NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1052/2013
ze dne 22. října 2013,
kterým se zřizuje Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. d) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K posílení výměny informací a operativní spolupráce mezi vnitrostátními orgány členských států, jakož i s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (2) (dále jen „agentura“), je nezbytné zřídit Evropský systém ostrahy hranic (dále jen „EUROSUR“). EUROSUR poskytne těmto orgánům a agentuře infrastrukturu a nástroje potřebné ke zlepšení jejich situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích členských států Unie (dále jen „vnější hranice“) pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů.
(2)
Praxe cestování na malých plavidlech nezpůsobilých k plavbě na moři dramaticky zvýšila počet migrantů utonulých v oblasti jižních námořních vnějších hranic. EUROSUR by měl podstatně zlepšit operační a technickou schopnost agentury a členských států odhalovat tato malá plavidla, jakož i schopnost reakce členských států, což přispěje ke snížení počtu úmrtí migrantů.
(3)
V tomto nařízení se uznává, že se po migračních trasách pohybují i osoby, které potřebují mezinárodní ochranu.
(4)
Členské státy by měly zřídit národní koordinační centra, aby se mezi nimi navzájem a mezi nimi a agenturou zlepšila výměna informací a spolupráce pro účely ostrahy hranic. Pro náležité fungování EUROSURu je nezbytné, aby všechny vnitrostátní orgány příslušné podle vnitrostátního práva pro ostrahu vnějších hranic spolupracovaly prostřednictvím národních koordinačních center.
(5)
Toto nařízení by nemělo členským státům bránit v tom, aby svým národním koordinačním centrům svěřily také působnost ke koordinaci výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy vzdušných hranic a ke kontrolám na hraničních přechodech.
(6)
Agentura by měla zdokonalit výměnu informací a spolupráci s dalšími institucemi a subjekty Unie, jako jsou Evropská agentura pro námořní bezpečnost a satelitní středisko Evropské unie, s cílem zajistit co nejlepší využití stávajících informací, kapacit a systémů, které již jsou na evropské úrovni dostupné, jako je například Evropský program monitorování Země.
(7)
Toto nařízení je součástí evropského modelu integrovaného řízení vnějších hranic a strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie. EUROSUR přispěje rovněž k rozvoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) pro účely ostrahy v námořní oblasti Unie, neboť poskytuje širší rámec pro situační orientaci v námořní oblasti prostřednictvím výměny informací mezi veřejnými orgány v rámci různých odvětví v Unii.
(8)
K zajištění toho, aby informace obsažené v EUROSURu byly co nejúplnější a nejaktuálnější, zejména s ohledem na situaci ve třetích zemích, by měla agentura spolupracovat s Evropskou službou pro vnější činnost. Delegace a úřady Unie by za tímto účelem měly poskytnout veškeré informace, které mohou být pro EUROSUR relevantní.
(9)
Agentura by měla poskytnout nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování EUROSURu a případně při rozvíjení CISE, včetně zajišťování interoperability systémů, zejména vytvořením, provozováním a koordinováním rámce EUROSURu.
(10)
Agentuře by měly být poskytnuty vhodné finanční a lidské zdroje potřebné k náležitému plnění dodatečných úkolů, které jsou jí uloženy tímto nařízením.
(11)
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v článcích 2 a 6 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU)“a v Listině základních práv Evropské unie, zejména respektování lidské důstojnosti, právo na život, zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, zákaz obchodování s lidmi, právo na svobodu a bezpečnost, právo na ochranu osobních údajů, právo na přístup k dokumentům, právo na azyl a právo na ochranu proti vystěhování a vyhoštění, zákaz navracení, zákaz diskriminace a práva dítěte. Členské státy a agentura by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s uvedenými právy a zásadami.
(12)
V souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004 by úředník pro otázky základních práv a poradní fórum zřízené uvedeným nařízením měli mít přístup ke všem informacím týkajícím se dodržování lidských práv v souvislosti se všemi činnostmi agentury v rámci EUROSURu.
(13)
Osobní údaje by měly být v evropském situačním obraze a společném předhraničním zpravodajském obraze vyměňovány jen výjimečně. Mělo by se tak dít na základě stávajícího vnitrostátního práva a práva Unie a při respektování jeho specifických požadavků na ochranu údajů. Kde specifičtější nástroje, jako je nařízení (ES) č. 2007/2004, nestanoví plný režim ochrany údajů, použijí se směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (3), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (4) a rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (5).
(14)
K postupnému zavedení EUROSURu v jednotlivých zeměpisných oblastech by měla být povinnost zřídit a provozovat národní koordinační centra uplatněna ve dvou na sebe navazujících etapách: nejprve by se měla vztahovat na členské státy, které se nacházejí na jižních a východních vnějších hranicích, a ve druhé etapě na zbývající členské státy.
