PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/501
ze dne 24. března 2015
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 26. června 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Tchaj-wanu (dále jen „dotčené země“) do Unie na základě článku 5 základního nařízení. V Úředním věstníku Evropské unie uveřejnila příslušné oznámení (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila toto šetření na základě podnětu podaného dne 13. května 2014 sdružením Eurofer (dále jen „žadatel“) jménem výrobců plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii, kteří podali podnět. Žadatel představuje přibližně 50 % celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu uvedeného výrobku a výsledné podstatné újmě, které byly dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Dne 14. srpna 2014 Komise zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR do Unie a zahájila samostatné šetření. Oznámení o zahájení antisubvenčního řízení zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (3).
1.2. Celní evidence
(4)
Na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy přijala Komise dne 15. prosince 2014 prováděcí nařízení (EU) č. 1331/2014 (4), kterým se zavádí celní evidence dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu, a to počínaje dnem 17. prosince 2014.
1.3. Zúčastněné strany
(5)
V oznámení o zahájení řízení vyzvala Komise zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínské a tchajwanské orgány, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, a vyzvala je k účasti. Komise o zahájení šetření rovněž informovala výrobce ve Spojených státech amerických (dále jen „USA“) a Jihoafrické republice a vyzvala je k účasti. V oznámení o zahájení Komise zúčastněné strany informovala, že uvažuje o USA jako o třetí zemi s tržním hospodářstvím („srovnatelná země“) ve smyslu čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(6)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení šetření a požádat o slyšení u Komise a/nebo u úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(7)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že možná bude nutné vybrat vzorek zúčastněných stran v souladu s článkem 17 základního nařízení.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(8)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že vybrala prozatímní vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali přibližně 50 % objemu výroby. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily. K prozatímnímu vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky a prozatímní vzorek byl potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(9)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo třicet jedna dovozců, kteří nejsou ve spojení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala jako vzorek čtyři z nich na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny ohledně výběru vzorku konzultace.
(11)
Komise obdržela připomínky týkající se vlastnické struktury jednoho z vybraných dovozců. Zúčastněné strany tvrdily, že jeden dovozce by do vzorku neměl být zahrnut, protože je ve spojení s jedním výrobcem v Unii. Tento dovozce však nebyl ve spojení s žádnými výrobci v Unii během období šetření, nýbrž až následně. Kromě toho pojem „dovozce, který není ve spojení“, znamená, že daný dovozce není ve spojení s vyvážejícími výrobci. Dovozce, který není ve spojení, totiž může být ve spojení s výrobcem v Unii.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců na Tchaj-wanu
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce na Tchaj-wanu, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zástupce Tchaj-wanu při EU, aby našli a/nebo kontaktovali případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(13)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět údajných vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vývozců (z nichž tři jsou ve spojení) na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
(14)
Šetření ukázalo, že dvě společnosti zařazené do vzorku a dvě spolupracující společnosti nezařazené do vzorku nesplňují definici vyvážejícího výrobce, jelikož působí pouze jako střediska služeb a dotčený výrobek používají jako výrobní vstup. Bylo zjištěno, že tyto společnosti nemají zařízení pro válcování za tepla ani za studena a jejich přidaná hodnota je s ohledem na náklady jejich vstupů nevýznamná. Ve skutečnosti kupují a prodávají různé druhy dotčeného výrobku (viz 26. až 28. bod odůvodnění níže).
(15)
Jedna z těchto společností je však ve spojení s vyvážejícím výrobcem zařazeným do vzorku. Proto byla v šetření považována za součást uvedené skupiny společností. Po vyloučení společnosti, jež neodpovídala definici vyvážejícího výrobce, ze vzorku představuje zbytek vzorku nejméně zhruba 48 % celkového objemu vývozu z Tchaj-wanu do Unie a přibližně 80 % domácího prodeje na Tchaj-wanu. Vzorek byl tudíž stále reprezentativní.
(16)
Komise vyloučila z výpočtu všech individuálních dumpingových rozpětí a úrovně pro odstranění újmy ostatní tři společnosti. V důsledku toho nebyla pro tyto tři společnosti stanovena žádná celní sazba.
Individuální zjišťování
(17)
Jeden vyvážející výrobce z Tchaj-wanu požádal o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a toto individuální zjišťování mu bylo přiznáno.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala orgány ČLR, aby našly a/nebo kontaktovaly případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(19)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců v ČLR. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností ze dvou skupin na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
b) Formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství pro vyvážející výrobce v ČLR
(20)
Pro účely čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení zaslala Komise formuláře žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství všem spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nezařazeným do vzorku, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení, známému sdružení vyvážejících výrobců a orgánům ČLR. Žádný z vyvážejících výrobců o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
c) Dotazník
(21)
Komise zaslala dotazníky čínským a tchajwanským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří si přáli požádat o individuální zjišťování, výrobcům ve dvou potenciálních srovnatelných zemích, jakož i výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dovozcům, kteří nejsou ve spojení, zařazeným do vzorku a rovněž uživatelům, kteří se přihlásili.
(22)
Na dotazník odpověděli čtyři čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku, čtyři tchajwanští vyvážející výrobci zařazení do vzorku (včetně dvou, kteří - jak se ukázalo - nebyli vyvážejícími výrobci), jeden tchajwanský vyvážející výrobce, který žádal o individuální zjišťování, dva výrobci v USA (srovnatelné zemi), čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazení do vzorku a šest uživatelů.
d) Inspekce na místě
(23)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení existence dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Terni, Itálie
-
Acerinox Europa SAU, Palmones-Los Barrios a Madrid, Španělsko
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Francie
Středisko služeb společnosti Acciai Speciali Terni S.P.A., které je ve spojení
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Itálie
Žadatel
-
Eurofer, Brusel, Belgie
Vyvážející výrobci na Tchaj-wanu
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei city
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung city
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien city
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung city
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung city
Vyvážející výrobci v ČLR
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanghaj
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan City
Dovozce v Unii, který je ve spojení s výrobcem
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburk, Německo
(24)
Komise uspořádala slyšení, včetně slyšení u úředníka pro slyšení, s vyvážejícími výrobci, sdruženími a dovozci.
1.4. Období šetření a posuzované období
(25)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(26)
Dotčeným výrobkem jsou ploché válcované výrobky z korozivzdorné oceli, dále již neupravené, pouze válcované za studena (úběrem za studena) pocházející z Číny a Tchaj-wanu, v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli mají širokou škálu použití, například při výrobě domácích spotřebičů (například vnitřních částí praček a myček nádobí), svařovaných trubek a zdravotnických prostředků, jakož i v odvětví zpracování potravin a v automobilovém průmyslu.
(28)
Šetřením bylo prokázáno, že různé druhy dotčeného výrobku mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2.2. Obdobný výrobek
(29)
Bylo zjištěno, že ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné a prodávané v dotčených zemích a ve srovnatelné zemi mají v podstatě stejné fyzické, chemické a technické vlastnosti a stejná základní použití jako ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli vyráběné v dotčených zemích a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
2.3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(30)
Zúčastněné strany tvrdily, že některé typy výrobku (včetně úzkých a precizních pásků) by měly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože výrobci v Unii nemohou plně zásobovat těmito segmenty trhu. Výrobní odvětví Unie však poskytlo důkazy, že jsou těmito segmenty trhu skutečně schopni plně zásobovat.
(31)
Pokud jde o precizní pásky, strany dále tvrdily, že Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž Evropské komise rozhodlo o vyloučení tohoto typu výrobku z příslušného výrobkového trhu, a to ve své analýze týkající se spojení podniků Outokumpu/INOXUM (5). Nicméně definice trhu ve věci týkající se spojení podniků se zaměřuje na nahraditelnost na straně poptávky a na straně nabídky. V případě antidumpingu je trh definován fyzickými vlastnostmi výrobku, který je předmětem šetření. Proto se v případě antidumpingu mohou typy výrobku lišit v některých parametrech (šířka, tolerance, mechanické vlastnosti). Kromě toho tento typ výrobku byl od samého počátku součástí šetření, jelikož výrobci precizních pásků v Unii byli kontaktováni při ověření postavení.
(32)
Komise proto tvrzení odmítla a rozsah definice výrobku, který je předmětem šetření, ponechala beze změny.
3. DUMPING
3.1. ČLR
3.1.1. Běžná hodnota
3.1.1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(33)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení Komise určí běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 1 až 6 uvedeného nařízení pro vyvážející výrobce v ČLR, kteří podali žádost a prokázali, že splňují kritéria uvedená v čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení, a mohlo by jim být proto přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství.
(34)
Za účelem určení, zda jsou kritéria v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení splněna, si Komise vyžádala nezbytné informace tím, že požádala vyvážející výrobce o vyplnění formuláře žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství. Žádný z nich o zacházení jako v tržním hospodářství nepožádal.
3.1.1.2. Srovnatelná země
(35)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení byla běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, určena na základě ceny nebo početně zjištěné hodnoty ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. Pro tento účel bylo nutné vybrat srovnatelnou zemi.
(36)
V oznámení o zahájení Komise informovala zúčastněné strany, že jako o vhodné srovnatelné zemi uvažuje o USA, a vyzvala zúčastněné strany, aby se k tomu vyjádřily.
(37)
Komise kontaktovala řadu potenciálních srovnatelných zemích (Indii, Jižní Afriku, Jižní Koreu, Tchaj-wan a USA) a na základě obdržených informací požádala 32 známých výrobců obdobného výrobku v Jižní Africe, Jižní Koreji a USA o poskytnutí informací. O výrobcích v Indii neobdržela žádné informace, a Indie tudíž nemohla být považována za potenciální srovnatelnou zemi. Tchaj-wan je předmětem stejného šetření, a informace poskytnuté výrobci, jichž se šetření týkalo, byly tedy za tímto účelem zohledněny.
(38)
Pouze dva výrobci v USA odpověděli na dotazník pro výrobce ve srovnatelné zemi. Komise tedy musela vybrat mezi USA a Tchaj-wanem.
(39)
V USA existují alespoň čtyři velcí výrobci obdobného výrobku (tři jsou vertikálně integrovaní a jeden nikoli) a celková výroba a spotřeba jsou srovnatelné s ČLR. Na Tchaj-wanu existuje jedna velká vertikálně integrovaná skupina výrobců, která řídí trh bez ohledu na existenci několika malých neintegrovaných výrobců. Výrobní proces v USA je podobný jako na Tchaj-wanu a přinejmenším jako u některých vyvážejících výrobců v ČLR. Suroviny používané v USA a na Tchaj-wanu jsou v zásadě stejné. V USA existují antidumpingová cla namířená proti Japonsku, Jižní Koreji a Tchaj-wanu a na Tchaj-wanu cla namířená proti ČLR a Jižní Koreji. Nicméně dovoz obdobného výrobku do USA a na Tchaj-wan je významný a během období šetření představuje přibližně 17 %, resp. 37 % celkové spotřeby těchto států. Hlavními zeměmi vyvážejícími do USA jsou Mexiko, ČLR, Tchaj-wan, Francie, Finsko, Japonsko a Německo a na Tchaj-wan pak ČLR, Jižní Korea, Japonsko, Finsko a Vietnam.
(40)
S ohledem na tyto okolnosti jsou USA považovány za vhodnější srovnatelnou zemi ze dvou hlavních důvodů:
i)
zatímco trh v USA je velmi konkurenční, trh a ceny plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli na Tchaj-wanu se do značné míry řídí jednou skupinou společností,
ii)
domácí trh na Tchaj-wanu je podstatně menší než v ČLR a USA.
(41)
Zúčastněné strany nesouhlasily s použitím USA jako srovnatelné země především kvůli údajnému rozdílnému výrobnímu postupu a rozdílnému druhu surovin používaných při výrobě. Tvrdily, že v tomto ohledu bude Tchaj-wan, který je rovněž zahrnut do tohoto šetření, vhodnější srovnatelnou zemí než USA.
(42)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že USA jsou vhodnou srovnatelnou zemí podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
3.1.1.3. Běžná hodnota (srovnatelná země)
(43)
Informace obdržené od spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi byly použity jako základ pro stanovení běžné hodnoty pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(44)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje dvou spolupracujících výrobců ve srovnatelné zemi reprezentativní. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představoval během období šetření alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku každého čínského vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku do Unie. Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje dvou spolupracujících výrobců obdobného výrobku na domácím trhu ve srovnatelné zemi reprezentativní.
(45)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku typy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(46)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(47)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu výrobku a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(48)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření. Komise zohlednila veškeré transakce vykázané jako domácí prodej, neboť nebyl důvod pochybovat o tom, že byl určen k domácí spotřebě.
(49)
Běžná hodnota je skutečná domácí cena jednotlivých typů výrobku pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
3.1.2. Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku prodávali výrobek na vývoz do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo - v případě jednoho vyvážejícího výrobce - prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce.
(51)
Jestliže vyvážející výrobci dotyčný výrobek prodávali na vývoz přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanovena na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek prodávaný na vývoz do Unie.
(52)
Pokud vyvážející výrobce prodával dotčený výrobek na vývoz do Unie prostřednictvím společnosti ve spojení, která působila jako dovozce, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení stanoveny na základě cen, za které byl dovezený výrobek v Unii poprvé znovu prodán nezávislému odběrateli. V tomto případě byly provedeny úpravy cen o všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem, včetně prodejních, režijních a správních nákladů, a o dosažený zisk.
3.1.3. Srovnání
(53)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny výrobců zařazených do vzorku na základě ceny ze závodu.
(54)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
3.1.4. Dumpingová rozpětí
(55)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku ve srovnatelné zemi (viz 43. až 49. bod odůvodnění výše) s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(56)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF (zahrnující náklady, pojištění a přepravu zboží) na hranice Unie před proclením představují:
Tabulka 1
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
U spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vypočítala Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě váženého průměru dumpingových rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 30,0 %.
(59)
U všech ostatních vyvážejících výrobců v dotčené zemi stanovila Komise dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(60)
Úroveň spolupráce byla považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky hodnotu té ze společností zařazených do vzorku, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(61)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 2
Dumpingová rozpětí, ČLR
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Baosteel Group: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO Group: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
Všechny ostatní společnosti
34,9
3.2. Tchaj-wan
3.2.1. Běžná hodnota
(62)
Komise nejprve v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení zkoumala, zda je celkový objem domácího prodeje u každého vyvážejícího výrobce, který je předmětem šetření, reprezentativní. Za vyvážející výrobce, kteří jsou předmětem šetření, Komise považovala vyvážející výrobce zařazené do vzorku a jednoho vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování. Objem domácího prodeje je reprezentativní tehdy, když celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu připadající na vyvážejícího výrobce představoval alespoň 5 % celkového objemu prodeje dotčeného výrobku vyváženého během období šetření do Unie.
(63)
Komise zjistila, že objem domácího prodeje vykázaný vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, zahrnoval významné množství obdobného výrobku prodávaného distributorům, kteří jej dále vyváželi. Výpočet na základě dostupných údajů o výrobě od spolupracujících společností a statistik týkajících se dovozu a vývozu obdobného výrobku na Tchaj-wanu potvrdil, že domácí prodej vykázaný spolupracujícími vyvážejícími výrobci zahrnoval přibližně 50 % nepřímého prodeje na vývoz, který nebyl určen k domácí spotřebě.
(64)
Komise dále zjistila, že na domácím trhu na Tchaj-wanu existoval systém slev. Jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku vysvětlil, že tento systém byl vymyšlen s cílem poskytnout pobídku místním střediskům služeb (distributorům), která dále vyvážela jejich výrobky z oceli. Protože ceny stanovené na domácím trhu dvěma hlavními výrobci, včetně slev, jsou v širokém měřítku měsíčně sdělovány všem distributorům, bylo i při neexistenci slev poskytovaných jinými výrobci jejich odběratelům stanovování cen za zboží, jež končí na tuzemském trhu, i za dále vyvážené zboží značně ovlivněno tchajwanským systémem stanovování cen.
(65)
S ohledem na zjištění vyplývající z inspekcí na místě byli tři vyvážející výrobci požádáni, aby přezkoumali prodej, který vykázali pro domácí trh na Tchaj-wanu, a odstranili veškerý prodej, který nebyl určen k domácí spotřebě. Tito výrobci však pouze potvrdili, že neznali konečné místo určení obdobného výrobku, jejž prodávali svým zákazníkům.
(66)
Jak je vysvětleno výše v 63. bodě odůvodnění, a aby se zajistilo, že běžná hodnota se zakládala pouze na cenách stanovených pro domácí spotřebu, zaujala Komise k výpočtu prozatímního dumpingu konzervativní přístup a použila vykázaný prodej koncovým uživatelům na Tchaj-wanu. Komise považovala za koncové uživatele veškeré hospodářské subjekty, jež dále transformovaly obdobný výrobek na jiný výrobek, který již dále nebyl obdobným výrobkem. Z domácího prodeje byl vyloučen prodej distributorům nebo obchodníkům, protože Komise během šetření zjistila, že jeden z hlavních distributorů na Tchaj-wanu, který nakupoval velký objem obdobného výrobku, jejž jeho dodavatelé vykázali v rámci domácího prodeje, většinu takto zakoupeného objemu vyvážel.
(67)
Na základě tohoto kritéria byl celkový objem prodeje každého jednotlivého vyvážejícího výrobce obdobného výrobku, který je předmětem šetření, na domácím trhu reprezentativní.
(68)
Komise následně určila u vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, s reprezentativním domácím prodejem typy výrobku prodávané na domácím trhu, jež byly shodné nebo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(69)
Poté Komise prověřovala, zda jsou typy výrobku prodávané výrobci, kteří jsou předmětem šetření, na jejich domácím trhu ve srovnání s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie reprezentativní v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Objem domácího prodeje určitého typu výrobku je považován za reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje daného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu představuje během období šetření alespoň 5 % celkového objemu prodeje shodného nebo srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie.
(70)
Dále Komise stanovila podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu u každého typu výrobku během období šetření, aby mohla rozhodnout, zda pro účely výpočtu běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení použije skutečný domácí prodej.
(71)
Běžná hodnota je založena na skutečné ceně jednotlivých typů výrobku na domácím trhu bez ohledu na to, zda jejich prodej je, či není ziskový, pokud:
i)
objem prodeje typu výrobku, prodávaného za čistou prodejní cenu rovnou vypočteným výrobním nákladům nebo přesahující tyto náklady, představoval více než 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu a
ii)
vážená průměrná prodejní cena tohoto typu výrobku se rovná jednotkovým výrobním nákladům nebo je vyšší.
(72)
V takovém případě je běžná hodnota vážený průměr cen veškerého domácího prodeje tohoto typu výrobku během období šetření.
(73)
Běžná hodnota je skutečná cena jednotlivých typů výrobku na domácím trhu pouze v případě ziskového prodeje daných typů výrobku na domácím trhu během období šetření, pokud:
i)
objem ziskového prodeje typu výrobku tvoří nejvýše 80 % celkového objemu prodeje tohoto typu nebo
ii)
vážená průměrná cena tohoto typu výrobku je nižší než jednotkové výrobní náklady.
(74)
Analýza domácího prodeje ukázala, že u některých typů výrobku byl domácí prodej ziskový a že vážená průměrná prodejní cena byla vyšší než výrobní náklady. Proto byla běžná hodnota vypočtena jako vážený průměr cen veškerého prodeje na domácím trhu uskutečněného v období šetření (v případě, že byly splněny podmínky uvedené výše v 71. bodě odůvodnění), nebo jako vážený průměr pouze ziskového prodeje (v případě, že tyto podmínky splněny nebyly). Jelikož prodej některých typů obdobného výrobku byl nulový nebo nedostatečný, anebo v případech, kdy v běžném obchodním styku nebyl zjištěn žádný prodej, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(75)
Běžná hodnota byla vypočítána přidáním těchto položek k průměrným výrobním nákladům obdobného výrobku, jež vznikly vyvážejícím výrobcům, kteří jsou předmětem šetření, během období šetření:
i)
vážených průměrných prodejních, režijních a správních nákladů vynaložených během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku a
ii)
váženého průměrného zisku dosaženého během období šetření vyvážejícími výrobci, kteří jsou předmětem šetření, při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(76)
U jednoho z šetřených vyvážejících výrobců byly upraveny výrobní náklady. Jelikož značné množství vstupů používaných k výrobě obdobného výrobku bylo rovněž zajištěno prostřednictvím dodavatele ve spojení, nahradila Komise náklady na nákup těchto vstupů výrobními náklady vstupů šetřeného vyvážejícího výrobce.
(77)
U téhož vyvážejícího výrobce Komise rovněž zjistila, že byla dvakrát započtena úprava o hodnotu šrotu, protože množství vstupů přetvořených na konečné výrobky bylo vykázáno jako čisté množství bez šrotu. Komise proto zamítla odpočty hodnoty šrotu z výrobních nákladů konečného výrobku.
(78)
U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají v reprezentativních množstvích, byly doplněny průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk z běžných obchodních transakcí na domácím trhu pro tyto typy. U typů výrobku, které se na domácím trhu neprodávají vůbec, nebo jestliže nebyl zjištěn žádný prodej v běžném obchodním styku, byly doplněny vážené průměrné prodejní, režijní a správní náklady a zisk ze všech běžných obchodních transakcí na domácím trhu.
3.2.2. Vývozní cena
(79)
Šetření vyvážející výrobci prodávali dotčený výrobek na vývoz buď přímo nezávislým odběratelům v Unii, nebo prostřednictvím nezávislých distributorů na Tchaj-wanu. Vývozní cena byla proto stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
3.2.3. Srovnání
(80)
Komise srovnala běžné hodnoty a vývozní ceny šetřených vyvážejících výrobců na základě ceny ze závodu.
(81)
Pokud to odůvodňovala potřeba zajistit spravedlivé srovnání, upravila Komise v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení běžnou hodnotu a/nebo vývozní cenu o rozdíly, které mají vliv na cenu a srovnatelnost ceny. Byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejší náklady, balení, úvěry, bankovní poplatky a provize.
(82)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nepoužili směnné kurzy uvedené v antidumpingových dotaznících, které jim byly zaslány před inspekcí na místě. Komise tudíž přepočítala transakce s použitím směnných kurzů uvedených v dotaznících.
3.2.4. Dumpingová rozpětí
(83)
U vyvážejících výrobců, kteří jsou předmětem šetření, včetně dvou společností ve spojení zařazených do vzorku a jedné společnosti, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, Komise srovnávala váženou průměrnou běžnou hodnotu každého typu obdobného výrobku s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(84)
Na tomto základě prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Tabulka 3
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individuální zjišťování)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise vážené průměrné dumpingové rozpětí vypočetla v souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(86)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, 10,9 %.
(87)
U všech ostatních společností v dotčené zemi stanovila Komise v souladu s článkem 18 základního nařízení dumpingové rozpětí na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících společností do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(88)
Úroveň spolupráce byla v tomto případě považována za vysokou a na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení dumpingového rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností, jejíž dumpingové rozpětí je nejvyšší.
