NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 342/2014
ze dne 21. ledna 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro používání metod výpočtu požadavků na kapitálovou přiměřenost u finančních konglomerátů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 49 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (2), a zejména na čl. 21a odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
U finančních konglomerátů, které zahrnují velké bankovní nebo investiční podniky a pojišťovny, je třeba vyloučit vícenásobné použití prvků způsobilých pro výpočet kapitálu na úrovni finančního konglomerátu a rovněž nevhodnou tvorbu kapitálu uvnitř skupiny, aby byla přesně vyjádřena dostupnost kapitálu konglomerátů pro absorbování ztrát a aby byla na úrovni finančního konglomerátu zajištěna doplňková kapitálová přiměřenost.
(2)
Je důležité zajistit, aby kapitál převyšující sektorové požadavky solventnosti byl na úrovni konglomerátu zahrnut pouze tehdy, neexistují-li překážky pro převod aktiv nebo splacení závazků mezi různými subjekty konglomerátu, včetně mezi sektory.
(3)
Finanční konglomerát by měl do výpočtu svého kapitálu zahrnout kapitál, který převyšuje sektorové požadavky solventnosti, pouze tehdy, pokud lze tento kapitál převádět mezi subjekty finančního konglomerátu.
(4)
Příslušná pravidla by měla přihlížet k tomu, že zvláštní sektorové kapitálové požadavky mají pokrýt rizika spojená s daným sektorem, a nikoli rizika mimo tento sektor.
(5)
Aby bylo zajištěno jednotné používání výpočtu doplňkové kapitálové přiměřenosti, měly by být uvedeny sektorové požadavky, které za tímto účelem zahrnují požadavky solventnosti. Těmito požadavky by neměly být dotčeny sektorové předpisy týkající se opatření, která mají být přijata po porušení sektorových požadavků solventnosti. Vznikne-li na úrovni finančního konglomerátu deficit kvůli porušení požadavku kombinovaných kapitálových rezerv podle hlavy VII kapitoly 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3), měla by být potřebná opatření založena na opatřeních uvedených ve zmíněné kapitole.
(6)
Při výpočtu požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost finančního konglomerátu by se u neregulovaných finančních subjektů ve finančním konglomerátu měl vypočítat fiktivní požadavek solventnosti i pomyslný kapitál.
(7)
V části II přílohy I směrnice 2002/87/ES jsou stanoveny tři technické metody výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu: „metoda účetní konsolidace“ (metoda 1), „metoda odpočtu a agregace“ (metoda 2) a „metoda kombinace“ (metoda 3), která umožňuje kombinaci metod 1 a 2. Je třeba upřesnit technické metody výpočtu 1 a 2, aby bylo zajištěno jejich jednotné používání. Mimoto je nutné upřesnit podmínky pro použití metody 3 a mělo by být zajištěno, aby příslušné orgány umožňovaly použití této metody za podobných podmínek, aby uplatňovaly společná kritéria a aby požadovaly jednotné používání této metody ve všech finančních konglomerátech. Příslušné orgány by měly umožnit použití metody 3 pouze tehdy, může-li finanční konglomerát prokázat, že by nebylo přiměřeně možné použít pouze metodu 1 nebo 2. Metoda 3 by se měla používat dlouhodobě a konzistentně, aby byly zajištěny rovné podmínky. Jelikož technické metody výpočtu jsou používány v souladu s technickými zásadami uvedenými v části I přílohy I směrnice 2002/87/ES, je třeba upřesnit rovněž tyto zásady.
(8)
Metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (4) a metoda 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost ve směrnici 2002/87/ES by se měly považovat za rovnocenné, jelikož obě metody jsou v souladu s hlavními cíli doplňkového dozoru. Obě metody zajišťují vyloučení tvorby kapitálu uvnitř skupiny a výpočet kapitálu v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
(9)
Pravomoc přijímat regulační technické normy udělená v čl. 49 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013 úzce souvisí s pravomocí v čl. 21a odst. 3 směrnice 2002/87/ES, jelikož se obě ustanovení zabývají jednotným používáním metod výpočtu stanovených v příloze uvedené směrnice. K zajištění soudržnosti metod výpočtu stanovených za účelem těchto legislativních aktů a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné stanovit regulační technické normy přijaté na základě těchto zmocnění v jednom nařízení.
(10)
Toto nařízení by mělo být založeno na nových sektorových režimech solventnosti, které byly v Unii zavedeny s cílem zajistit co nejkonzistentnější používání metod výpočtu. Toto nařízení by se proto nemělo použít přede dnem použitelnosti nařízení (EU) č. 575/2013. Pravidla, která jsou závislá na použití směrnice 2009/138/ES, by se měla začít používat ode dne použitelnosti uvedené směrnice. V oblastech, které nebyly aktem harmonizovány v době před jeho uplatňováním v plném rozsahu, se proto bude nadále používat stávající výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zavedený na vnitrostátní úrovni, a příslušné výpočty, které vycházejí ze sektorových předpisů, by měly být založeny na sektorových předpisech, které platí v době výpočtu.
(11)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložily společně Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví (EBA)), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA)) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)).
(12)
EBA, EIOPA a ESMA uskutečnily otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzovaly potenciální související náklady a přínosy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (5), článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (6) a článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (7) a požádaly o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1093/2010, skupina subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1094/2010 a skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení upřesňuje technické zásady a technické metody výpočtu uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES pro účely alternativ odpočtu podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a pro účely výpočtu kapitálu a požadavku na doplňkovou kapitálovou přiměřenost, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 2 směrnice 2002/87/ES.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„finančním konglomerátem vedeným pojišťovacím sektorem“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES pojišťovací sektor;
2)
„finančním konglomerátem vedeným sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb“ finanční konglomerát, jehož nejvýznamnějším finančním sektorem je v souladu s čl. 3 odst. 2 směrnice 2002/87/ES sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb.
