose ar sutarties įvykdymo sąlygose nustatytus reikalavimus ar kriterijus.
3. Valstybės narės kitų valstybių narių prašymu suteikia joms informaciją, susijusią su įrodymais ir dokumentais, pateiktais pagal 60 straipsnio 6 dalį, 61 straipsnį ir šio straipsnio 1 ir 2 dalis. Ekonominės veiklos vykdytojo įsisteigimo valstybės narės kompetentingos valdžios institucijos šią informaciją pateikia pagal 102 straipsnį.
63 straipsnis
Techninių specifikacijų pateikimas
1. Pasirašyti sutartį suinteresuotų ekonominės veiklos vykdytojų prašymu perkantieji subjektai pateikia technines specifikacijas, kurias jie reguliariai nurodo savo prekių, darbų ar paslaugų pirkimo sutartyse, arba technines specifikacijas, kurias jie ketina taikyti sutartims, kurių atveju kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas reguliarus orientacinis skelbimas. Tos specifikacijos pateikiamos elektroninėmis priemonėmis, prie kurių suteikiama neribota, visapusiška tiesioginė ir nemokama prieiga.
Tačiau techninės specifikacijos perduodamos ne elektroninėmis, bet kitomis priemonėmis tais atvejais, kai neribota, visapusiška tiesioginė ir nemokama prieiga elektroninėmis priemonėmis prie tam tikrų pirkimo dokumentų negali būti suteikta dėl vienos iš 40 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatytų priežasčių arba kai neribota, visapusiška tiesioginė ir nemokama prieiga elektroninėmis priemonėmis prie tam tikrų pirkimo dokumentų negali būti suteikta dėl to, kad perkantieji subjektai ketina taikyti 39 straipsnio 2 dalį.
2. Jei techninės specifikacijos grindžiamos dokumentais, prie kurių suinteresuotiems ekonominės veiklos vykdytojams suteikiama neribota, visapusiška tiesioginė ir nemokama prieiga elektroninėmis priemonėmis, pakanka pateikti nuorodą į tuos dokumentus.
64 straipsnis
Alternatyvūs pasiūlymai
1. Perkantieji subjektai gali leisti konkurso dalyviams teikti alternatyvius pasiūlymus, atitinkančius perkančiųjų subjektų nustatytus minimalius reikalavimus, arba reikalauti, kad jie juos pateiktų.
Perkantieji subjektai pirkimo dokumentuose nurodo, ar jie leidžia teikti alternatyvius pasiūlymus arba reikalauja juos pateikti, ir jei taip, nurodo minimalius reikalavimus, kuriuos turi atitikti alternatyvūs pasiūlymai, ir specialius jų teikimo reikalavimus, visų pirma, ar alternatyvius pasiūlymus galima teikti tik tada, kai pateikiamas ir pasiūlymas, kuris nėra alternatyvus pasiūlymas. Jei alternatyvius pasiūlymus teikti leidžiama arba reikalaujama, jie taip pat užtikrina, kad pasirinktus sutarties skyrimo kriterijus būtų galima taikyti tuos minimalius reikalavimus atitinkantiems alternatyviems pasiūlymams bei reikalavimus atitinkantiems pasiūlymams, kurie nėra alternatyvūs pasiūlymai.
2. Prekių arba paslaugų pirkimo sutarčių skyrimo procedūrose perkantieji subjektai, leidę arba pareikalavę teikti alternatyvius pasiūlymus, neatmeta alternatyvaus pasiūlymo vien todėl, kad jį pripažinus laimėjusiu būtų paskirta ne prekių pirkimo, o paslaugų pirkimo sutartis arba prekių, o ne paslaugų pirkimo sutartis.
65 straipsnis
Sutarčių skaidymas į pirkimo dalis
1. Perkantieji subjektai gali nuspręsti skirti sutartį atskiromis pirkimo dalimis ir gali nustatyti tokių dalių pirkimo dalyką ir dydį.
Perkantieji subjektai skelbime apie pirkimą, kvietime patvirtinti susidomėjimą arba, jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, kvietime pateikti pasiūlymus arba dalyvauti derybose nurodo, ar pasiūlymus galima teikti dėl vienos, kelių ar visų pirkimo dalių.
2. NET ir tais atvejais, kai galima teikti pasiūlymus dėl kelių ar visų pirkimo dalių, perkantieji subjektai gali apriboti vienam konkurso dalyviui skirtinų pirkimo dalių skaičių su sąlyga, kad maksimalus vienam konkurso dalyviui skirtinas pirkimo dalių skaičius nurodomas skelbime apie pirkimą arba kvietime patvirtinti susidomėjimą, pateikti pasiūlymus ar dalyvauti derybose. Perkantieji subjektai pirkimo dokumentuose nurodo objektyvius ir nediskriminacinius kriterijus arba taisykles, kuriuos jie ketina taikyti spręsdami, kurios pirkimo dalys bus skirtos, kai pritaikius sutarties skyrimo kriterijus paaiškėtų, kad vienam konkurso dalyviui būtų skirta daugiau pirkimo dalių nei nustatytas jų maksimalus skaičius.
3. Valstybės narės gali numatyti, kad tais atvejais, kai tam pačiam konkurso dalyviui gali būti paskirtos daugiau nei viena pirkimo dalys, perkantieji subjektai gali paskirti sutartį, apimančią kelias ar visas pirkimo dalis, kai jie skelbime apie pirkimą ar kvietime patvirtinti susidomėjimą, pateikti pasiūlymus arba dalyvauti derybose nurodė, kad pasilieka galimybę taip pasielgti, ir nurodė pirkimo dalis arba pirkimo dalių grupes, kurias būtų galima sujungti.
4. Valstybės narės gali įpareigoti skirti sutartis pagal atskiras pirkimo dalis jų nacionalinėje teisėje apibrėžtinomis sąlygomis ir atsižvelgiant į Sąjungos teisę. Taikoma 1 dalies antra pastraipa ir atitinkamais atvejais 3 dalis.
66 straipsnis
Terminų nustatymas
1. Nustatydami prašymų dalyvauti ir pasiūlymų priėmimo terminus, perkantieji subjektai visų pirma atsižvelgia į sutarties sudėtingumą ir pasiūlymams parengti reikalingą laiką, nedarydami poveikio 45-49 straipsniuose nustatytiems minimaliems terminams.
2. Kai pasiūlymai gali būti parengti tik apsilankius vietoje arba vietoje patikrinus dokumentus, kuriais grindžiami pirkimo dokumentai, nustatomi pasiūlymų priėmimo terminai, kurie yra ilgesni nei 45-49 straipsniuose nustatyti minimalūs terminai, kad visi atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai galėtų sužinoti visą pasiūlymams parengti būtiną informaciją.
3. Perkantieji subjektai pratęsia pasiūlymų priėmimo laikotarpius, kad visi atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai galėtų sužinoti visą pasiūlymams parengti būtiną informaciją šiais atvejais:
a)
kai dėl kokių nors priežasčių papildoma informacija, nors jos ekonominės veiklos vykdytojas paprašė laiku, nėra pateikiama likus ne daugiau kaip šešioms dienoms iki nustatyto pasiūlymų priėmimo termino. Kai vykdoma pagreitinta atvira procedūra, kaip nurodyta 45 straipsnio 3 dalyje, tas laikotarpis yra keturios dienos;
b)
kai padaryta esminių pirkimo dokumentų pakeitimų.
Pratęsimo trukmė turi atitikti informacijos ar pakeitimų svarbą.
Kai papildomos informacijos nebuvo paprašyta laiku arba jos svarba tinkamų pasiūlymų parengimui yra nedidelė, iš perkančiųjų subjektų terminų pratęsti nereikalaujama.
2 skirsnis
Paskelbimas ir skaidrumas
67 straipsnis
Reguliarūs orientaciniai skelbimai
1. Perkantieji subjektai apie savo ketinimus vykdyti planuojamus pirkimus gali paskelbti reguliariame orientaciniame skelbime. Tuose skelbimuose pateikiama VI priedo A dalies I skirsnyje nustatyta informacija. Juos skelbia Europos Sąjungos leidinių biuras arba perkantieji subjektai pirkėjo profilyje pagal IX priedo 2 punkto b papunktį. Kai reguliarus orientacinis skelbimas perkančiųjų subjektų skelbiamas pirkėjo profilyje, jie Europos Sąjungos leidinių biurui nusiunčia skelbimą apie reguliaraus orientacinio skelbimo paskelbimą pirkėjo profilyje laikydamiesi IX priedo 3 punkto. Tuose skelbimuose pateikiama VI priedo B dalyje nustatyta informacija.
2. Jei rengiami riboti konkursai ir derybos su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse, kai kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas reguliarus orientacinis skelbimas, toks skelbimas turi atitikti visus toliau išvardytus reikalavimus:
a)
jame konkrečiai nurodomos prekės, darbai arba paslaugos, kurios bus numatomos skirti sutarties dalykas;
b)
jame nurodoma, kad sutartis bus skiriama taikant ribotą konkursą arba derybas be papildomo skelbimo apie kvietimą dalyvauti konkurse, o suinteresuotieji ekonominės veiklos vykdytojai kviečiami pareikšti susidomėjimą;
c)
be VI priedo A dalies I skirsnyje nustatytos informacijos, jame pateikiama ir VI priedo A dalies II skirsnyje nustatyta informacija;
d)
jis išsiųstas paskelbti likus ne mažiau kaip 35 dienoms ir ne daugiau kaip 12 mėnesių iki kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos.
Tokie skelbimai pirkėjo profilyje neskelbiami. Vis dėlto pagal 72 straipsnį nacionaliniu lygiu juos galima papildomai paskelbti pirkėjo profilyje.
Laikotarpis, kuriam skelbiamas reguliarus orientacinis skelbimas, neturi būti ilgesnis nei 12 mėnesių nuo tos dienos, kurią skelbimas pateikiamas paskelbti. Tačiau socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutarčių atveju 92 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas reguliarus orientacinis skelbimas gali apimti ilgesnį nei 12 mėnesių laikotarpį.
68 straipsnis
Skelbimai apie kvalifikacijos vertinimo sistemą
1. Jei perkantieji subjektai pagal 77 straipsnį nusprendžia sukurti kvalifikacijos vertinimo sistemą, apie ją skelbiamas X priede nurodytas skelbimas, kuriame nurodomas kvalifikacijos vertinimo sistemos tikslas ir nurodoma, kaip gauti jos veikimo taisykles.
2. Skelbime apie kvalifikacijos vertinimo sistemą perkantieji subjektai nurodo jos galiojimo laikotarpį. Jie praneša Europos Sąjungos leidinių biurui apie galiojimo laikotarpio pakeitimus, naudodami tokias standartines formas:
a)
jeigu galiojimo laikotarpis pakeičiamas nenutraukiant sistemos taikymo - formą, skirtą skelbimams apie kvalifikacijos vertinimo sistemas;
b)
jeigu sistemos taikymas nutraukiamas - skelbimą apie sutarties skyrimą, nurodytą 70 straipsnyje.
69 straipsnis
Skelbimai apie pirkimą
Skelbimai apie pirkimą gali būti naudojami visų procedūrų atveju kaip kvietimo dalyvauti konkurse priemonė. Juose pateikiama XI priedo atitinkamoje dalyje nurodyta informacija ir jie skelbiami pagal 71 straipsnį.
70 straipsnis
Skelbimai apie sutarties skyrimą
1. Ne vėliau kaip per 30 dienų po sutarties ar preliminariosios sutarties sudarymo, kuris įvyksta priėmus sprendimą ją skirti ar sudaryti, perkantieji subjektai išsiunčia skelbimą apie sutarties skyrimą, kuriame pateikiami pirkimo procedūros rezultatai.
Tokiame skelbime pateikiama XII priede nustatyta informacija ir jis skelbiamas pagal 71 straipsnį.
2. Kai dalyvauti konkurse dėl atitinkamos sutarties buvo kviečiama naudojant reguliarų orientacinį skelbimą ir perkantysis subjektas nusprendė, kad per reguliaraus orientacinio skelbimo apimamą laikotarpį neskirs kitų sutarčių, tai konkrečiai nurodoma skelbime apie sutarties skyrimą.