(89)
Prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením jsou následující:
Tabulka 4
Dumpingová rozpětí, Tchaj-wan
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. a Yieh United Steel Corporation
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
4. ÚJMA
4.1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(90)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii devět známých výrobců. Tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(91)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na více než 3 miliony tun. Tento číselný údaj Komise stanovila na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, například informací získaných od výrobců zařazených do vzorku a údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii. Největší výrobce v Unii nespolupracoval, ani neměl proti podnětu výhrady. Při šetření spolupracovalo šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii. Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(92)
Zúčastněné strany tvrdily, že jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku by měl být vyloučen z definice výrobního odvětví Unie, neboť podstatné množství dotčeného výrobku dovážel. Dovoz uskutečňovaný tímto výrobcem v Unii z dotčených zemí však představoval méně než 5 % celkového dovozu dotčeného výrobku a méně než 2 % objemu jeho prodeje v Unii. Na tomto základě se má v této fázi za to, že tento výrobce v Unii byl součástí výrobního odvětví Unie.
(93)
Zúčastněné strany tvrdily, že nezahrnutí největšího výrobce v Unii do vzorku činí vzorek nereprezentativním. Jak již bylo uvedeno, čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku představují přibližně 50 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii. Komise tudíž dospěla k závěru, že vzorek je reprezentativní. V každém případě se tento největší výrobce nepřihlásil.
4.2. Spotřeba v Unii
(94)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě údajů o objemech prodeje vlastní produkce výrobního odvětví Unie shromážděných od výrobců zařazených do vzorku, údajů uvedených v podnětu pro ostatní výrobce v Unii a údajů o objemech dovozu na trh Unie získaných ze statistik Eurostatu.
(95)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 5
Spotřeba v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Spotřeba v Unii
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Index
100
103
103
104
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět, Eurostat.
(96)
Spotřeba v Unii během posuzovaného období průběžně rostla o 4 %.
4.3. Dovoz z dotčených zemí
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(97)
Komise zjišťovala, zda by dovoz dotčeného výrobku z dotčených zemí neměl být posouzen souhrnně v souladu s čl. 3 odst. 4 základního nařízení.
(98)
Dumpingové rozpětí stanovené s ohledem na dovoz z ČLR a Tchaj-wanu bylo vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou podle čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení. Podíl na trhu během období šetření činil 5,1 % pro Tchaj-wan a 4,3 % pro ČLR.
(99)
Podmínky hospodářské soutěže mezi dumpingovým dovozem z ČLR a Tchaj-wanu a obdobným výrobkem byly podobné. Přesněji řečeno dovážené výrobky soutěžily spolu navzájem i s obdobným výrobkem vyráběným v Unii, neboť všechny výrobky splňují stejné celosvětové normy, a jsou tudíž vzájemně zaměnitelné. Rovněž jsou prodávány prostřednictvím stejných prodejních kanálů a podobným kategoriím odběratelů.
(100)
Tchajwanské sdružení odvětví železa a oceli (dále jen „TSIIA“) tvrdilo, že Komise by neměla souhrnně posuzovat účinky dumpingového dovozu z ČLR a Tchaj-wanu. Tvrdilo, že ačkoli ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli lze považovat za obdobné ve smyslu základního nařízení, nevztahují se na tchajwanský prodej na trhu Unie stejné podmínky hospodářské soutěže jako na čínský dovoz. Zejména by se měly lišit, pokud jde o třídy a jakost, přičemž tchajwanské výrobky dosahují vyšší jakosti.
(101)
Tvrzení týkající se různých tříd se vztahuje pouze na speciální výrobky, jež představují méně než 1 % dovozu. Kromě toho všechny výrobky (z EU, ČLR i Tchaj-wanu) splňují stejné celosvětové normy a nebyla předložena žádná tvrzení, jež by kvantifikovala rozdíly ve fyzických vlastnostech mezi obdobným výrobkem vyráběným v Unii a dováženým výrobkem, takže tento argument je neopodstatněný. Námitka byla proto zamítnuta.
(102)
Všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení byla tudíž splněna a dovoz z ČLR a Tchaj-wanu byl pro účely stanovení újmy posouzen souhrnně.
4.3.2. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
(103)
Objem dovozu stanovila Komise na základě údajů o objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na stejném základě.
(104)
Dovoz z dotčených zemí do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem dovozu a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (tuny)
56 477
95 876
87 759
143 420
Index
100
170
155
254
Podíl na trhu (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Index
100
165
151
243
Objem dovozu z Tchaj-wanu (tuny)
127 664
173 968
132 392
169 097
Index
100
136
104
132
Podíl na trhu (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Index
100
133
101
127
Objem dovozu z dotčených zemí (tuny)
184 140
269 845
220 151
312 517
Index
100
147
120
170
Podíl na trhu (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Index
100
143
116
163
Zdroj: Eurostat.
(105)
Souhrnný dovoz z dotčených zemí vzrostl mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 70 % ze 184 140 tun na 312 517 tun. Dovoz během celého posuzovaného období neustále rostl s výjimkou roku 2012, kdy byl objem dovozu vyšší než v roce 2010, ale pod úrovní roku 2011.
(106)
Souhrnný podíl na trhu se v posuzovaném období zvýšil o 63 % z 5,8 % na 9,5 %. Podobně jako objem dovozu během celého posuzovaného období neustále rostl i podíl na trhu, s výjimkou roku 2012.
4.3.3. Dovozní ceny u dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
(107)
Dovozní ceny stanovila Komise na základě údajů o hodnotě a objemu dovozu ze statistik Eurostatu. Cenové podbízení dovozu bylo stanoveno na základě odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a vyvážejícím výrobcem, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, uvedenými v 17. bodě odůvodnění výše.
(108)
Vážená průměrná dovozní cena z dotčených zemí do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 7
Dovozní ceny
2010
2011
2012
Období šetření
ČLR (EUR/tuna)
2 175
2 280
2 253
2 008
Index
100
105
104
92
Tchaj-wan (EUR/tuna)
2 268
2 414
2 143
1 897
Index
100
106
94
84
Dotčené země (EUR/tuna)
2 239
2 366
2 187
1 948
Index
100
106
98
87
Zdroj: Eurostat.
(109)
Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu nejprve mezi rokem 2010 a 2011 vzrostly o 6 procentních bodů. Následně poklesly o 19 procentních bodů a celkový pokles činil 13 %. Dovozní ceny z ČLR a Tchaj-wanu sledovaly obdobný trend, s výjimkou roku 2012, kdy byly zaznamenány stále poměrně vysoké ceny pro ČLR, ale již poměrně nízké ceny pro Tchaj-wan. U obou zemí ceny dále klesly mezi rokem 2012 a obdobím šetření.
(110)
Cenové podbízení během období šetření stanovila Komise srovnáním:
i)
váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu, a
ii)
odpovídajících vážených průměrných cen jednotlivých typů výrobku z dovozu šetřených čínských a tchajwanských výrobců prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovených na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(111)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u jednotlivých transakcí, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení slev, provizí a nákladů na dodání. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení u dovozu z dotčených zemí na trh Unie činil 9,6 % až 11,3 %.
(112)
Šetření ukázalo, že vyvážející výrobci prodávají téměř výhradně nezávislým distributorům nebo střediskům služeb pro ocelářský průmysl, zatímco výrobní odvětví Unie prodávalo distributorům, střediskům služeb pro ocelářský průmysl a konečným uživatelům. Z šetření nicméně nevyplynulo, že by tento rozdíl v obchodní úrovni měl dopad na ceny. Nezávislí distributoři a střediska služeb pro ocelářský průmysl naopak tvrdili, že jim výrobci v Unii neposkytují příznivější podmínky prodeje než uživatelům.
4.4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1. Obecné poznámky
(113)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v průběhu posuzovaného období.
(114)
Jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění výše, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku. Do vzorku byli zařazeni čtyři výrobci.
(115)
Pro účely stanovení újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů získaných od výrobců zařazených do vzorku a u ostatních výrobců v Unii na základě údajů uvedených v podnětu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele posuzovala Komise na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(116)
Makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše dumpingového rozpětí.
(117)
Mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
(118)
Zúčastněné strany tvrdily, že pro posouzení újmy by měly být namísto rozdělení ukazatelů na makroekonomické a mikroekonomické ukazatele soustavně používány údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tvrdily, že samostatná analýza makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů byla předmětem manipulace ze strany žadatele, jelikož žadatel mohl ovlivňovat shromažďování údajů na makroekonomické úrovni, neboť rozhodnutí, zda určitý ukazatel byl makroekonomickým nebo mikroekonomickým ukazatelem, se zakládalo na dostupnosti informací.
(119)
Komise stanovila makroekonomické ukazatele a analyzovala je ve stavu zjištěném na úrovni Unie, a nikoli pouze na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku. Má se za to, že pokud jde o makroekonomické ukazatele, odrážejí úplné údaje za celé výrobní odvětví Unie, které zahrnují rovněž údaje od společností zařazených do vzorku, situaci během posuzovaného období lépe než údaje pouze za část tohoto odvětví.
(120)
Údaje poskytnuté žadatelem pro posouzení makroekonomických ukazatelů byly považovány za přesné a spolehlivé. Platnost údajů byla ověřena porovnáním s informacemi poskytnutými výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Pro účely argumentace by analýza újmy soustavně používající pouze údaje poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku ukázala makroekonomické ukazatele v nepříznivějším světle. Neexistovalo odůvodnění vedoucí k závěru, že by žadatel záměrně tajil informace s cílem manipulovat s analýzou újmy. Neexistuje tudíž důvod pro to, aby nebyl brán zřetel k informacím poskytnutým žadatelem, pokud jde o makroekonomické ukazatele. Tvrzení, že analýza všech ukazatelů újmy by se měla omezovat pouze na informace poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku, proto nelze přijmout.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Celková výroba, výrobní kapacita (na úrovni válcování za studena) a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Index
100
99
101
95
Výrobní kapacita (v tunách)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Index
100
102
103
104
Využití kapacity (%)
77
74
75
70
Index
100
97
98
92
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(122)
Objem výroby byl v letech 2010 až 2012 konstantní. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření se objem výroby výrazně snížil, a to o 6 procentních bodů, přičemž celkový pokles činil - navzdory stabilní poptávce - 5 %.
(123)
Výrobní kapacita v posuzovaném období současně mírně vzrostla o 4 %. Mírné zvýšení výrobní kapacity lze připsat lepšímu využívání strojů díky programům zaměřeným na zvýšení účinnosti, jež jsou ve výrobním odvětví Unie prováděny.
(124)
V důsledku toho se využití kapacity během posuzovaného období snížilo o 8 %. Je známo, že 100 % využití kapacity není v odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli dosažitelné ani dlouhodobě udržitelné. Nicméně využití kapacity ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období bylo daleko nižší než 90 % využití kapacity, které lze považovat za dosažitelnou a dlouhodobě udržitelnou úroveň výroby. Jelikož je kromě toho rozdíl mezi výrobní kapacitou a dlouhodobě udržitelnou úrovní výroby nepatrný, nemohl mít dopad na klesající trend zaznamenaný výrobním odvětvím Unie.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Index
100
100
103
100
Podíl na trhu (%)
84
81
84
80
Index
100
97
100
95
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(126)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl během posuzovaného období stabilní, přičemž v roce 2012 byl mírně vyšší.
(127)
Vzhledem k tomu, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila, jak je uvedeno v 96. bodě odůvodnění výše, vedl poměrně stabilní objem prodeje ke snížení podílu výrobního odvětví Unie na trhu v průběhu posuzovaného období o 5 %. Podobně jako u objemu prodeje se rok 2012 jevil v pozitivnějším světle.
4.4.2.3. Růst
(128)
Jak bylo popsáno výše, v průběhu posuzovaného období byl objem prodeje výrobního odvětví Unie na rostoucím trhu poměrně stabilní. Současně výrazně vzrostl dovoz z dotčených zemí. V důsledku toho lze růst trhu v řádu přibližně 140 000 tun v průběhu posuzovaného období téměř výhradně připisovat dovozu z dotčených zemí, které během téhož období zvýšily jeho objem přibližně o 128 000 tun. Výrobní odvětví Unie proto vůbec nemohlo využívat růstu trhu.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(129)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
13 223
12 978
12 471
11 820
Index
100
98
94
89
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
242
235
258
257
Index
100
97
107
106
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku, podnět.
(130)
Počet zaměstnanců výrobního odvětví Unie se v roce 2011 snížil o 2 procentní body, v roce 2012 o další 4 procentní body a v období šetření ještě o dalších 5 procentních bodů, což jasně ukazovalo klesající tendenci. Racionalizace počtu zaměstnanců by mohla souviset s prováděním různých plánů na zvýšení účinnosti výrobci v Unii a se snížením objemu výroby.
(131)
Obecně se má za to, že odvětví plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli má vysoké nároky na kapitál. Nicméně počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie je významný. Mzdové náklady jsou rovněž druhým nejdůležitějším nákladovým faktorem po surovinách a v průměru představují přibližně 10 % až 15 % celkových nákladů. Zaměstnanost je v tomto odvětví tudíž významným ukazatelem újmy.
(132)
Produktivita výrobního odvětví Unie v roce 2011 mírně klesla o 3 procentní body, poté v roce 2012 vzrostla o 10 procentních bodů a během období šetření opět klesla o 1 procentní bod. Celkově se v dotčeném období zvýšila o 6 procentních bodů z 242 tun na zaměstnance na 257 tun na zaměstnance, a to navzdory snížení počtu zaměstnanců, což svědčí o vyšší účinnosti.
4.4.2.5. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(133)
Všechna dumpingová rozpětí byla podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu a cenám dovozu z dotčených zemí byl dopad rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Unie zásadní.
(134)
Jedná se o druhé antidumpingové šetření týkající se dotčeného výrobku. Dovoz téhož výrobku pocházejícího z ČLR, Jižní Koreje a Tchaj-wanu byl již předmětem šetření v letech 2008 až 2009 (6). Ačkoliv toto šetření nemělo za následek uložení antidumpingových opatření, byla na jeho základě již tehdy předběžně zjištěna existence dumpingu (7).
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(135)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku účtovaných odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (EUR za tunu)
2 428
2 572
2 358
2 159
Index
100
106
97
89
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
2 247
2 345
2 149
1 939
Index
100
104
96
86
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(136)
Prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období snížily o 11 %. Zatímco v roce 2011 ceny vzrostly o 6 %, následně do konce posuzovaného období poklesly o 17 procentních bodů.
(137)
Jednotkové výrobní náklady u celkové výroby plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli (včetně zboží, jež bylo nakonec vyvezeno) do značné míry sledovaly trend prodejních cen a v průběhu posuzovaného období klesly o 14 %. Prodejní ceny a jednotkové výrobní náklady však nejsou přímo srovnatelné, protože existuje určitý časový rozdíl mezi výrobou a prodejem. Jelikož průměrná úroveň zásob výrobního odvětví Unie představovala přibližně 15 % obratu, existuje mezi výrobou a prodejem časová prodleva v průměru téměř 2 měsíce.
(138)
Výrobní náklady i prodejní ceny jsou obecně ovlivněny vývojem cen surovin, zejména chromu a niklu. Ceny účtované výrobním odvětvím Unie sledují tzv. mechanismus „přirážky za slévání“. V rámci tohoto mechanismu ceny sestávají z pevně stanovené „základní ceny“ a „přirážky za slévání“, která kolísá v závislosti na chemickém složení dané třídy oceli a kotacích cen slitin na Londýnské burze kovů (London Metal Exchange - LME). Ceny jsou tedy vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin.
(139)
Zúčastněné strany uvedly, že trend vývoje prodejních cen výrobního odvětví Unie by měl být analyzován s vyloučením „přirážky za slévání“. Vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie neovlivňuje cenu niklu, zúčastněné strany tvrdily, že Komise by měla posuzovat pouze „základní cenu“.
(140)
Celková cena skutečně sestává ze základní ceny a z přirážky za slévání, přičemž odběratelé si jsou obvykle tohoto dělení vědomi. Šetření však ukázalo, že během období šetření tyto dva prvky ceny zpravidla nebyly na faktuře uvedeny zvlášť. V takových případech ani obchodní doklady, jež byly vystaveny k dřívějšímu datu než faktura, např. objednávka nebo potvrzení objednávky, tyto dva prvky obvykle neuvádějí samostatně.
(141)
Proto byl vývoj základní ceny analyzován na základě veřejně dostupných informací předložených zúčastněnými stranami. Tyto informace poskytují podrobné rozdělení celkové ceny účtované za výrobky z komodity třídy 304 (8) v Německu (9) podle základní ceny a přirážky za slévání. Zatímco přirážka za slévání kolísala v závislosti na vývoji cen surovin, základní cena během posuzovaného období průběžně klesla asi o 20 % z přibližně 1 200 EUR za tunu v roce 2010 na přibližně 1 000 EUR za tunu v období šetření. Zatímco úroveň snížení nemusí být nutně reprezentativní pro všechny výrobky a všechny výrobce v Unii, rozsah snížení podporuje závěr, že klesající tendenci nevykazovala pouze výše přirážky za slévání, ale také výše základní ceny.
4.4.3.2. Náklady práce
(142)
Průměrné náklady práce u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 12
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Index
100
102
105
108
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(143)
Průměrné náklady práce na zaměstnance se během celého posuzovaného období zvyšovaly a mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostly celkem o 8 %.
4.4.3.3. Zásoby
(144)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 13
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
242 166
238 818
208 021
225 418
Index
100
99
86
93
Konečný stav zásob vyjádřený jako procento výroby
15
16
14
15
Index
100
103
90
99
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(145)
Objem zásob zůstal mezi roky 2010 a 2011 poměrně stabilní, poté se v roce 2012 snížil o 13 procentních bodů a v období šetření se mírně zvýšil, a to o 7 procentních bodů. Celkově za posuzované období poklesl o 7 %. Jelikož se většina výroby uskutečňuje na objednávku, zásoby nejsou v tomto odvětví významným ukazatelem.
4.4.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 14
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Index
- 100
- 214
- 330
- 253
Peněžní tok (v milionech EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Index
- 100
54
- 5
- 20
Investice (v milionech EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Index
100
91
85
83
Návratnost investic (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Index
- 100
- 246
- 370
- 269
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Ziskovost výrobců zařazených do vzorku byla po celé posuzované období záporná - mezi rokem 2010 a 2012 se snížila o 1,5 procentního bodu a v období šetření došlo k mírnému zlepšení o 0,5 procentního bodu, kdy činila -1,6 %. Jak je vysvětleno ve 141. bodě odůvodnění výše, záporná hodnota ziskovosti byla způsobena především neustále klesající základní cenou, a nikoli v důsledku kolísání cen surovin, jako je nikl.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobního odvětví Unie financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Peněžní tok byl záporný ve třech ze čtyř posuzovaných let - v roce 2011 se zlepšil, poté však začal opět klesat. Dočasné zlepšení v roce 2011 bylo způsobeno zejména významným snížením stavu zásob polotovarů.
(149)
Investice vykazovaly klesající tendenci - v roce 2011 se snížily o 9 %, v roce 2012 o dalších 6 % a během období šetření o další 2 %. Celkově se v průběhu posuzovaného období snížily o 17 procentních bodů.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Ve všech čtyřech posuzovaných letech byla negativní. V roce 2011 se snížila o 146 %, v roce 2012 o dalších 124 % a v období šetření dosáhla hodnoty -3,1 %.
(151)
Schopnost získávat kapitál byla u všech čtyř výrobců zařazených do vzorku negativně ovlivněna tím, že z důvodu negativních údajů o ziskovosti nebyly schopni získat financování od bank. Výrobci byli nuceni využívat finanční prostředky poskytnuté jinými společnostmi ze skupiny.
4.4.4. Závěr ohledně újmy
(152)
Většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie vykazovala v posuzovaném období negativní trend. Objem výroby se snížil o 5 %, což způsobilo pokles využití kapacity o 8 %. Stabilní objem prodeje na rostoucím trhu vedl k poklesu podílu na trhu o 5 %. Zaměstnanost se snížila o 11 %, zatímco náklady práce vzrostly o 8 %. Investice se snížily o 17 %, zatímco návratnost investic zůstala během posuzovaného období záporná a prokázala zhoršující se tendenci.
(153)
Jedinými činiteli týkajícími se újmy, jež jasně vykazovaly mírně kladný trend, jsou výrobní kapacita a produktivita. V každém případě je toto zvýšení výrobní kapacity v souladu se zvýšením spotřeby během posuzovaného období. Zvýšení produktivity bylo důsledkem snížení počtu zaměstnanců.
(154)
V roce 2011 nebo 2012 prošly některé činitele týkající se újmy oproti předchozím letům dočasně pozitivnějším vývojem, načež se opět zhoršily - např. podíl na trhu, prodejní ceny a výrobní náklady. Ziskovost byla záporná všechny čtyři roky, peněžní tok tři roky ze čtyř.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 3 odst. 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala o to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než dumpingový dovoz z dotčených zemí, nebyla přičítána na vrub tomuto dumpingovému dovozu. Těmito činiteli jsou: dovoz ze třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, ceny energie, nadměrná kapacita a hospodářská soutěž uvnitř Unie.
5.1. Účinky dumpingového dovozu
(157)
Spotřeba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 4 %, zároveň se však objem dovozu z dotčených zemí zvýšil o 70 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu vykazoval klesající trend. Bylo zjištěno, že způsob, jakým dovoz získal podíl na trhu a výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu, se shodoval. Rostoucí podíl dovozu na trhu v roce 2012 zpomalil a během období šetření vzrostl, zatímco zmenšující se trh výrobního odvětví Unie v roce 2012 rovněž zpomalil svůj vývoj a během období šetření opět poklesl. Je proto zřejmé, že ztracený podíl na trhu výrobního odvětví Unie souvisel s nárůstem dumpingového dovozu.
(158)
Dovozní ceny z dotčených zemí klesly během posuzovaného období o 13 %. V témže období se pak také snížily ceny výrobního odvětví Unie o 11 %. Během období šetření se dumpingový dovoz z dotčených zemí podbízel vůči cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % - 11,3 %, což vyvíjelo cenový tlak na výrobní odvětví Unie. Cenová politika spojená s rostoucím dumpingovým dovozem z dotčených zemí neumožnila výrobnímu odvětví Unie udržet si svůj podíl na trhu anebo ziskovost.
(159)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovážené výrobky z dotčených zemí nesoutěží s výrobky prodávanými výrobním odvětvím Unie. Dovoz z dotčených zemí údajně představují převážně tenké výrobky o tloušťce menší než 2 mm, zatímco výrobky dodávané výrobním odvětvím Unie mají většinou tloušťku větší. Toto tvrzení však nebylo skutečnostmi zjištěnými při šetření potvrzeno. Ve skutečnosti vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie prodávají silné výrobky o tloušťce větší než 2 mm i tenké výrobky o menší tloušťce. Mimoto průměrný vzájemný poměr silných výrobků a tenkých výrobků je podobný a činí přibližně 30 % - 35 % jak u výrobního odvětví Unie, tak u vyvážejících výrobců z dotčených zemí zařazených do vzorku.
(160)
Zúčastněné strany tvrdily, že neexistuje souvislost mezi množstvím a cenami dovozu z ČLR a ziskovostí výrobního odvětví Unie. Konkrétně se odvolávaly na pokles dovozu z ČLR a stabilní ceny v období 2011-2012, což údajně nemohlo způsobit pokles průměrných cen na trhu Unie. Současně se zvýšily ztráty výrobního odvětví Unie a objem prodeje byl poměrně stabilní.
(161)
Tato analýza se však selektivně zaměřuje pouze na dva samostatné roky, a nikoli na celé posuzované období. Z analýzy celého období jasně vyplývá, že výrazné zvýšení dumpingového dovozu vedlo nejenom ke zhoršení ziskovosti, ale také ke ztrátě podílu výrobního odvětví Unie na trhu a ke snížení výroby, využití kapacity, zaměstnanosti, investic a návratnosti investic. Ačkoli rok 2012 nesledoval důsledně celkový trend, daný trend byl i nadále záporný. Účelem posouzení ukazatelů újmy během delšího období čtyř let je zejména vyhnout se případným závěrům na základě izolovaného vývoje. V každém případě byly účinky dumpingového dovozu z obou dotčených zemí posuzovány souhrnně z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše. Proto nebylo vhodné posuzovat nezávislé účinky dumpingového dovozu z ČLR samostatně.