KAPITOLA II
TECHNICKÉ ZÁSADY
Článek 3
Vyloučení vícenásobného použití a tvorby kapitálu uvnitř skupiny
Kapitál, který vyplývá přímo či nepřímo z transakcí uvnitř skupiny, nesmí být zahrnut do výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu.
Článek 4
Převoditelnost a dostupnost kapitálu
1. Kapitál vykázaný na úrovni regulovaného subjektu, který převyšuje kapitál potřebný ke splnění sektorových požadavků solventnosti podle článku 9, se nesmí zahrnout do výpočtu kapitálu finančního konglomerátu nebo součtu kapitálu jednotlivých regulovaných a neregulovaných subjektů finančního sektoru ve finančním konglomerátu, ledaže neexistuje žádná skutečná nebo předpokládaná praktická nebo právní překážka převodu kapitálu mezi subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Podnik uvedený v čl. 6 odst. 2 pátém pododstavci směrnice 2002/87/ES musí při předkládání výsledků výpočtu a příslušných údajů pro vypočet podle uvedeného pododstavce koordinátorovi potvrdit a předložit důkazy, že je dodržen odstavec 1.
Článek 5
Kapitál sektoru
1. Kapitál uvedený v odstavci 2, který je dostupný na úrovni regulovaného subjektu, lze použít ke krytí rizik souvisejících se sektorem, který tento kapitál vykazuje, a nepovažuje se za způsobilý pro krytí rizik jiných finančních sektorů.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je kapitál jiný než:
a)
položky kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 ve smyslu nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu podniků, na něž se vztahují požadavky směrnice 2009/138/ES, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 1 a 2 uvedené směrnice.
Článek 6
Deficit kapitálu na úrovni finančního konglomerátu
1. V případě deficitu kapitálu na úrovni finančního konglomerátu lze k odstranění tohoto deficitu použít pouze položky kapitálu, které jsou podle sektorových předpisů způsobilé jak pro sektor bankovnictví, tak i pro pojišťovací sektor.
2. Kapitálem uvedeným v odstavci 1 je:
a)
kmenový kapitál tier 1 vymezený v článku 50 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
c)
vedlejší kapitál tier 1 vymezený v článku 61 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 1 v souladu s čl. 94 odst. 1 směrnice 2009/138/ES a zařazení těchto položek není omezeno akty v přenesené pravomoci, které byly přijaty podle článku 99 uvedené směrnice;
e)
kapitál tier 2 vymezený v článku 71 nařízení (EU) č. 575/2013 a
f)
položky primárního kapitálu, pokud jsou tyto položky zařazeny do kapitálu tier 2 v souladu s čl. 94 odst. 2 směrnice 2009/138/ES.
3. Položky kapitálu, které se použijí k odstranění deficitu, musí být v souladu s čl. 4 odst. 1.
Článek 7
Konzistentnost
Regulované subjekty nebo smíšená finanční holdingová společnost ve finančním konglomerátu používají metodu výpočtu dlouhodobě a konzistentně.
Článek 8
Konsolidace
Ve vztahu k finančním konglomerátům vedeným pojišťovacím sektorem se metoda 1 pro výpočet skupinové solventnosti pojišťoven a zajišťoven podle článků 230, 231 a 232 směrnice 2009/138/ES považuje za rovnocennou metodě 1 pro výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost regulovaných subjektů ve finančním konglomerátu, která je stanovena v příloze I směrnice 2002/87/ES, pokud se oblast působnosti dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES významně neliší od oblasti působnosti doplňkového dozoru podle kapitoly II směrnice 2002/87/ES.
Článek 9
Požadavek solventnosti
1. Mají-li se použít předpisy vztahující se na pojišťovací sektor, považuje se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavek solventnosti solventnostní kapitálový požadavek zmíněný v článcích 100 a 218 směrnice 2009/138/ES (včetně veškerého navýšení kapitálového požadavku podle článku 37 uvedené směrnice) vyplývající z čl. 216 odst. 4, čl. 231 odst. 7, článku 232, čl. 233 odst. 6, čl. 238 odst. 2 a 3 uvedené směrnice.
2. Mají-li se použít předpisy vztahující se na sektor bankovnictví nebo sektor investičních služeb, považují se pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost za požadavky solventnosti kapitálové požadavky stanovené v části třetí hlavě I kapitole 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a požadavky podle uvedeného nařízení nebo podle směrnice 2013/36/EU týkající se držení kapitálu převyšujícího tyto požadavky, včetně požadavku vyplývajícího z interního postupu pro hodnocení kapitálové přiměřenosti v článku 73 uvedené směrnice, veškerých požadavků uložených příslušným orgánem podle čl. 104 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice, požadavku kombinovaných kapitálových rezerv stanoveného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice a opatření přijatých podle článků 458 nebo 459 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 10
Kapitál finančního konglomerátu a požadavky solventnosti
1. S výhradou čl. 14 odst. 7, 8 a 9 se kapitál a požadavky solventnosti finančního konglomerátu vypočítají v souladu s definicemi a limity stanovenými v příslušných sektorových předpisech.
2. Kapitál společností spravujících aktiva se vypočítá podle čl. 2 odst. 1 písm. l) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (8). Požadavky solventnosti společností spravujících aktiva představují požadavky stanovené v čl. 7 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice.
3. Kapitál správců alternativních investičních fondů se vypočítá podle čl. 4 odst. 1 písm. ad) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (9). Požadavky solventnosti správců alternativních investičních fondů představují požadavky stanovené v článku 9 uvedené směrnice.