(15)
Toto nařízení obsahuje ustanovení o spolupráci se sousedními třetími zeměmi, protože dobře strukturovaná a trvalá výměna informací a spolupráce s těmito zeměmi, zejména v oblasti Středomoří, jsou klíčovými faktory pro dosažení cílů EUROSURu. Je nezbytné, aby jakákoli výměna informací a jakákoli spolupráce mezi členskými státy a sousedními třetími zeměmi probíhala v plném souladu se základními právy, a zejména se zásadou zákazu navracení.
(16)
Toto nařízení obsahuje ustanovení o možnosti úzké spolupráce s Irskem a Spojeným královstvím, která mohou přispět k lepšímu plnění cílů EUROSURu.
(17)
Při provádění tohoto nařízení by agentura a členské státy měly co nejlépe využívat stávající kapacity z hlediska lidských zdrojů a technického vybavení, a to jak na úrovni Unie, tak i na vnitrostátní úrovni.
(18)
Komise by měla pravidelně posuzovat výsledky provádění tohoto nařízení s cílem určit, nakolik jsou plněny cíle EUROSURu.
(19)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska,připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(20)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (6); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(21)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (7); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(22)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (9). Norsko by mělo zřídit národní koordinační centrum podle tohoto nařízení ode dne 2. prosince 2013.
(23)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(24)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (12), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (13).
(25)
Prováděním tohoto nařízení není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy ani závazky členských států podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, Mezinárodní úmluvy o pátrání a záchraně na moři, Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu a jejího protokolu proti pašování přistěhovalců po zemi, po moři a letecky, Úmluvy o právním postavení uprchlíků, Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a dalších příslušných mezinárodních nástrojů.
(26)
Prováděním tohoto nařízení nejsou dotčeny nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (14) ani pravidla pro ostrahu vnějších námořních hranic v rámci operativní spolupráce koordinované agenturou.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zřízení EUROSURu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni samotných členských států, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro výměnu informací a spolupráci mezi členskými státy a agenturou s cílem zlepšit situační orientaci a posílit schopnost reakce na vnějších hranicích členských států Unie (dále jen „vnější hranice“) pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů (dále jen „EUROSUR“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na ostrahu vnějších pozemních a námořních hranic, včetně monitorování, odhalování, identifikace a sledování nedovoleného překračování hranic a jeho předcházení a zadržování osob nedovoleně překračujících hranice, pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k zajištění ochrany a záchrany životů migrantů.
2. Toto nařízení se může vztahovat i na ostrahu vzdušných hranic a na kontroly na hraničních přechodech, pokud tyto informace členské státy dobrovolně poskytnou EUROSURu.
3. Toto nařízení se nevztahuje na žádná právní ani správní opatření přijatá poté, co příslušné orgány členského státu zaznamenají přeshraniční trestné činnosti nebo nedovolené překročení vnějších hranic osobami.
4. Při provádění tohoto nařízení dodržují členské státy a agentura základní práva, zejména zásady zákazu navracení a respektování lidské důstojnosti a požadavky na ochranu údajů. Přednostně se zaměřují na zvláštní potřeby dětí, nezletilých osob bez doprovodu, obětí obchodování s lidmi, osob, které naléhavě potřebují lékařskou pomoc, osob, které potřebují mezinárodní ochranu, osob v tísni na moři a dalších osob ve zvláště zranitelném postavení.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„agenturou“ Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízená nařízením (ES) č. 2007/2004;
b)
„situační orientací“ schopnost monitorovat, odhalovat, identifikovat a sledovat nelegální přeshraniční činnosti a těmto činnostem porozumět s cílem nalézt dostatečné důvody pro reakci na základě kompilace nových informací a stávajících poznatků a zlepšit schopnost omezovat ztráty na životech migrantů na vnějších hranicích, podél těchto hranic či v jejich blízkosti;
c)
„schopností reakce“ schopnost činit kroky zaměřené na boj proti nelegálním přeshraničním činnostem na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti, včetně prostředků a harmonogramů pro přiměřenou reakci;
d)
„situačním obrazem“ grafické rozhraní, které umožňuje prezentovat v téměř reálném čase údaje a informace získané od různých orgánů, ze senzorů, platforem a jiných zdrojů a které je prostřednictvím komunikačních a informačních kanálů sdíleno s dalšími orgány s cílem zajistit situační orientaci a podpořit schopnost reakce na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti;
e)
„přeshraniční trestnou činností“ jakákoli závažná trestná činnost s přeshraničním rozměrem páchaná na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti;
f)
„úsekem vnějších hranic“ celá vnější pozemní nebo námořní hranice členského státu nebo její část vymezená vnitrostátním právem nebo určená národním koordinačním centrem či jiným příslušným vnitrostátním orgánem;
g)
„předhraniční oblastí“ zeměpisná oblast za vnějšími hranicemi;
h)
„krizovou situací“ jakákoli přírodní nebo člověkem způsobená pohroma, nehoda, humanitární nebo politická krize nebo jiná závažná situace, k níž došlo na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti a která může mít významný dopad na ochranu vnějších hranic;
i)
„incidentem“ situace spojená s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností nebo s ohrožením životů migrantů na vnějších hranicích, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti.