Jeigu pagal 51 straipsnį sudaromos preliminariosios sutartys, perkantieji subjektai neprivalo siųsti skelbimo apie pirkimo procedūros rezultatus dėl kiekvienos tos sutarties pagrindu sudaromos sutarties. Valstybės narės gali numatyti, kad perkantieji subjektai skelbimus apie pirkimo procedūros rezultatus pagal preliminariosios sutarties pagrindu sudaromas sutartis grupuoja kas ketvirtį. Tokiu atveju perkantieji subjektai išsiunčia sugrupuotus skelbimus per 30 dienų nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos.
Perkantieji subjektai siunčia skelbimą apie sutarties skyrimą per 30 dienų po kiekvienos sutarties, kuri remiasi dinamine pirkimo sistema, skyrimo. Tačiau jie gali sugrupuoti tokius skelbimus kas ketvirtį. Tuo atveju jie išsiunčia sugrupuotus skelbimus per 30 dienų nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos.
3. Pagal XII priedą teikiama skelbtina informacija skelbiama pagal IX priedą. Tam tikra informacija apie sutarties skyrimą arba preliminariosios sutarties sudarymą gali būti neskelbiama, kai jos pateikimas trukdytų užtikrinti įstatymų vykdymą arba kitaip prieštarautų viešajam interesui, pažeistų teisėtus konkretaus viešojo ar privačiojo ekonominės veiklos vykdytojo komercinius interesus arba galėtų trukdyti sąžiningam ekonominės veiklos vykdytojų tarpusavio konkuravimui.
Jei skiriamos mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros paslaugų (toliau - MTTP paslaugos) pirkimo sutartys, informacija apie paslaugų pobūdį ir kiekį gali būti apribota iki:
a)
nuorodos „MTTP paslaugos“, jei sutartis skiriama po derybų be kvietimo dalyvauti konkurse pagal 50 straipsnio b punktą;
b)
bent tokio išsamumo informacijos, kokia buvo pateikta skelbime, kuris buvo naudojamas kaip kvietimas dalyvauti konkurse.
4. Pagal XII priedą teikiama informacija, pažymėta kaip neskelbtina viešai, skelbiama tik supaprastinta forma statistikos tikslais pagal IX priedą.
71 straipsnis
Skelbimų paskelbimo forma ir būdas
1. VI priedo A dalyje, VI priedo B dalyje ir X, XI bei XII prieduose nustatyta informacija 67-70 straipsniuose nurodytuose skelbimuose pateikiama naudojant standartines formas, įskaitant standartines klaidų ištaisymo formas.
Komisija tas standartines formas nustato priimdama įgyvendinimo aktus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 105 straipsnyje nurodytos patariamosios procedūros.
2. 67-70 straipsniuose nurodyti skelbimai rengiami, perduodami elektroninėmis priemonėmis Europos Sąjungos leidinių biurui ir skelbiami laikantis IX priedo. Skelbimai skelbiami ne vėliau kaip praėjus penkioms dienoms po jų išsiuntimo. Europos Sąjungos leidinių biuro patiriamas skelbimų paskelbimo išlaidas padengia Sąjunga.
3. 67-70 straipsniuose nurodyti skelbimai skelbiami išsamiai perkančiojo subjekto pasirinkta oficialiąja (-iosiomis) Sąjungos institucijų kalba (-omis). Tos kalbos arba tų kalbų redakcija laikoma (-os) vieninteliu (-iais) autentišku (-ais) tekstu (-ais). Svarbių kiekvieno skelbimo elementų santrauka skelbiama ir kitomis oficialiosiomis Sąjungos institucijų kalbomis.
4. Europos Sąjungos leidinių biuras užtikrina, kad 67 straipsnio 2 dalyje nurodytų reguliarių orientacinių skelbimų, 52 straipsnio 4 dalies a punkte nurodytų kvietimų dalyvauti konkurse taikant dinaminę pirkimo sistemą ir 44 straipsnio 4 dalies b punkte nurodytų skelbimų apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, kurie naudojami kaip kvietimas dalyvauti konkurse, visas tekstas ir santrauka būtų toliau skelbiami:
a)
reguliarių orientacinių skelbimų atveju - 12 mėnesių arba kol bus gautas 70 straipsnio 2 dalyje numatytas skelbimas apie sutarties skyrimą, kuriame nurodoma, kad per 12 mėnesių laikotarpį, kurį apima kvietimas dalyvauti konkurse, daugiau sutarčių nebus skiriama. Tačiau socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutarčių atveju 92 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytas reguliarus orientacinis skelbimas toliau skelbiamas iki iš pradžių nurodyto jo galiojimo laikotarpio pabaigos arba iki kol bus gautas skelbimas apie sutarties skyrimą, kaip numatyta 70 straipsnyje, kuriame nurodoma, kad per laikotarpį, kurį apima kvietimas dalyvauti konkurse, daugiau sutarčių nebus skiriama;
b)
kvietimų dalyvauti konkurse taikant dinaminę pirkimo sistemą atveju - dinaminės pirkimo sistemos galiojimo laikotarpį;
c)
skelbimų apie kvalifikacijos vertinimo sistemą atveju - kvalifikacijos vertinimo sistemos galiojimo laikotarpį.
5. Perkantieji subjektai turi gebėti pateikti skelbimų išsiuntimo datos įrodymus.
Europos Sąjungos leidinių biuras pateikia perkančiajam subjektui skelbimo gavimo patvirtinimą ir atsiųstos informacijos paskelbimo patvirtinimą, nurodydama to paskelbimo datą. Toks patvirtinimas laikomas paskelbimo įrodymu.
6. Perkantieji subjektai gali skelbti skelbimus apie darbų, prekių ar paslaugų pirkimo sutartis, kurioms netaikomi šioje direktyvoje nustatyti paskelbimo reikalavimai, su sąlyga, kad tie skelbimai Europos Sąjungos leidinių biurui siunčiami elektroninėmis priemonėmis laikantis IX priede nurodyto perdavimo formato ir procedūrų.
72 straipsnis
Paskelbimas nacionaliniu lygiu
1. 67-70 straipsniuose nurodyti skelbimai ir juose pateikta informacija neskelbiami nacionaliniu lygiu anksčiau nei tą dieną, kurią jie paskelbiami pagal 71 straipsnį. Vis dėlto paskelbti nacionaliniu lygiu bet kuriuo atveju galima, kai perkantiesiems subjektams nebuvo pranešta apie paskelbimą per 48 valandas po skelbimo gavimo patvirtinimo pagal 71 straipsnį.
2. Nacionaliniu lygiu skelbiamuose skelbimuose neturi būti kitos nei Europos Sąjungos leidinių biurui išsiųstuose arba pirkėjo profilyje paskelbtuose skelbimuose nurodytos informacijos, bet juose nurodoma skelbimo išsiuntimo Europos Sąjungos leidinių biurui arba jo paskelbimo pirkėjo profilyje data.
3. Reguliarūs orientaciniai skelbimai neskelbiami pirkėjo profilyje anksčiau, nei Europos Sąjungos leidinių biurui išsiunčiamas skelbimas apie jų paskelbimą ta forma; juose nurodoma to išsiuntimo data.
73 straipsnis
Galimybė gauti pirkimo dokumentus elektronine forma
1. Perkantieji subjektai suteikia neribotą, visapusišką, tiesioginę ir nemokamą prieigą elektroninėmis priemonėmis prie pirkimo dokumentų nuo skelbimo paskelbimo dienos pagal 71 straipsnį arba kvietimo patvirtinti susidomėjimą išsiuntimo dienos.
Jeigu kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, tokia prieiga suteikiama kaip galima greičiau ir ne vėliau kaip kvietimo pateikti pasiūlymus arba dalyvauti derybose išsiuntimo metu. Skelbimo arba tų kvietimų tekste nurodomas interneto adresas, kuriuo galima gauti pirkimo dokumentus.
Tais atvejais, kai dėl vienos iš 40 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nustatytų priežasčių negali būti suteikta neribota, visapusiška, tiesioginė ir nemokama prieiga elektroninėmis priemonėmis prie tam tikrų pirkimo dokumentų, perkantieji subjektai skelbime arba kvietime patvirtinti susidomėjimą gali nurodyti, kad atitinkami pirkimo dokumentai bus perduoti ne elektroninėmis, bet kitomis priemonėmis laikantis šio straipsnio 2 dalies. Tokiu atveju pasiūlymų pateikimo terminas pratęsiamas penkiomis dienomis, išskyrus 45 straipsnio 3 dalyje nurodytus tinkamai pagrįstus skubos atvejus ir atvejus, kai terminas nustatytas abipusiu susitarimu pagal 46 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą arba 47 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą.
Kai neribota, visapusiška, tiesioginė ir nemokama prieiga elektroninėmis priemonėmis prie tam tikrų pirkimo dokumentų negali būti suteikta, nes perkantieji subjektai ketina taikyti 39 straipsnio 2 dalį, jie skelbime arba kvietime patvirtinti susidomėjimą, arba, jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, pirkimo dokumentuose nurodo, kokių priemonių, kuriomis siekiama apsaugoti konfidencialų informacijos pobūdį, jie reikalauja ir kaip būtų galima susipažinti su atitinkamais dokumentais. Tokiu atveju pasiūlymų pateikimo terminas pratęsiamas penkiomis dienomis, išskyrus 45 straipsnio 3 dalyje nurodytus tinkamai pagrįstus skubos atvejus ir atvejus, kai terminas nustatytas abipusiu susitarimu pagal 46 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą arba 47 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą.
2. Su sąlyga, kad papildomos informacijos, susijusios su specifikacijomis ir visais patvirtinamaisiais dokumentais, prašoma laiku, perkantieji subjektai ją pateikia visiems pirkimo procedūroje dalyvaujantiems konkurso dalyviams ne vėliau kaip likus šešioms dienoms iki nustatyto pasiūlymų pateikimo termino pabaigos. Jei vykdoma pagreitinta atvira procedūra, kaip nurodyta 45 straipsnio 3 dalyje, tas laikotarpis yra keturios dienos.
74 straipsnis
Kvietimai kandidatams
1. Kai rengiami riboti konkursai, konkurencinio dialogo procedūros, taikomos inovacijų partnerystės ir derybos su išankstiniu kvietimu dalyvauti konkurse, perkantieji subjektai vienu metu raštu pakviečia atrinktus kandidatus pateikti pasiūlymus, dalyvauti dialoge arba dalyvauti derybose.
Kai kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas reguliarus orientacinis skelbimas pagal 44 straipsnio 4 dalies a punktą, perkantieji subjektai vienu metu raštu pakviečia susidomėjimą pareiškusius ekonominės veiklos vykdytojus patvirtinti savo susidomėjimą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytuose kvietimuose pateikiama nuoroda į elektroninį adresą, kuriuo tiesiogiai elektroninėmis priemonėmis galima susipažinti su pirkimo dokumentais. Kai dėl 73 straipsnio 1 dalies trečioje ar ketvirtoje pastraipoje nustatytų priežasčių neribota, visapusiška, tiesioginė ir nemokama prieiga prie tų pirkimo dokumentų nesuteikiama ir su tais dokumentais nebuvo leista kitaip susipažinti, jie pridedami prie kvietimų. Be to, šio straipsnio 1 dalyje nurodytuose kvietimuose pateikiama XIII priede nustatyta informacija.
75 straipsnis
Pareiškėjų pagal kvalifikacijos vertinimo sistemą, kandidatų ir konkurso dalyvių informavimas
1. Perkantieji subjektai kiekvienam kandidatui ir konkurso dalyviui nedelsiant praneša apie priimtus sprendimus dėl preliminariosios sutarties sudarymo, sutarties skyrimo ar leidimo dalyvauti dinaminėje pirkimo sistemoje, įskaitant sprendimo nesudaryti preliminariosios sutarties, neskirti sutarties, dėl kurios buvo paskelbtas kvietimas dalyvauti konkurse, pradėti procedūrą iš naujo arba netaikyti dinaminės pirkimo sistemos motyvus.