Článek 11
Zacházení s mezisektorovými kapitálovými investicemi
1. Pokud má subjekt ve finančním konglomerátu vedeném sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb kapitálovou investici v subjektu finančního sektoru náležejícím do pojišťovacího sektoru, která se podle čl. 14 odst. 3 nebo čl. 15 odst. 3 odečítá, nevzniká s ohledem na tuto kapitálovou investici na úrovni finančního konglomerátu žádný požadavek na doplňkovou kapitálovou přiměřenost.
2. Má-li použití odstavce 1 za následek přímou změnu výše očekávaných ztrát podle přístupu založeného na interním ratingu ve smyslu části třetí hlavy II kapitoly 3 nařízení (EU) č. 575/2013, připočítá se částka odpovídající této změně ke kapitálu finančního konglomerátu.
Článek 12
Požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti u neregulovaných subjektů finančního sektoru
1. Má-li smíšená finanční holdingová společnost kapitálovou investici v neregulovaném subjektu finančního sektoru, vypočítají se pro dotyčný subjekt požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti podle sektorových předpisů nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
2. U neregulovaného subjektu finančního sektoru jiného než subjektu uvedeného v odstavci 1 se požadavky na pomyslný kapitál a fiktivní požadavky solventnosti vypočítají v souladu se sektorovými pravidly finančního sektoru, který je neregulovanému subjektu finančního sektoru nejblíže. Určení nejbližšího finančního sektoru vychází ze škály činností příslušného subjektu a rozsahu, v jakém tyto činnosti vykonává. Pokud nelze nejbližší finanční sektor jednoznačně určit, použijí se sektorové předpisy nejvýznamnějšího sektoru ve finančním konglomerátu.
Článek 13
Sektorová přechodná opatření a opatření k zachování právních účinků
Sektorové předpisy použité při výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost zahrnují případná přechodná ustanovení nebo ustanovení o zachování právních účinků, která platí na úrovni daného sektoru.
KAPITOLA III
TECHNICKÉ METODY VÝPOČTU
Článek 14
Upřesnění technického výpočtu podle metody 1 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Kapitál finančního konglomerátu se vypočítá na základě konsolidované účetní závěrky podle příslušného účetního rámce vztahujícího se na oblast působnosti doplňkového dozoru podle směrnice 2002/87/ES, přičemž se případně přihlíží k odstavci 5.
2. Co se týká finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb, při výpočtu kapitálu finančního konglomerátu se u nekonsolidovaných investic použije toto zacházení:
a)
nekonsolidované významné investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013, který náleží do pojišťovacího sektoru, se v plné výši odečítají od kapitálu konglomerátu;
b)
nekonsolidované investice jiné než investice uvedené v písmenu a) v subjektu finančního sektoru, který náleží do pojišťovacího sektoru, se odečítají v plné výši od kapitálu konglomerátu v souladu s článkem 46 nařízení (EU) č. 575/2013.
3. S výhradou odstavce 2 se kapitálové nástroje, které byly vydány subjektem ve finančním konglomerátu a které drží jiný subjekt v tomto finančním konglomerátu, odečítají od kapitálu konglomerátu, nejsou-li již vyloučeny v rámci účetní konsolidace.
4. S podnikem, který je pro účely příslušného účetního rámce spoluovládanou účetní jednotkou, se zachází podle sektorových předpisů o poměrné konsolidaci nebo zohlednění poměrných podílů.
5. Je-li součástí finančního konglomerátu subjekt spadající do oblasti působnosti směrnice 2009/138/ES, vychází výpočet požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost na úrovni finančního konglomerátu z ocenění aktiv a závazků v souladu s hlavou I kapitolou VI oddíly 1 a 2 směrnice 2009/138/ES.
6. Vztahují-li se na hodnotu aktiv nebo závazků obezřetnostní filtry a odpočty podle části druhé hlavy I nařízení (EU) č. 575/2013, představuje hodnotu aktiv nebo závazků použitou pro účely výpočtu požadavků na doplňkovou kapitálovou přiměřenost hodnota, kterou lze přiřadit příslušným subjektům podle uvedeného nařízení, s výjimkou aktiv a závazků, které lze přiřadit ostatním subjektům finančního konglomerátu.
7. Pokud se podle sektorových předpisů vyžaduje výpočet prahové hodnoty nebo limitu, vypočítá se prahová hodnota nebo limit na úrovni konglomerátu na základě konsolidovaných údajů finančního konglomerátu a po provedení odpočtů podle odstavců 2 a 3.
8. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do konsolidované finanční situace dané instituce podle části první hlavy II kapitoly 2 oddílu 1 nařízení (EU) č. 575/2013, posuzují společně.
9. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů se regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které jsou zahrnuty do dohledu nad skupinou podle hlavy III směrnice 2009/138/ES, posuzují společně.
10. Pro účely výpočtu prahových hodnot nebo limitů na úrovni regulovaného subjektu vypočítají regulované subjekty ve finančním konglomerátu, na něž se nevztahuje odstavec 8 ani odstavec 9, své příslušné prahové hodnoty a limity individuálně podle sektorových předpisů regulovaného subjektu.
11. Při sčítání příslušných sektorových požadavků solventnosti se neprovádí žádná úprava kromě úpravy požadované v článku 11 nebo v důsledku úprav sektorových prahových hodnot a limitů podle odstavce 7.
Článek 15
Upřesnění technického výpočtu podle metody 2 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Pokud se podle příslušných sektorových předpisů vztahuje na kapitál regulovaného subjektu obezřetnostní filtr, použije se jedno z těchto zacházení:
a)
částka po uplatnění filtru, která představuje čistou částku, jež se vezme v úvahu při výpočtu kapitálu účastí, se připočte k účetní hodnotě účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru zvyšuje regulatorní kapitál;
b)
částka po uplatnění filtru uvedená v písmenu a) se odečte od účetní hodnoty účastí v souladu s čl. 6 odst. 4 druhým pododstavcem směrnice 2002/87/ES, jestliže částka po uplatnění filtru snižuje regulatorní kapitál.