HLAVA II
RÁMEC
KAPITOLA I
Složky
Článek 4
Rámec EUROSURu
1. Pro účely výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy hranic a s ohledem na stávající mechanismy výměny informací a spolupráce používají členské státy a agentura rámec EUROSURu, jenž sestává z těchto složek:
a)
národní koordinační centra;
b)
vnitrostátní situační obrazy;
c)
komunikační síť;
d)
evropský situační obraz;
e)
společný předhraniční zpravodajský obraz;
f)
společné využívání nástrojů ostrahy.
2. Národní koordinační centra poskytují agentuře prostřednictvím komunikační sítě informace ze svých vnitrostátních situačních obrazů, jež jsou potřebné k vytvoření a zajišťování funkčnosti evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu.
3. K evropskému situačnímu obrazu a ke společnému předhraničnímu zpravodajskému obrazu poskytuje agentura národním koordinačním centrům neomezený přístup prostřednictvím komunikační sítě.
4. Složky uvedené v odstavci 1 jsou vytvářeny a jejich funkčnost je zajišťována v souladu se zásadami uvedenými v příloze.
Článek 5
Národní koordinační centrum
1. Každý členský stát určí, provozuje a spravuje národní koordinační centrum, jež zajišťuje koordinaci a výměnu informací mezi všemi orgány příslušnými na vnitrostátní úrovni pro ostrahu vnějších hranic, jakož i s ostatními národními koordinačními centry a agenturou. Každý členský stát oznámí zřízení svého národního koordinačního centra Komisi, která o tom neprodleně uvědomí ostatní členské státy a agenturu.
2. V rámci EUROSURu a aniž je dotčen článek 17, představuje národní koordinační centrum jediné kontaktní místo pro výměnu informací a spolupráci s ostatními národními koordinačními centry a agenturou.
3. Národní koordinační centrum:
a)
zajišťuje včasnou výměnu informací a včasnou spolupráci mezi všemi vnitrostátními orgány příslušnými pro ostrahu vnějších hranic, jakož i s jinými národními koordinačními centry a agenturou;
b)
zajišťuje včasnou výměnu informací s orgány činnými při pátrání a záchraně osob a s donucovacími, azylovými a imigračními orgány na vnitrostátní úrovni;
c)
přispívá k účelnému a účinnému řízení zdrojů a personálu;
d)
vytváří vnitrostátní situační obraz podle článku 9 a zajišťuje jeho funkčnost;
e)
podporuje plánování a provádění činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni;
f)
koordinuje vnitrostátní systém ostrahy hranic v souladu s vnitrostátním právem;
g)
přispívá k pravidelnému měření účinnosti činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni pro účely tohoto nařízení;
h)
koordinuje operativní opatření s jinými členskými státy, aniž jsou dotčeny pravomoci agentury a členských států.
4. Národní koordinační centrum je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu.
Článek 6
Agentura
1. Agentura:
a)
zřizuje komunikační síť EUROSURu podle článku 7 a zajišťuje její funkčnost;
b)
vytváří evropský situační obraz podle článku 10 a zajišťuje jeho funkčnost;
c)
vytváří společný předhraniční zpravodajský obraz podle článku 11 a zajišťuje jeho funkčnost;
d)
koordinuje společné využívání nástrojů ostrahy podle článku 12.
2. Pro účely odstavce 1 je agentura v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu.
Článek 7
Komunikační síť
1. Agentura vytvoří komunikační síť a zajišťuje její funkčnost s cílem poskytovat komunikační a analytické nástroje a umožnit výměnu neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací jak s národními koordinačními centry, tak mezi nimi navzájem, a to zabezpečeným způsobem a v téměř reálném čase. Tato síť je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní v týdnu a umožňuje:
a)
dvoustrannou a mnohostrannou výměnu informací v téměř reálném čase;
b)
pořádání audiokonferencí a videokonferencí;
c)
zabezpečené nakládání s neutajovanými citlivými informacemi, jejich ukládání, přenos a zpracování;
d)
zabezpečené nakládání s utajovanými informacemi EU až do stupně utajení RESTREINT UE / EU RESTRICTED či do rovnocenné úrovně podle vnitrostátních klasifikací, jakož i zabezpečené ukládání, přenos a zpracování těchto informací, při zajištění toho, aby pro nakládání s utajovanými informacemi a jejich ukládání, přenos a zpracování byla vyhrazena samostatná a řádně akreditovaná část komunikační sítě.
2. Agentura poskytuje technickou podporu a zajišťuje, aby byla komunikační síť interoperabilní se všemi dalšími příslušnými komunikačními a informačními systémy, které agentura řídí.
3. Agentura provádí výměnu, zpracování a ukládání neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací v komunikační síti v souladu s článkem 11d nařízení (ES) č. 2007/2004.