2. Jeigu to prašo atitinkamas kandidatas ar konkurso dalyvis, perkantieji subjektai kuo greičiau ir bet kuriuo atveju per 15 dienų nuo rašytinio prašymo gavimo praneša:
a)
visiems nelaimėjusiems kandidatams apie jų prašymo dalyvauti atmetimo priežastis;
b)
visiems nelaimėjusiems konkurso dalyviams apie jų pasiūlymo atmetimo priežastis, o 60 straipsnio 5 ir 6 dalyse nurodytais atvejais - ir savo sprendimo dėl nelygiavertiškumo arba sprendimo, kad darbai, prekės arba paslaugos neatitinka rezultatų arba funkcinių reikalavimų, priežastis;
c)
visiems konkurso dalyviams, pateikusiems priimtiną pasiūlymą, apie atrinkto pasiūlymo ypatybes ir santykinius pranašumus, taip pat nurodo laimėjusį konkurso dalyvį arba preliminariosios sutarties šalis;
d)
visiems konkurso dalyviams, pateikusiems priimtiną pasiūlymą, apie derybų ir dialogo su konkurso dalyviais eigą ir pažangą.
3. Perkantieji subjektai gali nuspręsti nepateikti tam tikros 1 ir 2 dalyse nurodytos informacijos, susijusios su sutarties skyrimu, preliminariosios sutarties sudarymu arba leidimu dalyvauti dinaminėje pirkimo sistemoje, kai jos pateikimas trukdytų užtikrinti įstatymų vykdymą arba kitaip prieštarautų viešajam interesui, pažeistų teisėtus konkretaus viešojo ar privačiojo ekonominės veiklos vykdytojo komercinius interesus arba galėtų trukdyti sąžiningam ekonominės veiklos vykdytojų konkuravimui.
4. Jeigu perkantieji subjektai sukuria ir taiko kvalifikacijos vertinimo sistemą, apie savo sprendimą dėl kvalifikacijos vertinimo jie pareiškėjams praneša per šešis mėnesius.
Jei sprendimo priėmimas truks daugiau nei keturis mėnesius nuo paraiškos pateikimo, perkantysis subjektas per du mėnesius nuo paraiškos pateikimo praneša pareiškėjui apie ilgesnio laikotarpio nustatymą pagrindžiančias priežastis ir nurodo datą, iki kurios bus priimtas sprendimas jo paraišką priimti arba atmesti.
5. Pareiškėjams, kurių kvalifikacija pripažįstama netinkama, apie pripažinimo netinkama sprendimą ir to sprendimo priežastis pranešama kuo greičiau ir ne vėliau kaip per 15 dienų nuo pripažinimo netinkama sprendimo priėmimo dienos. Priežastys turi būti grindžiamos 77 straipsnio 2 dalyje nurodytais kvalifikacijos vertinimo kriterijais.
6. Kvalifikacijos vertinimo sistemą sukūrę ir taikantys perkantieji subjektai gali nutraukti ekonominės veiklos vykdytojo kvalifikacijos vertinimo procedūrą tik dėl priežasčių, grindžiamų 77 straipsnio 2 dalyje nurodytais kvalifikacijos vertinimo kriterijais. Apie ketinimą nutraukti kvalifikacijos vertinimo procedūrą ekonominės veiklos vykdytojui pranešama raštu, likus ne mažiau kaip 15 dienų iki kvalifikacijos vertinimo procedūros pabaigos dienos, ir nurodoma (-os) siūlomą veiksmą pagrindžianti (-čios) priežastis (-ys).
3 skirsnis
Dalyvių pasirinkimas ir sutarčių skyrimas
76 straipsnis
Bendrieji principai
1. Siekiant atrinkti pirkimo procedūrų dalyvius, taikomos visos šios taisyklės:
a)
perkantieji subjektai, pateikę konkurso dalyvių ar kandidatų pašalinimo taisykles ir kriterijus pagal 78 straipsnio 1 dalį arba 80 straipsnio 1 dalį, pašalina ekonominės veiklos vykdytojus, nustatytus pagal tokias taisykles ir atitinkančius tokius kriterijus;
b)
perkantieji subjektai atrenka konkurso dalyvius ir kandidatus remdamiesi objektyviomis taisyklėmis ir kriterijais, nustatytais pagal 78 ir 80 straipsnius;
c)
ribotų konkursų, derybų su kvietimu dalyvauti konkurse, konkurencinių dialogų ir inovacijų partnerysčių atveju perkantieji subjektai, kai tinka, pagal 78 straipsnio 2 dalį sumažina pagal šios dalies a ir b punktus atrinktų kandidatų skaičių.
2. Jei kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, siekdami atrinkti konkrečių sutarčių, dėl kurių kviečiama dalyvauti konkurse, pirkimo procedūrų dalyvius, perkantieji subjektai:
a)
įvertina ekonominės veiklos vykdytojų kvalifikaciją pagal 77 straipsnį;
b)
tokiems kvalifikuotiems ekonominės veiklos vykdytojams taiko ribotam konkursui ar deryboms, konkurenciniams dialogams arba inovacijų partnerystėms taikytinas 1 dalies nuostatas.
3. Atrinkdami riboto konkurso ar derybų, konkurencinio dialogo arba inovacijų partnerystės dalyvius, perkantieji subjektai, priimdami sprendimą dėl kvalifikacijos vertinimo arba kai atnaujinami kriterijai ir taisyklės:
a)
tam tikriems ekonominės veiklos vykdytojams nekelia administracinių, techninių ar finansinių sąlygų, jei tokios pačios sąlygos nebūtų keliamos ir kitiems;
b)
nereikalauja tyrimų ar įrodymų, kurie pakartotų jau turimus objektyvius įrodymus.
4. Kai informacija ar dokumentai, kuriuos turi pateikti ekonominės veiklos vykdytojai, yra ar atrodo neišsamūs ar klaidingi kai jeigu trūksta konkrečių dokumentų, perkantieji subjektai gali, išskyrus atvejus, kai nacionalinėje teisėje, kuria įgyvendinama ši direktyva, nustatyta kitaip, prašyti atitinkamų ekonominės veiklos vykdytojų per tinkamą laikotarpį pateikti, papildyti, patikslinti aktualią informaciją ar dokumentus arba pateikti trūkstamą aktualią informaciją ar dokumentus su sąlyga, kad tokie prašymai pateikiami visapusiškai laikantis lygiateisiškumo ir skaidrumo principų.
5. Perkantieji subjektai patikrina, ar atrinktų konkurso dalyvių pateikti pasiūlymai atitinka pasiūlymams taikytinas taisykles ir reikalavimus, ir skiria sutartį pagal 82 ir 84 straipsniuose nustatytus kriterijus ir atsižvelgdami į 64 straipsnį.
6. Perkantieji subjektai gali nuspręsti neskirti sutarties geriausią pasiūlymą pateikusiam konkurso dalyviui, kai nustato, kad pasiūlymas neatitinka 36 straipsnio 2 dalyje nurodytų taikytinų pareigų.
7. Jei rengiami atviri konkursai, perkantieji subjektai gali nuspręsti išnagrinėti pasiūlymus prieš patikrindami konkurso dalyvių tinkamumą su sąlyga, kad yra laikomasi atitinkamų 76-84 straipsnių nuostatų, įskaitant taisyklę, kad sutartis neskiriama konkurso dalyviui, kuris turėjo būti pašalintas pagal 80 straipsnį arba kuris neatitinka perkančiojo subjekto pagal 78 straipsnio 1 dalį ir 80 straipsnį nustatytų atrankos kriterijų.
Valstybės narės gali neleisti naudoti pirmoje pastraipoje nurodytos procedūros vykdant tam tikras pirkimų procedūras ar esant konkrečioms aplinkybėms arba apriboti jos naudojimą tik rengiant tam tikras pirkimų procedūras ar esant konkrečioms aplinkybėms.
8. Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl XIV priede pateikto sąrašo dalinio keitimo, kai tai būtina norint į sąrašą įtraukti naujus tarptautinius susitarimus, kuriuos yra ratifikavusios visos valstybės narės, kai sąraše nurodyti esami tarptautiniai susitarimai jau nebėra ratifikuoti visų valstybių narių arba jei jie buvo kitaip pakeisti, pavyzdžiui, buvo pakeista jų taikymo sritis, turinys arba pavadinimas.
1 poskirsnis
Kvalifikacijos vertinimas ir kokybinė atranka
77 straipsnis
Kvalifikacijos vertinimo sistemos
1. Perkantieji subjektai, jei jie to pageidauja, gali kurti ir taikyti ekonominės veiklos vykdytojų kvalifikacijos vertinimo sistemą.
Perkantieji subjektai, kurie sukuria ar taiko kvalifikacijos vertinimo sistemą, užtikrina, kad ekonominės veiklos vykdytojai visada galėtų prašyti įvertinti kvalifikaciją.
2. 1 dalyje nurodytoje sistemoje gali būti keli kvalifikacijos vertinimo etapai.
Perkantieji subjektai nustato objektyvias ekonominės veiklos vykdytojų, pateikusių kvalifikacijos vertinimo paraišką, pašalinimo ir atrankos taisykles bei kriterijus ir objektyvius kvalifikacijos vertinimo sistemos taikymo kriterijus bei taisykles, apimančius tokius dalykus kaip antai registracija sistemoje, reguliarus kvalifikacijų atnaujinimas, jei taikoma, ir sistemos veikimo trukmė.
Kai tie kriterijai ir taisyklės apima technines specifikacijas, taikomi 60-62 straipsniai. Jei reikia, kriterijai ir taisyklės gali būti atnaujinami.
3. 2 dalyje nurodyti kriterijai ir taisyklės pateikiami ekonominės veiklos vykdytojams jų prašymu. Tie atnaujinti kriterijai ir taisyklės pranešami suinteresuotiems ekonominės veiklos vykdytojams.
Jei, perkančiojo subjekto nuomone, tam tikrų kitų subjektų arba organizacijų kvalifikacijos vertinimo sistema atitinka jo reikalavimus, jis tokių kitų subjektų arba organizacijų pavadinimus praneša suinteresuotiems ekonominės veiklos vykdytojams.
4. Sudaromas ir saugomas kvalifikuotų ekonominės veiklos vykdytojų sąrašas; jis gali būti padalytas į kategorijas pagal sutarties rūšį, kuriai galioja kvalifikacija.
5. Jeigu kaip kvietimas dalyvauti konkurse naudojamas skelbimas apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, kvalifikacijos vertinimo sistemos apimamos konkrečios darbų, prekių ar paslaugų pirkimo sutartys skiriamos pagal ribotus konkursus ar derybų būdu, o visi konkurso dalyviai ir kiti dalyviai atrenkami iš kandidatų, kurie jau įvertinti kaip kvalifikuoti pagal tokią sistemą.
6. Kvalifikacijos vertinimo prašymams arba pagal sistemą jau įvertintai kvalifikacijai atnaujinti arba išlaikyti taikomi mokesčiai turi būti proporcingi kilusioms sąnaudoms.
78 straipsnis
Kokybinės atrankos kriterijai
1. Perkantieji subjektai gali nustatyti objektyvias konkurso dalyvių ar kandidatų pašalinimo ir atrankos taisykles bei kriterijus; tos taisyklės ir kriterijai pateikiami suinteresuotiems ekonominės veiklos vykdytojams.
2. Kai perkantieji subjektai turi užtikrinti tinkamą konkrečių pirkimo procedūros ypatybių ir jai vykdyti reikalingų išteklių pusiausvyrą, rengdami ribotus konkursus arba derybas, taikydami konkurencinius dialogus arba inovacijų partnerystes jie gali nustatyti šį poreikį atitinkančias objektyvias taisykles ir kriterijus, kuriais perkančiajam subjektui būtų suteikta galimybė sumažinti kandidatų, kurie bus kviečiami pateikti pasiūlymus arba dalyvauti derybose, skaičių. Tačiau atrinktų kandidatų skaičius turi būti toks, kad būtų užtikrinta tinkama konkurencija.