(162)
Zúčastněné strany tvrdily, že podíl na trhu, který ztratilo výrobní odvětví Unie kvůli dovozu z Tchaj-wanu, nebyl významný. Tchajwanský dovoz podle informací uvedených v podnětu představoval během období šetření podíl na trhu ve výši 4,98 % a mezi rokem 2010 a obdobím šetření se zvýšil o 1,09 %. Zúčastněné strany tvrdily, že tedy bylo nemožné, aby tchajwanský vývoz způsobil újmu, kterou žadatelé údajně utrpěli.
(163)
Podle závěrů šetření se podíl tchajwanského dovozu na trhu v posuzovaném období celkově zvýšil a v období šetření dosáhl 5,1 %. Při šetření se rovněž jednoznačně zjistilo, že tento dumpingový dovoz se významně podbízel prodejním cenám výrobního odvětví Unie. Proto v rozporu s tvrzením zúčastněných stran vytvořil dumpingový dovoz z Tchaj-wanu cenový tlak a spolu s čínským dumpingovým dovozem způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie, jak je uvedeno výše. Je třeba připomenout, že účinky dovozu z obou dotčených zemí byly z důvodů objasněných v 97. až 102. bodě odůvodnění výše posuzovány souhrnně. Účinky dumpingového dovozu pouze z Tchaj-wanu tudíž nebyly posuzovány samostatně.
(164)
Zúčastněné strany tvrdily, že objem tchajwanského dovozu byl nadhodnocen, neboť údajně zahrnoval významné množství plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, jež pocházely z Číny nebo z Koreje, avšak byly nesprávně vykázány jako pocházející z Tchaj-wanu. Toto tvrzení však nebylo podloženo důkazy.
(165)
Nicméně spolupracující tchajwanské společnosti (výrobci a další spolupracující strany) vykázaly vývoz představující převážnou část celkového dovozu z Tchaj-wanu. Otázka údajně nesprávně vykázaných výrobků jiného než tchajwanského původu mohla tedy mít maximálně jen velmi omezený dopad.
(166)
Zúčastněné strany uvedly, že ceny čínských a tchajwanských vyvážejících výrobců stejně jako ceny výrobního odvětví Unie kopírovaly cenu niklu. Je sice možné, že v průběhu času vývoj cen vyvážejících výrobců kopíroval vývoj cen surovin, to se však netýká absolutní úrovně cen. V tomto ohledu bylo při šetření zjištěno, že jak čínské, tak tchajwanské ceny se podbízely ceně výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %. Pokud by platil argument, že čínské a tchajwanské ceny a ceny výrobního odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období vyvíjely obdobně, vedlo by to pouze k závěru, že čínský a tchajwanský vývoz se během celého posuzovaného období podbízel cenám výrobního odvětví Unie s podobným rozpětím.
(167)
Zúčastněné strany tvrdily, že údajně vyšší investice neprokazují, že by výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Toto tvrzení však nebylo během šetření potvrzeno. Ve skutečnosti investice během posuzovaného období soustavně klesaly o 17 %, jak je uvedeno ve 149. bodě odůvodnění výše.
(168)
Komise v této fázi dospěla k závěru, že nárůst levného dumpingového dovozu z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
5.2. Účinky jiných činitelů
5.2.1. Dovoz ze třetích zemí
(169)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 15
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
Objem (v tunách)
17 568
29 437
33 763
61 855
Index
100
168
192
352
Podíl na trhu (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Průměrná cena (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Index
100
127
116
110
Jižní Korea
Objem (v tunách)
72 256
70 297
62 047
92 189
Index
100
97
86
128
Podíl na trhu (%)
2,3
2,2
1,9
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Index
100
109
98
95
Jižní Afrika
Objem (v tunách)
66 142
51 788
50 718
51 907
Index
100
78
77
78
Podíl na trhu (%)
2,1
1,6
1,6
1,6
Průměrná cena (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Index
100
102
91
84
USA
Objem (v tunách)
94 923
82 387
82 624
90 947
Index
100
87
87
96
Podíl na trhu (%)
3,0
2,5
2,5
2,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Index
100
109
98
85
Ostatní třetí země
Objem (v tunách)
85 674
109 406
74 897
59 204
Index
100
128
87
69
Podíl na trhu (%)
2,7
3,4
2,3
1,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Index
100
109
111
109
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě dotčených zemí
Objem (v tunách)
336 564
343 313
304 049
356 102
Index
100
102
90
106
Podíl na trhu (%)
10,6
10,6
9,3
10,8
Průměrná cena (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Index
100
108
101
92
Zdroj: Eurostat.
(170)
Třetími zeměmi s největším objemem dovozu byly Indie, Jižní Korea, Jižní Afrika a Spojené státy americké, přičemž podíly těchto zemí na trhu během období šetření činily 1,6 % až 2,8 %. Podíl všech ostatních třetích zemí na trhu činil 10,8 %.
(171)
Dovoz z Indie byl zanedbatelný a po většinu posuzovaného období odpovídal 1 % nebo méně. Práh 1 % byl překročen pouze jednou, a to během období šetření, kdy byl podíl na trhu 1,9 %.
(172)
Podíl Jižní Koreje na trhu byl v posuzovaném období poměrně stabilní: v letech 2010 až 2012 poklesl z 2,3 % na 1,9 % a během období šetření se zvýšil pouze na 2,8 %.
(173)
Dovoz z Jižní Afriky a Spojených států amerických vykazoval v průběhu posuzovaného období klesající trend. Podíl dovozu z Jižní Afriky na trhu se snížil z 2,1 % na 1,6 %, zatímco podíl dovozu ze Spojených států amerických na trhu klesl z 3,0 % na 2,8 %.
(174)
Pokud jde o ceny na základě údajů Eurostatu, lze konstatovat, že pouze dovozní cena u dovozu z Jižní Koreje byla nižší než dovozní cena u dovozu z ČLR a Tchaj-wanu, zatímco dovoz z Jižní Afriky vykazoval podobné ceny a dovoz z Indie a ze Spojených států amerických vyšší ceny. Je však třeba mít na paměti, že dotčený/obdobný výrobek zahrnuje rozličné třídy oceli, což má za následek významné cenové rozdíly, které v průměrných cenách podle údajů Eurostatu nemohly být zohledněny.
(175)
Zúčastněné strany se odvolávaly na dovoz z jiných třetích zemí, včetně USA, Jižní Koreje, Indie a Jižní Afriky. Tvrdily, že tento dovoz musel mít vliv na situaci výrobního odvětví Unie a že jelikož existuje významný dovoz z ostatních třetích zemí, který není předmětem šetření Komise, neměla by být dovozu z ČLR a Tchaj-wanu připisována žádná újma způsobená dovozem z ostatních zemí.
(176)
Jak je uvedeno výše, během období šetření měly z jiných zemí, jež jsou zdrojem dovozu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli do Unie, největší podíl na trhu Tchaj-wan a ČLR (5,1 %, resp. 4,3 %). Dovoz z žádné jiné země nepřekročil během posuzovaného období 3 % podíl na trhu. Navíc zatímco podíl dovozu z dotčených zemí na trhu vzrostl během posuzovaného období o 3,7 procentního bodu, podíl dovozu z jiných třetích zemí než z dotčené země na trhu byl stabilní a během posuzovaného období se zvýšil pouze o 0,2 procentního bodu.
(177)
Vzhledem k stabilnímu trendu ve vývoji objemu dovozu proto Komise dospěla k předběžnému závěru, že dovoz z jiných třetích zemí nepřispěl významnou měrou k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(178)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 16
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
185 377
188 431
182 370
178 010
Index
100
102
98
96
Průměrná cena (v EUR za tunu)
2 148
2 353
2 082
1 915
Index
100
110
97
89
Zdroj: Výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(179)
Objem vývozu u výrobců v Unii zařazených do vzorku se po jediném zvýšení v roce 2011 snižuje, a to jak co se týče objemu, tak i prodejních cen. Celkový objem vývozu výrobců zařazených do vzorku představoval přibližně 12 % jejich kombinované výroby. I když pokles vývozu mohl přispět ke snížení výroby, vzhledem k nízké úrovni vývozu v porovnání s prodejem v Unii byl podíl vývozu na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie velmi omezený.
5.2.3. Ceny energie, nadměrná kapacita
(180)
Zúčastněné strany tvrdily, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byly vysoké ceny energie, které jsou údajně o 20 % vyšší než v ČLR. Energie je však při výrobě plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pouze menším nákladovým faktorem, přičemž obvykle představuje méně než 10 % celkových nákladů. Ponecháme-li stranou otázku, zda ceny energie v ČLR odrážejí tržní hodnoty, rozdíl mezi cenami energie nemůže být příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(181)
Zúčastněné strany tvrdily, že v rozporu s tím, co je uvedeno v podnětu, bylo výrobní odvětví Unie poznamenáno výraznou nadměrnou kapacitou. Komise zjistila, že využití kapacity výrobního odvětví Unie se snížilo ze 77 % v roce 2010 na 70 % během posuzovaného období. Ovšem výrobní kapacita výrobního odvětví Unie a spotřeba na trhu Unie se vyvíjely souběžně a v obou případech došlo během posuzovaného období ke zvýšení o 4 %. Pokles využití kapacity je tudíž způsoben neschopností výrobního odvětví Unie využít rostoucího trhu, neboť tento růst byl absorbován dumpingovým dovozem z dotčených zemí. Výsledná údajná nadměrná kapacita je tedy spíše důsledkem dumpingového dovozu než příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(182)
Komise dospěla k závěru, že jak náklady na energii výrobního odvětví Unie, tak jeho údajná nadměrná kapacita nemohly způsobit újmu, kterou utrpělo.
5.3. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(183)
Zúčastněné strany tvrdily, že dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli z ČLR vzrostl v reakci na koncentraci kapacity v Unii do malého počtu dodavatelů, kdy uživatelé v Unii měli k dispozici pouze omezený počet výrobců. Nicméně v posledních 10 letech se na trhu Unie vždy vyskytovali čtyři středně velcí a řada menších dodavatelů. Zatímco vlastnictví některých z těchto společností se během tohoto období změnilo, počet dodavatelů byl stabilní. Nárůst dumpingového čínského dovozu tudíž nemohl nastat v důsledku snížení počtu dodavatelů v Unii.
(184)
Zúčastněné strany uvedly, že trh Unie je velmi koncentrovaný a dovoz z dotčených zemí nemohl způsobit újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Tvrdily, že objem dovozu z Asie nebyl dostatečně vysoký na to, aby omezil hospodářskou soutěž, a nemohl bránit výrobnímu odvětví Unie zvyšovat ceny. V této souvislosti se tytéž strany odvolávaly na rozhodnutí Komise o schválení spojení podniků Outokumpu a Inoxum (10) (s výhradou závazků) v listopadu 2012 (dále jen „rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum“).
(185)
Analýza v rámci řízení o spojování podniků a antidumpingové šetření se však týkají různých právních rámců, které mají odlišné cíle. Zatímco v řízení o spojování podniků se analyzuje, zda by navrhované spojení vyvolalo obavy z narušení hospodářské soutěže, antidumpingové šetření analyzuje, zda je výrobní odvětví Unie vystaveno dumpingu působícímu újmu.
(186)
V každém případě bylo v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum zkoumáno, zda nabytí společnosti Inoxum společností Outokumpu by vedlo ke vzniku podniku s dominantním postavením na trhu Unie. Subjekt vzniklý spojením společností Outokumpu a Inoxum by měl kombinovaný podíl na trhu přesahující 50 % a vedl by ke snížení počtu hlavních výrobců ze čtyř na tři. Toto rozhodnutí o spojení podniků zavazovalo společnost Outokumpu odprodat část společnosti Inoxum včetně výrobní společnosti Acciai Speciali Terni (dále jen „AST“). Cílem tohoto odprodeje bylo právě zachovat v Unii hospodářskou soutěž na trhu s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli a vznik plánovaného subjektu (spojením společnosti Outokumpu a veškerých aktiv společnosti Inoxum včetně AST), jehož tržní podíl na trhu Unie by byl vyšší než 50 %, se nikdy neuskutečnil. Namísto toho stále existují čtyři středně velké subjekty a několik menších subjektů, které si navzájem konkurují, aniž by některá z těchto stran dosahovala úrovně tržní síly, jíž by dosahoval navrhovaný subjekt vzniklý spojením podniků analyzovaným ve věci týkající se spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(187)
Zúčastněné strany se rovněž odvolávaly na diskusi v rámci rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum ohledně skutečnosti, že výrobci v Unii nebyli omezeni asijským dovozem během těch období, kdy byl asijský dovoz z důvodu kolísání cen niklu, směnných kurzů a nízkých cen niklu na Londýnské burze kovů méně konkurenceschopný. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo poznamenáno, že „i když omezení spojená s dovozem nemusí být v současnosti silná, je možné, že by se v budoucnosti zvýšila“ (11), což následně vedlo k posouzení pravděpodobného vývoje trhu. Ze současného šetření vyplývá následující: dumpingový dovoz z dotčených zemí dosáhl během období šetření 9,5 % podílu na trhu a v porovnání s rokem 2010 vzrostl o 70 %. Rovněž bylo zjištěno, že tento dumpingový dovoz se podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(188)
Kromě toho skutečnost, že poptávka na trhu Unie je relativně stabilní, a to i v případě významného kolísání cen, neznamená, že kupující nejsou citliví na cenu. Zatímco nižší ceny, jež nabízejí vývozci, nevedou ke zvýšení spotřeby na trhu Unie, šetření jasně ukázalo, že kupující jsou ochotni nakupovat větší množství levného zboží z dovozu. Vzhledem k tomu, že tento levný dovoz nevytváří další poptávku, jde tento prodej na úkor prodeje ostatních účastníků trhu, a to hlavně na úkor výrobního odvětví Unie.
(189)
Šetření potvrdilo, že výrobní odvětví Unie prodává širší sortiment výrobků než spolupracující vyvážející výrobci. Avšak během období šetření se přibližně 75 % prodeje výrobního odvětví Unie týkalo čtyř nejčastějších tříd oceli (304, 304L, 316L a 430). Všechny tyto třídy prodávají vývozci z dotčených zemí v řadě různých šířek, tlouštěk a úprav. I výrobky z komodit, které nepatří do těchto tříd, spolu přímo soutěží, jelikož byly rovněž prodávány vývozci z dotčených zemí.
(190)
Žádná ze zúčastněných stran v tomto šetření nevznesla žádné námitky týkající se jakosti výrobku. V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo na jedné straně uvedeno, že jakost výrobků neevropských výrobců lze v průměru považovat za srovnatelnou s jakostí u evropských výrobců (12), na druhé straně v něm bylo konstatováno, že odběratelé se zvláštními požadavky nemohou nakupovat v Asii (13). Jak však bylo popsáno výše, převážnou část prodeje výrobního odvětví Unie představují komoditní výrobky, u kterých je jakost srovnatelná.
(191)
Další faktory, které brání některým odběratelům nakupovat dovážené ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli, jsou dlouhé dodací lhůty z důvodu dlouhé přepravy z dotčených zemí a méně příznivé platební podmínky, které nabízejí výrobci v dotčených zemích. Nicméně tyto faktory jsou relevantní především pro odběratele nakupující přímo od ocelárny, kteří představují zhruba pouze třetinu trhu Unie.
(192)
Zároveň většina prodeje probíhala prostřednictvím středisek služeb pro ocelářský průmysl, přičemž tento prodej představoval přibližně dvě třetiny trhu Unie. Téměř veškerý vývoz z dotčených zemí ve skutečnosti probíhá prostřednictvím nezávislých středisek služeb pro ocelářský průmysl, jež také nakupují od výrobního odvětví Unie. V tomto případě jsou platební podmínky, které nabízí distributor, pro uživatele relevantní. Jelikož se tento prodej obvykle uskutečňuje ze zásob distributora, odpovídá příslušná dodací lhůta rovněž době potřebné pro zaslání zboží od distributora uživateli. Proto většina prodeje není těmito faktory ovlivněna.
(193)
Většina prodeje uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie je tedy přímo ovlivněna dumpingovým dovozem z dotčených zemí.
(194)
Komise proto dospěla k závěru, že podmínky hospodářské soutěže v Unii nemohly zabránit tomu, aby dumpingový dovoz z dotčených zemí výrobnímu odvětví Unie působil újmu.
5.4. Účinek cen surovin
(195)
Zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí, zda si koupí dotčený výrobek pocházející z dotčených zemí, nebo obdobný výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie, je ovlivněno vývojem cen surovin, zejména niklu. Je tomu tak proto, že vývozci si účtují jednotnou cenu a výrobní odvětví Unie si účtuje základní cenu plus přirážku za slévání.
(196)
Proto by údajně bylo pro dovozce výhodnější v dotčených zemích nakupovat, když ceny surovin rostou (neboť ceny výrobního odvětví Unie budou upraveny směrem nahoru, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní). Na druhé straně, pokud by se ceny surovin snížily, údajně by pro dovozce bylo nakupovat v dotčených zemích méně výhodné (neboť ceny výrobního odvětví Unie se sníží, zatímco ceny vývozců zůstanou stabilní).
(197)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum byl analyzován dopad očekávaného vývoje ceny niklu na rozhodování dovozců o nákupu (14). V současném šetření bylo analyzováno, zda vývoj dovozu opravdu sledoval vývoj skutečných cen niklu podle výše popsaného trendu. Ceny niklu klesly (15) o 31 % z 16 453 EUR za tunu v roce 2010 na 11 327 EUR za tunu během období šetření. Podle tvrzení zúčastněných stran uvedeného ve 196. bodě odůvodnění výše mělo toto snížení cen niklu vést k poklesu dovozu z dotčených zemí. Šetření však ukázalo, že i přes značné snížení cen niklu se vývoz z dotčených zemí během stejného období zvýšil o 70 %, jak je popsáno v 104. bodě odůvodnění výše.
(198)
Vývoj cen surovin sice mohl mít určitý vliv na vývoj objemů dovozu, ale další faktory jako nízká úroveň cen vyvážejících výrobců nad tímto účinkem jasně převážily. Má se tedy za to, že vývoj cen niklu neměl na celkově rostoucí trend dumpingového dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období trvalý vliv.
5.5. Změny ve spotřebním vzorci
(199)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum bylo stanoveno, že jak absolutní úroveň cen niklu, tak kolísání cen niklu pravděpodobně sníží atraktivitu korozivzdorné oceli jako materiálu a budou stimulovat poptávku po korozivzdorné oceli neobsahující nikl (16).
(200)
Co se týče atraktivity korozivzdorné oceli jako materiálu, objevil se též argument, že substituci korozivzdorné oceli mohla ovlivnit řada trendů, jako je potřeba využívání lehčích materiálů, např. v automobilech (negativní dopad na korozivzdornou ocel; přechod z oceli na kompozity), kratší životní cykly výrobků u spotřebního zboží (negativní dopad na korozivzdornou ocel; používají se levnější materiály), vyšší potřeba úpravy vody a výroba zelené energie (pozitivní dopad na korozivzdornou ocel; problém náhrady v mnohých použitích) a vývoj cen případných konkurenčních materiálů (železná ruda, hliník, měď) (17).
(201)
V tomto ohledu toto šetření potvrdilo závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum (18), že poptávka po korozivzdorné oceli obecně a po plochých za studena válcovaných výrobcích z korozivzdorné oceli konkrétně je poměrně nepružná. K největšímu růstu spotřeby došlo mezi lety 2010 a 2011, kdy ceny rostly. Během období klesajících cen od roku 2011 až do období šetření zůstala spotřeba stabilní a zvýšila se pouze o 1 %. Substituce korozivzdorné oceli, včetně výše uvedených faktorů, tudíž neměla na celkovou spotřebu plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli měřitelný dopad.
(202)
Co se týče přesunu poptávky směrem k třídám korozivzdorné oceli neobsahujícím nikl, které jsou rovněž obdobným výrobkem, podrobná analýza prodejních transakcí, jež vykázali výrobci v Unii zařazení do vzorku, potvrzuje závěry rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
(203)
Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění výše, ceny účtované výrobním odvětvím Unie jsou přímo vázány na třídu oceli a odpovídající ceny surovin. Přesun poptávky od jedné třídy oceli k jiné proto nemá žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie.
(204)
V této fázi byl tudíž vyvozen závěr, že změny ve spotřebním vzorci neměly na výkonnost výrobního odvětví Unie negativní dopad.
5.6. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(205)
Levný dumpingový dovoz z dotčených zemí se zvýšil jak v absolutním, tak v relativním vyjádření v porovnání se spotřebou v Unii v době, kdy se zhoršila většina ukazatelů újmy výrobního odvětví Unie (výroba, využití kapacity, podíl na trhu, zaměstnanost, prodejní ceny, náklady práce, ziskovost, investice, návratnost investic). Dumpingový dovoz z dotčených zemí se během období šetření podbízel cenám výrobního odvětví Unie o 9,6 % až 11,3 %.
(206)
Ostatní faktory, jako jsou ceny energie, kapacita a podmínky hospodářské soutěže na trhu Unie, k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie nepřispěly. Faktory jako dovoz z jiných třetích zemí a vývoz výrobního odvětví Unie mohly k újmě přispět, avšak ve velmi omezené míře.
(207)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k předběžnému závěru, že příčinou podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je dumpingový dovoz z dotčených zemí a že ostatní faktory posuzované jednotlivě tuto příčinnou souvislost nenarušují. Újma spočívá především v křehké finanční situaci výrobního odvětví Unie a v poklesu výroby, využití kapacity, zaměstnanosti a podílu na trhu.
(208)
Komise rozlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působícího újmu. Účinek jiného dovozu, vývozu výrobního odvětví Unie, cen energie, kapacity a podmínek hospodářské soutěže na nepříznivý vývoj výrobního odvětví Unie, pokud jde o jeho finanční situaci, výrobu a podíl na trhu, byl buď velmi omezený, nebo žádný.
6. ZÁJEM UNIE
(209)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory zjištění, že újmu způsobuje dumping, může učinit jednoznačný závěr, že v tomto případě není v zájmu Unie přijímat příslušná opatření. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
6.1. Zájem výrobního odvětví Unie
(210)
Většina výrobního odvětví Unie podporuje uložení opatření. Největší výrobce v Unii při šetření nespolupracoval, neměl však proti podnětu výhrady. Šest výrobců v Unii představujících přibližně 55 % prodeje a výroby v Unii při šetření spolupracovalo a podpořilo podnět.
(211)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Všechny finanční ukazatele (ziskovost, peněžní tok, návratnost investic) byly v průběhu celého posuzovaného období většinou záporné. Ostatní ukazatele, jako je výroba, využití kapacity, zaměstnanost a podíl na trhu, se v průběhu celého posuzovaného období vyvíjely negativně. Výrobnímu odvětví Unie se podařilo jen udržet nízký objem prodeje po krizi a nemohlo těžit z růstu trhu.
(212)
Pokud by nebyla přijata opatření, bude dumpingový dovoz z dotčených zemí i nadále nutit výrobní odvětví Unie prodávat za ztrátové ceny. Toto hromadění dalších ztrát povede k dalšímu zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Je proto v zájmu výrobního odvětví Unie opatření uložit.