4. Národní koordinační centra provádějí výměnu, zpracování a ukládání neutajovaných citlivých informací a utajovaných informací v komunikační síti v souladu s pravidly a normami, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám stanoveným v jednacím řádu Komise (15).
5. Orgány, agentury a další subjekty členských států, které komunikační síť používají, zajistí, aby byly při nakládání s utajovanými informacemi dodržovány bezpečnostní pravidla a normy, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám, které používá agentura.
KAPITOLA II
Situační orientace
Článek 8
Situační obrazy
1. Vnitrostátní situační obrazy, evropský situační obraz a společný předhraniční zpravodajský obraz jsou vytvářeny shromažďováním, hodnocením, ověřováním, analýzou, interpretací, generováním, vizualizací a šířením informací.
2. Obrazy uvedené v odstavci 1 se skládají z těchto vrstev:
a)
vrstva týkající se událostí;
b)
operační vrstva;
c)
analytická vrstva.
Článek 9
Vnitrostátní situační obraz
1. Národní koordinační centrum vytváří vnitrostátní situační obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat všem orgánům příslušným na vnitrostátní úrovni pro ochranu, a zejména pro ostrahu vnějších hranic, účelné, přesné a včasné informace.
2. Vnitrostátní situační obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
vnitrostátní systém ostrahy hranic v souladu s vnitrostátním právem;
b)
stacionární a mobilní senzory, jež používají vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic;
c)
hlídky v rámci ostrahy hranic a další kontrolní mise;
d)
místní, regionální a další koordinační centra;
e)
jiné příslušné vnitrostátní orgány a systémy, včetně styčných úředníků, operačních center a kontaktních míst;
f)
agentura;
g)
národní koordinační centra v jiných členských státech;
h)
orgány třetích zemí, na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod a regionálních sítí uvedených v článku 20;
i)
systémy hlášení lodí, v souladu s jejich příslušnými právními základy;
j)
jiné příslušné evropské a mezinárodní organizace;
k)
další zdroje.
3. Vrstva vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o nedovoleném překračování hranic zahrnující informace, které má národní koordinační centrum k dispozici a které se týkají incidentů spojených s ohrožením životů migrantů;
b)
dílčí vrstva údajů o přeshraniční trestné činnosti;
c)
dílčí vrstva údajů o krizových situacích;
d)
dílčí vrstva údajů o jiných událostech, která obsahuje informace o neidentifikovaných a podezřelých vozidlech, plavidlech a jiných dopravních prostředcích a osobách nacházejících se na vnějších hranicích dotčeného členského státu, podél těchto hranic nebo v jejich blízkosti, jakož i o dalších událostech, které mohou mít významný dopad na ochranu vnějších hranic.
4. Národní koordinační centrum přiřadí každému incidentu ve vrstvě vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí jedinou orientační úroveň dopadu v rozmezí od „nízké“ přes „střední“ až po „vysokou“. Všechny incidenty se oznamují agentuře.
5. Operační vrstva vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o vlastních prostředcích, včetně vojenských prostředků na podporu mise k prosazování práva, a operačních oblastech, která obsahuje informace o poloze, stavu a typu vlastních prostředků a o zapojených orgánech. Pokud jde o vojenské prostředky na podporu mise k prosazování práva, může národní koordinační centrum na žádost vnitrostátního orgánu příslušného pro tyto prostředky omezit přístup k těmto informacím podle zásady „vědět jen to nejnutnější“;
b)
dílčí vrstva údajů o prostředí, která obsahuje nebo zpřístupňuje informace o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích dotčeného členského státu.
6. Informace o vlastních prostředcích v operační vrstvě podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
informační dílčí vrstva, která obsahuje údaje o hlavním vývoji a ukazatele, jež jsou relevantní pro účely tohoto nařízení;
b)
analytická dílčí vrstva, která zahrnuje analytické zprávy, trendy v hodnocení rizik, regionální monitoringy a informační sdělení, které jsou relevantní pro účely tohoto nařízení;
c)
zpravodajská dílčí vrstva, která obsahuje analyzované informace relevantní pro účely tohoto nařízení, a zejména pro přiřazení úrovní dopadu k jednotlivým úsekům vnějších hranic;
d)
dílčí vrstva snímků a geodat, která zahrnuje referenční snímky, podkladové mapy, potvrzení platnosti analyzovaných informací a analýzy změn (snímky z pozorování Země), jakož i údaje o detekci změn, georeferenční údaje a mapy propustnosti vnějších hranic.
8. Informace v analytické vrstvě a informace o prostředí v operační vrstvě vnitrostátního situačního obrazu mohou vycházet z informací, jež jsou obsaženy v evropském situačním obraze a ve společném předhraničním zpravodajském obraze.
9. Národní koordinační centra sousedních členských států vzájemně přímo a téměř v reálném čase sdílejí situační obraz sousedících úseků vnějších hranic týkající se:
a)
incidentů a dalších významných událostí, jež jsou obsaženy ve vrstvě týkající se událostí;
b)
zpráv obsahujících taktickou analýzu rizik, jež jsou uvedeny v analytické vrstvě.