79 straipsnis
Rėmimasis kitų subjektų pajėgumu
1. Kai objektyvios ekonominės veiklos vykdytojų, pateikusių kvalifikacijos vertinimo paraišką kvalifikacijos vertinimo sistemoje, pašalinimo ir atrankos taisyklės bei kriterijai apima reikalavimus dėl ekonominės veiklos vykdytojo ekonominio ir finansinio pajėgumo arba jo techninių ir profesinių pajėgumų, ekonominės veiklos vykdytojas gali, jei reikia, remtis kitų subjektų pajėgumu, nepaisant jį ir tokius subjektus siejančių ryšių teisinio pobūdžio. Tačiau kriterijų, susijusių su paslaugų teikėjo arba rangovo, arba įmonės vadovaujančiojo personalo išsilavinimu ir profesinėmis kvalifikacijomis arba su atitinkama profesine patirtimi, atžvilgiu ekonominės veiklos vykdytojai gali remtis kitų subjektų pajėgumu tik tuo atveju, kai pastarieji atliks tuos darbus ar teiks tas paslaugas, kuriems reikalaujama šių pajėgumų. Kai ekonominės veiklos vykdytojas pageidauja remtis kitų subjektų pajėgumu, jis perkančiajam subjektui turi įrodyti, pavyzdžiui, pateikdamas tų subjektų tuo tikslu patvirtintą įsipareigojimą, kad jis turės galimybę naudotis tokiais ištekliais visą kvalifikacijos vertinimo sistemos galiojimo laikotarpį.
Kai pagal šios direktyvos 80 straipsnį perkantieji subjektai nurodė Direktyvoje 2014/24/ES numatytus pašalinimo arba atrankos kriterijus, perkantieji subjektai pagal šios direktyvos 80 straipsnio 3 dalį patikrina, ar kiti subjektai, kurių pajėgumu ketina remtis ekonominės veiklos vykdytojas, tenkina atitinkamus atrankos kriterijus arba ar yra pašalinimo pagrindų, kuriuos nurodė perkantieji subjektai, pagal Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnį. Perkantysis subjektas reikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subjektą, kurio atžvilgiu yra privalomų pašalinimo pagrindų, kuriuos nurodė perkantysis subjektas. Perkantysis subjektas gali reikalauti arba valstybė narė gali reikalauti, kad jis reikalautų, jog ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subjektą, kurio atžvilgiu yra neprivalomų pašalinimo pagrindų, kuriuos nurodė perkantysis subjektas.
Kai ekonominės veiklos vykdytojas remiasi kitų subjektų pajėgumu kriterijų, susijusių su ekonomine ir finansine būkle, atžvilgiu, perkantysis subjektas gali reikalauti, kad ekonominės veiklos vykdytojas ir tie subjektai būtų bendrai atsakingi už sutarties įvykdymą.
Tomis pačiomis sąlygomis 37 straipsnio 2 dalyje nurodyta ekonominės veiklos vykdytojų grupė gali remtis grupės dalyvių ar kitų subjektų pajėgumu.
2. Kai objektyvios atviro konkurso, riboto konkurso ar derybų, konkurencinių dialogų arba inovacijų partnerysčių kandidatų ir konkurso dalyvių pašalinimo ir atrankos taisyklės bei kriterijai apima reikalavimus dėl ekonominės veiklos vykdytojo ekonominio ir finansinio pajėgumo arba jo techninių ir profesinių pajėgumų, ekonominės veiklos vykdytojas, jei reikia, tam tikrai sutarčiai įvykdyti gali remtis kitų subjektų pajėgumu, nepaisant jį ir tuos subjektus siejančių ryšių teisinio pobūdžio. Tačiau kriterijų, susijusių su paslaugų teikėjo arba rangovo, arba įmonės vadovaujančiojo personalo išsilavinimu ir profesinėmis kvalifikacijomis arba su atitinkama profesine patirtimi, atžvilgiu ekonominės veiklos vykdytojai gali remtis kitų subjektų pajėgumu tik tuo atveju, kai pastarieji atliks tuos darbus ar teiks tas paslaugas, kuriems reikalaujama šių pajėgumų. Kai ekonominės veiklos vykdytojas pageidauja remtis kitų subjektų pajėgumus, jis perkančiajam subjektui įrodo, pavyzdžiui, pateikdamas tų subjektų tuo tikslu prisiimtą įsipareigojimą, kad jis turės galimybę naudotis tokiais ištekliais.
Kai pagal šios direktyvos 80 straipsnį perkantieji subjektai nurodė Direktyvoje 2014/24/ES numatytus pašalinimo arba atrankos kriterijus, perkantieji subjektai pagal šios direktyvos 80 straipsnio 3 dalį patikrina, ar kiti subjektai, kurių pajėgumu ketina remtis ekonominės veiklos vykdytojas, atitinka atitinkamus atrankos kriterijus arba ar yra pašalinimo pagrindų, kuriuos nurodė perkantieji subjektai, pagal Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnį. Perkantysis subjektas reikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subjektą, kuris neatitinka atitinkamo atrankos kriterijaus arba kurio atžvilgiu yra privalomų pašalinimo pagrindų, kuriuos nurodė perkantysis subjektas. Perkantysis subjektas gali reikalauti arba valstybė narė gali reikalauti, kad jis reikalautų ekonominės veiklos vykdytojo pakeisti subjektą, kurio atžvilgiu yra neprivalomų pašalinimo pagrindų, kuriuos nurodė perkantysis subjektas.
Kai ekonominės veiklos vykdytojas remiasi kitų subjektų pajėgumu kriterijų, susijusių su ekonomine ir finansine būkle, atžvilgiu, perkantysis subjektas gali reikalauti, kad ekonominės veiklos vykdytojas ir tie subjektai būtų bendrai atsakingi už sutarties įvykdymą.
Tomis pačiomis sąlygomis 37 straipsnyje nurodyta ekonominės veiklos vykdytojų grupė gali remtis grupės dalyvių arba kitų subjektų pajėgumu.
3. Darbų pirkimo sutarčių, paslaugų pirkimo sutarčių ir įrengimo bei montavimo operacijų pagal prekių pirkimo sutartį atveju perkantieji subjektai gali reikalauti, kad tam tikras esmines užduotis tiesiogiai atliktų pats konkurso dalyvis, o kai pasiūlymą teikia 37 straipsnio 2 dalyje nurodyta ekonominės veiklos vykdytojų grupė - tos grupės dalyvis.
80 straipsnis
Direktyvoje 2014/24/ES numatytų pašalinimo pagrindų ir atrankos kriterijų taikymas
1. Objektyvios ekonominės veiklos vykdytojų, pateikusių kvalifikacijos vertinimo paraišką kvalifikacijos vertinimo sistemoje, pašalinimo ir atrankos taisyklės bei kriterijai ir objektyvios atviro konkurso, riboto konkurso ar derybų, konkurencinių dialogų arba inovacijų partnerysčių kandidatų ir konkurso dalyvių pašalinimo ir atrankos taisyklės bei kriterijai gali apimti Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnyje išvardytus pašalinimo pagrindus, laikantis tame straipsnyje nustatytų sąlygų.
Kai perkantysis subjektas yra perkančioji organizacija, tokie kriterijai ir taisyklės apima Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 1 ir 2 dalyse išvardytus pašalinimo pagrindus, laikantis tame straipsnyje nustatytų sąlygų.
Valstybių narių reikalavimu tie kriterijai ir taisyklės taip pat apima Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 4 dalyje išvardytus pašalinimo pagrindus, laikantis tame straipsnyje nustatytų sąlygų.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyti kriterijai ir taisyklės gali apimti atrankos kriterijus, išdėstytus Direktyvos 2014/24/ES 58 straipsnyje, laikantis tame straipsnyje nustatytų sąlygų, visų pirma dėl to straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatytų metinės apyvartos reikalavimų apribojimų.
3. Taikant šio straipsnio 1 ir 2 dalis, taikomi Direktyvos 2014/24/ES 59-61 straipsniai.
81 straipsnis
Kokybės užtikrinimo standartai ir aplinkosaugos vadybos standartai
1. Kai perkantieji subjektai reikalauja pateikti nepriklausomų organizacijų išduotas pažymas, kuriomis patvirtinama, kad ekonominės veiklos vykdytojas atitinka tam tikrus kokybės užtikrinimo standartus, įskaitant dėl prieinamumo neįgaliesiems, jie nurodo kokybės užtikrinimo sistemas, grindžiamas atitinkamomis akredituotų institucijų sertifikuotomis Europos standartų serijomis. Jie pripažįsta lygiavertes kitose valstybėse narėse įsteigtų organizacijų pažymas. Jie taip pat pripažįsta kitus lygiaverčių kokybės užtikrinimo priemonių įrodymus, kai atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas neturėjo galimybės gauti tokių pažymų per atitinkamą laikotarpį dėl nuo to ekonominės veiklos vykdytojo nepriklausančių priežasčių, su sąlyga, kad tas ekonominės veiklos vykdytojas įrodo, jog siūlomos kokybės užtikrinimo priemonės atitinka reikiamus kokybės užtikrinimo standartus.
2. Kai perkantieji subjektai reikalauja pateikti nepriklausomų organizacijų parengtas pažymas, kuriomis patvirtinama, kad ekonominės veiklos vykdytojas atitinka tam tikras aplinkosaugos vadybos sistemas arba standartus, jie nurodo Sąjungos aplinkosaugos vadybos ir audito sistemą (toliau - EMAS) arba kitas aplinkosaugos vadybos sistemas, pripažįstamas pagal Reglamento (EB) Nr. 1221/2009 45 straipsnį, arba kitus aplinkosaugos vadybos standartus, grindžiamus atitinkamais akredituotų institucijų Europos arba tarptautiniais standartais. Jie pripažįsta lygiavertes kitose valstybėse narėse įsteigtų organizacijų pažymas.
Kai ekonominės veiklos vykdytojas akivaizdžiai neturėjo galimybės gauti tokių pažymų arba negalėjo jų gauti per atitinkamą laikotarpį dėl su tuo ekonominės veiklos vykdytojų nesusijusių priežasčių, perkantysis subjektas taip pat pripažįsta kitus aplinkosaugos vadybos priemonių įrodymus, su sąlyga, kad ekonominės veiklos vykdytojas įrodo, kad šios priemonės yra lygiavertės pagal taikytiną aplinkosaugos vadybos sistemą ar standartą reikalaujamoms priemonėms.
3. Valstybės narės kitų valstybių narių prašymu pateikia joms informaciją, susijusią su dokumentais, kurie pateikti kaip 1 ir 2 dalyse nurodytų kokybės ir aplinkosaugos standartų laikymosi įrodymas.
2 poskirsnis
Sutarties skyrimas
82 straipsnis
Sutarties skyrimo kriterijai
1. Nedarant poveikio nacionaliniams įstatymams ar kitiems teisės aktams dėl tam tikrų prekių kainos arba atlygio už tam tikras paslaugas, perkantieji subjektai sprendimą skirti sutartis grindžia ekonomiškiausiai naudingiausiu pasiūlymu.
2. Perkančiojo subjekto nuomone ekonomiškai naudingiausias pasiūlymas nustatomas kainos ar išlaidų pagrindu, taikant išlaidų efektyvumo metodą, pavyzdžiui, gyvavimo ciklo sąnaudų metodą pagal 83 straipsnį, ir gali apimti geriausią kainos ir kokybės santykį, kuris įvertinamas remiantis kriterijais, įskaitant kokybinius, aplinkosaugos ir (arba) socialinius aspektus, susijusius su atitinkamos sutarties dalyku. Tokie kriterijai, pavyzdžiui, gali būti:
a)
kokybė, įskaitant techninius privalumus, estetinės ir funkcinės charakteristikos, prieinamumas, tinkamumas visiems naudotojams, socialinės, aplinkosauginės ir inovacinės charakteristikos bei prekyba ir jos sąlygos;
b)
sutarčiai įvykdyti paskirtų darbuotojų organizavimas, kvalifikacija ir patirtis tais atvejais, kai paskirtų darbuotojų kokybė gali daryti didelį poveikį sutarties vykdymo lygiui, arba
c)
garantinis aptarnavimas ir techninė pagalba, pristatymo sąlygos, kaip antai pristatymo data, pristatymo procesas ir pristatymo laikotarpis arba užbaigimo laikotarpis, įsipareigojimai dėl dalių ir tiekimo garantijų.
Išlaidų veiksnys taip pat gali būti išreikštas fiksuota kaina arba fiksuotomis išlaidomis, kurių pagrindu ekonominės veiklos vykdytojai konkuruos tik dėl kokybės kriterijų.
Valstybės narės gali nustatyti, kad perkantieji subjektai negali remtis tik kaina arba tik išlaidomis kaip vieninteliu sutarties skyrimo kriterijumi, arba gali leisti šiuos kriterijus taikyti tik tam tikroms perkančiųjų subjektų kategorijoms ar tam tikroms sutarčių rūšims.