6.2. Zájem dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení
(213)
Dovozci a distributoři (včetně středisek služeb pro ocelářský průmysl) byli při tomto šetření velmi aktivní. Přihlásilo se 31 dovozců a distributorů, kteří vyjádřili nesouhlas s uložením opatření.
(214)
Dovozci a distributoři tvrdili, že uložením opatření se omezí jejich možné zdroje dodávek. Uvedli, že pokud budou opatření uložena, nebudou již dále moci odebírat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli z ČLR a Tchaj-wanu.
(215)
Šetření však ukázalo, že všichni dovozci a distributoři nakupují z různých zdrojů, včetně výrobního odvětví Unie, dotčených zemí a jiných třetích zemí. Na dodávky z dotčených zemí jsou tudíž odkázáni pouze do určité míry.
(216)
Tyto strany mohou i nadále nakupovat ploché za studena válcované výrobky z korozivzdorné oceli od výrobního odvětví Unie a jiných zemí, kterých se toho šetření netýká (například Indie, Jižní Afrika, Jižní Korea nebo USA) a jejichž celkový podíl na trhu dosahuje 11 %. Jak výrobní odvětví Unie, tak dovoz z jiných třetích zemí proto představují věrohodnou alternativu k dovozu z Číny a Tchaj-wanu.
(217)
Proto se v této fázi vyvozuje závěr, že uložení opatření může mít na situaci dovozců a distributorů, kteří nejsou ve spojení, pouze malý negativní dopad.
6.3. Zájem uživatelů
(218)
Řada zúčastněných stran, včetně vyvážejících výrobců a distributorů, vyjádřila obavy ohledně možných negativních účinků opatření na uživatele. Samotní uživatelé tyto obavy nemají. Míra zapojení uživatelů do této věci byla velmi nízká. Stanovisko vyjádřilo šest uživatelů (včetně jedné skupiny čtyř společností), z nichž pouze jeden byl proti uložení opatření. Ostatní uživatelé a jejich sdružení se buď nezapojili, nebo se výslovně zdrželi jakéhokoli postoje.
(219)
Proto se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření není proti zájmu uživatelů.
6.4. Obavy z narušení hospodářské soutěže
(220)
V rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum dospěla Komise k závěru, že navrhované spojení společností Outokumpu a Inoxum by pravděpodobně vedlo k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže kvůli nekoordinovaným účinkům z důvodu vytvoření dominantního postavení na trhu Evropského hospodářského prostoru (EHP) s plochými za studena válcovanými výrobky z korozivzdorné oceli (19). Komise s cílem vyhnout se takovému narušení uznala, že balíček týkající se odprodeje zahrnující AST postačuje k odstranění obav z narušení hospodářské soutěže (20). Nápravné opatření schválené Komisí zachovalo počet středně velkých výrobců v Unii (tj. 4).
(221)
Toto nápravné opatření již bylo provedeno a nyní je plně účinné. Mimoto se uložením antidumpingových opatření nesnižuje počet středně velkých výrobců v Unii. V této fázi se proto dospělo k závěru, že uložením opatření se nesníží ani neodstraní účinek závazku přijatého Komisí v rozhodnutí o spojení společností Outokumpu a Inoxum.
6.5. Závěr ohledně zájmu Unie
(222)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že neexistují žádné přesvědčivé důvody se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu v této fázi šetření není v zájmu Unie.
7. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(223)
Na základě závěrů, k nimž Komise v otázce dumpingu, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie dospěla, by měla být zavedena prozatímní opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
7.1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(224)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(225)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by dokázalo pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu.
(226)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období, tj. v letech 2010 až 2013, záporná. Předchozí roky 2008 a 2009 byly postiženy poklesem poptávky v době celosvětové hospodářské krize, a zisk dosažený v těchto letech tudíž nelze považovat za zisk dosažený za běžných podmínek hospodářské soutěže. Jak je uvedeno výše ve 134. bodě odůvodnění, předchozí šetření předběžně zjistilo existenci dumpingu v roce 2007, avšak mezi tímto dovozem a situací výrobního odvětví Unie nemohla být stanovena věcná spojitost.Proto byl cílový zisk stanoven na 8,1 %, což byl zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie v roce 2007. To byl poslední reprezentativní rok, který se vyznačoval běžnými podmínkami hospodářské soutěže před poklesem poptávky v letech 2008 a 2009. Velikost trhu v roce 2013 téměř dosáhla úrovně spotřeby v roce 2007.
(227)
Na tomto základě Komise vypočítala pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla skutečné ztráty utrpěné během období šetření a připočetla výše uvedené ziskové rozpětí ve výši 8,1 %.
(228)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(229)
Úroveň pro odstranění újmy pro „ostatní spolupracující společnosti“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako dumpingové rozpětí pro tyto společnosti (viz výše 57., 60., 85. a 88. bod odůvodnění).
7.2. Prozatímní opatření
(230)
Prozatímní antidumpingová opatření by měla být na dovoz plochých za studena válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli pocházejících z ČLR a Tchaj-wanu uvalena podle pravidla nižšího cla, které stanoví čl. 7 odst. 2 základního nařízení. Komise provedla srovnání rozpětí újmy a rozpětí dumpingu. Výše celních sazeb by měla být stanovena tak, aby byla na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy.
(231)
Jak již bylo uvedeno ve 4. bodě odůvodnění výše, Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR a Tchaj-wanu nařízením (EU) č. 1331/2014 s ohledem na možné zpětné uplatnění antidumpingových a vyrovnávacích opatření podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení a čl. 16 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (21) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“).
(232)
Pokud jde o současné antidumpingové šetření, a vzhledem k výše uvedeným zjištěním by celní evidence dovozu za účelem antidumpingového šetření v souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení měla být zastavena.
(233)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření (viz 3. bod odůvodnění výše), celní evidence dovozu z ČLR podle čl. 24 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení by měla pokračovat.
(234)
V této fázi řízení nelze přijmout rozhodnutí o možném zpětném uplatnění antidumpingových opatření.
(235)
Prozatímní antidumpingové clo by na základě výše uvedených skutečností mělo mít tyto sazby, vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením:
Země
Společnost
Dumpingové rozpětí
(%)
Rozpětí újmy
(%)
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
ČLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Ostatní spolupracující společnosti
30,0
24,5
24,5
Všechny ostatní společnosti
34,9
25,2
25,2
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Ostatní spolupracující společnosti
10,9
22,9
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
23,9
12,0
(236)
Sazby antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na ně vztahovat žádná z uvedených individuálních antidumpingových celních sazeb.
(237)
Pokud společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatnění těchto individuálních antidumpingových celních sazeb. Tato žádost musí být předložena Komisi (22). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(238)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, sazba antidumpingového cla pro všechny ostatní společnosti by se neměla vztahovat pouze na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(239)
Od 26. března 2015 je ochrana před dumpingovým dovozem zajištěna prozatímním antidumpingovým clem. Celní evidence dovozu pro účely ochrany před dumpingovým dovozem proto již není nutná. Ustanovení čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. 1331/2014 proto musí být odpovídajícím způsobem změněno.
8. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(240)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky a/nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(241)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Země
Společnost
Prozatímní antidumpingové clo
(%)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Šanghaj
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
24,5
Všechny ostatní společnosti
25,2
C999
Tchaj-wan
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze II
10,9
Všechny ostatní společnosti
12,0
C999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii podléhá složení jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušná platná ustanovení o clech.
Článek 2
1. Do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost mohou zúčastněné strany:
a)
požádat o poskytnutí informací o podstatných skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato;
b)
předložit Komisi své písemné připomínky a
c)
požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Strany uvedené v čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou vyjádřit k uplatňování prozatímních opatření do 25 kalendářních dnů ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1331/2014 se nahrazuje tímto:
„1. Celní orgány se vyzývají, aby podle čl. 24 odst. 5 nařízení (ES) č. 597/2009 přijaly vhodná opatření k zavedení celní evidence dovozu plochých válcovaných výrobků z korozivzdorné oceli, dále již neupravených, pouze válcovaných za studena (úběrem za studena), v současnosti kódů KN 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 a 7220 20 89, pocházejících z Čínské lidové republiky do Unie.“
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2015.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) 2015/501
2015 m. kovo 24 d.
kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokštiems šaltai valcuotiems nerūdijančiojo plieno produktams nustatomas laikinasis antidempingo muitas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 7 straipsnį,
pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. Inicijavimas
(1)
2014 m. birželio 26 d. Europos Komisija (toliau - Komisija), remdamasi pagrindinio reglamento 5 straipsniu, inicijavo antidempingo tyrimą dėl į Sąjungą importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR) ir Taivano (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2) paskelbė pranešimą apie inicijavimą (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
(2)
Komisija tyrimą inicijavo 2014 m. gegužės 13 d. gavusi Eurofer (toliau - skundo pateikėjas) Sąjungos plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų gamintojų vardu pateiktą skundą. Skundas susijęs su apytikriai 50 % visos Sąjungos plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų produkcijos. Skunde buvo pateikti dempingo ir dėl to daromos materialinės žalos įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(3)
2014 m. rugpjūčio 14 d. Komisija inicijavo antisubsidijų tyrimą dėl į Sąjungą importuojamų KLR kilmės plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų ir pradėjo atskirą tyrimą. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3) paskelbė pranešimą apie antisubsidijų tyrimų inicijavimą.
1.2. Registracija
(4)
2014 m. gruodžio 15 d. Komisija, gavusi būtinais įrodymais pagrįstą skundo pateikėjo prašymą, priėmė Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1331/2014 (4), kuriuo nuo 2014 m. gruodžio 17 d. nustatyta privaloma importuojamų KLR ir Taivano kilmės plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų registracija.
1.3. Suinteresuotosios šalys
(5)
Pranešime apie inicijavimą suinteresuotosios šalys paragintos susisiekti su Komisija, kad galėtų dalyvauti tyrime. Be to, skundo pateikėjui, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams ir Kinijos ir Taivano valdžios institucijoms, žinomiems importuotojams, tiekėjams ir naudotojams, prekiautojams ir žinomoms susijusioms asociacijoms Komisija konkrečiai pranešė apie tyrimo inicijavimą ir paragino juos dalyvauti. Be to, Komisija apie tyrimo inicijavimą pranešė Jungtinių Amerikos Valstijų (toliau - JAV) ir Pietų Afrikos gamintojams ir paragino juos dalyvauti. Pranešime apie inicijavimą Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė ketinanti JAV naudoti kaip trečiąją rinkos ekonomikos šalį (toliau - panaši šalis), kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punkte.
(6)
Suinteresuotosios šalys turėjo galimybę teikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų.
a) Atranka
(7)
Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė, kad gali vykdyti suinteresuotųjų šalių atranką pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį.
Sąjungos gamintojų atranka
(8)
Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atrinkusi Sąjungos gamintojus. Komisija bendroves atrinko remdamasi gamybos apimtimi. Atrinkti keturi Sąjungos gamintojai. Atrinkti Sąjungos gamintojai pagamino daugiau nei 50 % visų produktų. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Dėl preliminariai trinktų bendrovių pastabų nepateikta, todėl tos bendrovės patvirtintos. Atrinktos bendrovės yra tipiškos Sąjungos pramonės bendrovės.
Importuotojų atranka
(9)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją.
(10)
Trisdešimt vienas nesusijęs importuotojas pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinktas. Remdamasi pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalimi, Komisija pagal didžiausią importo į Sąjungą apimtį atrinko keturis nesusijusius importuotojus. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais importuotojais.
(11)
Gauta pastabų dėl vieno atrinkto importuotojo nuosavybės struktūros. Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad vieno importuotojo nereikėtų atrinkti, nes jis susijęs su Sąjungos gamintoju. Tačiau šis importuotojas per tiriamąjį laikotarpį nebuvo susijęs su jokiu Sąjungos gamintoju, toks ryšys atsirado vėliau. Be to, sąvoka „nesusijęs importuotojas“ reiškia, kad bendrovė neturi būti susijusi su eksportuojančiais gamintojais. Iš tiesų nesusijęs importuotojas gali būti susijęs su Sąjungos gamintoju.
Eksportuojančių Taivano gamintojų atranka
(12)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų eksportuojančių Taivano gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Taivano atstovų ES nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(13)
Prašomą informaciją pateikė ir sutiko būti atrinkti devyni nagrinėjamosios šalies eksportuojantys gamintojai. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko keturias bendroves (kurių trys yra susijusios), remdamasi didžiausia tipiška nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir nagrinėjamosios šalies valdžios institucijomis. Jokių pastabų negauta.
(14)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad dvi atrinktos bendrovės ir dvi neatrinktos bendradarbiaujančios bendrovės neatitinka eksportuojančio gamintojo apibrėžties, nes jos veikia tik kaip paslaugų centrai ir nagrinėjamąjį produktą naudoja kaip gamybos žaliavas. Nustatyta, kad šios bendrovės neturi jokių karštojo valcavimo ar šaltojo valcavimo įrenginių ir jų pridėtinė vertė, palyginti su žaliavų kaina, yra labai nedidelė. Iš tiesų, jos perka ir parduoda įvairių rūšių nagrinėjamąjį produktą (žr. 26-28 konstatuojamąsias dalis).
(15)
Tačiau viena šių bendrovių yra susijusi su atrinktu eksportuojančiu gamintoju. Todėl atliekant tyrimą laikyta, kad ji priklauso tai bendrovių grupei. Iš atrinktų bendrovių išbraukus bendrovę, kuri neatitiko eksportuojančio gamintojo apibrėžties, likusios atrinktos bendrovės eksportuoja apytikriai 48 % viso iš Taivano į Sąjungą eksportuojamo produkto ir Taivano vidaus rinkoje parduoda apie 80 % produkto. Todėl atrinktos bendrovės vis tiek yra tipiškos.
(16)
Komisija kitų trijų bendrovių duomenų nenaudojo skaičiuodama individualų dempingo skirtumą ir žalos pašalinimo lygį. Todėl šioms trims bendrovėms nebuvo nustatyta jokios muito normos.
Individualus nagrinėjimas
(17)
Vienas eksportuojantis Taivano gamintojas paprašė atlikti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį ir jo prašymas buvo patenkintas.
Eksportuojančių KLR gamintojų atranka
(18)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų eksportuojančių KLR gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė KLR valdžios institucijų nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(19)
Prašomą informaciją pateikė ir sutiko būti atrinkti aštuoni eksportuojantys KLR gamintojai. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko keturias bendroves, kurios priklauso dviem grupėms, remdamasi didžiausia tipiška eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį. Pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir nagrinėjamosios šalies valdžios institucijomis. Jokių pastabų negauta.
b) Prašymo taikyti rinkos ekonomikos režimą (RER) eksportuojantiems KLR gamintojams formos
(20)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą Komisija RER formas nusiuntė visiems atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems KLR gamintojams ir neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, kurie pageidavo prašyti jiems taikyti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį, žinomoms eksportuojančių gamintojų asociacijoms ir KLR valdžios institucijoms. Nė vienas eksportuojantis gamintojas neprašė taikyti RER.
c) Klausimynas
(21)
Komisija klausimynus nusiuntė atrinktiems eksportuojantiems Kinijos ir Taivano gamintojams, eksportuojantiems gamintojams, kurie pageidavo prašyti jiems taikyti individualų nagrinėjimą, dviejų galimų panašių šalių gamintojams ir atrinktiems Sąjungos gamintojams, atrinktiems nesusijusiems importuotojams ir apie save pranešusiems naudotojams.
(22)
Klausimyno atsakymus pateikė keturi atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai, keturi atrinkti eksportuojantys Taivano gamintojai (įskaitant du, kurie, kaip paaiškėjo, nėra eksportuojantys gamintojai), vienas eksportuojantis Taivano gamintojas, kuris prašė taikyti individualų nagrinėjimą, du JAV (panašios šalies) gamintojai, keturi atrinkti Sąjungos gamintojai, keturi atrinkti nesusiję importuotojai ir šeši naudotojai.
d) Tikrinamieji vizitai
(23)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kurią manė esant reikalingą siekiant padaryti preliminarias išvadas dėl dempingo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai pagal pagrindinio reglamento 16 straipsnį buvo surengti šių bendrovių patalpose:
Sąjungos gamintojai
-
Acciai Speciali Terni S.P.A., Ternis, Italija;
-
Acerinox Europa SAU, Palmones, Los Barriosas, ir Madridas, Ispanija;
-
Aperam Stainless Europe, La Plaine Saint Denis, Prancūzija;
Acciai Speciali Terni S.P.A. susijęs paslaugų centras
-
Terninox, Ceriano Laghetto, Italija.
Skundo pateikėjas
-
Eurofer, Briuselis, Belgija.
Eksportuojantys Taivano gamintojai
-
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipėjus;
-
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung miestas;
-
YC Inox Co., Ltd., Chang-Hua Hsien miestas;
-
Yieh Mau Corporation, Kaohsiung miestas;
-
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung miestas.
Eksportuojantys KLR gamintojai
-
Baosteel Stainless Co., Ltd, Šanchajus;
-
Ningbo Baoxin Stainless Co., Ltd, Ningbo;
-
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd, Taiyuan miestas.
Susijęs Sąjungos importuotojas
-
Baosteel Europe GmbH, Hamburgas, Vokietija.
(24)
Komisija surengė klausymus su eksportuojančiais gamintojais, asociacijomis ir importuotojais, įskaitant klausymus, kuriuose dalyvavo prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas.
1.4. Tiriamasis ir nagrinėjamasis laikotarpiai
(25)
Atliekant tyrimą dėl dempingo ir žalos nagrinėtas 2013 m. sausio 1 d. - 2013 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2010 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. Nagrinėjamasis produktas
(26)
Nagrinėjamasis produktas - KLR ir Taivano kilmės plokšti valcavimo produktai iš nerūdijančiojo plieno, po šaltojo valcavimo toliau neapdoroti, kurių KN kodai šiuo metu 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 ir 7220 20 89 (toliau - nagrinėjamasis produktas).
(27)
Plokšti šaltai valcuoti nerūdijančiojo plieno produktai naudojami įvairioms paskirtims, pavyzdžiui, buitiniams prietaisams (pvz., skalbimo mašinų ir indaplovių vidaus detalėms), suvirintiems vamzdžiams ir medicinos prietaisams gaminti, taip pat maisto perdirbimo ir automobilių pramonės sektoriuose.
(28)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad skirtingų rūšių nagrinėjamasis produktas pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, cheminėmis ir techninėmis savybėmis ir iš esmės naudojamas toms pačioms paskirtims.
2.2. Panašus produktas
(29)
Nustatyta, kad Sąjungos gamintojų gaminamų ir Sąjungoje parduodamų plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų ir nagrinėjamosiose šalyse bei panašioje šalyje gaminamų ir jose parduodamų plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų fizinės, cheminės ir techninės savybės ir pagrindinės panaudojimo paskirtys yra tokios pačios, kaip nagrinėjamosiose šalyse gaminamų ir eksportui į Sąjungą parduodamų plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų. Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.
2.3. Tvirtinimai dėl produkto apibrėžtosios srities
(30)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad kai kurių rūšių produktai (įskaitant siauras ir precizines juosteles) neturėtų būti įtraukti į tyrimo aprėptį, nes Sąjungos gamintojai negali visapusiškai patenkinti šių rinkos segmentų. Tačiau Sąjungos pramonė pateikė įrodymų, kad iš tiesų ji gali visapusiškai patenkinti šiuos rinkos segmentus.
(31)
Tos pačios šalys dėl precizinių juostelių toliau tvirtino, kad Europos Komisijos Konkurencijos generalinis direktoratas, atlikęs analizę Outokumpu/INOXUM susijungimo byloje (5), šios rūšies produkto nusprendė nepriskirti susijusiai produkto rinkai. Tačiau apibrėžiant rinką susijungimo byloje dėmesys skiriamas paklausos ir pasiūlos pakeičiamumui. Antidempingo tyrimo atveju rinka apibrėžiama atsižvelgiant į tiriamojo produkto fizines savybes. Todėl antidempingo tyrime produkto rūšys gali skirtis pagal tam tikrus parametrus (plotį, nuokrypas, mechanines savybes). Be to, šios rūšies produktai nuo pat pradžių buvo įtraukti į tyrimą, nes su Sąjungos precizinių juostelių gamintojais buvo susisiekta atliekant padėties analizę.
(32)
Todėl Komisija atmetė tvirtinimą ir nepakeitė tiriamojo produkto apibrėžtosios srities.
3. DEMPINGAS
3.1. KLR
3.1.1. Normalioji vertė
3.1.1.1. Rinkos ekonomikos režimas (RER)
(33)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktą Komisija normaliąją vertę eksportuojantiems KLR gamintojams, kurie tvirtino ir įrodė, kad atitinka to reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto kriterijus ir kuriems galima taikyti RER, nustato pagal to reglamento 2 straipsnio 1-6 dalis.
(34)
Tam, kad nustatytų, ar įvykdyti pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkto kriterijai, Komisija rinko būtiną informaciją ir prašė susijusių eksportuojančių gamintojų užpildyti RER formą. Nė vienas jų neprašė taikyti RER.
3.1.1.2. Panaši šalis
(35)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą normalioji vertė eksportuojantiems gamintojams, kuriems netaikomas RER, nustatyta remiantis kaina ar apskaičiuotąja verte rinkos ekonomikos trečiojoje šalyje. Tam reikėjo parinkti panašią šalį.
(36)
Pranešime apie inicijavimą Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė, kad kaip tinkamą panašią šalį ketina naudoti JAV, ir paragino suinteresuotąsias šalis teikti pastabas.
(37)
Komisija susisiekė su keliomis galimomis panašiomis šalimis (Indija, Pietų Afrika, Pietų Korėja, Taivanu ir JAV) ir remdamasi gauta informacija 32 žinomų panašaus produkto gamintojų Pietų Afrikoje, Pietų Korėjoje ir JAV paprašė pateikti informacijos. Informacijos apie gamintojus Indijoje negauta, todėl Indijos nebuvo galima laikyti galima panašia šalimi. Taivanas susijęs su šiuo tyrimu, todėl šiam tikslui buvo panaudota tiriamų gamintojų pateikta informacija.
(38)
Tik du JAV gamintojai atsakė į panašios šalies gamintojams skirtą klausimyną. Todėl Komisija turėjo rinktis JAV arba Taivaną.
(39)
JAV yra bent keturi dideli panašaus produkto gamintojai (trys yra vertikaliai integruoti, vienas - ne), o bendras gamybos ir suvartojimo lygis panašus į tokį lygį KLR. Taivane yra viena didelė vertikaliai integruotų gamintojų grupė, kuri pirmauja rinkoje nepaisant to, kad veikia keli maži neintegruoti gamintojai. Gamybos procesas JAV panašus į gamybos procesą Taivane ir į bent kelių eksportuojančių KLR gamintojų gamybos procesą. JAV ir Taivane naudojamos iš esmės tokios pačios žaliavos. JAV taiko antidempingo muitus Japonijai, Pietų Korėjai ir Taivanui, o Taivanas - KLR ir Pietų Korėjai. Tačiau į JAV ir Taivaną importuojama daug produkto, atitinkamai 17 ir 37 % šiose šalyse per tiriamąjį laikotarpį suvartoto kiekio. Pagrindinės į JAV eksportuojančios šalys: Meksika, KLR, Taivanas, Prancūzija, Suomija, Japonija ir Vokietija, o į Taivaną - KLR, Pietų Korėja, Japonija, Suomija ir Vietnamas.