2. U finančních konglomerátů vedených sektorem bankovnictví nebo sektorem investičních služeb se významná investice v subjektu finančního sektoru ve smyslu článku 43 nařízení (EU) č. 575/2013 náležejícím do pojišťovacího sektoru, která není účastí, odečte v plné výši od položek kapitálu subjektu, který nástroj drží, v souladu se sektorovými předpisy vztahujícími se na tento subjekt.
3. Investice uvnitř skupiny do kapitálových nástrojů, které jsou v souladu se sektorovými předpisy použitelné jako kapitál s přihlédnutím k příslušným sektorovým limitům, se odečítají nebo jsou z výpočtu kapitálu vyloučeny.
4. Výpočet doplňkových kapitálových požadavků se provádí podle vzorce uvedeného v příloze.
Článek 16
Upřesnění podmínek pro použití metody 3 stanovené ve směrnici 2002/87/ES
1. Příslušné orgány mohou použití metody 3 uvedené v příloze I směrnice 2002/87/ES povolit pouze v některé z níže uvedených situací:
a)
není-li přiměřeně možné použít metodu 1 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty nebo metodu 2 uvedenou v příloze I směrnice 2002/87/ES na všechny subjekty ve finančním konglomerátu, zejména z toho důvodu, že u jednoho či více subjektů nelze použít metodu 1, jelikož tyto subjekty nejsou zahrnuty do konsolidace, nebo kvůli skutečnosti, že regulovaný subjekt je usazen ve třetí zemi a není možné získat dostatečné informace pro použití jedné z těchto metod na tento subjekt;
b)
subjekty, které by použily pouze jednu z těchto metod, mají společně zanedbatelný význam, pokud jde o cíle dohledu nad regulovanými subjekty ve finančním konglomerátu.
2. Všechny regulované subjekty ve finančním konglomerátu, které nejsou uvedeny v odstavci 1, použijí buď metodu 1, nebo metodu 2.
3. Použití metody 3, které příslušný orgán povolil ve vztahu k finančnímu konglomerátu, je dlouhodobé a konzistentní.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení článku 5, čl. 6 odst. 2, článku 8, čl. 9 odst. 1, čl. 14 odst. 5 a 9 se použijí ode dne použitelnosti uvedeného v čl. 309 odst. 1 směrnice 2009/138/ES.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. ledna 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 342/2014
2014 m. sausio 21 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/87/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos dėl techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos taikomi finansinių konglomeratų kapitalo pakankamumo reikalavimų skaičiavimo metodai
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 49 straipsnio 6 dalį,
atsižvelgdama į 2002 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/87/EB dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros ir iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 73/239/EEB, 79/267/EEB, 92/49/EEB, 92/96/EEB, 93/6/EEB ir 93/22/EEB bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvas 98/78/EB ir 2000/12/EB (2), ypač į jos 21a straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
finansiniams konglomeratams, kuriuos sudaro reikšminga bankininkystės arba investicinė ir draudimo veikla, reikėtų panaikinti galimybę elementus, kuriuos galima naudoti nuosavoms lėšoms finansinio konglomerato lygmeniu apskaičiuoti, panaudoti keletą kartų, tai yra daugybinio panaudojimo galimybę, ir galimybę grupės viduje nepagrįstai sukurti nuosavas lėšas, siekiant tiksliai atspindėti tai, ar konglomeratai turi tiek nuosavų lėšų, kad galėtų padengti nuostolius, ir siekiant užtikrinti papildomus kapitalo pakankamumo reikalavimus finansinio konglomerato lygmeniu;
(2)
svarbu užtikrinti, kad sektoriaus mokumo reikalavimus viršijančios nuosavos lėšos būtų įskaitomos konglomerato lygmeniu tik tada, jeigu nėra kliūčių pervesti turtą arba apmokėti įsipareigojimus tarp skirtingų konglomeratui priklausančių įmonių, taip pat tarp skirtingų sektorių;
(3)
finansinis konglomeratas, apskaičiuodamas savo nuosavas lėšas, sektoriaus mokumo reikalavimus viršijančias nuosavas lėšas turėtų įskaičiuoti tik tada, kai jas leidžiama pervesti tarp finansiniam konglomeratui priklausančių įmonių;
(4)
atitinkamose taisyklėse reikėtų atsižvelgti į tai, kad konkrečiam sektoriui taikomi nuosavų lėšų reikalavimai yra skirti su tuo sektoriumi susijusiai rizikai, o ne kitai, ne to sektoriaus, rizikai padengti;
(5)
siekiant užtikrinti, kad papildomo kapitalo pakankamumas būtų skaičiuojamas nuosekliai, reikėtų išvardyti sektoriaus reikalavimus, kuriuose išdėstyti mokumo reikalavimai. Šie reikalavimai turėtų neprieštarauti sektoriui taikomoms nuostatoms dėl priemonių, kurių reikia imtis, jeigu sektoriaus mokumo reikalavimai yra pažeidžiami. Visų pirma, jeigu finansinio konglomerato lygmeniu dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (3) VII antraštinės dalies 4 skyriuje nustatyto jungtinio rezervo reikalavimo pažeidimo susidaro deficitas, reikiamos priemonės turėtų būti grindžiamos tame skyriuje nustatytomis priemonėmis;
(6)
apskaičiuojant finansinio konglomerato papildomą kapitalo pakankamumo reikalavimą, finansiniam konglomeratui priklausančios nekontroliuojamos finansų įmonės atveju turėtų būti įskaičiuojamas ir santykinis mokumo reikalavimas, ir santykinis nuosavų lėšų lygis;
(7)