3. Laikoma, kad sutarties skyrimo kriterijai yra susieti su viešosios sutarties dalyku, kai jie susiję su darbais, kurie turi būti atliekami, prekėmis, kurios turi būti tiekiamos, arba paslaugomis, kurios turi būti teikiamos pagal tą sutartį visais atžvilgiais ir visais jų gyvavimo ciklo etapais, įskaitant veiksnius, susijusius su:
a)
konkrečiu tų darbų, prekių ar paslaugų gamybos, tiekimo, teikimo ar prekybos procesu arba
b)
konkrečiu kito jų gyvavimo ciklo etapo procesu,
net jei tokie veiksniai neapima jų daiktinės materijos.
4. Sutarties skyrimo kriterijais perkančiajam subjektui nesuteikiama neribota pasirinkimo laisvė. Jais užtikrinama veiksmingos konkurencijos galimybė ir jie pateikiami kartu su specifikacijomis, pagal kurias galima veiksmingai patikrinti konkurso dalyvių pateiktą informaciją, siekiant įvertinti, kokia apimtimi pasiūlymai atitinka sutarties skyrimo kriterijus. Kilus abejonių, perkantieji subjektai veiksmingai tikrina informacijos tikslumą ir konkurso dalyvių pateiktus įrodymus.
5. Perkantysis subjektas pirkimo dokumentuose nurodo kiekvienam pasirinktam kriterijui teikiamą santykinį lyginamąjį svorį, kad nustatytų ekonomiškai naudingiausią pasiūlymą, išskyrus atvejus, kai tai nustatoma remiantis tik kaina.
Tie lyginamieji svoriai gali būti išreikšti nustatant intervalą su atitinkama maksimalia apimtimi.
Kai dėl objektyvių priežasčių lyginamojo svorio taikyti neįmanoma, perkantysis subjektas kriterijus nurodo mažėjančios svarbos tvarka.
83 straipsnis
Gyvavimo ciklo sąnaudos
1. Gyvavimo ciklo sąnaudos tiek, kiek tinkama, apima toliau nurodytų išlaidų dalis ar visas išlaidas per visą produkto, paslaugos ar darbų gyvavimo ciklą:
a)
perkančiajam subjektui ar kitiems naudotojams tenkančias išlaidas, kaip antai:
i)
su įsigijimu susijusias išlaidas;
ii)
naudojimo išlaidas, kaip antai energijos ir kitų išteklių vartojimą;
iii)
priežiūros išlaidas;
iv)
gyvavimo ciklo pabaigos išlaidas, kaip antai surinkimo ir perdirbimo išlaidas;
b)
išlaidas dėl išorinių aplinkos veiksnių, susijusias su produktu, paslauga arba darbais per jų gyvavimo ciklą, su sąlyga, kad galima nustatyti ir patikrinti jų piniginę vertę; tokios išlaidos gali apimti su išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekiu ir kitais išmetamais teršalais susijusias išlaidas ir kitas klimato kaitos mažinimo išlaidas.
2. Kai perkantieji subjektai išlaidas apskaičiuoja taikydami gyvavimo ciklo sąnaudų metodą, jie pirkimo dokumentuose nurodo, kokius duomenis turi pateikti konkurso dalyviai, ir metodą, kurį perkantysis subjektas naudos gyvavimo ciklo sąnaudoms apskaičiuoti remdamasis tais duomenimis.
Metodas, naudojamas išlaidoms dėl išorinių aplinkos veiksnių apskaičiuoti, turi atitikti visas toliau nurodytas sąlygas:
a)
jis grindžiamas objektyviai patikrinamais ir nediskriminaciniais kriterijais. Visų pirma, kai jis nebuvo nustatytas pakartotiniam ar nuolatiniam taikymui, jis neturi būti toks, kad juo būtų sudarytos nepagrįstai palankios ar nepalankios sąlygos tam tikriems ekonominės veiklos vykdytojams;
b)
jis prieinamas visoms suinteresuotosioms šalims;
c)
prašomus duomenis gali pateikti įprasto pareigingumo ekonominės veiklos vykdytojai dėdami pagrįstas pastangas, įskaitant ekonominės veiklos vykdytojus iš trečiųjų šalių, kurios yra SVP ar kitų tarptautinių susitarimų, kurie yra privalomi Sąjungai, šalys.
3. Kai tik Sąjungos teisėkūros procedūra priimtu aktu bendrasis gyvavimo ciklo sąnaudų apskaičiavimo metodas padaromas privalomu, tas bendrasis metodas taikomas gyvavimo ciklo sąnaudoms apskaičiuoti.
Tokių teisėkūros procedūra priimtų aktų ir prireikus juos papildančių deleguotųjų aktų sąrašas pateikiamas XV priede.
Komisijai pagal 103 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl to sąrašo atnaujinimo, kai sąrašą būtina atnaujinti dėl naujų teisės aktų, kuriais bendrasis metodas padaromas privalomu, priėmimo arba esamų teisės aktų panaikinimo ar dalinio keitimo.
84 straipsnis
Pasiūlyta neįprastai maža kaina
1. Perkantieji subjektai reikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojai paaiškintų pasiūlyme nurodytą kainą arba išlaidas, kai pasiūlyta kaina atrodo neįprastai maža darbų, prekių ar paslaugų atžvilgiu.
2. 1 dalyje nurodyti paaiškinimai visų pirma gali būti susiję su:
a)
gamybos proceso, teikiamų paslaugų ar statybos metodo ekonominiu aspektu;
b)
pasirinktais techniniais sprendimais arba konkurso dalyviui prieinamomis išskirtinai palankiomis sąlygomis tiekti produktus, teikti paslaugas ar atlikti darbus;
c)
konkurso dalyvio siūlomų prekių, paslaugų ar darbų originalumu;
d)
36 straipsnio 2 dalyje nurodytų pareigų laikymusi;
e)
88 straipsnyje nurodytų pareigų laikymusi;
f)
konkurso dalyvio galimybe gauti valstybės pagalbą.
3. Perkantysis subjektas įvertina pateiktą informaciją, kreipdamasis į konkurso dalyvį. Jis gali atmesti pasiūlymą tik tuo atveju, kai pateiktų įrodymų nepakanka pagrįsti pasiūlytą mažą kainą arba išlaidas, atsižvelgiant į 2 dalyje nurodytus aspektus.
Perkantieji subjektai atmeta pasiūlymą, kai nustato, kad pasiūlyta kaina neįprastai maža todėl, kad pasiūlymas neatitinka taikytinų 36 straipsnio 2 dalyje nurodytų pareigų.
4. Kai perkantysis subjektas nustato, jog pasiūlyta kaina neįprastai maža todėl, kad konkurso dalyvis gavo valstybės pagalbą, pasiūlymas gali būti atmestas vien dėl tos priežasties tik po konsultacijų su konkurso dalyviu, kai jis per perkančiojo subjekto nustatytą pakankamą laikotarpį negali įrodyti, jog ši pagalba buvo suderinama su vidaus rinka, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnyje. Kai perkantysis subjektas atmeta pasiūlymą tokiomis aplinkybėmis, jis apie tai praneša Komisijai.
5. Valstybės narės kitų valstybių narių prašymu administracinio bendradarbiavimo tvarka pateikia joms turimą informaciją, kaip antai įstatymus ir kitus teisės aktus, visuotinai taikytinas kolektyvines sutartis ar nacionalinius techninius standartus, susijusius su įrodymais ir dokumentais, pateiktais dėl 2 dalyje išvardytų aspektų.
4 skirsnis
Pasiūlymai, apimantys trečiųjų šalių kilmės produktus, ir santykiai su tomis šalimis
85 straipsnis
Pasiūlymai, apimantys trečiųjų šalių kilmės produktus
1. Šis straipsnis taikomas pasiūlymams, apimantiems trečiųjų šalių, su kuriomis Sąjunga nėra sudariusi nei daugiašalio, nei dvišalio susitarimo, kuriuo Sąjungos įmonėms būtų užtikrinamos panašios ir veiksmingos galimybės patekti į tų trečiųjų šalių rinkas, kilmės produktus. Juo nedaromas poveikis Sąjungos ar jos valstybių narių įsipareigojimams trečiosioms šalims.
2. Pasiūlymas, pateiktas skirti prekių pirkimo sutarčiai, gali būti atmestas, kai trečiųjų šalių kilmės produktų dalis, nustatyta pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 952/2013 (43), sudaro daugiau kaip 50 % bendros pasiūlymo produktų vertės.
Taikant šį straipsnį, programinė įranga, naudojama telekomunikacijų tinklo įrenginiuose, laikoma produktais.
3. Atsižvelgiant į šios dalies antrą pastraipą, kai du ar daugiau pasiūlymų yra lygiaverčiai pagal sutarties skyrimo kriterijus, apibrėžtus 82 straipsnyje, pirmenybė teikiama tiems pasiūlymams, kurie negali būti atmesti pagal šio straipsnio 2 dalį. Taikant šį straipsnį, tokių pasiūlymų kainos yra laikomos lygiavertėmis, jei kainų skirtumas nėra didesnis kaip 3 %.
Tačiau pirmenybė vienam pasiūlymui prieš kitą nesuteikiama pagal pirmą pastraipą, kai, jį priėmus, perkančiajam subjektui tektų įsigyti įrangą, kurios techninės charakteristikos skiriasi nuo turimos įrangos charakteristikų, ir dėl to atsirastų nesuderinamumas, techniniai eksploatacijos bei priežiūros sunkumai ar būtų patirtos pernelyg didelės išlaidos.
4. Taikant šį straipsnį ir nustatant 2 dalyje nurodytą trečiųjų šalių kilmės produktų dalį neatsižvelgiama į tas trečiąsias šalis, kurioms pradėta taikyti ši direktyva priėmus Tarybos sprendimą pagal 1 dalį.
5. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d., o vėliau - kiekvienais metais, Komisija Tarybai pateikia metinę ataskaitą apie daugiašalių ar dvišalių derybų dėl Sąjungos įmonių galimybių patekti į trečiųjų šalių rinkas šios direktyvos taikymo srityse pažangą, apie bet kokius rezultatus, kurie galbūt buvo pasiekti tokių derybų būdu, ir apie visų sudarytų susitarimų praktinį įgyvendinimą.
86 straipsnis
Santykiai su trečiosiomis šalimis, susiję su darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutartimis
1. Valstybės narės Komisijai praneša apie bendro pobūdžio teisinius ar praktinius sunkumus, su kuriais, siekdamos užtikrinti paslaugų pirkimo sutarčių skyrimą trečiosiose šalyse, susiduria ir apie kuriuos praneša jų įmonės.
2. Ne vėliau kaip 2019 m. balandžio 18 d., o vėliau - reguliariai Komisija Tarybai teikia ataskaitą apie paslaugų pirkimo sutarčių padarymą prieinamomis trečiosiose šalyse ir apie derybų su šiomis šalimis šiuo klausimu pažangą, visų pirma Pasaulio prekybos organizacijos (toliau - PPO) sistemoje.
3. Komisija, kreipdamasi į atitinkamą trečiąją šalį, stengiasi ištaisyti padėtį, kai, remdamasi 2 dalyje nurodytomis ataskaitomis arba kita informacija, ji nustato, kad, skiriant paslaugų pirkimo sutartis, trečioji šalis:
a)
Sąjungos įmonėms nesuteikia veiksmingos galimybės patekti į savo rinką, panašios į tą, kurią Sąjunga suteikia tos šalies įmonėms;
b)
netaiko Sąjungos įmonėms tokio nacionalinio režimo arba nesuteikia tokių pačių konkurencinių galimybių, kokias ji suteikia nacionalinėms įmonėms, arba
c)
kitų trečiųjų šalių įmonėms taiko palankesnį režimą nei Sąjungos įmonėms.
4. Valstybės narės Komisijai praneša apie visus teisinius ar praktinius sunkumus, su kuriais, siekdamos užtikrinti sutarčių skyrimą trečiosiose šalyse, susiduria ir apie kuriuos praneša jų įmonės ir kurie kyla dėl to, kad nesilaikoma tarptautinės darbo teisės nuostatų, išvardytų XIV priede.
