NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 101/2013
ze dne 4. února 2013
o použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 ze dne 29. dubna 2004 o hygieně potravin (2) stanoví obecná pravidla pro hygienu potravin vztahující se na provozovatele potravinářských podniků, přičemž přihlíží především k zásadě týkající se všeobecného používání postupů založených na analýze rizik a kritických kontrolních bodech (dále jen „HACCP“).
(2)
Nařízení (ES) č. 853/2004 stanoví zvláštní pravidla pro hygienu potravin živočišného původu vztahující se na provozovatele potravinářských podniků. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků nepoužijí k odstranění povrchového znečištění produktů živočišného původu žádnou jinou látku než pitnou vodu, pokud nebylo použití dotyčné látky schváleno v souladu s uvedeným nařízením.
(3)
Dále nařízení Komise (ES) č. 2073/2005 ze dne 15. listopadu 2005 o mikrobiologických kritériích pro potraviny (3) stanoví mikrobiologická kritéria pro některé mikroorganismy a prováděcí pravidla, která musí provozovatelé potravinářských podniků dodržovat při provádění obecných a zvláštních hygienických opatření podle nařízení (ES) č. 852/2004. Stanoví, že provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit, aby potraviny splňovaly uvedená mikrobiologická kritéria.
(4)
Dne 14. prosince 2010 Komise obdržela žádost o povolení použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu a masa.
(5)
Dne 26. července 2011 přijal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) vědecké stanovisko týkající se hodnocení bezpečnosti a účinnosti kyseliny mléčné pro odstraňování povrchové mikrobiální kontaminace z jatečně upravených těl skotu, výsekových částí a výrobního masa (ořezu) (Scientific Opinion on the evaluation of the safety and efficacy of lactic acid for the removal of microbial surface contamination from beef carcases, cuts and trimmings) (4).
(6)
Ve svém stanovisku dospěl úřad EFSA k závěru, že ošetření, při nichž se k dekontaminaci používá kyselina mléčná, nepředstavují žádné bezpečnostní riziko, pakliže je použitá látka v souladu se specifikacemi Unie pro potravinářské přídatné látky. Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že ošetření kyselinou mléčnou dosahují zásadního snížení mikrobiální kontaminace oproti situaci, kdy není použito žádné ošetření, nebo ve srovnání s ošetřením pitnou vodou, a že je nepravděpodobné, že by taková ošetření přispívala k rozvoji rezistence mikroorganismů.
(7)
Úřad EFSA doporučuje, aby provozovatelé potravinářských podniků potvrdili antimikrobiální účinnost těchto ošetření při svých specifických podmínkách zpracování a ověřili koncentraci kyseliny mléčné, teplotu aplikace a další faktory, které ovlivňují její účinnost ve funkci dekontaminačního činidla. Úřad EFSA ve svém stanovisku dále dospěl k závěru, že z tohoto použití kyseliny mléčné neplynou žádné negativní dopady na životní prostředí.
(8)
Podle stanoviska EFSA nebude zbytkové množství, které se v souvislosti s ošetřením kyselinou mléčnou vstřebá do hovězího masa, převyšovat 190 mg/kg. Takovéto množství se považuje za zbytkové ve srovnání s aktivním množstvím, jehož je třeba ke snížení povrchové mikrobiální kontaminace. Nemá ani žádný technologický účinek na konečný produkt. Zbytkové množství kyseliny mléčné použité ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace je zanedbatelné ve srovnání s množstvím kyseliny mléčné, která se v hovězím mase přirozeně vyskytuje, a nepředstavuje žádné bezpečnostní riziko. V některých masných polotovarech jsou jako potravinářské přídatné látky pro účely konzervace povoleny soli kyseliny mléčné. Pro tyto účely se běžně používají hodnoty 20 000 mg/kg. Použití kyseliny mléčné pro účely snižování povrchové mikrobiální kontaminace se tudíž jasně odlišuje od jejího použití jakožto potravinářské přídatné látky.
(9)
S ohledem na stanovisko EFSA a vzhledem ke schopnosti kyseliny mléčné zásadním způsobem snižovat možnou mikrobiální kontaminaci je vhodné povolit její použití ke snižování povrchové kontaminace. Takovéto použití by však mělo podléhat určitým podmínkám. Mělo by být omezeno na použití na úrovni jatek u jatečně upravených těl, jejich půlek či čtvrtí a mělo by být začleněno do správné hygienické praxe a systémů založených na HACCP.