Direktyvos 2002/87/EB I priedo II dalyje yra nurodyti trys techniniai kapitalo pakankamumo reikalavimų skaičiavimo finansinio konglomerato lygmeniu metodai: apskaitos konsolidavimo metodas (1 metodas), išskaitymo ir susumavimo metodas (2 metodas) ir metodų derinys (3 metodas), pagal kurį leidžiama taikyti 1 ir 2 metodų derinį. Siekiant užtikrinti nuoseklų 1 ir 2 techninių skaičiavimo metodų taikymą, juos reikėtų patikslinti. Be to, reikėtų patikslinti aplinkybes, kada taikomas 3 metodas, ir užtikrinti, kad kompetentingos institucijos leistų taikyti tą metodą panašiomis aplinkybėmis, taikytų bendrus kriterijus ir reikalautų, kad tas metodas būtų nuosekliai taikomas visuose finansiniuose konglomeratuose. Kompetentingos institucijos turėtų leisti taikyti 3 metodą tik tada, kai finansinis konglomeratas gali įrodyti, kad dėl pagrįstų priežasčių negali taikyti vien 1 arba vien 2 metodo. 3 metodas turėtų būti taikomas nuosekliai visą laiką, siekiant užtikrinti lygiavertes sąlygas. Kadangi techniniai skaičiavimo metodai yra taikomi pagal Direktyvos 2002/87/EB I priedo I dalyje nurodytus techninius principus, šiuos principus taip pat reikia patikslinti;
(8)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/138/EB (4) nurodytas 1 metodas grupės mokumui apskaičiuoti ir Direktyvoje 2002/87/EB nurodytas 1 metodas papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti turėtų būti laikomi lygiaverčiais, nes jie abu atitinka pagrindinius papildomos priežiūros tikslus. Abiem metodais užtikrinama, kad būtų panaikinta galimybė grupės viduje sukurti nuosavas lėšas ir kad nuosavos lėšos būtų apskaičiuojamos pagal atitinkamose sektoriaus taisyklėse pateiktas apibrėžtis ir nustatytus apribojimus;
(9)
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 6 dalyje numatytas įgaliojimas priimti techninius reguliavimo standartus yra glaudžiai susijęs su Direktyvos 2002/87/EB 21a straipsnio 3 dalyje numatytu įgaliojimu, nes jie abu yra susiję su nuosekliu tos direktyvos priede išdėstytų skaičiavimo metodų taikymu. Siekiant užtikrinti, kad šiuose teisėkūros procedūra priimtuose aktuose nurodyti skaičiavimo metodai derėtų ir kad asmenys, kurie turi laikytis juose nustatytų įpareigojimų, galėtų visapusiškai juos apžvelgti ir su jais susipažinti vienoje vietoje, pageidautina techninius reguliavimo standartus, priimtus remiantis tais įgaliojimais, išdėstyti viename reglamente;
(10)
šis reglamentas turėtų būti grindžiamas naujais konkretiems sektoriams Sąjungoje nustatytais mokumo režimais, siekiant užtikrinti, kad skaičiavimo metodai būtų taikomi kuo nuosekliau. Todėl šis reglamentas neturėtų būti taikomas tol, kol nebus pradėtas taikyti Reglamentas (ES) Nr. 575/2013. Taisyklės, kurios priklauso nuo Direktyvos 2009/138/EB taikymo, turėtų būti pradėtos taikyti nuo tos direktyvos taikymo pradžios. Todėl dabartinė nacionalinė tvarka, kuria apskaičiuojami papildomi kapitalo pakankamumo reikalavimai, tose srityse, kurios šiuo reglamentu nebuvo suvienodintos, ir toliau bus taikoma tol, kol jis bus pradėtas taikyti visas; atitinkami skaičiavimai, atliekami pagal draudimo sektoriaus taisykles, turėtų būti atliekami pagal tas draudimo sektoriaus taisykles, kurios galios skaičiavimo metu;
(11)
šis reglamentas parengtas remiantis techniniais reguliavimo standartais, kuriuos Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija, EBI), Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija, EDPPI) ir Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija, EVPRI) kartu pateikė Komisijai;
(12)
EBI, EDPPI ir EVPRI surengė atviras viešas konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais grindžiamas šis reglamentas, pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (5) 10 straipsnį, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1094/2010 (6) 10 straipsnį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1095/2010 (7) 10 straipsnį išanalizavo su jais susijusias galimas sąnaudas ir naudą ir paprašė, kad savo nuomonę pateiktų Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupė, įsteigta pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010 37 straipsnį, Draudimo ir perdraudimo suinteresuotųjų subjektų grupė, įsteigta pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 37 straipsnį, ir Vertybinių popierių ir rinkų suinteresuotųjų subjektų grupė, įsteigta pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 37 straipsnį,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR SĄVOKŲ APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente patikslinami Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodyti techniniai principai ir techniniai skaičiavimo metodai, kuriais galima remtis, kai taikomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 1 dalyje nurodyto atskaitymo alternatyvos ir norima apskaičiuoti nuosavas lėšas ir papildomą kapitalo pakankamumo reikalavimą, kaip numatyta Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 2 dalyje.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1. finansinis konglomeratas, kurio dominuojanti veikla yra draudimas, - finansinis konglomeratas, kurio veikloje pagal Direktyvos 2002/87/EB 3 straipsnio 2 dalį pagrindinis finansų sektorius yra draudimas;
2. finansinis konglomeratas, kurio dominuojanti veikla yra bankininkystė arba investicinės paslaugos, - finansinis konglomeratas, kurio veikloje pagal Direktyvos 2002/87/EB 3 straipsnio 2 dalį pagrindinis finansų sektorius yra bankininkystė arba investicinės paslaugos.
II SKYRIUS
TECHNINIAI PRINCIPAI
3 straipsnis
Daugybinio panaudojimo ir nuosavų lėšų sukūrimo grupės viduje galimybės panaikinimas
Nuosavos lėšos, kurios tiesiogiai arba netiesiogiai susidarė dėl grupės vidaus sandorių, apskaičiuojant papildomus kapitalo pakankamumo reikalavimus finansinio konglomerato lygmeniu neįskaičiuojamos.