5. 3 ir 4 dalyse nurodytomis aplinkybėmis Komisija gali bet kuriuo metu pasiūlyti, kad Taryba priimtų įgyvendinimo aktą, kuriuo sustabdytų arba apribotų paslaugų pirkimo sutarčių skyrimą laikotarpiu, kuris nustatomas tame įgyvendinimo akte:
a)
įmonėms, kurių veiklą reglamentuoja atitinkamos trečiosios šalies teisė;
b)
įmonėms, susijusioms su a punkte nurodytomis įmonėmis ir turinčioms savo registruotą buveinę Sąjungoje, tačiau neturinčioms jokių tiesioginių ir veiksmingų ryšių su jokios valstybės narės ekonomika;
c)
įmonėms, pateikiančioms pasiūlymus, kurių dalykas - atitinkamos trečiosios šalies kilmės paslaugos.
Taryba kuo greičiau priima sprendimą kvalifikuota balsų dauguma.
Komisija gali siūlyti tas priemones savo iniciatyva arba valstybės narės prašymu.
6. Šiuo straipsniu nedaromas poveikis Sąjungos įsipareigojimams trečiosioms šalims pagal tarptautinius susitarimus dėl viešųjų pirkimų, visų pirma sudarytus PPO sistemoje.
IV SKYRIUS
Sutarties įvykdymas
87 straipsnis
Sutarčių įvykdymo sąlygos
Perkantieji subjektai gali nustatyti specialias sąlygas, susijusias su sutarties įvykdymu, su sąlyga, kad jos susietos su sutarties dalyku, kaip apibrėžta 82 straipsnio 3 dalyje, ir nurodytos kvietime dalyvauti konkurse arba pirkimo dokumentuose. Tos sąlygos gali apimti ekonominius, su inovacijomis susijusius, aplinkosaugos, socialinius ar su užimtumu susijusius aspektus.
88 straipsnis
Subranga
1. Kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos, veikdamos pagal savo atsakomybę ir kompetenciją, imdamosi atitinkamų veiksmų užtikrina, kad subrangovai laikytųsi 36 straipsnio 2 dalyje nurodytų pareigų.
2. Pirkimo dokumentuose perkantysis subjektas gali prašyti arba gali būti valstybės narės įpareigotas konkurso dalyvio prašyti pasiūlyme nurodyti visas sutarties dalis, kurias jis ketina subrangos sutartimi pavesti atlikti trečiosioms šalims, ir visus siūlomus subrangovus.
3. Valstybės narės gali nustatyti, kad subrangovo prašymu ir jeigu tai įmanoma dėl sutarties pobūdžio, perkantysis subjektas tiesiogiai subrangovui pervestų mokėtinas sumas už ekonominės veiklos vykdytojui, kuriam skirta sutartis (pagrindiniam rangovui) suteiktas paslaugas, patiektas prekes arba atliktus darbus. Tokios priemonės, be kita ko, gali būti atitinkami mechanizmai, kuriuos taikydamas pagrindinis rangovas galėtų prieštarauti nepagrįstiems mokėjimams. To mokėjimo būdo tvarka nustatoma pirkimo dokumentuose.
4. 1-3 dalimis nedaromas poveikis pagrindinio rangovo atsakomybei.
5. Darbų pirkimo sutarčių atveju ir paslaugų, kurios turi būti teikiamos objekte tiesiogiai prižiūrint perkančiajam subjektui, atveju paskyrus sutartį ir ne vėliau kaip nuo tada, kai sutartis pradedama vykdyti, perkantysis subjektas reikalauja, kad pagrindinis rangovas perkančiajam subjektui nurodytų savo subrangovų, kurie dalyvauja atliekant tokius darbus ar teikiant tokias paslaugas, pavadinimus, kontaktinius duomenis ir teisinius atstovus tiek, kiek ta informacija tuo metu jau yra žinoma. Perkantysis subjektas reikalauja, kad pagrindinis rangovas jį informuotų apie visus šios informacijos pasikeitimus visu sutarties laikotarpiu, taip pat praneštų būtiną informaciją apie visus naujus subrangovus, kuriuos jis vėliau įtraukia į tokių darbų atlikimą ar paslaugų teikimą.
Nepaisant pirmos pastraipos, valstybės narės gali tiesiogiai pagrindiniam rangovui nustatyti pareigą teikti reikiamą informaciją.
Prireikus, šio straipsnio 6 dalies b punkto tikslais prie reikiamos informacijos pridedamos subrangovų savideklaracijos, kaip nurodyta 80 straipsnio 3 dalyje. Vadovaujantis šio straipsnio 8 dalimi įgyvendinimo priemonėmis gali būti nustatyta, kad subrangovai, kurie pristatomi po to, kai skiriama sutartis, pateiktų ne savideklaracijas, o pažymėjimus ir kitus patvirtinamuosius dokumentus.
Pirma pastraipa netaikoma tiekėjams.
Perkantieji subjektai gali išplėsti arba gali būti valstybių narių įpareigoti išplėsti pirmoje pastraipoje numatytų pareigų taikymą, pavyzdžiui:
a)
prekių pirkimo sutartims, paslaugų pirkimo sutartims, nesusijusioms su paslaugomis, kurios turi būti teikiamos objektuose tiesiogiai prižiūrint perkančiajam subjektui, arba tiekėjams, įtrauktiems į darbų ar paslaugų pirkimo sutartis;
b)
pagrindinio rangovo subrangovų subrangovams arba dar žemesnėje subrangos grandyje esantiems subrangovams.
6. Siekiant išvengti 36 straipsnio 2 dalyje nurodytų pareigų pažeidimų, galima imtis atitinkamų priemonių, kaip antai:
a)
kai valstybės narės nacionalinėje teisėje nustatytas subrangovų ir pagrindinio rangovo bendrosios atsakomybės mechanizmas, atitinkama valstybė narė užtikrina, kad atitinkamos taisyklės būtų taikomos laikantis 36 straipsnio 2 dalyje nustatytų sąlygų;
b)
perkančiosios organizacijos, vadovaudamosi šios direktyvos 80 straipsnio 3 dalimi, gali patikrinti arba gali būti valstybių narių įpareigotos patikrinti, ar yra subrangovams taikytinų pašalinimo pagrindų pagal Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnį. Tokiais atvejais perkančioji organizacija reikalauja, kad ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subrangovą, kurio atžvilgiu atlikto patikrinimo rezultatai rodo, jog yra privalomų pašalinimo pagrindų. Perkančioji organizacija gali reikalauti arba gali būti valstybės narės įpareigota reikalauti, kad ekonominės veiklos vykdytojas pakeistų subrangovą, kurio atžvilgiu atlikto patikrinimo rezultatai rodo, kad yra neprivalomų pašalinimo pagrindų.
7. Valstybės narės gali numatyti griežtesnes atsakomybės taisykles pagal nacionalinę teisę arba imtis papildomų priemonių pagal nacionalinę teisę dėl tiesioginių mokėjimų subrangovams, pavyzdžiui, numatydamos nuostatas dėl tiesioginių mokėjimų subrangovams jiems nebūtinai prašant tokio tiesioginio mokėjimo.
8. Valstybės narės, nusprendusios numatyti priemones pagal 3, 5 ar 6 dalis, įstatymais ar kitais teisės aktais ir atsižvelgdamos į Sąjungos teisę, apibrėžia tų priemonių įgyvendinimo sąlygas. Tą darydamos valstybės narės gali apriboti jų taikymą, pavyzdžiui, numatyti, kad jos bus taikomos tik tam tikroms sutarčių rūšims, tam tikroms perkančiųjų subjektų ar ekonominės veiklos vykdytojų kategorijoms arba pradedant nuo tam tikrų sumų.
89 straipsnis
Sutarčių keitimas jų galiojimo laikotarpiu
1. Sutartys ir preliminariosios sutartys gali būti keičiamos nevykdant naujos pirkimo procedūros pagal šią direktyvą bet kuriuo iš šių atvejų:
a)
kai pakeitimai, neatsižvelgiant į jų piniginę vertę, buvo numatyti pradiniuose pirkimo dokumentuose apibrėžtose aiškiose, tiksliose ir nedviprasmiškose peržiūros nuostatose, kurios, be kita ko, gali apimti nuostatas dėl kainos persvarstymo, arba pasirinkimo galimybėse. Tokiose nuostatose nurodoma galimų pakeitimų arba pasirinkimo galimybių taikymo sritis, pobūdis ir galimos jų taikymo sąlygos. Jose nenumatomi pakeitimai arba pasirinkimo galimybės, dėl kurių pasikeistų bendras sutarties arba preliminariosios sutarties pobūdis;
b)
perkant iš pradinio rangovo papildomus darbus, paslaugas ar prekes, neatsižvelgiant į jų vertę, kurie tapo būtini ir kurie nebuvo įtraukti į pradinį pirkimą, jei:
i)
rangovo keisti negalima dėl ekonominių ar techninių priežasčių, pavyzdžiui, dėl sukeičiamumo arba sąveikumo su esama įranga, programine įranga, paslaugomis arba įrenginiais, įsigytais vykdant pradinį pirkimą, reikalavimų, ir
ii)
pakeitus rangovą perkančiajam subjektui kiltų didelių nepatogumų arba dėl to būtų dubliuojama nemažai jo išlaidų;
c)
kai yra įvykdytos visos šios sąlygos:
i)
būtinybė daryti pakeitimą atsirado dėl aplinkybių, kurių pareigingas perkantysis subjektas negalėjo numatyti;
ii)
dėl pakeitimo nepasikeičia bendras sutarties pobūdis;
d)
kai rangovas, kuriam perkantysis subjektas iš pradžių paskyrė sutartį, pakeičiamas nauju rangovu dėl vienos iš šių priežasčių:
i)
nedviprasmiškos nuostatos dėl sutarties peržiūros arba pasirinkimo galimybės, laikantis a punkto;
ii)
jeigu dėl įmonės restruktūrizavimo, įskaitant perėmimą, susijungimą ir įsigijimą, arba dėl nemokumo visas arba dalį pradinio rangovo teisių perima kitas ekonominės veiklos vykdytojas, atitinkantis pradinius kokybinės atrankos kriterijus, su sąlyga, kad dėl to nereikia daryti kitų esminių sutarties pakeitimų ir taip nesiekiama išvengti šios direktyvos taikymo, arba
iii)
kai pats perkantysis subjektas prisiima pagrindinio rangovo pareigas jo subrangovų atžvilgiu, jei tokia galimybė numatyta nacionalinės teisės aktuose atsižvelgiant į 88 straipsnį;
e)
kai pakeitimai, neatsižvelgiant į jų vertę, nėra esminiai, kaip apibrėžta 4 dalyje.
Perkantieji subjektai, pakeitę sutartį šios dalies b ir c punktuose nustatytais atvejais, tuo tikslu paskelbia skelbimą Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Tokiame skelbime pateikiama XVI priede nustatyta informacija ir jis skelbiamas pagal 71 straipsnį.
2. Be to, sutartys gali būti taip pat keičiamos nevykdant naujos pirkimo procedūros pagal šią direktyvą, nereikalaujant patikrinti, ar įvykdytos 4 dalies a-d punktuose nustatytos sąlygos, kai pakeitimo vertė neviršija šių abiejų verčių:
i)
15 straipsnyje nustatytų vertės ribų ir
ii)
10 % pradinės sutarties vertės paslaugų ir prekių pirkimo sutarčių atveju ir 15 % pradinės sutarties vertės darbų pirkimo sutarčių atveju.
Vis dėlto pakeitimu neturi būti pakeičiamas bendras sutarties ar preliminariosios sutarties pobūdis. Kai daromi keli pakeitimai iš eilės, vertė nustatoma pagal iš eilės daromų pakeitimų grynąją kumuliacinę vertę.
3. Tais atvejais, kai į sutartį įtraukiama nuostata dėl indeksavimo, siekiant apskaičiuoti 2 dalyje nurodytą kainą, atnaujinta kaina yra pamatinė vertė.