(40)
Šiomis aplinkybėmis JAV laikoma tinkamesne panašia šalimi dėl dviejų pagrindinių priežasčių:
i)
JAV rinka yra labai konkurencinga, o Taivane rinkos ir plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų kainas daugiausia lemia viena bendrovių grupė;
ii)
Taivano vidaus rinka yra gerokai mažesnė nei KLR ir JAV.
(41)
Suinteresuotosios šalys nesutiko su tuo, kad JAV naudojama kaip panaši šalis, daugiausia dėl to, kad tariamai skiriasi gamybos procesas ir gamyboje naudojamos skirtingų rūšių žaliavos. Jos tvirtino, kad šiuo atžvilgiu Taivanas, kuris taip pat susijęs su šiuo tyrimu, būtų tinkamesnė panaši šalis nei JAV.
(42)
Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad JAV yra tinkama panaši šalis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą.
3.1.1.3. Normalioji vertė (panaši šalis)
(43)
Eksportuojantiems gamintojams, kuriems netaikytas RER, normaliajai vertei nustatyti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą buvo naudojama iš bendradarbiaujančių panašios šalies gamintojų gauta informacija.
(44)
Remdamasi pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalimi Komisija pirmiausia išnagrinėjo, ar bendra dviejų bendradarbiaujančių panašios šalies gamintojų pardavimo vidaus rinkoje apimtis buvo tipiška. Pardavimas vidaus rinkoje yra tipiškas, jei visa panašaus produkto pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams apimtis sudaro ne mažiau kaip 5 % visos kiekvieno atrinkto eksportuojančio Kinijos gamintojo nagrinėjamojo produkto pardavimo eksportui į Sąjungą apimties per tiriamąjį laikotarpį. Tuo remiantis dviejų bendradarbiaujančių panašaus produkto gamintojų bendras pardavimas panašios šalies vidaus rinkoje buvo tipiškas.
(45)
Po to Komisija nustatė vidaus rinkoje parduodamo produkto rūšis, kurios buvo tokios pačios arba panašios į atrinktiems eksportuojantiems gamintojams eksportui į Sąjungą parduodamų produktų rūšis.
(46)
Vėliau Komisija nustatė kiekvienos rūšies produkto pelningo pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams dalį tiriamuoju laikotarpiu, siekdama nuspręsti, ar apskaičiuojant normaliąją vertę remtis faktiniu pardavimu vidaus rinkoje pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį.
(47)
Normalioji vertė grindžiama faktine kiekvienos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje kaina, neatsižvelgiant į tai, ar toks pardavimas pelningas ar ne, jeigu:
i)
tam tikros rūšies produkto, parduoto grynąja pardavimo kaina, kuri yra lygi apskaičiuotoms gamybos sąnaudoms ar už jas didesnė, pardavimo apimtis sudarė daugiau nei 80 % visos tos rūšies produkto pardavimo apimties ir
ii)
vidutinė svertinė tos rūšies produkto pardavimo kaina yra lygi vieneto gamybos sąnaudoms arba už jas didesnė.
(48)
Šiuo atveju normalioji vertė yra tos rūšies produkto vidutinė svertinė viso pardavimo vidaus rinkoje tiriamuoju laikotarpiu kaina. Komisija atsižvelgė į visus sandorius, kurie nurodyti, kaip pardavimo vidaus rinkoje sandoriai, nes nebuvo pagrindo abejoti, kad tai vidaus vartojimui skirti sandoriai.
(49)
Normalioji vertė yra faktinė kiekvienos rūšies produkto, tik pelningai parduoto vidaus rinkoje tiriamuoju laikotarpiu, vidaus rinkos kaina, jei:
i)
tam tikros rūšies produkto pelningo pardavimo apimtis sudaro ne daugiau nei 80 % bendros šios rūšies produkto pardavimo apimties arba
ii)
vidutinė svertinė šios rūšies produkto kaina yra mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas.
3.1.2. Eksporto kaina
(50)
Atrinkti eksportuojantys gamintojai eksportui į Sąjungą produktą pardavė tiesiogiai nepriklausomiems pirkėjams, o vienas eksportuojantis gamintojas - per susijusią bendrovę, veikiančią kaip importuotojas.
(51)
Jei eksportuojantys gamintojai nagrinėjamąjį produktą pardavė eksportui tiesiogiai nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį eksporto kaina buvo nustatoma remiantis už eksportui į Sąjungą parduotą nagrinėjamąjį produktą faktiškai sumokėta arba mokėtina kaina.
(52)
Jei eksportuojantis gamintojas nagrinėjamąjį produktą pardavė eksportui į Sąjungą per susijusią bendrovę, veikiančią kaip importuotojas, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį eksporto kaina buvo nustatyta remiantis kaina, kuria importuotas produktas buvo pirmą kartą perparduotas nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje. Šiuo atveju kaina pakoreguota atsižvelgiant į visas sąnaudas, kurios patirtos nuo importo iki perpardavimo, įskaitant pardavimo, bendrąsias ir administracines (PBA) išlaidas, ir į gautą pelną.
3.1.3. Palyginimas
(53)
Komisija atrinktų eksportuojančių gamintojų normaliąją vertę ir eksporto kainą palygino remdamasi gamintojo kainomis EXW sąlygomis.
(54)
Tais atvejais, kai tai buvo pateisinama siekiant užtikrinti sąžiningą palyginimą, Komisija normaliąją vertę ir (arba) eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį koregavo atsižvelgdama į skirtumus, turinčius poveikio kainoms ir kainų palyginamumui. Koreguota atsižvelgiant į vežimo, draudimo, tvarkymo, krovos ir papildomas išlaidas, pakavimo, kredito ir bankų mokesčius ir komisinius.
3.1.4. Dempingo skirtumai
(55)
Atrinktų eksportuojančių gamintojų atveju kiekvienos rūšies panašaus produkto vidutinę svertinę normaliąją vertę panašioje šalyje (žr. 43-49 konstatuojamąsias dalis) Komisija palygino su atitinkamos rūšies nagrinėjamojo produkto vidutine svertine eksporto kaina, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalyse.
(56)
Tuo remiantis procentais išreikšti CIF (kaina, draudimas ir frachtas) kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą laikinieji vidutiniai svertiniai dempingo skirtumai yra tokie:
1 lentelė
Dempingo skirtumai (KLR)
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
(%)
Baosteel grupė: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO grupė: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
(57)
Neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams vidutinį svertinį dempingo skirtumą Komisija apskaičiavo pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalį. Todėl šis skirtumas apskaičiuotas remiantis atrinktiems eksportuojantiems gamintojams apskaičiuotais vidutiniais svertiniais dempingo skirtumais.
(58)
Tuo remiantis laikinasis dempingo skirtumas neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams yra 30,0 %
(59)
Visiems kitiems eksportuojantiems nagrinėjamosios šalies gamintojams dempingo skirtumą Komisija nustatė pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį remdamasi turimais faktais. Šiuo tikslu Komisija nustatė eksportuojančių gamintojų bendradarbiavimo lygį. Bendradarbiavimo lygis - bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų eksporto į Sąjungą apimtis, išreikšta visos nagrinėjamosios šalies eksporto į Sąjungą apimties (remiantis Eurostato importo statistiniais duomenimis) dalimi.
(60)
Laikyta, kad bendradarbiavimo lygis yra aukštas, tad tuo remdamasi Komisija nusprendė dempingo skirtumą kitiems eksportuojantiems gamintojams pagrįsti atrinktos bendrovės, kurios dempingo skirtumas yra didžiausias, dempingo skirtumo dydžiu.
(61)
Procentais išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą laikinieji dempingo skirtumai yra tokie:
2 lentelė
Dempingo skirtumai (KLR)
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
(%)
Baosteel grupė: Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.; Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
TISCO grupė: Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.; Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
30,0
Visos kitos bendrovės
34,9
3.2. Taivanas
3.2.1. Normalioji vertė
(62)
Remdamasi pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalimi Komisija pirmiausia išnagrinėjo, ar bendra kiekvieno tiriamo eksportuojančio gamintojo pardavimo vidaus rinkoje apimtis buvo tipiška. Tiriamais eksportuojančiais gamintojais Komisija laikė atrinktus eksportuojančius gamintojus ir vieną eksportuojantį gamintoją, kuriam sutikta atlikti individualų nagrinėjimą. Pardavimas vidaus rinkoje yra tipiškas, jei bendra panašaus produkto pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams apimtis sudaro ne mažiau kaip 5 % visos nagrinėjamojo produkto pardavimo per tiriamąjį laikotarpį eksportui į Sąjungą apimties.
(63)
Komisija nustatė, kad tiriamų eksportuojančių gamintojų nurodyta pardavimo vidaus rinkoje apimtis apima didelį panašaus produkto kiekį, parduotą platintojams, kurie toliau jį eksportavo. Remiantis bendradarbiaujančių bendrovių pateiktais gamybos duomenimis ir panašaus produkto importo ir eksporto statistiniais Taivano duomenimis, atlikus skaičiavimą pasitvirtino, kad bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų nurodyta pardavimo vidaus rinkoje apimtis apėmė apie 50 % netiesiogiai eksportui parduoto kiekio, kuris nebuvo skirtas vidaus vartojimui.
(64)
Be to, Komisija nustatė, kad Taivano vidaus rinkoje esama nuolaidų sistemos. Vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas paaiškino, kad ši sistema sukurta siekiant paskatinti vietos paslaugų centrus (platintojus), kurie toliau eksportuoja savo plieno produktus. Dviejų pagrindinių gamintojų vidaus rinkoje nustatytos kainos, įskaitant nuolaidas, kas mėnesį viešai skelbiamos visiems platintojams, todėl net jei kiti gamintojai savo pirkėjams netaiko nuolaidų, prekių, kurios parduodamos vidaus rinkoje ir kurios toliau eksportuojamos, kainų nustatymui labai didelę įtaką darė Taivane veikusi kainodaros sistema.
(65)
Atsižvelgiant į faktus, nustatytus per patikrinimus vietoje, trijų eksportuojančių gamintojų paprašyta iš naujo išnagrinėti pardavimą Taivano vidaus rinkoje, apie kurį jie pranešė, ir atmesti visus pardavimo, kuris nebuvo skirtas vidaus vartojimui, atvejus. Tačiau jie tik patvirtino, kad nežinojo apie galutinę pirkėjams parduoto panašaus produkto paskirties vietą.
(66)
Kaip paaiškinta pirmiau 63 konstatuojamojoje dalyje ir siekdama užtikrinti, kad normalioji vertė būtų pagrįsta kainomis, nustatytomis tik vidaus vartojimui, Komisija ėmėsi konservatyvaus metodo dempingui laikinai apskaičiuoti ir naudojo nurodyto pardavimo galutiniams naudotojams Taivane duomenis. Galutiniais naudotojais Komisija laikė visus veiklos vykdytojus, kurie toliau perdirbo panašų produktą į kitą produktą, kuris jau nebebuvo panašus produktas. Pardavimui vidaus rinkoje nebuvo priskirtas pardavimas platintojams arba prekiautojams, nes Komisija per tyrimą nustatė, kad vienas pagrindinių Taivano platintojų, įsigijęs didelį panašaus produkto kiekį, kuris buvo nurodytas kaip jo tiekėjų pardavimas vidaus rinkoje, didžiąją šio įsigyto kiekio dalį eksportavo.
(67)
Tuo remiantis nustatyta, kad kiekvieno tiriamo eksportuojančio panašaus produkto gamintojo bendras pardavimas vidaus rinkoje buvo tipiškas.
(68)
Po to Komisija nustatė vidaus rinkoje parduodamo produkto rūšis, kurios buvo tokios pačios arba panašios į tiriamiems eksportuojantiems gamintojams, kurių pardavimas vidaus rinkoje yra tipiškas, eksportui į Sąjungą parduodamų produktų rūšis.
(69)
Vėliau Komisija nagrinėjo, ar, remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalimi, tiriamų eksportuojančių gamintojų vidaus rinkoje parduotas tam tikrų rūšių produktų kiekis, palyginti su eksportui į Sąjungą parduotu tam tikrų rūšių produktų kiekiu, buvo tipiškas. Tam tikros rūšies produkto pardavimas vidaus rinkoje yra tipiškas, jei bendra tos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams per tiriamąjį laikotarpį apimtis sudaro ne mažiau kaip 5 % bendros tos pačios ar panašios rūšies produkto pardavimo eksportui į Sąjungą apimties.
(70)
Vėliau Komisija nustatė kiekvienos rūšies produkto pelningo pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams dalį tiriamuoju laikotarpiu, siekdama nuspręsti, ar apskaičiuojant normaliąją vertę remtis faktiniu pardavimu vidaus rinkoje pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį.
(71)
Normalioji vertė grindžiama faktine kiekvienos rūšies produkto pardavimo vidaus rinkoje kaina, neatsižvelgiant į tai, ar toks pardavimas pelningas ar ne, jeigu:
i)
tam tikros rūšies produkto, parduoto grynąja pardavimo kaina, kuri yra lygi apskaičiuotoms gamybos sąnaudoms ar už jas didesnė, pardavimo apimtis sudarė daugiau nei 80 % visos tos rūšies produkto pardavimo apimties ir
ii)
vidutinė svertinė tos rūšies produkto pardavimo kaina yra lygi vieneto gamybos sąnaudoms arba už jas didesnė.
(72)
Šiuo atveju normalioji vertė yra tos rūšies produkto vidutinė svertinė viso pardavimo vidaus rinkoje tiriamuoju laikotarpiu kaina.
(73)
Normalioji vertė yra faktinė kiekvienos rūšies produkto, tik pelningai parduoto vidaus rinkoje tiriamuoju laikotarpiu, vidaus rinkos kaina, jei:
i)
tam tikros rūšies produkto pelningo pardavimo apimtis sudaro ne daugiau nei 80 % bendros šios rūšies produkto pardavimo apimties arba
ii)
vidutinė svertinė šios rūšies produkto kaina yra mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas.
(74)
Išanalizavus pardavimą vidaus rinkoje nustatyta, kad kai kurių rūšių produktų pardavimas vidaus rinkoje buvo pelningas ir kad vidutinė svertinė pardavimo kaina buvo didesnė už gamybos sąnaudas. Todėl normalioji vertė buvo apskaičiuota kaip viso pardavimo vidaus rinkoje per tiriamąjį laikotarpį vidutinė svertinė kaina, jei buvo laikomasi 71 konstatuojamojoje dalyje nustatytų sąlygų, arba kaip tik pelningo pardavimo vidutinė svertinė kaina, jei tų sąlygų nesilaikyta. Kadangi tam tikrų rūšių panašaus produkto nebuvo parduoda arba jo buvo parduota nepakankamai, arba buvo nustatyta, kad jis nebuvo parduotas įprastomis prekybos sąlygomis, Komisija normaliąją vertę apskaičiavo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 ir 6 dalis.
(75)
Normalioji vertė apskaičiuota prie tiriamų eksportuojančių gamintojų vidutinių panašaus produkto gamybos sąnaudų per tiriamąjį laikotarpį pridėjus:
i)
vidutines svertines pardavimo, bendrąsias ir administracines (PBA) išlaidas, kurias tiriami eksportuojantys gamintojai patyrė per tiriamąjį laikotarpį įprastomis prekybos sąlygomis parduodami panašų produktą vidaus rinkoje, ir
ii)
vidutinį svertinį pelną, kurį tiriami eksportuojantys gamintojai gavo per tiriamąjį laikotarpį įprastomis prekybos sąlygomis parduodami panašų produktą vidaus rinkoje.
(76)
Pakoreguotos vieno tiriamo eksportuojančio gamintojo gamybos sąnaudos. Kadangi didelį kiekį žaliavų, kurios buvo naudojamos panašiam produktui gaminti, taip pat įsigijo susijęs tiekėjas, Komisija šių žaliavų įsigijimo sąnaudas pakeitė tiriamo eksportuojančio gamintojo žaliavų gamybos sąnaudomis.
(77)
To paties eksportuojančio gamintojo atžvilgiu Komisija taip pat nustatė, kad koregavimas atsižvelgiant į metalo laužo vertę atliktas du kartus, nes žaliavų, kurios buvo paverstos į gatavus produktus, apimtis įvertinta neįskaičiuojant metalo laužo. Todėl Komisija atmetė metalo laužo vertės atskaitą iš gatavo produkto gamybos sąnaudų.
(78)
Tų rūšių produktų, kurių tipiškas kiekis nebuvo parduotas vidaus rinkoje, atžvilgiu pridėtos vidutinės PBA išlaidos ir sandorių įprastomis prekybos sąlygomis vidaus rinkoje pelnas. Tų rūšių produktų, kurie visai nebuvo parduodami vidaus rinkoje, arba kurie nebuvo parduoti įprastomis prekybos sąlygomis, atžvilgiu pridėtos vidutinės svertinės PBA išlaidos ir visų sandorių įprastomis prekybos sąlygomis vidaus rinkoje pelnas.
3.2.2. Eksporto kaina
(79)
Tiriami eksportuojantys gamintojai nagrinėjamąjį produktą eksportui pardavė arba tiesiogiai nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, arba per nepriklausomus platintojus Taivane. Todėl eksporto kaina pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį nustatyta remiantis faktiškai sumokėtomis arba mokėtinomis kainomis.
3.2.3. Palyginimas
(80)
Komisija tiriamų eksportuojančių gamintojų normaliąją vertę ir eksporto kainą palygino remdamasi gamintojo kainomis EXW sąlygomis.
(81)
Tais atvejais, kai tai buvo pateisinama siekiant užtikrinti sąžiningą palyginimą, Komisija normaliąją vertę ir (arba) eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį koregavo atsižvelgdama į skirtumus, turinčius poveikio kainoms ir kainų palyginamumui. Koreguota atsižvelgiant į vežimo, draudimo, tvarkymo, krovos ir papildomas išlaidas, pakavimo, kredito ir bankų mokesčius ir komisinius.
(82)
Atrinkti eksportuojantys gamintojai nepanaudojo valiutos kurso, kurs jiems buvo pateiktas antidempingo klausimynuose, nusiųstuose jiems prieš tikrinamuosius vizitus. Todėl Komisija sandorių vertę perskaičiavo naudodama klausimynuose pateiktą valiutos kursą.
3.2.4. Dempingo skirtumai
(83)
Komisija palygino tiriamų eksportuojančių gamintojų, įskaitant dvi susijusias atrinktas bendroves ir vieną bendrovę, kuriai sutikta atlikti individualų nagrinėjimą, kiekvienos rūšies panašaus produkto vidutinę svertinę normaliąją vertę su atitinkamos rūšies nagrinėjamojo produkto vidutine svertine eksporto kaina, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalyse.
(84)
Tuo remiantis procentais išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą laikinieji vidutiniai svertiniai dempingo skirtumai yra tokie:
3 lentelė
Dempingo skirtumai (Taivanas)
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd. (individualus nagrinėjimas)
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. ir Yieh United Steel Corporation
10,9
(85)
Neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams vidutinį svertinį dempingo skirtumą Komisija apskaičiavo pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalį. Todėl šis skirtumas apskaičiuotas remiantis atrinktiems eksportuojantiems gamintojams apskaičiuotais skirtumais.
(86)
Tuo remiantis laikinasis dempingo skirtumas neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams yra 10,9 %
(87)
Visoms kitoms nagrinėjamosios šalies bendrovėms dempingo skirtumą Komisija nustatė pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį remdamasi turimais faktais. Tam Komisija nustatė bendradarbiavimo lygį. Bendradarbiavimo lygis - bendradarbiaujančių bendrovių eksporto į Sąjungą apimtis, išreikšta visos nagrinėjamosios šalies eksporto į Sąjungą apimties (remiantis Eurostato importo statistiniais duomenimis) dalimi.
(88)
Šiuo atveju laikyta, kad bendradarbiavimo lygis yra aukštas, tad tuo remdamasi Komisija nusprendė dempingo skirtumą kitiems eksportuojantiems gamintojams pagrįsti bendrovės, kurios dempingo skirtumas yra didžiausias, dempingo skirtumo dydžiu.
(89)
Procentais išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą laikinieji dempingo skirtumai yra tokie:
4 lentelė
Dempingo skirtumai (Taivanas)
Bendrovė
Laikinasis dempingo skirtumas
(%)
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd. ir Yieh United Steel Corporation
10,9
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
10,9
Visos kitos bendrovės
12,0
4. ŽALA
4.1. Sąjungos pramonės apibrėžtis ir Sąjungos gamyba
(90)
Panašų produktą tiriamuoju laikotarpiu Sąjungoje gamino devyni žinomi gamintojai. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje.
(91)
Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu bendra Sąjungos gamybos apimtis buvo daugiau nei 3 mln. tonų. Komisija šį skaičių nustatė remdamasi visa turima informacija apie Sąjungos pramonę, pvz., iš atrinktų gamintojų surinkta informacija ir skunde pateiktais kitų Sąjungos gamintojų duomenimis. Didžiausias Sąjungos gamintojas nei bendradarbiavo, nei prieštaravo skundui. Atliekant tyrimą bendradarbiavo šeši Sąjungos gamintojai, kurių pardavimo ir gamybos apimtis sudarė apie 55 % Sąjungos apimties. Kaip nurodyta 8 konstatuojamojoje dalyje, atrinkti keturi Sąjungos gamintojai, kurie pagamino apie 50 % viso panašaus produkto Sąjungoje.
(92)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad į Sąjungos pramonės apibrėžtį nereikėtų įtraukti vieno atrinkto Sąjungos gamintojo, nes jis importavo didelį nagrinėjamojo produkto kiekį. Tačiau Sąjungos gamintojo importas iš nagrinėjamųjų šalių sudarė mažiau nei 5 % viso nagrinėjamojo produkto importo ir mažiau nei 2 % jo pardavimo Sąjungoje apimties. Tuo remiantis šiuo etapu manoma, kad šis Sąjungos gamintojas priklauso Sąjungos pramonei.
(93)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad neatrinkus didžiausio Sąjungos gamintojo atrinktų bendrovių grupė yra netipiška. Kaip jau nurodyta, atrinkti keturi Sąjungos gamintojai pagamina apie 50 % viso panašaus produkto Sąjungoje. Todėl Komisija padarė išvadą, kad atrinktų bendrovių grupė buvo tipiška. Bet kuriuo atveju didžiausias gamintojas apie save nepranešė.
4.2. Sąjungos suvartojimas
(94)
Komisija Sąjungos suvartojimą nustatė remdamasi Sąjungos pramonės nuosavos produkcijos padavimo apimtimi, kurią nurodė atrinkti gamintojai, skunde pateiktais kitų Sąjungos gamintojų duomenimis ir Eurostato statistiniais importo į Sąjungos rinką apimties duomenimis.
(95)
Sąjungos suvartojimo raida:
5 lentelė
Sąjungos suvartojimas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Sąjungos suvartojimas (t)
3 161 737
3 250 977
3 256 438
3 300 127
Indeksas
100
103
103
104
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai, skundas, Eurostatas.
(96)
Sąjungos suvartojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį nuolat augo - iš viso 4 %
4.3. Importas iš nagrinėjamųjų šalių
4.3.1. Bendras importo iš nagrinėjamųjų šalių poveikio vertinimas
(97)
Komisija nagrinėjo, ar nagrinėjamųjų šalių kilmės nagrinėjamojo produkto importą pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalį reikėtų vertinti bendrai.