4 straipsnis
Galimybė pervesti ir gauti nuosavas lėšas
1. Kontroliuojamos įmonės lygmeniu pripažintos nuosavos lėšos, viršijančios sumą, kurios reikia 9 straipsnyje nurodytiems sektoriaus mokumo reikalavimams įvykdyti, nėra įskaitomos apskaičiuojant finansinio konglomerato nuosavas lėšas arba kiekvienos finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos ir nekontroliuojamos finansų sektoriaus įmonės nuosavų lėšų sumą, nebent šiuo metu nėra jokių praktinių arba teisinių kliūčių tas lėšas pervesti tarp finansiniam konglomeratui priklausančių įmonių ir tokių kliūčių nenumatoma.
2. Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 2 dalies penktoje pastraipoje nurodyta įmonė, koordinatoriui pateikdama skaičiavimo rezultatus ir atitinkamus toje pastraipoje nurodytus skaičiavimui atlikti reikalingus duomenis, koordinatoriui patvirtina ir įrodo, kad laikosi 1 dalies.
5 straipsnis
Konkretaus sektoriaus nuosavos lėšos
1. 2 dalyje nurodytas kontroliuojamos įmonės lygmeniu turimas nuosavas lėšas galima panaudoti tame sektoriuje, kuriame jos yra pripažįstamos, kylančiai rizikai padengti, bet negalima priskirti prie nuosavų lėšų, kuriomis galima padengti kituose finansų sektoriuose kylančią riziką.
2. 1 dalyje nurodytos nuosavos lėšos - nuosavos lėšos, kurios nėra:
a)
bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 arba 2 lygio kapitalo straipsniai, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 575/2013;
b)
įmonių, kurioms taikomi Direktyvos 2009/138/EB reikalavimai, pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai tie straipsniai pagal tos direktyvos 94 straipsnio 1 ir 2 dalis yra priskiriami 1 arba 2 pakopai.
6 straipsnis
Nuosavų lėšų deficitas finansinio konglomerato lygmeniu
1. Jeigu finansinio konglomerato lygmeniu susidaro nuosavų lėšų deficitas, tam deficitui padengti naudojami tik tie nuosavų lėšų straipsniai, kurie atitinka ir bankininkystės, ir draudimo sektoriaus taisykles.
2. 1 dalyje nurodytos nuosavos lėšos yra:
a)
bendras 1 lygio nuosavas kapitalas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 50 straipsnyje;
b)
pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai jie pagal Direktyvos 2009/138/EB 94 straipsnio 1 dalį yra priskiriami 1 pakopai ir kai šių straipsnių įtraukimas neribojamas pagal tos direktyvos 99 straipsnį priimtais deleguotaisiais aktais;
c)
papildomas 1 lygio kapitalas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 61 straipsnyje;
d)
pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai jie pagal Direktyvos 2009/138/EB 94 straipsnio 1 dalį yra priskiriami 1 pakopai ir kai šių straipsnių įtraukimas yra ribojamas pagal tos direktyvos 99 straipsnį priimtais deleguotaisiais aktais;
e)
2 lygio kapitalas, apibrėžtas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 71 straipsnyje, ir
f)
pagrindinių nuosavų lėšų straipsniai, kai jie pagal Direktyvos 2009/138/EB 94 straipsnio 2 dalį yra priskiriami 2 pakopai.
3. Nuosavų lėšų straipsniai, kurie panaudojami deficitui padengti, turi atitikti 4 straipsnio 1 dalį.
7 straipsnis
Nuoseklumas
Finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės arba mišrią veiklą vykdančios finansų kontroliuojančiosios bendrovės skaičiavimo metodą nuosekliai taiko visą laiką.
8 straipsnis
Konsolidavimas
Finansiniuose konglomeratuose su dominuojančia draudimo veikla Direktyvos 2009/138/EB 230, 231 ir 232 straipsniuose apibrėžtas 1 metodas draudimo ir perdraudimo įmonių grupės mokumui apskaičiuoti yra laikomas lygiaverčiu Direktyvos 2002/87/EB I priede apibrėžtam 1 metodui finansiniam konglomeratui priklausančių kontroliuojamų įmonių papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti, jeigu grupės priežiūros pagal Direktyvos 2009/138/EB III antraštinę dalį taikymo sritis ir papildomos priežiūros pagal Direktyvos 2002/87/EB II skyrių taikymo sritis reikšmingai nesiskiria.
9 straipsnis
Mokumo reikalavimas
1. Jeigu taikytinos draudimo sektoriaus taisyklės, Direktyvos 2009/138/EB 100 ir 218 straipsniuose nurodytas mokumo kapitalo reikalavimas, įskaitant visą tos direktyvos 37 straipsnyje nurodytą papildomą kapitalą, remiantis tos direktyvos 216 straipsnio 4 dalimi, 231 straipsnio 7 dalimi, 232 straipsniu, 233 straipsnio 6 dalimi, 238 straipsnio 2 ir 3 dalimis, yra laikomas mokumo reikalavimais papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti.
2. Jeigu taikytinos bankininkystės arba investicinių paslaugų sektoriaus taisyklės, Reglamento (ES) Nr. 575/2013 trečios dalies I antraštinės dalies 1 skyriuje nustatyti nuosavų lėšų reikalavimai ir reikalavimai pagal tą reglamentą arba Direktyvą 2013/36/ES turėti tuos reikalavimus viršijančių nuosavų lėšų, taip pat reikalavimas, kylantis pagal tos direktyvos 73 straipsnį atlikus vidaus kapitalo pakankamumo vertinimą, visi reikalavimai, kuriuos pagal tos direktyvos 104 straipsnio 1 dalies a punktą nustato kompetentinga institucija, tos direktyvos 128 straipsnio 6 dalyje apibrėžtas jungtinio rezervo reikalavimas ir pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 458 arba 459 straipsnį patvirtintos priemonės yra laikomi mokumo reikalavimais papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti.