4. Sutarties ar preliminariosios sutarties keitimas jos galiojimo laikotarpiu laikomas esminiu pagal 1 dalies e punktą, jeigu dėl jo iš esmės pasikeičia sutarties ar preliminariosios sutarties pobūdis, palyginti su pradine sutartimi. Bet kuriuo atveju, nedarant poveikio 1 ir 2 dalims, pakeitimas laikomas esminiu, kai įvykdoma viena ar daugiau iš šių sąlygų:
a)
pakeitimu nustatomos sąlygos, dėl kurių, jeigu jos būtų buvusios įtrauktos į pradinę pirkimo procedūrą, būtų buvę galima leisti dalyvauti kitiems kandidatams nei iš pradžių atrinktieji arba priimti kitą pasiūlymą nei iš pradžių priimtas, arba pirkimo procedūra būtų pritraukusi papildomų dalyvių;
b)
pakeitimu rangovo naudai pakeičiama sutarties arba preliminariosios sutarties ekonominė pusiausvyra taip, kaip nebuvo numatyta pradinėje sutartyje arba preliminariojoje sutartyje;
c)
pakeitimu labai išplečiama sutarties arba preliminariosios sutarties taikymo sritis;
d)
kai rangovas, kuriam perkantysis subjektas iš pradžių paskyrė sutartį, pakeičiamas nauju rangovu kitais atvejais, nei numatytieji pagal 1 dalies d punktą.
5. Darbų, prekių ar paslaugų pirkimo sutarties ar preliminariosios sutarties galiojimo laikotarpiu darant kitus jos nuostatų pakeitimus nei numatyti 1 ir 2 dalyse, reikalaujama vykdyti naują pirkimo procedūrą pagal šią direktyvą.
90 straipsnis
Sutarčių nutraukimas
Valstybės narės užtikrina, kad perkantieji subjektai bent toliau nurodytomis aplinkybėmis ir taikytinoje nacionalinėje teisėje nustatytomis sąlygomis turėtų galimybę nutraukti darbų, prekių ar paslaugų pirkimo sutartį jos galiojimo laikotarpiu, kai:
a)
sutartis buvo iš esmės pakeista ir dėl to turėjo būti reikalaujama vykdyti naują pirkimo procedūrą pagal 89 straipsnį;
b)
skiriant sutartį rangovas buvo vienoje iš Direktyvos 2014/24/ES 57 straipsnio 1 dalyje nurodytų situacijų ir todėl jis turėjo būti pašalintas iš pirkimo procedūros pagal šios direktyvos 80 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą;
c)
sutartis neturėjo būti paskirta rangovui, atsižvelgiant į rimtą pagal Sutartis ir šią direktyvą nustatytų įsipareigojimų neįvykdymą, kurį pripažino Europos Sąjungos Teisingumo Teismas procese pagal SESV 258 straipsnį.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
SPECIALIOSIOS PIRKIMO PROCEDŪROS
I SKYRIUS
Socialinės ir kitos specialios paslaugos
91 straipsnis
Socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutarčių skyrimas
XVII priede išvardytų socialinių ir kitų specialių paslaugų pirkimo sutartys skiriamos šiame skyriuje nustatyta tvarka, kai sutarčių vertė yra lygi 15 straipsnio c punkte nurodytai vertės ribai arba ją viršija.
92 straipsnis
Skelbimų paskelbimas
1. Perkantieji subjektai, ketinantys skirti sutartį dėl 91 straipsnyje nurodytų paslaugų, savo ketinimą paskelbia naudodami kurią nors iš šių priemonių:
a)
skelbimą apie pirkimą arba
b)
reguliarų orientacinį skelbimą, kuris skelbiamas nuolat. Reguliariame orientaciniame skelbime konkrečiai nurodomos paslaugų, kurios bus skirtinų sutarčių dalykas, rūšys. Jame nurodoma, kad sutartys bus skiriamos neskelbiant kito skelbimo, o suinteresuotieji ekonominės veiklos vykdytojai kviečiami pareikšti savo susidomėjimą raštu, arba
c)
skelbimą apie kvalifikacijos vertinimo sistemą, kuris skelbiamas nuolat.
Vis dėlto pirma pastraipa netaikoma, kai paslaugų pirkimo sutarties skyrimui galėjo būti taikomos derybos be išankstinio kvietimo dalyvauti konkurse laikantis 50 straipsnio.
2. Perkantieji subjektai, paskyrę sutartį dėl 91 straipsnyje nurodytų paslaugų, rezultatus paskelbia skelbime apie sutarties skyrimą. Tačiau jie gali sugrupuoti tokius skelbimus kas ketvirtį. Tuo atveju jie išsiunčia sugrupuotus skelbimus per 30 dienų nuo kiekvieno ketvirčio pabaigos.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytuose skelbimuose pateikiama XVIII priedo atitinkamai A, B, C arba D dalyse nurodyta informacija, laikantis standartinio pavyzdžio skelbimų. Priimdama įgyvendinimo aktus Komisija nustato standartines formas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 105 straipsnyje nurodytos patariamosios procedūros.
4. Šiame straipsnyje nurodyti skelbimai skelbiami pagal 71 straipsnį.
93 straipsnis
Sutarčių skyrimo principai
1. Valstybės narės nustato nacionalines sutarčių skyrimo pagal šį skyrių taisykles siekdamos užtikrinti, kad perkantieji subjektai laikytųsi skaidrumo ir ekonominės veiklos vykdytojų lygiateisiškumo principų. Valstybės narės gali savarankiškai nustatyti taikytinas procedūrines taisykles, jeigu tokiomis taisyklėmis perkantiesiems subjektams leidžiama atsižvelgti į atitinkamų paslaugų specifiką.
2. Valstybės narės užtikrina, kad perkantieji subjektai galėtų atsižvelgti į poreikį užtikrinti paslaugų kokybę, tęstinumą, prieinamumą, įperkamumą, galimybę jas gauti ir visapusiškumą, įvairių naudotojų kategorijų, įskaitant nepalankioje padėtyje esančias ir pažeidžiamas grupes, konkrečius poreikius, naudotojų įtraukimą ir įgalinimą bei inovacijas. Valstybės narės taip pat gali numatyti, kad paslaugų teikėjas pasirenkamas vadovaujantis geriausio kainos ir kokybės santykio pasiūlymu, atsižvelgiant į socialinių paslaugų kokybės ir tvarumo kriterijus.
94 straipsnis
Rezervuotos sutartys tam tikrų paslaugų atveju
1. Valstybės narės gali numatyti, kad perkantieji subjektai, kurie yra perkančiosios organizacijos, gali rezervuoti teisę organizacijoms dalyvauti viešųjų sutarčių skyrimo procedūrose tik tų 91 straipsnyje nurodytų sveikatos, socialinių ir kultūros paslaugų atveju, kurių BVPŽ kodai yra 75121000-0, 75122000-7, 75123000-4, 79622000-0, 79624000-4, 79625000-1, 80110000-8, 80300000-7, 80420000-4, 80430000-7, 80511000-9, 80520000-5, 80590000-6, nuo 85000000-9 iki 85323000-9, 92500000-6, 92600000-7, 98133000-4, 98133110-8.
2. 1 dalyje nurodyta organizacija turi tenkinti visas šias sąlygas:
a)
jos tikslas yra vykdyti viešųjų paslaugų misiją, susijusią su 1 dalyje nurodytų paslaugų teikimu;
b)
pelnas reinvestuojamas siekiant organizacijos tikslo. Jei pelnas yra paskirstomas ar perskirstomas, tai turėtų būti daroma atsižvelgiant į dalyvavimo veiksnius;
c)
sutartį vykdančios organizacijos valdymo ar nuosavybės teisių struktūra grindžiama darbuotojų nuosavybės teisių ar dalyvavimo principais arba reikalaujama aktyvaus darbuotojų, naudotojų ar suinteresuotųjų subjektų dalyvavimo ir
d)
organizacijai per paskutinius trejus metus atitinkama perkančioji organizacija nėra skyrusi atitinkamų paslaugų pirkimo sutarties pagal šį straipsnį.
3. Maksimali sutarties trukmė yra ne daugiau nei treji metai.
4. Kvietime dalyvauti konkurse daroma nuoroda į šį straipsnį.
5. Nepaisant 108 straipsnio, Komisija įvertina šio straipsnio poveikį ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą 2019 m. balandžio 18 d.
II SKYRIUS
Projekto konkursams taikomos taisyklės
95 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis skyrius taikomas projekto konkursams, rengiamiems kaip paslaugų pirkimo sutarties pirkimo procedūros dalis, su sąlyga, kad numatoma sutarties vertė be PVM ir įskaitant dalyviams skiriamų prizų arba mokėjimų vertę yra lygi 15 straipsnio a punkte nustatytai sumai arba yra didesnė už ją.
2. Šis skyrius taikomas visiems projekto konkursams, jeigu bendra konkurso prizų ir mokėjimų dalyviams suma, įskaitant paslaugų pirkimo sutarties, kuri gali būti vėliau sudaryta pagal 50 straipsnio j punktą, numatomą vertę be PVM, jei perkantysis subjektas skelbime apie konkursą neatmeta tokios sutarties skyrimo galimybės, yra lygi 15 straipsnio a punkte nustatytai sumai arba yra didesnė už ją.
96 straipsnis
Skelbimai
1. Perkantieji subjektai, ketinantys rengti projekto konkursą, dalyvauti konkurse pakviečia skelbime apie konkursą.
Kai paskui jie ketina skirti paslaugų pirkimo sutartį pagal 50 straipsnio j punktą, tai nurodoma skelbime apie projekto konkursą.
Projekto konkursą surengę perkantieji subjektai apie konkurso rezultatus praneša skelbimu.
2. Kvietime dalyvauti konkurse pateikiama XIX priede nustatyta informacija, o skelbime apie projekto konkurso rezultatus pateikiama XX priede nustatyta informacija, naudojant standartines formas. Komisija priima įgyvendinimo aktus dėl tų standartinių formų nustatymo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 105 straipsnyje nurodytos patariamosios procedūros.
Skelbimas apie projekto konkurso rezultatus išsiunčiamas Europos Sąjungos leidinių biurui per 30 dienų nuo projekto konkurso pabaigos.
Informacija apie konkurso rezultatus gali būti neskelbiama, jeigu jos pateikimas trukdytų užtikrinti įstatymų vykdymą ar prieštarautų viešajam interesui arba pažeistų teisėtus konkretaus viešojo ar privačiojo ekonominės veiklos vykdytojo komercinius interesus arba galėtų trukdyti sąžiningam ekonominės veiklos vykdytojų tarpusavio konkuravimui.
3. 71 straipsnio 2-6 dalys taip pat taikomos su projekto konkursais susijusiems skelbimams.
97 straipsnis
Projekto konkursų rengimo ir dalyvių bei vertinimo komisijos atrankos taisyklės
1. Rengdami projekto konkursus, perkantieji subjektai taiko procedūras, pritaikytas pagal I antraštinę dalį ir šį skyrių.
2. Dalyvavimas projekto konkursuose negali būti ribojamas:
a)
nurodant į valstybės narės teritoriją arba jos dalį;
b)
remiantis tuo, jog pagal valstybės narės, kurioje rengiamas konkursas, teisę reikalaujama, kad dalyviai būtų fiziniai arba juridiniai asmenys.
3. Kai projekto konkursuose leidžiama dalyvauti ribotam dalyvių skaičiui, perkantieji subjektai nustato aiškius ir nediskriminacinius atrankos kriterijus. Bet kuriuo atveju dalyvauti pakviestų kandidatų skaičiaus turi pakakti tikrai konkurencijai užtikrinti.
4. Vertinimo komisiją sudaro tik fiziniai asmenys, kurie yra nepriklausomi nuo konkurso dalyvių. Kai iš konkurso dalyvių reikalaujama konkrečios profesinės kvalifikacijos, bent trečdalis vertinimo komisijos narių turi turėti tą arba lygiavertę kvalifikaciją.
98 straipsnis
Vertinimo komisijos sprendimai
1. Vertinimo komisija sprendimus priima ar nuomonę reiškia savarankiškai.
2. Vertinimo komisija nagrinėja kandidatų pateiktus planus ir projektus anonimiškai ir remdamasi tik skelbime apie konkursą nurodytais kriterijais.
3. Vertinimo komisija į savo narių pasirašomą protokolą surašo projektų eilę, sudaromą atsižvelgus į kiekvieno projekto pranašumus, ir jame pateikia pastabas ir dalykus, kuriuos gali reikėti patikslinti.
4. Kol vertinimo komisija nėra priėmusi nuomonės ar sprendimo, užtikrinamas anonimiškumas.
5. Prireikus kandidatų gali būti prašoma atsakyti į klausimus, kuriuos vertinimo komisija įrašė į protokolą, siekiant išsiaiškinti bet kokius projektų aspektus.