(98)
Nustatytas su importu iš KLR ir Taivanu susijusio dempingo skirtumas buvo didesnis už de minimis ribą, nustatytą pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalyje. Importo iš kiekvienos nagrinėjamosios šalies apimtis nebuvo nežymi, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 5 straipsnio 7 dalyje. Per tiriamąjį laikotarpį Taivanui teko 5,1 %, o KLR - 4,3 % rinkos dalys.
(99)
Dempingo kaina iš KLR ir Taivano importuojamo produkto ir panašaus produkto konkurencijos sąlygos buvo panašios. Tiksliau importuoti produktai konkuravo tarpusavyje ir su Sąjungoje pagamintu panašiu produktu, nes visi produktai atitinka tuos pačius pasaulinius standartus ir dėl to juos galima pakeisti. Be to, jie parduodami tais pačiais pardavimo kanalais ir toms pačioms pirkėjų kategorijoms.
(100)
Taivano plieno ir geležies pramonės asociacija (TSIIA) tvirtino, kad Komisija neturėtų bendrai vertinti importo dempingo kaina iš KLR ir Taivano poveikio. Ji tvirtino, kad nors plokščius šaltai valcuotus nerūdijančiojo plieno produktus pagal pagrindinį reglamentą galima laikyti panašiu produktu, Taivano produktai Sąjungos rinkoje parduodami ne tokiomis pačiomis konkurencijos sąlygomis kaip iš Kinijos importuojami produktai. Jie skiriasi daugiausia pagal markę ir rūšį, nes Taivano produktai yra aukštesnės kokybės.
(101)
Tvirtinimas dėl skirtingų markių susijęs tik su specializuotais produktais, kurie sudaro mažiau nei 1 % importo apimties. Be to, visi produktai (ES, Kinijos ir Taivano) atitinka tuos pačius pasaulinius standartus, taip pat nepateikta tvirtinimų ir neišvardyta Sąjungoje gaminamo panašaus produkto ir importuojamo produkto fizinių savybių skirtumų, taigi argumentas yra nepagrįstas. Todėl tvirtinimas buvo atmestas.
(102)
Taigi, tenkinami visi pagrindinio reglamento 3 straipsnio 4 dalyje nustatyti kriterijai ir siekiant nustatyti žalą importas iš KLR ir Taivano nagrinėtas bendrai.
4.3.2. Importo iš nagrinėjamųjų šalių apimtis ir rinkos dalis
(103)
Komisija importo apimtį nustatė remdamasi statistiniais Eurostato importo apimties duomenimis. Importo rinkos dalis nustatyta tokiu pačiu pagrindu.
(104)
Importo į Sąjungą iš nagrinėjamųjų šalių raida:
6 lentelė
Importo apimtis ir rinkos dalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Importo iš KLR apimtis (t)
56 477
95 876
87 759
143 420
Indeksas
100
170
155
254
Rinkos dalis (%)
1,8
2,9
2,7
4,3
Indeksas
100
165
151
243
Importo iš Taivano apimtis (t)
127 664
173 968
132 392
169 097
Indeksas
100
136
104
132
Rinkos dalis (%)
4,0
5,4
4,1
5,1
Indeksas
100
133
101
127
Importo iš nagrinėjamųjų šalių apimtis (t)
184 140
269 845
220 151
312 517
Indeksas
100
147
120
170
Rinkos dalis (%)
5,8
8,3
6,8
9,5
Indeksas
100
143
116
163
Šaltinis: Eurostatas.
(105)
Bendrai apskaičiuota importo iš nagrinėjamųjų šalių apimtis padidėjo 70 % nuo 184 140 t 2010 m. iki 312 517 t per tiriamąjį laikotarpį. Importas per nagrinėjamąjį laikotarpį nuolat didėjo, išskyrus 2012 m., kai importo apimtis buvo didesnė nei 2010 m., tačiau mažesnė nei 2011 m.
(106)
Bendrai apskaičiuota rinkos dalis padidėjo 63 % - nuo 5,8 % iki 9,5 % per nagrinėjamąjį laikotarpį. Rinkos dalis, panašiai kaip importo apimtis, per nagrinėjamąjį laikotarpį nuolat didėjo, išskyrus 2012 m.
4.3.3. Importo iš nagrinėjamųjų šalių kainos ir priverstinis kainų mažinimas
(107)
Komisija importo kainas nustatė remdamasi statistiniais Eurostato importo vertės ir apimties duomenimis. Priverstinis kainų mažinimas dėl importo nustatytas remiantis atrinktų Sąjungos gamintojų, atrinktų eksportuojančių gamintojų ir eksportuojančio gamintojo, kuriam sutikta taikyti individualų nagrinėjimą, kaip nurodyta 17 konstatuojamojoje dalyje, pateiktais klausimyno atsakymais.
(108)
Vidutinės svertinės importo į Sąjungą iš nagrinėjamųjų šalių kainos raida:
7 lentelė
Importo kainos
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
KLR (EUR/t)
2 175
2 280
2 253
2 008
Indeksas
100
105
104
92
Taivanas (EUR/t)
2 268
2 414
2 143
1 897
Indeksas
100
106
94
84
Nagrinėjamosios šalys (EUR/t)
2 239
2 366
2 187
1 948
Indeksas
100
106
98
87
Šaltinis: Eurostatas.
(109)
KLR ir Taivano importo kainos 2010-2011 m. pirmiausia padidėjo 6 procentiniais punktais. Vėliau jos sumažėjo 19 procentinių punktų ir iš viso sumažėjo 13 % Tiek KLR, tiek Taivano importo kainos keitėsi panašiai, išskyrus 2012 m., kai KLR importo kainos vis dar buvo palyginti didelės, tačiau Taivano importo kainos jau buvo palyginti mažos. Abiejų šalių importo kainos nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio toliau mažėjo.
(110)
Priverstinį kainų mažinimą per tiriamąjį laikotarpį Komisija nustatė lygindama:
i)
vidutines svertines atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo kainas, taikytas nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje, pakoreguotas atsižvelgiant į gamintojo kainas EXW sąlygomis, ir
ii)
iš tiriamų Kinijos ir Taivano gamintojų importuoto kiekvienos rūšies produkto atitinkamas vidutines svertines kainas pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytas remiantis CIF ir tinkamai pakoreguotas atsižvelgiant į išlaidas po importo.
(111)
Lygintos kiekvienos rūšies produkto sandorių kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas, komisinius ir pristatymo sąnaudas. Palyginus gauti rezultatai išreikšti atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos tiriamuoju laikotarpiu procentine dalimi. Nustatyta, kad dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių į Sąjungos rinką vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas buvo 9,6-11,3 %
(112)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad eksportuojantys gamintojai produktą beveik išimtinai parduoda nepriklausomiems platintojams arba paslaugų, susijusių su plieno gaminiais, centrams, o Sąjungos pramonė - platintojams, paslaugų, susijusių su plieno gaminiais, centrams ir galutiniams naudotojams. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad šis prekybos lygio skirtumas neturėjo poveikio kainoms. Priešingai, nepriklausomi platintojai ir paslaugų, susijusių su plieno gaminiais, centrai tvirtino, kad Sąjungos gamintojai jiems nesuteikia palankesnių pardavimo sąlygų nei naudotojams.
4.4. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
4.4.1. Bendrosios pastabos
(113)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalį nagrinėjant importo dempingo kaina poveikį Sąjungos pramonei įvertinti visi ekonominiai veiksniai, nagrinėjamuoju laikotarpiu turėję poveikio Sąjungos pramonės būklei.
(114)
Kaip minėta 8 konstatuojamojoje dalyje, galimai Sąjungos pramonės patirtai žalai nustatyti buvo atlikta atranka. Atrinkti keturi gamintojai.
(115)
Siekdama nustatyti žalą Komisija atskyrė makroekonominius žalos rodiklius nuo mikroekonominių. Komisija makroekonominius rodiklius vertino remdamasi iš atrinktų gamintojų gautais duomenimis ir skunde pateiktais kitų Sąjungos gamintojų duomenimis. Duomenys buvo susiję su visais Sąjungos gamintojais. Mikroekonominius rodiklius Komisija vertino remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymuose pateiktais duomenimis. Duomenys buvo susiję su atrinktais Sąjungos gamintojais. Nustatyta, kad abu duomenų rinkiniai buvo tipiški Sąjungos pramonės ekonominės padėties atžvilgiu.
(116)
Makroekonominiai rodikliai: gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas, našumas ir dempingo skirtumo dydis.
(117)
Mikroekonominiai rodikliai: vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, darbo sąnaudos, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą.
(118)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad žalai įvertinti turėtų būti nuosekliai naudojami atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys, o ne rodikliai skirstomi į makroekonominius ir mikroekonominius. Jos tvirtino, kad atskira makroekonominių ir mikroekonominių rodiklių analizė priklausė nuo skundo pateikėjo manipuliacijų, nes skundo pateikėjas galėjo paveikti duomenų rinkimą makroekonominiu lygmeniu, kadangi sprendimas dėl to, ar konkretus rodiklis buvo makroekonominis ar mikroekonominis, buvo pagrįstas tuo, ar yra apie tą rodiklį informacijos.
(119)
Komisija nustatė ir analizavo makroekonominius rodiklius, nes jie buvo pagrįsti Sąjungos lygmens duomenimis, o ne tik atrinktų Sąjungos gamintojų duomenimis. Kalbant apie makroekonominius rodiklius laikomasi nuomonės, kad, palyginti su tik dalies pramonės duomenimis, išsamūs visos Sąjungos pramonės duomenys, į kuriuos įtraukiami ir atrinktų bendrovių duomenys, geriau atspindi nagrinėjamuoju laikotarpiu buvusią padėtį.
(120)
Skundo pateikėjo pateikti duomenys makroekonominiams rodikliams įvertinti laikyti tiksliais ir patikimais. Duomenys patikrinti pagal atrinktų Sąjungos gamintojų pateiktą informaciją pagrįstumui nustatyti. Reikia pažymėti, kad jei atliekant žalos analizę būtų nuosekliai naudojami tik atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti duomenys, makroekonominiai rodikliai rodytų blogesnę padėtį. Nebuvo priežasčių nustatyti, kad skundo pateikėjas būtų tyčia nepateikęs informacijos, kad galėtų paveikti žalos analizę. Todėl nėra pagrindo neatsižvelgti į skundo pateikėjo pateiktą informaciją, susijusią su makroekonominiais rodikliais. Taigi, argumento, kad atliekant žalos analizę turėtų būti remiamasi tik atrinktų Sąjungos gamintojų pateikta informacija, negalima priimti.
4.4.2. Makroekonominiai rodikliai
4.4.2.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(121)
Visos Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų (šalto valcavimo lygmeniu) ir pajėgumų naudojimo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
8 lentelė
Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Gamybos apimtis (t)
3 195 908
3 159 359
3 222 857
3 036 688
Indeksas
100
99
101
95
Gamybos pajėgumai (t)
4 174 027
4 261 161
4 284 261
4 330 161
Indeksas
100
102
103
104
Pajėgumų naudojimas (%)
77
74
75
70
Indeksas
100
97
98
92
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai, skundas.
(122)
2010-2012 m. gamybos apimtis nesikeitė. Nuo 2012 m. iki tiriamojo laikotarpio gamybos apimtis sumažėjo net 6 procentiniais punktais, t. y. iš viso 5 %, nors paklausa nesikeitė.
(123)
Tuo pačiu metu gamybos pajėgumai nagrinėjamuoju laikotarpiu šiek tiek padidėjo 4 % Tam tikrą gamybos pajėgumų padidėjimą būtų galima priskirti geresniam mašinų panaudojimui dėl Sąjungos pramonės vykdytų veiksmingumo programų.
(124)
Dėl to pajėgumų naudojimas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 8 % Žinoma, kad plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų pramonės sektoriuje 100 % pajėgumų naudojimo ilguoju laikotarpiu neįmanoma pasiekti ir užtikrinti. Tačiau Sąjungos gamintojų nagrinėjamuoju laikotarpiu pasiektas pajėgumų naudojimas yra kur kas mažesnis nei 90 % viršijantis pajėgumų naudojimas, kurį, kaip manoma, galima pasiekti dėl ilgalaikės gamybos apimties. Be to, kadangi skirtumas tarp gamybos pajėgumų ir ilgalaikės gamybos apimties yra nedidelis, tai negalėjo turėti poveikio nustatytai mažėjančiai Sąjungos pramonės tendencijai.
4.4.2.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(125)
Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
9 lentelė
Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Pardavimo apimtis Sąjungos rinkoje (t)
2 641 033
2 637 819
2 732 237
2 631 508
Indeksas
100
100
103
100
Rinkos dalis (%)
84
81
84
80
Indeksas
100
97
100
95
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai, skundas.
(126)
Sąjungos pramonės pardavimo apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu nesikeitė, tik 2012 m. buvo šiek tiek didesnė.
(127)
Kadangi Sąjungos suvartojimas nagrinėjamuoju laikotarpiu didėjo, kaip nurodyta 96 konstatuojamojoje dalyje, dėl gana pastovios pardavimo apimties Sąjungos pramonei tenkanti rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 5 % Panašiai kaip pardavimo apimties atveju, 2012 m. padėtis buvo palankesnė.
4.4.2.3. Augimas
(128)
Kaip nurodyta pirmiau, nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės pardavimo apimtis augančioje rinkoje iš esmės nesikeitė. Tuo pačiu metu importas iš nagrinėjamųjų šalių gerokai padidėjo. Dėl to rinka nagrinėjamuoju laikotarpiu išaugo 140 000 t praktiškai vien dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių, kurio apimtis per tą patį laikotarpį padidėjo apytikriai 128 000 t. Todėl Sąjungos pramonė iš viso negalėjo pasinaudoti rinkos augimu.
4.4.2.4. Užimtumas ir našumas
(129)
Užimtumo ir našumo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
10 lentelė
Užimtumas ir našumas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Darbuotojų skaičius
13 223
12 978
12 471
11 820
Indeksas
100
98
94
89
Našumas (tonomis darbuotojui)
242
235
258
257
Indeksas
100
97
107
106
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai, skundas.
(130)
Sąjungos pramonės darbuotojų skaičius 2011 m. sumažėjo 2 procentiniais punktais, 2012 m. - dar 4 procentiniais punktais ir per tiriamąjį laikotarpį - dar 5 procentiniais punktais, o tai rodo akivaizdžią mažėjimo tendenciją. Darbuotojų skaičiaus racionalizavimą būtų galima paaiškinti Sąjungos gamintojų vykdytais įvairiais veiksmingumo planais ir gamybos apimties sumažėjimu.
(131)
Plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų pramonė apskritai laikoma kapitalo imlia pramone. Vis dėlto Sąjungos pramonės nurodyta užimtumo padėtis yra reikšminga. Be to, po žaliavų darbo sąnaudos yra antras svarbiausias sąnaudų rodiklis, jos vidutiniškai sudaro apie 10-15 % visų sąnaudų. Todėl užimtumas šiam pramonės sektoriui yra svarbus žalos rodiklis.
(132)
Sąjungos pramonės našumas 2011 m. šiek tiek sumažėjo 3 procentiniais punktais, 2012 m. padidėjo 10 procentinių punktų ir per tiriamąjį laikotarpį vėl sumažėjo 1 procentiniu punktu. Apskritai nagrinėjamuoju laikotarpiu jis padidėjo 6 procentiniais punktais - nuo 242 t darbuotojui iki 257 t darbuotojui, nors darbuotojų skaičius mažėjo, o tai rodo didesnį veiksmingumą.
4.4.2.5. Dempingo skirtumo dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo
(133)
Visi dempingo skirtumai buvo gerokai didesni už de minimis lygį. Atsižvelgiant į importo iš nagrinėjamųjų šalių apimtį ir kainas faktinių dempingo skirtumų dydis Sąjungos pramonei buvo reikšmingas.
(134)
Tai antrasis antidempingo tyrimas dėl nagrinėjamojo produkto. To paties KLR, Pietų Korėjos ir Taivano kilmės produkto importas jau tirtas 2008-2009 m. (6) Nors po to tyrimo antidempingo priemonių nebuvo nustatyta, per tyrimą preliminariai patvirtinta, kad jau tuo metu dempingas vykdytas (7).
4.4.3. Mikroekonominiai rodikliai
4.4.3.1. Kainos ir kainoms poveikio turintys veiksniai
(135)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių svertinių vieneto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje kainų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
11 lentelė
Pardavimo kainos Sąjungoje
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Vidutinė vieneto pardavimo kaina Sąjungoje (EUR/t)
2 428
2 572
2 358
2 159
Indeksas
100
106
97
89
Vieneto gamybos sąnaudos (EUR/t)
2 247
2 345
2 149
1 939
Indeksas
100
104
96
86
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai.
(136)
Atrinktų Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusiems pirkėjams kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 11 % 2011 m. kainos padidėjo 6 %, tačiau vėliau iki nagrinėjamojo laikotarpio pabaigos jos sumažėjo 17 procentinių punktų.
(137)
Visų plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų (įskaitant galiausiai eksportuotas prekes) vieneto gamybos sąnaudos iš esmės atitiko pardavimo kainų tendenciją ir nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 14 % Tačiau pardavimo kainų ir vieneto gamybos sąnaudų negalima tiesiogiai palyginti, nes gamybą ir pardavimą skiria tam tikra laiko atkarpa. Vidutinis Sąjungos pramonės atsargų lygis sudarė apie 15 % apyvartos, todėl vidutiniškai gamybą nuo pardavimo skiria maždaug 2 mėnesių laikotarpis.
(138)
Apskritai tiek gamybos sąnaudas, tiek pardavimo kainas veikia žaliavų, daugiausia chromo ir nikelio, kainų pokyčiai. Iš tikrųjų Sąjungos pramonė kainas nustato taikydama vadinamąjį papildomo lydinio mokesčio metodą. Pagal šį metodą kainas sudaro fiksuota bazinė kaina ir papildomas lydinio mokestis, kuris svyruoja nelygu plieno markės cheminė sudėtis ir Londono metalų biržos kotiruojama lydinių kaina. Todėl kainos yra susietos su plieno marke ir atitinkamomis žaliavų kainomis.
(139)
Suinteresuotosios šalys siūlė Sąjungos pramonės pardavimo kainų tendenciją analizuoti neatsižvelgiant į papildomą lydinio mokestį. Kadangi Sąjungos pramonė neturi poveikio nikelio kainai, suinteresuotosios šalys tvirtino, kad Komisija turėtų atsižvelgti tik į bazinę kainą.
(140)
Bendrą kainą iš tiesų sudaro bazinė kaina ir papildomas lydinio mokestis, o pirkėjai paprastai žino apie šį suskirstymą. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu šie du kainos elementai paprastai sąskaitoje faktūroje nebuvo atskirai nurodomi. Tokiais atvejais iki sąskaitos faktūros išduotuose dokumentuose, pvz., užsakymuose ar užsakymų patvirtinimuose, paprastai taip pat šie elementai atskirai nenurodomi.
(141)
Todėl bazinės kainos raida analizuota remiantis suinteresuotųjų šalių pateikta viešai prieinama informacija. Iš šios informacijos matyti, kad bendra 304 prekių markei (8) priskiriamų produktų Vokietijoje (9) kaina smulkiai suskaidyta į bazinę kainą ir papildomą lydinio mokestį. Papildomas lydinio mokestis svyravo pagal žaliavų kainų pokyčius, tačiau bazinė kaina nagrinėjamuoju laikotarpiu nuolat mažėjo - nuo apytikriai 1 200 EUR/t 2010 m. ji sumažėjo 20 % iki apytikriai 1 000 EUR/t tiriamuoju laikotarpiu. Nors galbūt ne visų produktų ir ne visų Sąjungos gamintojų taikoma kaina tiek sumažėjo, tačiau tokio dydžio sumažėjimas patvirtina išvadą, kad mažėjo ne tik papildomas lydinio mokestis, bet ir bazinė kaina.
4.4.3.2. Darbo sąnaudos
(142)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
12 lentelė
Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos (EUR)
57 071
58 068
59 684
61 826
Indeksas
100
102
105
108
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai.
(143)
Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos nagrinėjamuoju laikotarpiu didėjo ir apskritai nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio padidėjo 8 %.
4.4.3.3. Atsargos
(144)
Atrinktų Sąjungos gamintojų atsargų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
13 lentelė
Atsargos
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Laikotarpio pabaigos atsargos (t)
242 166
238 818
208 021
225 418
Indeksas
100
99
86
93
Laikotarpio pabaigos atsargos, išreikštos gamybos procentine dalimi
15
16
14
15
Indeksas
100
103
90
99
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai.
(145)
Atsargų kiekis 2010-2011 m. beveik nesikeitė, 2012 m. sumažėjo 13 procentinių punktų ir per tiriamąjį laikotarpį šiek tiek padidėjo 7 procentiniais punktais. Apskritai per nagrinėjamąjį laikotarpį atsargų sumažėjo maždaug 7 % Kadangi daugiausia gaminama pagal užsakymą, atsargos šiam pramonės sektoriui nėra reikšmingas rodiklis.
4.4.3.4. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą
(146)
Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
14 lentelė
Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimo apyvartos %)
- 0,6
- 1,3
- 2,1
- 1,6
Indeksas
- 100
- 214
- 330
- 253
Grynųjų pinigų srautas (mln. EUR)
- 199
107
- 10
- 39
Indeksas
- 100
54
- 5
- 20
Investicijos (mln. EUR)
1 504
1 375
1 279
1 244
Indeksas
100
91
85
83
Investicijų grąža (%)
- 1,2
- 2,9
- 4,3
- 3,1
Indeksas
- 100
- 246
- 370
- 269
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai.
(147)
Komisija atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumą nustatė ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškusi tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. Atrinktų gamintojų pelningumas visą nagrinėjamąjį laikotarpį buvo neigiamas - 2010-2012 m. jis sumažėjo 1,5 procentinio punkto, o per tiriamąjį laikotarpį padidėjo 0,5 procentinio punkto ir buvo - 1,6 % Kaip paaiškinta 141 konstatuojamojoje dalyje, pelningumas buvo neigiamas iš esmės dėl nuolat mažėjančios bazinės kainos, o ne dėl žaliavų, pvz., nikelio kainų, svyravimo.
(148)
Grynųjų pinigų srautas yra Sąjungos gamintojų gebėjimas patiems finansuoti savo veiklą. Grynųjų pinigų srautas buvo neigiamas trejus iš ketverių nagrinėjamųjų metų - jis padidėjo 2011 m., tačiau po to vėl pradėjo mažėti. 2011 m. jis laikinai padidėjo dėl to, kad labai sumažėjo pusiau gatavų produktų atsargų.
(149)
Investicijos mažėjo - 2011 m. jos sumažėjo 9 %, 2012 m. - dar 6 % ir per tiriamąjį laikotarpį - dar 2 % Apskritai per nagrinėjamąjį laikotarpį jos sumažėjo 17 procentinių punktų.
(150)
Investicijų grąža išreiškiama investicijų grynosios buhalterinės vertės pelno procentiniu dydžiu. Per visus ketverius nagrinėjamuosius metus ji buvo neigiama. 2011 m. ji sumažėjo 146 %, 2012 m. - dar 124 % ir per tiriamąjį laikotarpį pasiekė - 3,1 %
(151)
Visų keturių atrinktų gamintojų pajėgumui padidinti kapitalą darytas neigiamas poveikis, nes dėl jų neigiamo pelningumo jie negalėjo gauti finansavimo iš bankų. Gamintojai turėjo naudoti lėšas, gautas iš kitos grupės bendrovių.