10. Národní koordinační centra sousedních členských států mohou vzájemně přímo a téměř v reálném čase sdílet situační obraz sousedících úseků vnějších hranic týkající se polohy, stavu a typu vlastních prostředků působících v sousedících úsecích vnějších hranic, jak jsou uvedeny v operační vrstvě.
Článek 10
Evropský situační obraz
1. Agentura vytváří evropský situační obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat národním koordinačním centrům účinné, přesné a včasné informace a analýzy.
2. Evropský situační obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
z vnitrostátních situačních obrazů v rozsahu stanoveném tímto článkem,
b)
od agentury;
c)
od Komise, poskytující strategické informace o ochraně hranic, včetně informací o nedostatcích v zajišťování ochrany vnějších hranic;
d)
od delegací a úřadů Unie;
e)
od jiných příslušných institucí a subjektů Unie a mezinárodních organizací uvedených v článku 18;
f)
z dalších zdrojů.
3. Vrstva evropského situačního obrazu týkající se událostí obsahuje informace o:
a)
incidentech a dalších událostech obsažených ve vrstvě vnitrostátního situačního obrazu týkající se událostí;
b)
incidentech a dalších událostech obsažených ve společném předhraničním zpravodajském obrazu;
c)
incidentech v operačním prostoru společné operace, pilotního projektu nebo zásahu rychlé reakce koordinovaných agenturou.
4. V evropském situačním obraze agentura zohlední úroveň dopadu, jakou danému incidentu přiřadilo národní koordinační centrum ve vnitrostátním situačním obraze.
5. Operační vrstva evropského situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
a)
dílčí vrstva údajů o vlastních prostředcích, která obsahuje informace o poloze, času, stavu a typu prostředků, jež se účastní společných operací, pilotních projektů a zásahů rychlé reakce agentury, nebo jsou agentuře k dispozici, a dále informace o plánu nasazení, včetně operační oblasti, rozpisu hlídek a komunikačních kódů;
b)
dílčí vrstva údajů o operacích, která obsahuje informace o společných operacích, pilotních projektech a zásazích rychlé reakce koordinovaných agenturou, včetně informací o mandátu mise, jejím umístění, stavu a trvání, dále informace o členských státech a jiných aktérech, denní a týdenní situační zprávy, statistické údaje a soubory informací pro sdělovací prostředky;
c)
dílčí vrstva údajů o prostředí, která zahrnuje informace o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích.
6. Informace o vlastních prostředcích v operační vrstvě evropského situačního obrazu podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
7. Analytická vrstva evropského situačního obrazu je uspořádána stejným způsobem jako ve vnitrostátním situačním obraze uvedeném v čl. 9 odst. 7.
Článek 11
Společný předhraniční zpravodajský obraz
1. Agentura vytváří společný předhraniční zpravodajský obraz a zajišťuje jeho funkčnost s cílem poskytovat národním koordinačním centrům účinné, přesné a včasné informace a analýzu týkající se předhraniční oblasti.
2. Společný předhraniční zpravodajský obraz je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
a)
od národních koordinačních center, včetně informací a zpráv získaných od styčných úředníků členských států prostřednictvím příslušných vnitrostátních orgánů;
b)
od delegací a úřadů Unie;
c)
od agentury, včetně informací a zpráv poskytovaných jejími styčnými úředníky;
d)
od jiných příslušných institucí a subjektů Unie a mezinárodních organizací uvedených v článku 18;
e)
od orgánů třetích zemí, na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod a regionálních sítí uvedených v článku 20, prostřednictvím národních koordinačních center;
f)
z dalších zdrojů.
3. Společný předhraniční zpravodajský obraz může obsahovat informace, které jsou relevantní pro ostrahu vzdušných hranic a pro kontroly na hraničních přechodech na vnějších hranicích.
4. Vrstva týkající se událostí a operační a analytická vrstva společného předhraničního zpravodajského obrazu jsou uspořádány stejným způsobem jako v evropském situačním obraze uvedeném v článku 10.
5. Každému incidentu ve vrstvě společného zpravodajského předhraničního obrazu týkajícího se událostí přiřadí agentura jedinou orientační úroveň dopadu. Agentura informuje národní koordinační centra o veškerých incidentech v předhraniční oblasti.
Článek 12
Společné využívání nástrojů ostrahy
1. Agentura koordinuje společné využívání nástrojů ostrahy s cílem pravidelně, spolehlivě a nákladově efektivním způsobem zajišťovat národním koordinačním centrům i pro svou potřebu informace o ostraze na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti.