6. Parengiamas išsamus vertinimo komisijos narių ir kandidatų dialogo protokolas.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
VALDYMAS
99 straipsnis
Vykdymo užtikrinimas
1. Siekdamos veiksmingai užtikrinti tinkamą ir veiksmingą įgyvendinimą, valstybės narės užtikrina, kad bent šiame straipsnyje nustatytas užduotis vykdytų viena ar daugiau valdžios institucijų, įstaigų ar struktūrų. Jos Komisijai nurodo visas tas užduotis vykdyti kompetentingas valdžios institucijas ar struktūras.
2. Valstybės narės užtikrina, kad būtų stebima, kaip taikomos viešojo pirkimo taisyklės.
Kai stebėsenos institucijos ar struktūros savo iniciatyva arba gavusios informacijos nustato konkrečius pažeidimus ar sistemines problemas, jos įgaliojamos nurodyti tas problemas nacionalinėms audito institucijoms, teismams arba kitoms atitinkamoms valdžios institucijoms ar struktūroms, kaip antai ombudsmenui, nacionaliniams parlamentams ar jų komitetams.
3. Stebėsenos veiklos rezultatai pagal 2 dalį skelbiami viešai, naudojant tinkamas informacijos priemones. Šie rezultatai taip pat pateikiami Komisijai. Pavyzdžiui, jie gali būti įtraukti į šios dalies antroje pastraipoje nurodytas stebėsenos ataskaitas.
Ne vėliau kaip 2017 m. balandžio 18 d., o vėliau - kas trejus metus, valstybės narės pateikia Komisijai stebėsenos ataskaitą, kurioje atitinkamais atvejais pateikiama informacija apie dažniausias netinkamo taikymo ar teisinio netikrumo priežastis, įskaitant galimas struktūrines ar pasikartojančias taisyklių taikymo problemas, apie MVĮ dalyvavimo viešuosiuose pirkimuose lygį ir apie sukčiavimo, korupcijos, interesų konflikto ir kitų rimtų pažeidimų pirkimų srityje atvejų prevenciją, nustatymą ir tinkamą pranešimą apie tokius atvejus.
Komisija ne dažniau kaip kas trejus metus gali paprašyti valstybių narių pateikti informaciją apie nacionalinės strateginės pirkimų politikos praktinį įgyvendinimą.
Šios dalies tikslais MVĮ suprantamos taip, kaip apibrėžta Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (44).
Pagal šią dalį gautų duomenų pagrindu Komisija reguliariai pateikia nacionalinės pirkimų politikos įgyvendinimo ir geriausios praktikos vidaus rinkoje ataskaitą.
4. Valstybės narės užtikrina, kad:
a)
būtų galima nemokamai gauti informaciją ir konsultacijas dėl Sąjungos viešųjų pirkimų teisės aiškinimo ir taikymo, kad perkančiosioms organizacijoms ir ekonominės veiklos vykdytojams, visų pirma MVĮ, būtų padedama tinkamai taikyti Sąjungos viešųjų pirkimų taisykles, ir
b)
būtų teikiama parama perkančiosioms organizacijoms planuojant ir vykdant pirkimo procedūras.
5. Valstybės narės, nedarydamos poveikio Komisijos nustatytoms bendrosioms procedūroms ir darbo metodams, taikomiems jos bendravimui ir ryšiams su valstybėmis narėmis, paskiria kontaktinį punktą bendradarbiavimui su Komisija dėl viešųjų pirkimų teisės aktų taikymo.
6. Perkančiosios organizacijos bent sutarties galiojimo laikotarpiu saugo visų sudarytų sutarčių kopijas, kai sutarties vertė lygi arba didesnė negu:
a)
1 000 000 EUR prekių pirkimo ar paslaugų pirkimo sutarčių atveju;
b)
10 000 000 EUR darbų pirkimo sutarčių atveju.
Perkančiosios organizacijos leidžia susipažinti su tomis sutartimis; tačiau gali būti neleidžiama susipažinti su konkrečiais dokumentais ar informacijos dalimis tiek, kiek tokia galimybė numatyta taikytinose Sąjungos ar nacionalinėse taisyklėse dėl galimybės susipažinti su dokumentais ir duomenų apsaugos ir jose numatytomis sąlygomis.
100 straipsnis
Atskiros sutarčių skyrimo procedūrų ataskaitos
1. Perkantieji subjektai saugo atitinkamą informaciją, susijusią su kiekviena sutartimi ar preliminariąja sutartimi, kuriai taikoma ši direktyva, ir kiekvieną kartą, kai sukuriama dinaminė pirkimo sistema. Ši informacija turi būti pakankamai išsami, kad jie vėliau galėtų pagrįsti sprendimus, priimtus dėl:
a)
ekonominės veiklos vykdytojų kvalifikacijos vertinimo bei atrankos ir sutarčių skyrimo;
b)
derybų be kvietimo dalyvauti konkurse taikymo pagal 50 straipsnį;
c)
II antraštinės dalies II-IV skyrių netaikymo taikant I antraštinės dalies II ir III skyriuose numatytas nukrypti leidžiančias nuostatas;
d)
prireikus, priežasčių, kodėl elektroniniam pasiūlymų teikimui buvo naudojamos kitos nei elektroninės ryšio priemonės.
Jei skelbime apie sutarties skyrimą, parengtame pagal 70 straipsnį arba 92 straipsnio 2 dalį, pateikta pagal šią dalį reikalaujama informacija, perkantieji subjektai gali remtis tuo skelbimu.
2. Perkantieji subjektai visų pirkimo procedūrų eigą fiksuoja dokumentuose, nepriklausomai nuo to, ar procedūros vykdomos elektroninėmis priemonėmis. Tuo tikslu jie užtikrina, kad būtų saugoma pakankamai dokumentų visais pirkimo procedūros etapais priimtiems sprendimams pagrįsti, kaip antai dokumentai, susiję su ryšių palaikymu su ekonominės veiklos vykdytojais ir vidaus svarstymais, pirkimo dokumentų rengimu, dialogu ar derybomis, jeigu vyko, atranka ir sutarties skyrimu. Dokumentai saugomi bent trejus metus po sutarties skyrimo datos.
3. Informacija arba dokumentai, arba pagrindinės jų dalys pateikiamos Komisijai arba nacionalinės valdžios institucijoms, įstaigoms ar struktūroms, nurodytoms 99 straipsnyje, kai jos to prašo.
101 straipsnis
Nacionalinės ataskaitos ir statistinė informacija
1. Komisija peržiūri duomenų, kuriuos galima gauti iš 67-71, 92 ir 96 straipsniuose nurodytų skelbimų, skelbiamų pagal IX priedą, kokybę ir išsamumą.
Kai šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytų duomenų kokybė ir išsamumas neatitinka pareigų, nustatytų 67 straipsnio 1 dalyje, 68 straipsnio 1 dalyje, 69 straipsnyje, 70 straipsnio 1 dalyje, 92 straipsnio 3 dalyje ir 96 straipsnio 2 dalyje, Komisija prašo atitinkamos valstybės narės papildomos informacijos. Atitinkama valstybė narė per pagrįstą laikotarpį suteikia Komisijos prašomą trūkstamą statistinę informaciją.
2. Ne vėliau kaip 2017 m. balandžio 18 d., o vėliau - kas trejus metus, valstybės narės perduoda Komisijai statistinę ataskaitą apie pirkimą, kuriam būtų taikoma ši direktyva, jei jo vertė būtų viršijusi 15 straipsnyje nustatytą atitinkamą vertės ribą, kurioje nurodomas tokio pirkimo agreguotos bendros vertės atitinkamu laikotarpiu apskaičiavimas. Tas apskaičiavimas visų pirma gali būti grindžiamas turimais duomenimis pagal nacionalinius skelbimo reikalavimus arba skaičiavimais pagal imčių modelius.
Ta ataskaita gali būti įtraukta į 99 straipsnio 3 dalyje nurodytą ataskaitą.
102 straipsnis
Administracinis bendradarbiavimas
1. Valstybės narės viena kitai teikia pagalbą ir įdiegia veiksmingo tarpusavio bendradarbiavimo priemones, kad užtikrintų informacijos mainus 62, 81 ir 84 straipsniuose nurodytais klausimais. Jos užtikrina informacijos, kuria keičiasi, konfidencialumą.
2. Visų atitinkamų valstybių narių kompetentingos valdžios institucijos keičiasi informacija laikydamosi asmens duomenų apsaugos taisyklių, numatytų Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB (45) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/58/EB (46).
3. Siekiant įvertinti, ar Vidaus rinkos informacinė sistema (toliau - IMI), sukurta Reglamentu (ES) Nr. 1024/2012, yra tinkama naudoti siekiant keistis informacija, kuriai taikoma ši direktyva, ne vėliau kaip 2015 m. balandžio 18 d. pradedamas bandomasis projektas.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
DELEGUOTIEJI ĮGALIOJIMAI, ĮGYVENDINIMO ĮGALIOJIMAI IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
103 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 4, 17, 40, 41, 76 ir 83 straipsniuose nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo 2014 m. balandžio 17 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 4, 17, 40, 41, 76 ir 83 straipsniuose nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 4, 17, 40, 41, 76 ir 83 straipsnius priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
104 straipsnis
Skubos procedūra
1. Pagal šį straipsnį priimti deleguotieji aktai įsigalioja nedelsiant ir taikomi, jei nepareiškiama 2 dalyje nurodytų prieštaravimų. Pranešime Europos Parlamentui ir Tarybai apie deleguotąjį aktą nurodomos skubos procedūros taikymo priežastys.
2. Europos Parlamentas arba Taryba, laikydamiesi 103 straipsnio 5 dalyje nurodytos procedūros, gali pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto. Tokiu atveju Komisija, gavusi pranešimą apie Europos Parlamento arba Tarybos sprendimą pareikšti prieštaravimų, nedelsdama panaikina aktą.
105 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Viešųjų pirkimų patariamasis komitetas, įsteigtas pagal Tarybos sprendimą 71/306/EEB (47). Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
106 straipsnis
Perkėlimo į nacionalinę teisę ir pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Valstybės narės užtikrina, kad įsigaliotų įstatymai ir kiti teisės aktai, būtini, kad šios direktyvos būtų laikomasi ne vėliau kaip 2016 m. balandžio 18 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
2. Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali atidėti 40 straipsnio 1 dalies taikymą iki 2018 m. spalio 18 d., išskyrus atvejus, kai elektroninių priemonių naudojimas yra privalomas pagal 52, 53, 54 straipsnius, 55 straipsnio 3 dalį, 71 straipsnio 2 dalį arba 73 straipsnį.
Nepaisant šio straipsnio 1 dalies, valstybės narės gali atidėti 40 straipsnio 1 dalies taikymą centrinėms perkančiosioms organizacijoms pagal 55 straipsnio 3 dalį iki 2017 m. balandžio 18 d.
Kai valstybė narė nusprendžia atidėti 40 straipsnio 1 dalies taikymą, ta valstybė narė numato, kad visų tipų bendravimui ir keitimuisi informacija perkantieji subjektai gali pasirinkti kurią nors iš šių bendravimo priemonių:
a)
elektronines priemones, laikantis 40 straipsnio;
b)
paštą ar kitą tinkamą vežėją;
c)
faksą;
d)
tų priemonių derinį.
3. Valstybės narės, priimdamos 1 ir 2 dalyse nurodytas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
107 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 2004/17/EB panaikinama nuo 2016 m. balandžio 18 d.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal XXI priede pateiktą atitikties lentelę.
108 straipsnis
Peržiūra
Komisija peržiūri ekonominį poveikį vidaus rinkai, visų pirma atsižvelgiant į tokius veiksnius kaip tarpvalstybinis sutarčių skyrimas ir sandorių sąnaudos, atsiradusį dėl 15 straipsnyje nustatytų vertės ribų taikymo, ir ne vėliau kaip 2019 m. balandžio 18 d. dėl jo pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Komisija, jei įmanoma ir tinkama, apsvarsto galimybę pasiūlyti kitame derybų raunde padidinti pagal SVP taikytinas vertės ribas. Jei yra kokių nors pagal SVP taikytinų vertės ribų pakeitimų, po ataskaitos prireikus pateikiamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo keičiamos šioje direktyvoje nustatytos vertės ribos.
109 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
110 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2014 m. vasario 26 d.