(10)
Nařízení Komise (EU) č. 231/2012 ze dne 9. března 2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (5), stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky, a to zejména takové, které se týkají původu, kritérií pro čistotu a jakýchkoli dalších nezbytných informací.
(11)
Podle stanoviska EFSA by kyselina mléčná používaná ke snižování povrchové kontaminace u jatečně upravených těl skotu měla být v souladu se specifikacemi pro kyselinu mléčnou stanovenými právními předpisy Unie. V případě, že se kyselina mléčná používá ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace podle tohoto nařízení, bylo by tudíž vhodné, aby taková kyselina mléčná byla v souladu se specifikacemi stanovenými nařízením (EU) č. 231/2012.
(12)
Použití kyseliny mléčné ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí nesmí mít vliv na povinnost provozovatelů potravinářských podniků dodržovat požadavky právních předpisů Unie týkajících se hygieny potravin, jak je stanoví nařízení (ES) č. 852/2004, (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 2073/2005, a nemělo by být v žádném případě považováno za náhradu správné hygienické praxe na jatkách a provozních postupů či za alternativu při plnění požadavků uvedených nařízení.
(13)
Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou. Komise proto předložila Radě návrh týkající se tohoto opatření a předala jej současně i Evropskému parlamentu.
(14)
S ohledem na skutečnost, že ve stanovených lhůtách Rada nerozhodla a Evropský parlament nevyjádřil s opatřením nesouhlas, měla by Komise opatření přijmout,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Provozovatelé potravinářských podniků mohou na úrovni jatek používat kyselinu mléčnou ke snižování povrchové mikrobiální kontaminace u jatečně upravených těl skotu, jejich půlek či čtvrtí v souladu s podmínkami stanovenými v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 101/2013
2013 m. vasario 4 d.
dėl pieno rūgšties naudojimo mikrobiologinių teršalų kaupimuisi ant galvijų skerdenų paviršių mažinti
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004, nustatantį konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 852/2004 dėl maisto produktų higienos (2) maisto ūkio subjektams nustatytos bendros taisyklės dėl maisto produktų higienos, ypač atsižvelgiant į bendrojo procedūrų, paremtų rizikos veiksnių analize ir svarbiaisiais valdymo taškais (RVASVT), įgyvendinimo principą;
(2)
Reglamente (EB) Nr. 853/2004 maisto ūkio subjektams nustatyti konkretūs gyvūninių maisto produktų higienos reikalavimai. Jame nustatyta, kad maisto ūkio subjektai ant gyvūninių produktų paviršiaus susikaupusiems teršalams šalinti neturi naudoti jokios kitos medžiagos, išskyrus vandenį, jei medžiagos naudojimas nebuvo patvirtintas pagal tą reglamentą;
(3)
be to, 2005 m. lapkričio 15 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 2073/2005 dėl maisto produktų mikrobiologinių kriterijų (3) nustatyti mikrobiologiniai kriterijai, taikomi tam tikriems mikroorganizmams, ir įgyvendinimo taisyklės, kurių turi laikytis maisto ūkio subjektai, taikydami Reglamente (EB) Nr. 852/2004 nurodytas bendrąsias ir specialiąsias higienos priemones. Jame nustatyta, kad maisto ūkio subjektai turi užtikrinti, jog maisto produktai atitiktų tuos mikrobiologinius kriterijus;
(4)
2010 m. gruodžio 14 d. Komisija gavo paraišką pritarti pieno rūgšties naudojimui siekiant sumažinti teršalų kaupimąsi ant galvijų skerdenų ir mėsos paviršiaus;
(5)
2011 m. liepos 26 d. Europos maisto saugos tarnyba (EMST) priėmė mokslinę nuomonę dėl mikrobinių teršalų šalinimo nuo jautienos skerdenų, gabalų ir išpjovų paviršiaus, naudojant pieno rūgštį, saugos ir veiksmingumo įvertinimo (4);
(6)