2. Agentura poskytne národnímu koordinačnímu centru na požádání informace o vnějších hranicích žádajícího členského státu a o předhraniční oblasti, jež mohou být získány:
a)
ze selektivního monitorování určených přístavů a úseků pobřeží třetí země, které byly na základě analýzy rizik a informací označeny jako místa, která slouží k naloďování na plavidla nebo k nástupu do jiných dopravních prostředků, které jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti, nebo jako místa tranzitu těchto plavidel a dopravních prostředků;
b)
ze sledování plavidel nebo jiných dopravních prostředků pohybujících se na volném moři, u nichž existuje podezření nebo o nichž bylo zjištěno, že jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti;
c)
z monitorování určených oblastí v námořním prostoru s cílem odhalit, identifikovat a sledovat plavidla a jiné dopravní prostředky, u nichž existuje podezření nebo o nichž bylo zjištěno, že jsou používány k nedovolenému přistěhovalectví či přeshraniční trestné činnosti;
d)
z hodnocení prostředí v určených oblastech v námořním prostoru a na vnějších pozemních hranicích za účelem optimalizace monitorování a hlídkování;
e)
ze selektivního monitorování určených předhraničních oblastí na vnějších hranicích, které byly na základě analýzy rizik a informací označeny jako potenciální výchozí nebo tranzitní oblasti pro nedovolené přistěhovalectví či přeshraniční trestnou činnost.
3. Za účelem poskytování informací podle odstavce 1 agentura kompiluje a analyzuje údaje, které mohou být získány z těchto systémů, senzorů a platforem:
a)
ze systémů hlášení lodí, v souladu s jejich příslušnými právními základy;
b)
ze satelitních snímků;
c)
ze senzorů instalovaných na vozidlech, plavidlech nebo jiných dopravních prostředcích.
4. Agentura může zamítnout žádost národního koordinačního centra z technických, finančních nebo provozních důvodů. O důvodech takového zamítnutí agentura národní koordinační centrum včas uvědomí.
5. Nástroje ostrahy podle odstavce 2 může agentura použít z vlastního podnětu ke shromažďování informací, které jsou relevantní pro společný zpravodajský předhraniční obraz.
Článek 13
Zpracování osobních údajů
1. Zpracování osobních údajů za použití vnitrostátního situačního obrazu se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a příslušnými vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů.
2. Evropský situační obraz a společný předhraniční zpravodajský obraz smějí být použity pouze pro zpracování osobních údajů týkajících se registračních čísel lodí.
Tyto údaje se zpracovávají v souladu s článkem 11ca nařízení (ES) č. 2007/2004. Zpracovávají se pouze pro účely odhalování, identifikace a sledování plavidel, jakož i pro účely uvedené v čl. 11c odst. 3 uvedeného nařízení. Po uplynutí sedmi dnů od obdržení agenturou, nebo je-li pro sledování plavidla třeba dodatečné doby, po uplynutí dvou měsíců od obdržení agenturou se tyto údaje automaticky vymažou.
KAPITOLA III
Schopnost reakce
Článek 14
Určení úseků vnějších hranic
Pro účely tohoto nařízení rozdělí každý členský stát své vnější pozemní a námořní hranice na hraniční úseky a oznámí je agentuře.
Článek 15
Přiřazení úrovní dopadů jednotlivým úsekům vnějších hranic
1. Na základě vlastní analýzy rizik a po dohodě s dotčeným členským státem agentura přiřadí každému z úseků vnějších pozemních a námořních hranic členských států některou z níže uvedených úrovní dopadu nebo změní jeho úroveň dopadu:
a)
nízkou úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic nevýznamný dopad;
b)
střední úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic mírný dopad;
c)
vysokou úroveň dopadu, mají-li incidenty související s nedovoleným přistěhovalectvím nebo přeshraniční trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, na bezpečnost hranic významný dopad.
2. Národní koordinační centrum na základě informací obsažených ve vnitrostátním situačním obraze pravidelně vyhodnocuje, zda je úroveň dopadu u některého z hraničních úseků třeba změnit.
3. Úrovně dopadu přiřazené vnějším hranicím agentura vyznačí v evropském situačním obraze.
Článek 16
Reakce odpovídající jednotlivým úrovním dopadu
1. Členské státy zajistí, aby ostraha na úsecích vnějších hranic odpovídala přiřazeným úrovním dopadu takto:
a)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena nízká úroveň dopadu, vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic zajistí pravidelnou ostrahu na základě analýzy rizik a zabezpečí, aby byl v příhraniční oblasti udržován v pohotovosti dostatečný počet personálu a zdrojů pro účely sledování, identifikace a zadržení;
b)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena střední úroveň dopadu, vnitrostátní orgány příslušné pro ostrahu vnějších hranic vedle opatření přijatých podle písmene a) zajistí, aby na tomto úseku hranice byla v oblasti ostrahy přijata vhodná opatření. Přijetí těchto opatření v oblasti ostrahy se oznamuje národnímu koordinačnímu centru. Národní koordinační centrum koordinuje veškerou podporu poskytovanou v souladu s čl. 5 odst. 3;
c)
je-li úseku vnějších hranic přiřazena vysoká úroveň dopadu, dotčený členský stát vedle opatření přijatých podle písmene b) zajistí prostřednictvím národního koordinačního centra, aby byla vnitrostátním orgánům působícím na tomto úseku vnějších hranic poskytnuta nezbytná podpora a aby byla v oblasti ostrahy přijata zesílená opatření. Uvedený členský stát může agenturu požádat o podporu v souladu s podmínkami pro zahájení společných operací nebo zásahů rychlé reakce stanovenými v nařízení (ES) č. 2007/2004.