4.4.4. Išvada dėl žalos
(152)
Dauguma Sąjungos pramonės žalos rodiklių per nagrinėjamąjį laikotarpį blogėjo. Gamybos apimtis sumažėjo 5 %, dėl to pajėgumų naudojimas sumažėjo 8 % Dėl nekintančios pardavimo apimties augančioje rinkoje rinkos dalis sumažėjo 5 % Užimtumas sumažėjo 11 %, o darbo sąnaudos padidėjo 8 % Investicijos sumažėjo 17 %, o investicijų grąža per visą nagrinėjamąjį laikotarpį buvo neigiama ir toliau blogėjo.
(153)
Vieninteliai žalos rodikliai, kurie akivaizdžiai šiek tiek gerėjo - gamybos pajėgumai ir našumas. Bet kuriuo atveju šis gamybos pajėgumų padidėjimas atitinka suvartojimo didėjimą per nagrinėjamąjį laikotarpį. Našumas didėjo dėl to, kad sumažėjo darbuotojų skaičius.
(154)
Tam tikri žalos veiksniai 2011 ar 2012 m. laikinai šiek tiek pagerėjo, palyginti su ankstesniais metais, ir tada vėl pablogėjo - pvz., rinkos dalis, pardavimo kainos ir gamybos sąnaudos. Pelningumas buvo neigiamas per visus ketverius metus, o grynųjų pinigų srautas - per trejus iš ketverių metų.
(155)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje.
5. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(156)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 6 dalį Komisija nagrinėjo, ar dėl importo dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala. Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 7 dalį Komisija taip pat nagrinėjo, ar kiti žinomi veiksniai galėjo tuo pat metu daryti žalą Sąjungos pramonei. Komisija užtikrino, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta importui iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina. Nagrinėti šie veiksniai: importas iš trečiųjų šalių, Sąjungos pramonės eksportas, energijos kainos, pertekliniai pajėgumai ir konkurencija Sąjungoje.
5.1. Importo dempingo kaina poveikis
(157)
Sąjungos suvartojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 4 %, tačiau importo iš nagrinėjamųjų šalių apimtis per tą patį laikotarpį padidėjo 70 %, o Sąjungos pramonei tenkanti rinkos dalis mažėjo. Nustatyta, kad sutapo importui tenkančios rinkos dalies didėjimas ir Sąjungos pramonei tenkančios rinkos dalies mažėjimas. Importui tenkanti rinkos dalis kiek mažiau didėjo 2012 m., o vėliau per tiriamąjį laikotarpį vėl gerokai padidėjo; Sąjungos pramonei tenkanti rinkos dalis taip pat 2012 m. nemažėjo, o per tiriamąjį laikotarpį vėl gerokai sumažėjo. Todėl akivaizdu, kad sutapo metas, kai Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį ir padidėjo importas dempingo kaina.
(158)
Importo iš nagrinėjamųjų šalių kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 13 % Sąjungos pramonės kainos per tą patį laikotarpį sumažėjo 11 % Tiriamuoju laikotarpiu dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina Sąjungos pramonės kainos priverstinai mažintos 9,6 %-11,3 % ir taip darytas spaudimas Sąjungos pramonės kainoms. Dėl didėjančio importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina kainodaros politikos Sąjungos pramonė negalėjo išlaikyti savo rinkos dalies arba veikti pelningai.
(159)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad iš nagrinėjamųjų šalių importuoti produktai nekonkuruoja su Sąjungos pramonės parduodamais produktais. Tariamai iš nagrinėjamųjų šalių daugiausia importuojami ploni produktai, kurių storis mažesnis kaip 2 mm, o storesnius produktus daugiausia tiekia Sąjungos pramonė. Šis tvirtinimas nebuvo patvirtintas per tyrimą nustatytais faktais. Iš tikrųjų, eksportuojantys gamintojai ir Sąjungos pramonė parduoda storus produktus, kurių storis didesnis nei 2 mm, ir plonus produktus, kurių storis yra mažesnis. Be to, tiek Sąjungos pramonės, tiek atrinktų eksportuojančių nagrinėjamųjų šalių gamintojų storų ir plonų produktų santykis yra panašus - apie 30-35 %
(160)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad nebuvo sąsajų tarp importo iš KLR apimties ir kainų ir Sąjungos pramonės pelningumo. Tiksliau jos teigė, kad 2011-2012 m. importo iš KLR apimtis sumažėjo, o kainos nesikeitė, ir dėl to tariamai negalėjo sumažėti vidutinės kainos Sąjungos rinkoje. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonės nuostoliai padidėjo, o pardavimo apimtis iš esmės nesikeitė.
(161)
Tačiau šiuo atveju dėmesys pasirinktinai sutelkiamas vien tik į dvejus metus, o ne į visą nagrinėjamąjį laikotarpį. Analizuojant visą laikotarpį buvo akivaizdu, kad itin padidėjus importui dempingo kaina ne tik sumažėjo Sąjungos pramonės pelningumas - ji taip pat prarado rinkos dalį, sumažėjo jos gamybos apimtis, pajėgumų naudojimas, užimtumas, investicijos ir investicijų grąža. Nors 2012 m. nelabai atspindėjo bendrų tendencijų, apskritai jos buvo neigiamos. Žalos rodikliai vertinami per ilgesnį ketverių metų laikotarpį tam, kad išvados nebūtų padarytos remiantis pavieniais pokyčiais, jeigu tokių būta. Bet kuriuo atveju importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina poveikis buvo vertintas bendrai dėl 97-102 konstatuojamosiose dalyse paaiškintų priežasčių. Taigi, nebuvo pagrindo atskirai vertinti vien tik importo iš KLR dempingo kaina poveikio.
(162)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad rinkos dalis, kurią Sąjungos pramonė prarado dėl importo iš Taivano, buvo nežymi. Remiantis skunde pateikta informacija importas iš Taivano per tiriamąjį laikotarpį sudarė 4,98 % rinkos ir nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio padidėjo 1,09 % Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad dėl to neįmanoma, kad Taivano eksportas būtų padaręs žalą, kurią nurodė skundo pateikėjai.
(163)
Remiantis tyrimo nustatytaisiais faktais, importo iš Taivano rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį apskritai sumažėjo ir per tiriamąjį laikotarpį sudarė 5,1 % Per tyrimą taip pat aiškiai nustatyta, kad dėl šio importo dempingo kaina priverstinai labai sumažintos Sąjungos pramonės pardavimo kainos. Taigi, priešingai suinteresuotosios šalies tvirtinimui, dėl importo iš Taivano dempingo kaina buvo daromas spaudimas kainoms ir kartu su importu iš Kinijos dempingo kaina daryta žala Sąjungos pramonei, kaip aptarta pirmiau. Primenama, kad importo iš abiejų nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina poveikis buvo vertintas bendrai dėl 97-102 konstatuojamosiose dalyse paaiškintų priežasčių. Taigi, tik importo iš Taivano dempingo kaina poveikis nebuvo atskirai vertintas.
(164)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad importo iš Taivano apimtis buvo pervertinta, nes į ją tariamai įskaičiuotas didelis kiekis Kinijos ar Korėjos kilmės plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų, kurie neteisingai deklaruoti kaip Taivano kilmės. Tačiau šis tvirtinimas nebuvo pagrįstas įrodymais.
(165)
Tačiau bendradarbiaujančios Taivano bendrovės (gamintojai ir kitos bendradarbiaujančios šalys) nurodė eksportavusios tokį produkto kiekį, kuris sudarė didžiąją Taivano importo dalį. Taigi, tariamai neteisingai deklaruoti ne Taivano kilmės produktai galėjo turėti tik labai nedidelio poveikio, jei tokio apskritai būta.
(166)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad eksportuojančių Kinijos ir Taivano gamintojų, kaip ir Sąjungos pramonės, kainos buvo susijusios su nikelio kaina. Gali būti, kad ilgainiui eksportuojančių gamintojų kainos tapo priklausomomis nuo žaliavų kainų, tačiau tai nesusiję su kainos absoliutaus lygio aspektu. Dėl to per tyrimą nustatyta, kad tiek dėl Kinijos, tiek dėl Taivano kainų Sąjungos pramonės kainos priverstinai mažintos 9,6-11,3 % Tvirtinimas (jei pagrįstas), kad Kinijos, Taivano ir Sąjungos pramonės kainų raidos tendencija per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo tokia pati, tik leistų padaryti išvadą, kad dėl Kinijos ir Taivano eksporto Sąjungos pramonės kainos per visą nagrinėjamąjį laikotarpį buvo vienodai priverstinai mažinamos.
(167)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad tariamai didėjančios investicijos rodo, kad Sąjungos pramonei nebuvo daroma materialinė žala. Tačiau šis tvirtinimas per tyrimą nepasitvirtino. Iš tiesų, kaip nurodyta 149 konstatuojamojoje dalyje, investicijos per nagrinėjamąjį laikotarpį nuolat mažėjo - iš viso 17 %
(168)
Komisija šiuo etapu padarė išvadą, kad dėl padidėjusio importo iš nagrinėjamųjų šalių mažomis dempingo kainomis Sąjungos pramonei daryta materialinė žala.
5.2. Kitų veiksnių poveikis
5.2.1. Importas iš trečiųjų šalių
(169)
Importo iš kitų trečiųjų šalių apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
15 lentelė
Importas iš trečiųjų šalių
Šalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Indija
Apimtis (t)
17 568
29 437
33 763
61 855
Indeksas
100
168
192
352
Rinkos dalis (%)
0,6
0,9
1,0
1,9
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 912
2 421
2 218
2 098
Indeksas
100
127
116
110
Pietų Korėja
Apimtis (t)
72 256
70 297
62 047
92 189
Indeksas
100
97
86
128
Rinkos dalis (%)
2,3 %
2,2 %
1,9 %
2,8 %
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 932
2 112
1 891
1 839
Indeksas
100
109
98
95
Pietų Afrika
Apimtis (t)
66 142
51 788
50 718
51 907
Indeksas
100
78
77
78
Rinkos dalis (%)
2,1 %
1,6 %
1,6 %
1,6 %
Vidutinė kaina (EUR/t)
2 302
2 355
2 102
1 943
Indeksas
100
102
91
84
JAV
Apimtis (t)
94 923
82 387
82 624
90 947
Indeksas
100
87
87
96
Rinkos dalis (%)
3,0 %
2,5 %
2,5 %
2,8 %
Vidutinė kaina (EUR/t)
2 695
2 943
2 646
2 304
Indeksas
100
109
98
85
Kitos trečiosios šalys
Apimtis (t)
85 674
109 406
74 897
59 204
Indeksas
100
128
87
69
Rinkos dalis (%)
2,7 %
3,4 %
2,3 %
1,8 %
Vidutinė kaina (EUR/t)
2 450
2 659
2 715
2 669
Indeksas
100
109
111
109
Iš viso iš visų trečiųjų šalių, išskyrus nagrinėjamąsias šalis
Apimtis (t)
336 564
343 313
304 049
356 102
Indeksas
100
102
90
106
Rinkos dalis (%)
10,6 %
10,6 %
9,3 %
10,8 %
Vidutinė kaina (EUR/t)
2 351
2 549
2 371
2 156
Indeksas
100
108
101
92
Šaltinis: Eurostatas.
(170)
Daugiausia iš trečiųjų šalių importuota iš Indijos, Pietų Korėjos, Pietų Afrikos ir JAV - kiekvienai jų per tiriamąjį laikotarpį teko 1,6-2,8 % rinkos dalys. Visoms trečiosioms šalims teko 10,8 % rinkos dalis.
(171)
Iš Indijos praktiškai per visą nagrinėjamąjį laikotarpį importuota tik 1 % ar mažiau produkto. Importui iš Indijos per tiriamąjį laikotarpį tik vieną kartą teko didesnė nei 1 % rinkos dalis (1,9 %).
(172)
Pietų Korėjai tenkanti rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo palyginti stabili, ji 2010-2012 m. sumažėjo nuo 2,3 % iki 1,9 %, o per tiriamąjį laikotarpį galiausiai padidėjo tik iki 2,8 %
(173)
Importo iš Pietų Afrikos ir JAV apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį mažėjo. Importui iš Pietų Afrikos tenkanti rinkos dalis sumažėjo nuo 2,1 % iki 1,6 %, o importui iš JAV - nuo 3,0 % iki 2,8 %
(174)
Dėl Eurostato duomenimis pagrįstų kainų galima pastebėti, kad importo iš Pietų Korėjos kaina buvo mažesnė už importo iš KLR ir Taivano kainą, importo iš Pietų Afrikos kaina buvo tokia pati, o importo iš Indijos ir JAV kainos buvo didesnės. Vis dėlto pažymėtina, kad nagrinėjamasis ir (arba) panašus produktas - tai įvairių plieno markių produktai, kurių kainos gerokai skiriasi ir į kurias nebuvo galima atsižvelgti pagal Eurostato duomenis nustatant vidutinę kainą.
(175)
Suinteresuotosios šalys nurodė importą iš kitų trečiųjų šalių, be kita ko, iš JAV, Pietų Korėjos, Indijos ir Pietų Afrikos. Jos tvirtino, kad šis importas turėjo padaryti poveikį Sąjungos pramonės padėčiai, ir kadangi importo iš kitų trečiųjų šalių, kurios nesusijusios su Komisijos tyrimu, apimtis yra labai didelė, dėl žalos, kurią padarė importas iš kitų šalių, nederėtų kaltinti importo iš KLR ir Taivano.
(176)
Kaip paaiškinta pirmiau, per tiriamąjį laikotarpį tarp kitų šalių, iš kurių į Sąjungą importuoti plokšti šaltai valcuoti nerūdijančiojo plieno produktai, Taivanui ir KLR teko didžiausia rinkos dalis (atitinkamai 5,1 ir 4,3 %) Nė vienos kitos šalies importui per nagrinėjamąjį laikotarpį neteko didesnė nei 3 % rinkos dalis. Be to, nors importui iš nagrinėjamųjų šalių tenkanti rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 3,7 procentinio punkto, visam kitam importui iš trečiųjų šalių, išskyrus nagrinėjamąsias šalis, tenkanti rinkos dalis buvo palyginti stabili ir per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo tik 0,2 procentinio punkto.
(177)
Todėl atsižvelgdama į stabilią importo apimties tendenciją Komisija preliminariai padarė išvadą, kad dėl importo iš kitų trečiųjų šalių Sąjungos pramonei didelė žala nedaryta.
5.2.2. Sąjungos pramonės eksportas
(178)
Atrinktų Sąjungos gamintojų eksporto apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
16 lentelė
Atrinktų Sąjungos gamintojų eksportas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Eksporto apimtis (t)
185 377
188 431
182 370
178 010
Indeksas
100
102
98
96
Vidutinė kaina (EUR/t)
2 148
2 353
2 082
1 915
Indeksas
100
110
97
89
Šaltinis: atrinkti Sąjungos gamintojai.
(179)
Atrinktų Sąjungos gamintojų eksporto apimtis mažėja; eksporto apimtis ir pardavimo kainos buvo padidėjusios tik vieną kartą 2011 m. Apskritai atrinktų gamintojų eksporto apimtis sudaro apie 12 % jų visos produkcijos. Dėl sumažėjusio eksporto galėjo sumažėti gamyba, tačiau atsižvelgiant į tai, kokią nedidelę dalį sudaro eksportas, palyginti su pardavimu Sąjungoje, dėl eksporto Sąjungos pramonei galėjo būti daroma tik labai nedidelė žala.
5.2.3. Energijos sąnaudos, pertekliniai pajėgumai
(180)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad Sąjungos pramonei žala daryta dėl didelių energijos sąnaudų, kurios, kaip nurodyta, buvo 20 % didesnės nei KLR. Tačiau energijos sąnaudos yra nežymus plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų sąnaudų veiksnys, paprastai jos sudaro mažiau nei 10 % visų sąnaudų. Nesvarstant, ar energijos sąnaudos KLR atitinka rinkos vertę, energijos kainų skirtumas negalėjo padaryti žalos Sąjungos pramonei.
(181)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad priešingai, nei teigiama skunde, Sąjungos pramonei kenkė dideli pertekliniai pajėgumai. Komisija nustatė, kad Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimas sumažėjo nuo 77 % 2010 m. iki 70 % per nagrinėjamąjį laikotarpį. Tačiau Sąjungos pramonės gamybos pajėgumai ir suvartojimas Sąjungos rinkoje keitėsi panašiai - per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 4 % Taigi, pajėgumų naudojimas sumažėjo dėl to, kad Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti augančia rinka, nes šį augimą patenkino importas iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina. Todėl tariamai susidarę pertekliniai pajėgumai yra veikiau importo dempingo kaina pasekmė, o ne Sąjungos pramonei darytos žalos priežastis.
(182)
Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos pramonės energijos sąnaudos ir tariami pertekliniai pajėgumai negalėjo padaryti žalos.
5.3. Konkurencija
(183)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų importas iš KLR padidėjo dėl to, kad Sąjungoje pajėgumai buvo sutelkti nedideliam tiekėjų skaičiui, todėl naudotojai Sąjungoje neturėjo didelio Sąjungos gamintojų pasirinkimo. Tačiau per pastaruosius 10 metų Sąjungos rinkoje visą laiką veikė keturi vidutinio dydžio ir keletas mažųjų tiekėjų. Nors per tą laikotarpį kai kurių šių bendrovių savininkai pasikeitė, tiekėjų skaičius išliko toks pat. Todėl importas iš Kinijos dempingo kaina padidėjo ne dėl tiekėjų skaičiaus sumažėjimo Sąjungoje.
(184)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad Sąjungos rinka buvo labai koncentruota ir importas iš nagrinėjamųjų šalių negalėjo padaryti jokios žalos Sąjungos pramonei. Jos tvirtino, kad importo iš Azijos apimtis buvo nepakankama, kad varžytų konkurenciją, ir negalėjo trukdyti Sąjungos pramonei didinti kainų. Dėl to tos pačios šalys nurodė Komisijos sprendimą dėl susijungimo, kuriuo 2012 m. lapkričio mėn. patvirtintas Outokumpu ir Inoxum susijungimas (10) (atsižvelgiant į įsipareigojimus) (toliau - Sprendimas dėl Outokumpu susijungimo).
(185)
Tačiau susijungimo procedūros analizė ir antidempingo tyrimas yra skirtingi teisiniai dalykai, kurių tikslai skiriasi. Per susijungimo procedūrą analizuojama, ar dėl siūlomo susijungimo kiltų konkurencijos problemų, o per antidempingo tyrimą analizuojama, ar Sąjungos pramonei gresia žalingas dempingas.
(186)
Bet kuriuo atveju, priimant Sprendimą dėl Outokumpu susijungimo, nagrinėta, ar grupei Outokumpu įsigijus bendrovę Inoxum Sąjungos rinkoje atsirastų dominuojantis subjektas. Bendrai Outokumpu ir Inoxum subjektui tektų didesnė nei 50 % rinkos dalis ir pagrindinių gamintojų skaičius sumažėtų nuo keturių iki trijų. Pagal susijungimo sprendimą grupė Outokumpu buvo įpareigota parduoti dalį bendrovės Inoxum, įskaitant gamybos bendrovę Acciai Speciali Terni (AST). Šio pardavimo tikslas buvo būtent išlaikyti konkurenciją plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų Sąjungos rinkoje ir, nors planuota, kad susijungimo subjektui (Outokumpu ir visas Inoxum turtas, įskaitant AST) tektų daugiau nei 50 % Sąjungos rinkos, taip neįvyko. Vietoje to ir toliau veikia keturi vidutinio dydžio subjektai ir keletas mažųjų įmonių, kurie konkuruoja tarpusavyje, tačiau nė viena šių šalių neturi tokios galios rinkoje, kurią būtų turėjęs siūlomas susijungimo subjektas, nagrinėtas per susijungimo bylą.
(187)
Suinteresuotosios šalys taip pat nurodė, kad priimant Sprendimą dėl Outokumpu susijungimo diskutuota, kad Sąjungos gamintojų neribojo importas iš Azijos tais laikotarpiais, kai dėl nikelio kainų svyravimų, valiutos kurso ir Londono metalų biržos nikelio kainų importas iš Azijos nebuvo toks konkurencingas. Priimant Sprendimą dėl Outokumpu susijungimo pastebėta, kad „net jei apribojimai dėl importo dabar gali būti nedideli, įmanoma, kad ateityje jie bus didesni“ (11), o tada vertinti galimi pokyčiai rinkoje. Atlikus dabartinį tyrimą nustatyta: importui iš nagrinėjamųjų šalių per tiriamąjį laikotarpį teko 9,5 % rinkos dalis, kuri, palyginti su 2010 m., padidėjo 70 % Taip pat nustatyta, kad dėl šio importo dempingo kaina Sąjungos pramonės kainos priverstinai mažintos 9,6-11,3 %
(188)
Be to, tai, kad paklausa Sąjungos rinkoje yra pakankamai stabili, kai kainos labai svyruoja, nereiškia, kad pirkėjai nekreipia dėmesio į kainas. Nors dėl mažesnių kainų, kurias siūlo eksportuotojai, Sąjungos rinkoje suvartojimas nedidėja, tačiau atlikus tyrimą akivaizdžiai pastebėta, kad pirkėjai pasirengę įsigyti didesnį kiekį mažomis kainomis importuoto produkto. Kadangi dėl šio mažomis kainomis importuoto produkto paklausa nedidėja, reiškia produktas mažomis kainomis parduodamas kitų rinkos veikėjų sąskaita, daugiausia - Sąjungos pramonės sąskaita.
(189)
Atlikus tyrimą patvirtinta, kad Sąjungos pramonės parduodamo produkto asortimentas yra didesnis, nei bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų. Tačiau per tiriamąjį laikotarpį apie 75 % Sąjungos pramonės parduotų produktų buvo susiję su keturiomis standartinėmis plieno markėmis (304, 304L, 316L ir 430). Nagrinėjamųjų šalių eksportuotojai parduoda įvairaus pločio, storio ir apdirbimo visų šių markių produktus. O šioms vartojimo prekių plieno markėms nepriskiriami produktai tiesiogiai konkuruoja, nes juos taip pat parduoda nagrinėjamųjų šalių eksportuotojai.
(190)
Nė viena suinteresuotoji šalis per šį tyrimą nekėlė klausimo dėl produkto kokybės. Sprendime dėl Outokumpu susijungimo nustatyta, kad nors ne Europos gamintojų produktų kokybę galima laikyti panašia į Europos gamintojų produktų kokybę (12), taip pat nustatyta, kad konkrečių reikalavimų turintys pirkėjai negali pirkti produkto Azijoje (13). Tačiau, kaip paaiškinta pirmiau, didžioji dalis Sąjungos pramonės parduodamų produktų yra vartojimo prekės, kurių kokybė yra panaši.
(191)
Kitos priežastys, dėl kurių kai kurie pirkėjai neperka importuotų plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų, yra ilgesni terminai dėl ilgo gabenimo iš nagrinėjamųjų šalių ir mažiau palankios nagrinėjamųjų šalių gamintojų siūlomos mokėjimo sąlygos. Tačiau šios priežastys daugiausia aktualios tiesiogiai iš gamyklos perkantiems pirkėjams, kurie sudaro tik apie trečdalį Sąjungos rinkos.
(192)
Tuo tarpu didžioji dalis produktų buvo parduodama per paslaugų, susijusių su plieno gaminiais, centrus, o tai sudaro apie du trečdalius Sąjungos rinkos. Iš tiesų beveik visus produktus nagrinėjamosios šalys parduoda per nepriklausomus paslaugų centrus, kurie produktus taip pat perka iš Sąjungos pramonės. Šiuo atveju pirkėjui svarbu, kokias mokėjimo sąlygas siūlo platintojas. Kadangi tokiu atveju produktai dažniausiai parduodami iš atsargų platintojui, taip pat svarbu terminai, per kuriuos platintojas gabena prekes naudotojui. Taigi, didžioji dalis pardavimo apimties su šiomis priežastimis nesusijusi.