10 straipsnis
Finansinio konglomerato nuosavos lėšos ir mokumo reikalavimai
1. Pagal 14 straipsnio 7, 8 ir 9 dalis finansinio konglomerato nuosavos lėšos ir mokumo reikalavimai apskaičiuojami laikantis atitinkamose sektoriaus taisyklėse nustatytų apibrėžčių ir apribojimų.
2. Turto valdymo bendrovių nuosavos lėšos apskaičiuojamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB (8) 2 straipsnio 1 dalies l punktą. Turto valdymo bendrovių mokumo reikalavimai - tos direktyvos 7 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti reikalavimai.
3. Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų nuosavos lėšos apskaičiuojamos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES (9) 4 straipsnio 1 dalies ad punktą. Alternatyvaus investavimo fondų valdytojų mokumo reikalavimai - tos direktyvos 9 straipsnyje nustatyti reikalavimai.
11 straipsnis
Tarp sektorių naudojamoms kapitalo dalims taikoma tvarka
1. Jeigu finansiniam konglomeratui su dominuojančia bankininkystės arba investicine veikla priklausanti įmonė turi kapitalo dalį finansų sektoriaus įmonėje, kuri priklauso draudimo sektoriui, kuri yra atskaitoma pagal 14 straipsnio 3 dalį arba pagal 15 straipsnio 3 dalį, tai kapitalo daliai finansinio konglomerato lygmeniu netaikomas joks papildomas kapitalo pakankamumo reikalavimas.
2. Jeigu tiesiogiai dėl 1 dalies taikymo tikėtino nuostolio suma pagal vidaus reitingais pagrįstą metodą, apibrėžtą Reglamento (ES) Nr. 575/2013 trečios dalies II antraštinės dalies 3 skyriuje, pakinta, tą pokytį atitinkanti suma pridedama prie finansinio konglomerato nuosavų lėšų.
12 straipsnis
Nekontroliuojamų finansų sektoriaus įmonių santykinės nuosavos lėšos ir santykiniai mokumo reikalavimai
1. Jeigu mišrią veiklą vykdanti finansų kontroliuojančioji bendrovė turi kapitalo dalį nekontroliuojamoje finansų sektoriaus įmonėje, tos įmonės santykinės nuosavos lėšos ir santykiniai mokumo reikalavimai apskaičiuojami pagal to sektoriaus, kuris finansiniame konglomerate yra pagrindinis, taisykles.
2. Kitokiai, negu nurodyta 1 dalyje, nekontroliuojamai finansų sektoriaus įmonei santykinės nuosavos lėšos ir santykiniai mokumo reikalavimai apskaičiuojami pagal to finansų sektoriaus, kuris yra artimiausias nekontroliuojamai finansų sektoriaus įmonei, taisykles. Artimiausias finansų sektorius nustatomas pagal atitinkamos įmonės veiklos rūšis ir tų rūšių veiklos vykdymo mastą. Jeigu artimiausio finansų sektoriaus aiškiai nustatyti neįmanoma, taikomos to sektoriaus, kuris finansiniame konglomerate yra pagrindinis, taisyklės.
13 straipsnis
Sektoriaus pereinamojo laikotarpio ir tęstinumo principo taikymo nuostatos
Į sektoriaus taisykles, taikomas skaičiuojant papildomus kapitalo pakankamumo reikalavimus, yra įtraukiamos visos pereinamojo laikotarpio arba tęstinumo principo taikymo sektoriaus lygmeniu taikomos nuostatos.
III SKYRIUS
TECHNINIAI SKAIČIAVIMO METODAI
14 straipsnis
Techninio skaičiavimo pagal Direktyvos 2002/87/EB 1 metodą patikslinimas
1. Finansinio konglomerato nuosavos lėšos apskaičiuojamos remiantis konsoliduotosiomis ataskaitomis pagal atitinkamą apskaitos sistemą, taikomą papildomos priežiūros taikymo sričiai pagal Direktyvą 2002/87/EB ir, jei reikia, atsižvelgiant į 5 dalį.
2. Finansinių konglomeratų su dominuojančia bankininkystės arba investicine veikla atveju apskaičiuojant finansinio konglomerato nuosavas lėšas nekonsoliduotoms investicijoms taikoma tokia tvarka:
a)
finansų sektoriaus subjekte, kuris priklauso draudimo sektoriui, turimos nekonsoliduotos reikšmingos investicijos, apibrėžtos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 43 straipsnyje, visiškai atskaitomos iš konglomerato nuosavų lėšų;
b)
finansų sektoriaus subjekte, kuris priklauso draudimo sektoriui, turimos kitos, negu nurodyta a punkte, nekonsoliduotos investicijos visiškai atskaitomos iš konglomerato nuosavų lėšų pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 46 straipsnį.
3. Remiantis 2 dalimi visos vienos finansiniam konglomeratui priklausančios įmonės išleistos ir kitos tam finansiniam konglomeratui priklausančios įmonės turimos nuosavos lėšos yra atskaitomos iš konglomerato nuosavų lėšų, jeigu dar nebuvo eliminuotos apskaitos konsolidavimo procese.
4. Įmonei, kuri pagal atitinkamą apskaitos sistemą yra laikoma bendrai kontroliuojama įmone, taikomos sektoriaus taisyklės dėl proporcingo konsolidavimo arba proporcingos dalies įskaitymo.
5. Jeigu įmonė, kuriai taikoma Direktyva 2009/138/EB, sudaro finansinio konglomerato dalį, finansinio konglomerato lygmeniu papildomi kapitalo pakankamumo reikalavimai apskaičiuojami remiantis turto ir įsipareigojimų įvertinimu pagal Direktyvos 2009/138/EB I antraštinės dalies VI skyriaus 1 ir 2 skirsnius.