2. O opatřeních přijatých na vnitrostátní úrovni podle odst. 1 písm. c) národní koordinační centrum pravidelně informuje agenturu.
3. Je-li úseku vnějších hranic, který přiléhá k hraničnímu úseku jiného členského státu nebo jiné země, se kterou byly uzavřeny dohody nebo zavedeny regionální sítě podle článků 19 a 20, přiřazena střední nebo vysoká úroveň dopadu, národní koordinační centrum kontaktuje národní koordinační centrum tohoto sousedního členského státu nebo příslušný orgán sousední země a vynasnaží se koordinovat nezbytná přeshraniční opatření.
4. V reakci na žádost podanou členským státem podle odst. 1 písm. c) ho může agentura podpořit především:
a)
přednostním zacházením při společném používání nástrojů ostrahy;
b)
koordinací nasazení evropských jednotek pohraniční stráže v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004;
c)
zajištěním nasazení technického vybavení, které má agentura k dispozici, v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004;
d)
koordinací případné další podpory, kterou nabídnou jiné členské státy.
5. Přiřazení úrovně dopadu a odpovídající opatření přijatá na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie vyhodnocuje agentura spolu s dotčeným členským státem ve svých zprávách o analýze rizik.
HLAVA III
ZVLÁŠTNÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Přidělení úkolů dalším orgánům v členských státech
1. Členské státy mohou pověřit regionální, místní, věcně specializované nebo jiné orgány, které mohou přijímat operativní rozhodnutí, aby v rámci své působnosti zajišťovaly situační orientaci a schopnost reakce, včetně úkolů a pravomocí podle čl. 5 odst. 3 písm. c), e) a f).
2. Rozhodnutí členských států přidělit úkoly podle odstavce 1 nesmí mít vliv na schopnost národního koordinačního centra spolupracovat a vyměňovat si informace s ostatními národními koordinačními centry a agenturou.
3. V předem vymezených případech stanovených na vnitrostátní úrovni může národní koordinační centrum pověřit orgán uvedený v odstavci 1 předáváním a výměnou informací s regionálními orgány nebo národním koordinačním centrem jiného členského státu nebo s příslušnými orgány třetí země za předpokladu, že o tomto předávání a výměně informací bude pravidelně informovat vlastní národní koordinační centrum.
Článek 18
Spolupráce agentury se třetími stranami
1. Agentura využívá v mezích svých příslušných právních rámců existující informace, kapacity a systémy, jež mají k dispozici jiné orgány, instituce a subjekty Unie a mezinárodní organizace.
2. V souladu s odstavcem 1 agentura spolupracuje zejména s těmito orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi:
a)
s Evropským policejním úřadem (Europol) za účelem výměny informací o přeshraniční trestné činnosti, jež mají být zahrnuty do evropského situačního obrazu;
b)
se satelitním střediskem Evropské unie, Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost a Evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu při zajišťování společného využívání nástrojů ostrahy;
c)
s Komisí, Evropskou službou pro vnější činnost a institucemi a jinými subjekty Unie včetně Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jež mohou agentuře poskytovat informace, které jsou relevantní pro zajišťování funkčnosti evropského situačního obrazu a společného zpravodajského předhraničního obrazu;
d)
s mezinárodními organizacemi, jež mohou agentuře poskytovat informace, které jsou relevantní pro zajištění funkčnosti evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu.
3. V souladu s odstavcem 1 může agentura spolupracovat s Maritime Analysis and Operations Centre - Narcotics (Centrum pro námořní analýzu a operace - narkotika, MAOC-N) a Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en Méditerranée (Centrum pro boj proti obchodování s narkotiky ve Středomoří, CeCLAD-M) za účelem výměny informací o přeshraniční trestné činnosti, jež mají být zahrnuty do evropského situačního obrazu.
4. Výměna informací mezi agenturou, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi podle odstavců 2 a 3 se uskutečňuje prostřednictvím komunikační sítě podle článku 7 nebo jiných komunikačních sítí, které splňují kritéria dostupnosti, důvěrnosti a integrity.
5. Spolupráce mezi agenturou, institucemi a jinými subjekty Unie a mezinárodními organizacemi podle odstavců 2 a 3 se řídí pracovními ujednáními v souladu s nařízením (ES) č. 2007/2004 a příslušným právním základem dotčené instituce nebo subjektu Unie či mezinárodní organizace. Pokud jde o nakládání s utajovanými informacemi, tato ujednání stanoví, že dotčená instituce nebo subjekt Unie či mezinárodní organizace dodržuje bezpečnostní pravidla a normy rovnocenné pravidlům a normám, které používá agentura.