(193)
Todėl didžiajai daliai Sąjungos pramonės pardavimo apimties tiesioginio poveikio turi importas iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina.
(194)
Komisija padarė išvadą, kad konkurencijos sąlygos Sąjungoje negalėjo būti susijusios su importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina Sąjungos pramonei daroma žala.
5.4. Žaliavų kainų poveikis
(195)
Suinteresuotosios šalys tvirtino, kad sprendimą kokį produktą pirkti - nagrinėjamųjų šalių kilmės nagrinėjamąjį produktą ar Sąjungos pramonės gaminamą panašų produktą, lemia žaliavų, visų pirma nikelio, kainų pokyčiai. Taip yra dėl to, kad eksportuotojai nustato vieną kainą, o Sąjungos pramonė nustato bazinę kainą, prie kurios prideda papildomą lydinio mokestį.
(196)
Taigi, importuotojams tariamai būtų naudingiau produktą pirkti iš nagrinėjamųjų šalių, kai žaliavų kainos padidėja (nes Sąjungos pramonės kainos bus padidintos, o eksportuotojų kainos nesikeis). Kita vertus, jei žaliavų kainos sumažėja, importuotojams tariamai būtų ne taip naudinga produktą pirkti iš nagrinėjamųjų šalių (nes Sąjungos pramonės kainos bus sumažintos, o eksportuotojų kainos nesikeis).
(197)
Sprendime dėl Outokumpu susijungimo analizuotas numatomų nikelio kainos pokyčių poveikis importuotojų sprendimams dėl produkto pirkimo (14). Dabartiniame tyrime analizuota, ar importo raida iš tiesų atitiko faktinių nikelio kainų pokyčius ir ar importas keitėsi pagal pirmiau aprašytą pavyzdį. Nikelio kainos (15) sumažėjo 31 % nuo 16 453 EUR/t 2010 m. iki 11 327 EUR/t per tiriamąjį laikotarpį. Remiantis suinteresuotųjų šalių tvirtinimu, kuris aprašytas 196 konstatuojamojoje dalyje, sumažėjus nikelio kainoms turėjo sumažėti importas iš nagrinėjamųjų šalių. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad, nepaisant gerokai sumažėjusių nikelio kainų, nagrinėjamųjų šalių eksportas per tą patį laikotarpį padidėjo 70 %, kaip aprašyta 104 konstatuojamojoje dalyje.
(198)
Nors žaliavų kainų pokyčiai galėjo turėti tam tikro poveikio importo apimties raidai, kiti veiksniai, pvz., eksportuojančių gamintojų taikomos mažos kainos, akivaizdžiai buvo svarbesni. Todėl laikoma, kad nikelio kainų pokyčiai neturėjo ilgalaikio poveikio bendrai importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina didėjimo tendencijai per nagrinėjamąjį laikotarpį.
5.5. Suvartojimo pokyčiai
(199)
Sprendime dėl Outokumpu susijungimo nustatyta, kad tiek dėl absoliutaus nikelio kainos dydžio, tiek dėl nikelio kainų svyravimo veikiausiai sumažės nerūdijančiojo plieno kaip medžiagos patrauklumas ir padidės nerūdijančiojo plieno be nikelio paklausa (16).
(200)
Dėl nerūdijančiojo plieno kaip medžiagos patrauklumo taip pat tvirtinta, kad įvairios tendencijos galėjo turėti poveikio medžiagų keitimui į nerūdijantįjį plieną arba nerūdijančiojo plieno keitimui į kitas medžiagas, be kita ko, atsižvelgiant į poreikį naudoti lengvesnes medžiagas, pvz., automobiliuose (neigiamas poveikis nerūdijančiojo plieno naudojimui; kompozitų pasirinkimas vietoje plieno), trumpesnį vartojimo prekių gyvavimo ciklą (neigiamas poveikis nerūdijančiojo plieno naudojimui; naudojamos pigesnės medžiagos), didėjantį vandens valymo ir ekologiškos energijos gamybos poreikį (teigiamas poveikis nerūdijančiojo plieno naudojimui; sunku pakeisti įvairioms paskirtims) ir galimai konkuruojančių medžiagų (geležies rūda, aliuminis, varis) kainų pokyčius (17).
(201)
Dėl to per dabartinį tyrimą patvirtintos Sprendimo dėl Outokumpu susijungimo išvados (18), kad apskritai nerūdijančiojo plieno ir visų pirma plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų paklausa yra palyginti nelanksti. Suvartojimas daugiausia didėjo 2010-2011 m., kai didėjo kainos. Kai kainos nuo 2011 m. iki tiriamojo laikotarpio mažėjo, suvartojimas beveik nesikeitė ir padidėjo tik 1 % Todėl medžiagų keitimas į nerūdijantįjį plieną arba nerūdijančiojo plieno keitimas į kitas medžiagas neturėjo didelio poveikio bendram plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų suvartojimui.
(202)
Dėl nerūdijančiojo plieno be nikelio, kuris taip pat yra panašus produktas, markių paklausos padidėjimo, išsamiai išanalizavus atrinktų Sąjungos gamintojų pateiktus pardavimo sandorius pasitvirtino Sprendimo dėl Outokumpu susijungimo išvados.
(203)
Tačiau, kaip aprašyta 138 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos pramonės taikomos kainos yra tiesiogiai susietos su plieno marke ir atitinkamomis žaliavų sąnaudomis. Todėl vietoje vienos plieno markės padidėjus kitos plieno markės paklausai poveikis Sąjungos pramonės veiklos rezultatams buvo neutralus.
(204)
Taigi šiuo etapu padaryta išvada, kad suvartojimo pokyčiai neturėjo neigiamo poveikio Sąjungos pramonės veiklos rezultatams.
5.6. Išvada dėl priežastinio ryšio
(205)
Importas iš nagrinėjamųjų šalių maža dempingo kaina didėjo tiek absoliučiais skaičiais, tiek palyginti su Sąjungos suvartojimu, tuo metu, kai dauguma Sąjungos pramonės žalos rodiklių (gamyba, pajėgumų naudojimas, rinkos dalis, užimtumas, pardavimo kainos, darbo sąnaudos, pelningumas, investicijos, investicijų grąža) blogėjo. Dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina Sąjungos pramonės kainos per tiriamąjį laikotarpį priverstinai mažintos 9,6-11,3 %
(206)
Kiti veiksniai, kaip antai energijos sąnaudos, pajėgumai ir konkurencijos sąlygos Sąjungos rinkoje nebuvo susiję su Sąjungos pramonei padaryta žala. Tokie veiksniai, kaip importas iš kitų trečiųjų šalių ir Sąjungos pramonės eksportas, galėjo būti tik nežymiai susiję su padaryta žala.
(207)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija preliminariai padarė išvadą, kad materialinė žala Sąjungos pramonei buvo padaryta dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina, ir dėl kitų atskirai išnagrinėtų veiksnių priežastinis ryšys nebuvo nutrauktas. Žala - tai daugiausia Sąjungos pramonės pažeidžiama finansinė padėtis ir gamybos, pajėgumų naudojimo, užimtumo ir rinkos dalies mažėjimas.
(208)
Komisija atskyrė ir atskirai įvertino visų žinomų žalingo importo dempingo kaina veiksnių poveikį Sąjungos pramonės padėčiai. Kito importo, Sąjungos pramonės eksporto, energijos sąnaudų, pajėgumų ir konkurencijos sąlygų poveikis Sąjungos pramonės neigiamiems finansinės padėties, gamybos ir rinkos dalies pokyčiams buvo labai nedidelis arba jo iš viso nebuvo.
6. SĄJUNGOS INTERESAI
(209)
Remdamasi pagrindinio reglamento 21 straipsniu Komisija nagrinėjo, ar, nepaisant išvados dėl žalingo dempingo, galima padaryti aiškią išvadą, kad šiuo atveju priemonių nustatymas neatitiktų Sąjungos interesų. Vertinant Sąjungos interesus įvertinti visi susiję, t. y. Sąjungos pramonės, importuotojų ir naudotojų, interesai.
6.1. Sąjungos pramonės interesai
(210)
Didžioji dalis Sąjungos pramonės pritaria priemonių nustatymui. Atliekant tyrimą didžiausias Sąjungos gamintojas nebendradarbiavo, tačiau skundui neprieštaravo. Atliekant tyrimą bendradarbiavo ir skundui pritarė šeši Sąjungos gamintojai, kurie parduoda ir pagamina apytikriai 55 % produkto Sąjungoje.
(211)
Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala. Visi finansiniai rodikliai (pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijų grąža) per visą nagrinėjamąjį laikotarpį daugiausia buvo neigiami. Kiti rodikliai, kaip antai gamyba, pajėgumų naudojimas, užimtumas ir rinkos dalis, per nagrinėjamąjį laikotarpį blogėjo. Sąjungos pramonei tik pavyko užtikrinti nedidelės apimties pardavimo po krizės apimtį, tačiau ji negalėjo pasinaudoti rinkos augimu.
(212)
Netaikant priemonių, dėl importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo kaina Sąjungos pramonė bus toliau verčiama produktą parduoti nuostolingomis kainomis. Padidėjus nuostoliams toliau blogės Sąjungos pramonės padėtis. Todėl Sąjungos pramonė suinteresuota, kad būtų nustatytos priemonės.
6.2. Nesusijusių importuotojų ir platintojų interesai
(213)
Importuotojai ir platintojai (įskaitant paslaugų, susijusių su plieno gaminiais, centrus) labai aktyviai dalyvavo tyrime. Apie save pranešė ir priemonių nustatymui prieštaravo trisdešimt vienas importuotojas ir platintojas.
(214)
Importuotojai ir platintojai tvirtino, kad nustačius priemones sumažės jų galimų tiekimo šaltinių skaičius. Jie tvirtino, kad nustačius priemones jie nebegalėtų tiekti plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų iš KLR ir Taivano.
(215)
Tačiau atlikus tyrimą paaiškėjo, kad visi importuotojai ir platintojai produktą perka iš įvairių šaltinių, įskaitant Sąjungos pramonę, nagrinėjamąsias šalis ir kitas trečiąsias šalis. Todėl jie tik iš dalies priklauso nuo tiekimo iš nagrinėjamųjų šalių.
(216)
Šios šalys gali ir toliau pirkti plokščius šaltai valcuotus nerūdijančiojo plieno produktus iš Sąjungos pramonės ir kitų su šiuo tyrimu nesusijusių šalių (pvz., Indijos, Pietų Afrikos, Pietų Korėjos arba JAV), kurioms kartu tenka 11 % rinkos. Tiek Sąjungos pramonė, tiek importas iš kitų trečiųjų šalių yra patikimos alternatyvos importui iš Kinijos ir Taivano.
(217)
Todėl šiuo etapu daroma išvada, kad nustačius priemones nesusijusių importuotojų ir platintojų padėčiai gali būti padarytas tik labai nedidelis neigiamas poveikis.
6.3. Naudotojų interesai
(218)
Nemažai suinteresuotųjų šalių, įskaitant eksportuojančius gamintojus ir platintojus, išreiškė susirūpinimą dėl galimo neigiamo priemonių poveikio naudotojams. Patys naudotojai tokio klausimo neiškėlė. Iš tikrųjų šiuo atveju tyrime dalyvavo labai nedaug naudotojų. Šeši naudotojai (įskaitant keturių bendrovių grupę) išreiškė nuomonę ir tik vienas jų nesutiko su priemonių nustatymu. Kiti naudotojai ir jų asociacijos nedalyvavo arba aiškiai nepriėmė pozicijos.
(219)
Todėl preliminariai daroma išvada, kad priemonių nustatymas neprieštarauja naudotojų interesams.
6.4. Konkurencija
(220)
Sprendime dėl Outokumpu susijungimo Komisija nustatė, kad dėl siūlomo Outokumpu ir Inoxum susijungimo veikiausiai būtų sudarytos didelės kliūtys veiksmingai konkurencijai dėl nekoordinuojamo poveikio, nes plokščių šaltai valcuotų nerūdijančiojo plieno produktų Europos ekonominės erdvės (EEE) rinkoje susidarytų dominuojanti padėtis (19). Kad tokių kliūčių nesusidarytų, Komisija sutiko, kad pardavimo paketas, įskaitant AST, yra pakankama priemonė konkurencijos problemoms išspręsti (20). Iš tiesų, pagal taisomąją priemonę, kurią Komisija priėmė, rinkoje liko keturi vidutinio dydžio Sąjungos gamintojai.
(221)
Ši taisomoji priemonė jau įgyvendinta ir yra visapusiškai veiksminga. Be to, nustačius antidempingo priemones nesumažėja vidutinio dydžio Sąjungos gamintojų skaičius. Todėl šiuo etapu daroma išvada, kad nustačius priemones nesumažėja arba nepašalinamas Komisijos priimto įsipareigojimo pagal Sprendimą dėl Outokumpu susijungimo poveikis.
6.5. Išvada dėl Sąjungos interesų
(222)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad nėra jokių įtikinamų priežasčių, kad priemonių nustatymas importuojamam KLR ir Taivano kilmės nagrinėjamajam produktui šiuo tyrimo etapu neatitiktų Sąjungos interesų.
7. LAIKINOSIOS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
(223)
Atsižvelgiant į Komisijos padarytas išvadas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, turėtų būti nustatytos laikinosios priemonės, kad būtų apsisaugota nuo tolesnės importo dempingo kaina Sąjungos pramonei daromos žalos.
7.1. Žalos pašalinimo lygis (žalos skirtumas)
(224)
Siekdama nustatyti priemonių lygį Komisija visų pirma nustatė muito dydį, kuris būtinas siekiant pašalinti Sąjungos pramonės patirtą žalą.
(225)
Žala būtų pašalinta, jei Sąjungos pramonė galėtų padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokios rūšies pramonė šiame sektoriuje pagrįstai galėtų gauti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. kai nėra importo dempingo kaina, parduodama panašų produktą Sąjungos rinkoje.
(226)
Sąjungos pramonės pelningumas visą nagrinėjamąjį laikotarpį, t. y. 2010-2013 m. buvo neigiamas. 2008 ir 2009 m. didelis poveikis padarytas dėl drastiškai sumažėjusios paklausos per pasaulinę ekonomikos krizę, todėl tais metais gauto pelno negalima laikyti pelnu, kurį būtų galima gauti normaliomis konkurencijos sąlygomis. Per ankstesnį tyrimą, kaip aprašyta 134 konstatuojamojoje dalyje, preliminariai nustatyta, kad 2007 m. vykdytas dempingas, tačiau šio importo ir Sąjungos pramonės padėties materialaus ryšio nebuvo nustatyta. Tam nustatytas 8,1 % tikslinis pelnas - pelnas, kurį Sąjungos pramonė gavo 2007 m. Tai buvo paskutiniai tipiški metai, kai rinkoje vyravo įprastos konkurencijos sąlygos iki drastiško paklausos sumažėjimo 2008 ir 2009 m. Iš tiesų, rinkos dydis 2013 m. beveik pasiekė 2007 m. suvartojimo lygį.
(227)
Tuo remdamasi Komisija apskaičiavo Sąjungos pramonės panašaus produkto nežalingą kainą, iš Sąjungos pardavimo kainų atėmusi per tiriamąjį laikotarpį patirtus faktinius nuostolius ir pridėjusi pirmiau minėtą 8,1 % pelno dydį.
(228)
Tuomet, remdamasi atrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių nagrinėjamųjų šalių gamintojų vidutinės svertinės importo kainos, nustatytos skaičiuojant priverstinį kainų mažinimą, palyginimu su atrinktų Sąjungos gamintojų tiriamuoju laikotarpiu Sąjungos rinkoje parduoto panašaus produkto nežalinga vidutine svertine kaina, Komisija nustatė žalos pašalinimo lygį. Palyginus gautas skirtumas išreikštas vidutinės svertinės importo CIF vertės procentine dalimi.
(229)
Žalos pašalinimo lygis kitoms bendradarbiaujančioms bendrovėms ir visoms kitoms bendrovėms nustatytas taip pat kaip ir dempingo skirtumas šioms bendrovėms (žr. 57, 60, 85 ir 88 konstatuojamąsias dalis).
7.2. Laikinosios priemonės
(230)
Importuojamiems KLR ir Taivano kilmės plokštiems šaltai valcuotiems nerūdijančiojo plieno produktams pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį turėtų būti nustatytos laikinosios antidempingo priemonės laikantis mažesniojo muito taisyklės. Komisija palygino žalos skirtumus ir dempingo skirtumus. Muito normos turėtų būti nustatytos pagal mažesnįjį iš dempingo ir žalos skirtumų.
(231)
Kaip minėta 4 konstatuojamojoje dalyje, Komisija Reglamentu (ES) Nr. 1331/2014 nustatė KLR ir Taivano kilmės nagrinėjamojo produkto importo registraciją atsižvelgdama į galimą antidempingo ir kompensacinių priemonių taikymą atgaline data pagal pagrindinio reglamento 10 straipsnio 4 dalį ir 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (21) (toliau - pagrindinis antisubsidijų reglamentas) 16 straipsnio 4 dalį.
(232)
Kalbant apie šį antidempingo tyrimą ir atsižvelgiant į aprašytus nustatytuosius faktus, reikėtų nutraukti importuojamų produktų registraciją, kuri pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalį vykdyta dėl antidempingo tyrimo.
(233)
Dėl lygiagretaus antisubsidijų tyrimo (žr. 3 konstatuojamąją dalį), importo iš KLR registracija pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 24 straipsnio 5 dalį turėtų būti tęsiama.
(234)
Šiuo tyrimo etapu negalima priimti jokio sprendimo dėl galimo antidempingo priemonių taikymo atgaline data.
(235)
Remiantis tuo, kad išdėstyta, laikinosios antidempingo muito normos, išreikštos CIF kaina Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, turėtų būti:
Šalis
Bendrovė
Dempingo skirtumas
(%)
Žalos skirtumas
(%)
Laikinasis antidempingo muitas
(%)
KLR
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd.
34,9
25,2
25,2
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.
29,2
24,3
24,3
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd.
29,2
24,3
24,3
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
30,0
24,5
24,5
Visos kitos bendrovės
34,9
25,2
25,2
Taivanas
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd.
12,0
23,9
12,0
Tang Eng Iron Works Co., Ltd.
10,9
22,9
10,9
Yieh United Steel Corporation
10,9
22,9
10,9
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
10,9
22,9
10,9
Visos kitos bendrovės
12,0
23,9
12,0
(236)
Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl šios normos atitinka atliekant šį tyrimą nustatytą tų bendrovių padėtį. Šios muitų normos taikomos tik importuojamam nagrinėjamųjų šalių kilmės nagrinėjamajam produktui, kurį pagamino konkretūs nurodyti juridiniai asmenys. Importuojamam nagrinėjamajam produktui, pagamintam bet kurios kitos bendrovės, kurios konkrečiai nepaminėtos šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, turėtų būti taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma. Tokioms bendrovėms neturėtų būti taikomos jokios konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos.
(237)
Pasikeitus pavadinimui bendrovė gali prašyti taikyti šias individualias antidempingo muito normas. Prašymas turi būti teikiamas Komisijai (22). Prašyme turi būti nurodoma visa svarbi informacija, įrodanti, kad šis pakeitimas neturi įtakos bendrovės teisei naudotis jai taikoma nustatyta muito norma. Jei bendrovės pavadinimo pakeitimas neturi įtakos jos teisei naudotis taikoma nustatyta muito norma, pranešimas apie tai bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
(238)
Siekiant užtikrinti, kad nustatyti antidempingo muitai būtų tinkamai taikomi, visoms kitoms bendrovėms nustatyta antidempingo muito norma turėtų būti taikoma ne tik per šį tyrimą nebendradarbiavusiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir tiems gamintojams, kurie tiriamuoju laikotarpiu į Sąjungą neeksportavo.
(239)
Nuo 2015 m. kovo 26 d. laikinuoju antidempingo muitu apsaugoma nuo importo dempingo kaina. Todėl daugiau nereikia registruoti importuojamų produktų, siekiant apsaugoti nuo importo dempingo kaina. Todėl Reglamento (ES) Nr. 1331/2014 1 straipsnio 1 dalis turi būti atitinkamai iš dalies pakeista.
8. BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
(240)
Siekdama gero administravimo Komisija paragins suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų raštu ir (arba) prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų per nustatytą laikotarpį.
(241)
Išvados dėl laikinojo muito nustatymo yra preliminarios ir gali būti pakeistos galutiniu tyrimo etapu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos ir Taivano kilmės plokštiems valcavimo produktams iš nerūdijančiojo plieno, po šaltojo valcavimo toliau neapdorotiems, kurių KN kodai šiuo metu yra 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 ir 7220 20 89, nustatomas laikinasis antidempingo muitas.
2. Laikinojo antidempingo muito normos, taikomos 1 dalyje aprašyto produkto, kurį pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokios:
Šalis
Bendrovė
Laikinasis antidempingo muitas
(%)
Papildomas TARIC kodas
Kinijos Liaudies Respublika
Baosteel Stainless Steel Co., Ltd., Shanghai
25,2
C022
Ningbo Baoxin Stainless Steel Co., Ltd., Ningbo
25,2
C023
Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd., Taiyuan City
24,3
C024
Tianjin TISCO & TPCO Stainless Steel Co Ltd., Tianjin City
24,3
C025
Kitos I priede išvardytos bendradarbiaujančios bendrovės
24,5
Visos kitos bendrovės
25,2
C999
Taivanas
Chia Far Industrial Factory Co., Ltd., Taipei City
12,0
C030
Tang Eng Iron Works Co., Ltd., Kaohsiung City
10,9
C031
Yieh United Steel Corporation, Kaohsiung City
10,9
C032
Kitos II priede išvardytos bendradarbiaujančios bendrovės
10,9
Visos kitos bendrovės
12,0
C999
3. 1 dalyje nurodytas produktas į laisvą apyvartą Sąjungoje išleidžiamas tik tuo atveju, jeigu pateikiama laikinojo muito dydžio garantija.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos atitinkamos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
1. Per 25 kalendorines dienas nuo šio reglamento įsigaliojimo suinteresuotosios šalys gali:
a)
prašyti, kad būtų atskleisti pagrindiniai faktai ir aplinkybės, kuriais remiantis buvo priimtas šis reglamentas;
b)
teikti pastabas raštu Komisijai ir
c)
prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų.
2. Per 25 kalendorines dienas nuo šio reglamento įsigaliojimo Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 21 straipsnio 4 dalyje nurodytos šalys gali pateikti pastabų dėl laikinųjų priemonių taikymo.
3 straipsnis
Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1331/2014 1 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Remiantis Reglamento (EB) Nr. 597/2009 24 straipsnio 5 dalimi muitinėms nurodoma imtis reikiamų veiksmų, kad būtų registruojami į Sąjungą importuojami Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plokšti valcavimo produktai iš nerūdijančiojo plieno, po šaltojo valcavimo toliau neapdoroti, kurių KN kodai šiuo metu yra 7219 31 00, 7219 32 10, 7219 32 90, 7219 33 10, 7219 33 90, 7219 34 10, 7219 34 90, 7219 35 10, 7219 35 90, 7220 20 21, 7220 20 29, 7220 20 41, 7220 20 49, 7220 20 81 ir 7220 20 89.“
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
1 straipsnis taikomas šešis mėnesius.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2015 m. kovo 24 d.