6. Jeigu turto arba įsipareigojimų vertei yra taikomi rizikos ribojimo filtrai ir atskaitymai pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 2 dalies I antraštinę dalį, papildomiems kapitalo pakankamumo reikalavimams apskaičiuoti imama turto arba įsipareigojimų vertė - turto arba įsipareigojimų vertė, kuri pagal tą reglamentą priskiriama atitinkamoms įmonėms, išskyrus turtą ir įsipareigojimus, priskiriamus kitoms finansinio konglomerato įmonėms.
7. Jeigu pagal sektoriaus taisykles reikia apskaičiuoti apatinę ribą arba ribinę vertę, apatinė riba arba ribinė vertė konglomerato lygmeniu apskaičiuojama remiantis konsoliduotais finansinio konglomerato duomenimis, padarius 2 ir 3 dalyje reikalaujamus atskaitymus.
8. Apskaičiuojant apatines ribas arba ribines vertes, finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 pirmos dalies II antraštinės dalies 2 skyriaus 1 skirsnį įtraukiamos į įstaigos konsoliduotus duomenis, įskaitomos kartu.
9. Apskaičiuojant apatines ribas arba ribines vertes, finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės, kurioms pagal Direktyvos 2009/138/EB III antraštinę dalį taikoma grupės priežiūra, įskaitomos kartu.
10. Apskaičiuojant apatines ribas arba ribines vertes kontroliuojamos įmonės lygmeniu, finansiniam konglomeratui priklausančios kontroliuojamos įmonės, kurioms netaikoma nei 8, nei 9 dalis, atitinkamas savo apatines ribas ir ribines vertes apskaičiuoja kiekviena atskirai, remdamasi tai kontroliuojamai įmonei taikomomis sektoriaus taisyklėmis.
11. Sumuojant atitinkamo sektoriaus mokumo reikalavimus jokie kiti koregavimai, išskyrus nurodytuosius 11 straipsnyje arba daromus dėl koregavimų pagal sektoriaus apatines ribas arba ribines vertes pagal 7 dalį, nedaromi.
15 straipsnis
Techninio skaičiavimo pagal Direktyvos 2002/87/EB 2 metodą patikslinimas
1. Jeigu kontroliuojamos įmonės nuosavoms lėšoms pagal atitinkamas sektoriaus taisykles yra taikomas rizikos ribojimo filtras, taikoma viename iš šių punktų nustatyta tvarka:
a)
filtruojama suma, kuri yra apskaičiuojant kapitalo dalių nuosavas lėšas imama grynoji suma, yra pridedama prie buhalterinės kapitalo dalių vertės pagal Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 4 dalies 2 pastraipą, jeigu filtruojama suma didina reguliuojamąjį kapitalą;
b)
a punkte nurodyta filtruojama suma yra atskaitoma iš buhalterinės kapitalo dalių vertės pagal Direktyvos 2002/87/EB 6 straipsnio 4 dalies 2 pastraipą, jeigu filtruojama suma mažina reguliuojamąjį kapitalą.
2. Finansinių konglomeratų su dominuojančia bankininkystės arba investicine veikla atveju Reglamento (ES) Nr. 575/2013 43 straipsnyje apibrėžta reikšminga investicija į finansų sektoriaus subjektą, kuris priklauso draudimo sektoriui, kai ši investicija nėra kapitalo dalis (dalyvavimas), visiškai atskaitoma iš tą priemonę turinčio subjekto nuosavų lėšų straipsnių, remiantis tam subjektui taikomomis sektoriaus taisyklėmis.
3. Grupės vidaus investicijos į kapitalo priemones, kurios pagal sektoriaus taisykles gali būti laikomos nuosavomis lėšomis, atsižvelgiant į atitinkamas sektoriaus ribines vertes, yra atskaitomos iš apskaičiuotų nuosavų lėšų arba skaičiuojant į jas neįtraukiamos.
4. Papildomi kapitalo reikalavimai apskaičiuojami pagal priede pateiktą formulę.
16 straipsnis
3 metodo taikymo pagal Direktyvą 2002/87/EB aplinkybių patikslinimas
1. Kompetentingos institucijos gali leisti taikyti Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodytą 3 metodą tik jeigu yra susiklosčiusios kurios nors iš šių aplinkybių:
a)
dėl pagrįstų priežasčių nei Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodyto 1 metodo, nei Direktyvos 2002/87/EB I priede nurodyto 2 metodo neįmanoma taikyti visoms finansiniam konglomeratui priklausančioms įmonėms, visų pirma dėl to, kad vienai arba kelioms įmonėms negalima taikyti 1 metodo, nes jos nėra konsoliduojamos, arba dėl to, kad kontroliuojama įmonė yra įsteigta trečiojoje valstybėje ir nėra įmanoma gauti pakankamai informacijos, kad tai įmonei būtų galima taikyti vieną iš metodų;
b)
įmonės, kurios taikytų vieną iš metodų, kartu paėmus yra nereikšmingos turint omenyje finansiniam konglomeratui priklausančių kontroliuojamų įmonių priežiūros tikslus.
2. Visos kontroliuojamos finansiniam konglomeratui priklausančios, bet 1 dalyje nepaminėtos įmonės taiko 1 arba 2 metodą.
3. Kompetentingos institucijos finansiniam konglomeratui leistas taikyti 3 metodas yra nuosekliai taikomas visą laiką.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
5 straipsnis, 6 straipsnio 2 dalis, 8 straipsnis, 9 straipsnio 1 dalis, 14 straipsnio 5 ir 9 dalys taikomos nuo Direktyvos 2009/138/EB 309 straipsnio 1 dalyje nurodytos taikymo datos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. sausio 21 d.