EMST nuomonėje padaryta išvada, kad procesai naudojant pieno rūgštį nekelia saugos problemų, su sąlyga, kad naudojama medžiaga atitinka Sąjungos maisto priedų specifikacijas. Be to, EMST daro išvadą, kad dėl procesų, kai naudojama pieno rūgštis, reikšmingai sumažėja mikrobiologinė tarša, priešingai nei tada, kai nenaudojama nieko arba naudojamas geriamasis vanduo, ir kad vargiai tikėtina, kad dėl tokių procesų padidėtų mikrobų atsparumas;
(7)
EMST rekomenduoja, kad maisto ūkio subjektai, vadovaudamiesi konkrečiomis apdorojimo taisyklėmis, patvirtintų tokių procesų antimikrobinį veiksmingumą ir patikrintų pieno rūgšties koncentraciją, taikomą temperatūrą ir kitus veiksnius, turinčius poveikio pieno rūgšties, kaip nukenksminimo medžiagos, veiksmingumui. EMST nuomonėje taip pat padaryta išvada, kad pieno rūgšties naudojimas nedaro neigiamo poveikio aplinkai;
(8)
remiantis EMST nuomone, po apdorojimo pieno rūgštimi proceso į jautieną patekęs likutis nebus didesnis kaip 190 mg/kg. Toks kiekis, palyginti su paviršiaus mikrobinei taršai mažinti būtinu aktyviuoju kiekiu, laikomas liekamuoju. Jis taip pat neturi jokio technologinio poveikio gatavam produktui. Be to, paviršiaus mikrobinei taršai mažinti naudojamos pieno rūgšties likutis, palyginti su jautienoje natūraliai esančios pieno rūgšties kiekiu, yra nežymus ir nekelia saugos problemų. Tam tikruose mėsos pusgaminiuose pieno rūgšties druskas leidžiama naudoti konservavimo tikslais kaip maisto priedus. Šiuo tikslu paprastai naudojama 20 000 mg/kg koncentracija. Todėl paviršiaus mikrobinei taršai mažinti skirtos pieno rūgšties ir pieno rūgšties, kaip maisto priedo, naudojimo atvejai aiškiai skiriasi;
(9)
atsižvelgiant į EMST nuomonę ir į tai, kad pieno rūgštis gali padėti gerokai sumažinti galimą mikrobiologinę taršą, tikslinga pritarti jos naudojimui siekiant sumažinti teršalų kaupimąsi ant paviršiaus. Tačiau tokiam naudojimui turėtų būti taikomos tam tikros sąlygos. Pieno rūgštis turėtų būti naudojama tik skerdyklose tvarkomoms skerdenoms ir skerdenų pusėms ar ketvirčiams, ir tai turėtų tapti gerosios higienos praktikos ir RVASVT pagrįstų sistemų dalimi;
(10)
2012 m. kovo 9 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 231/2012, kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento Nr. 1333/2008 (5) II ir III prieduose išvardytų maisto priedų specifikacijos, nustatomos maisto priedų specifikacijos, visų pirma dėl jų kilmės, grynumo kriterijų ir kitos būtinos informacijos;
(11)
remiantis EMST nuomone, teršalams, susikaupusiems ant galvijų skerdenų paviršių, sumažinti naudojama pieno rūgštis turėtų atitikti Sąjungos teisės aktuose pieno rūgščiai nustatytas specifikacijas. Todėl, kai pieno rūgštis naudojama siekiant sumažinti mikrobiologinę paviršiaus taršą pagal šį reglamentą, tokia pieno rūgštis turėtų atitikti specifikacijas, nustatytas Reglamentu (ES) Nr. 231/2012;
(12)
galvijų skerdenų ar skerdenų pusių arba ketvirčių paviršių mikrobiologinei taršai sumažinti skirta pieno rūgštis turi būti naudojama nepažeidžiant maisto ūkio subjekto prievolės laikytis Sąjungos teisės aktų dėl maisto higienos reikalavimų, kaip nustatyta reglamentuose (EB) Nr. 852/2004, Nr. 853/2004 ir Nr. 2073/2005, ir toks naudojimas jokiu būdu neturėtų būti laikomas alternatyva gerajai skerdimo higienos praktikai ir darbo procedūroms arba alternatyva, kuri pasirenkama siekiant užtikrinti atitiktį tuose reglamentuose nustatytiems reikalavimams;
(13)
Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas nepateikė nuomonės per komiteto pirmininko nustatytą terminą. Todėl Komisija Tarybai pateikė su šia priemone susijusį pasiūlymą ir tuo pat metu perdavė jį Europos Parlamentui;
(14)
atsižvelgiant į tai, kad per nustatytą laikotarpį Taryba veiksmų nesiėmė, o Europos Parlamentas priemonei neprieštaravo, Komisija turėtų ją priimti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Maisto ūkio subjektai gali naudoti pieno rūgštį, kad skerdyklose būtų sumažinta mikrobiologinė galvijų skerdenų ar skerdenų pusių arba ketvirčių paviršių tarša, laikantis šio reglamento priede nustatytų sąlygų.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 4 d.