6. Instituce a jiné subjekty Unie a mezinárodní organizace uvedené v odstavcích 2 a 3 využívají informace získané v souvislosti s EUROSURem pouze v mezích svých právních rámců a v souladu se základními právy, včetně požadavků na ochranu údajů.
Článek 19
Spolupráce s Irskem a Spojeným královstvím
1. Pro účely tohoto nařízení může výměna informací a spolupráce s Irskem a se Spojeným královstvím probíhat na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod mezi Irskem nebo Spojeným královstvím a jedním či více sousedními členskými státy nebo prostřednictvím regionálních sítí založených na těchto dohodách. Kontaktními místy pro výměnu informací s odpovídajícími orgány Irska a Spojeného království v EUROSURu jsou národní koordinační centra členských států. Tyto dohody se po uzavření oznámí Komisi.
2. Dohody uvedené v odstavci 1 se omezí na následující výměnu informací mezi národním koordinačním centrem členského státu a odpovídajícím orgánem Irska nebo Spojeného království:
a)
informace obsažené ve vnitrostátním situačním obraze členského státu v rozsahu, v jakém jsou předávány agentuře pro účely evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu,
b)
informace shromážděné Irskem a Spojeným královstvím, které jsou relevantní pro účely evropského situačního obrazu a společného předhraničního zpravodajského obrazu,
c)
informace podle čl. 9 odst. 9.
3. Informace poskytnuté v souvislosti s EUROSURem agenturou nebo členským státem, který není stranou žádné z dohod podle odstavce 1, nelze sdílet s Irskem nebo Spojeným královstvím bez předchozího souhlasu agentury nebo tohoto členského státu. Členské státy a agentura jsou povinny odmítnutí sdílení daných informací s Irskem nebo Spojeným královstvím respektovat.
4. Informace vyměněné podle tohoto článku nesmějí být dále předány ani sděleny třetím zemím či jiným třetím stranám.
5. Dohody uvedené v odstavci 1 musí obsahovat ustanovení o finančních nákladech vzniklých v souvislosti s účastí Irska a Spojeného království na provádění uvedených dohod.
Článek 20
Spolupráce se sousedními třetími zeměmi
1. Pro účely tohoto nařízení mohou členské státy vyměňovat informace a spolupracovat s jednou nebo více sousedními třetími zeměmi. Tato výměna informací a tato spolupráce probíhají na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo prostřednictvím regionálních sítí zřízených na základě uvedených dohod. Kontaktními místy pro výměnu informací se sousedními třetími zeměmi jsou národní koordinační centra členských států.
2. Každou dohodu uvedenou v odstavci 1 oznámí dotčený členský stát před jejím uzavřením Komisi, která ověří, zda jsou ustanovení této dohody, která se týkají EUROSURu, slučitelná s tímto nařízením. Po uzavření této dohody ji členské státy oznámí Komisi, která o tom uvědomí Evropský parlament, Radu a agenturu.
3. Dohody uvedené v odstavci 1 musí být v souladu s příslušným právem v oblasti základních práv a mezinárodní ochrany na úrovni Unie i na mezinárodní úrovni, včetně Listiny základních práv Evropské unie a Úmluvy o právním postavení uprchlíků, zejména pokud jde o zásadu zákazu navracení.
4. Výměna osobních údajů se třetími zeměmi v rámci EUROSURu je přísně omezena na úroveň, která je naprosto nezbytná pro účely tohoto nařízení. Probíhá v souladu se směrnicí 95/46/ES, rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV a příslušnými vnitrostátními právními předpisy o ochraně údajů.
5. Výměna informací podle odstavce 1, jejímž prostřednictvím jsou třetí zemi poskytovány informace, které by mohly být využity k identifikaci osob nebo skupin osob, jejichž žádost o přístup k mezinárodní ochraně se v daném okamžiku posuzuje nebo které čelí vážnému riziku mučení, nelidského nebo ponižujícího zacházení či trestu nebo dalšího porušování základních práv, je zakázána.
6. Výměna informací podle odstavce 1 musí probíhat v souladu s podmínkami dvoustranných a mnohostranných dohod uzavřených se sousedními třetími zeměmi.
7. Informace poskytnuté v souvislosti s EUROSURem agenturou nebo členským státem, který není stranou žádné z dohod podle odstavce 1, nelze sdílet se třetí zemí podle takové dohody bez předchozího souhlasu agentury nebo tohoto členského státu. Členské státy a agentura jsou povinny odmítnutí sdílení daných informací s dotčenou třetí zemí respektovat.
8. Informace vyměněné podle tohoto článku nesmějí být dále předány ani sděleny třetím zemím či jiným třetím stranám.
9. Pokud byly informace získány prostřednictvím společného využívání nástrojů ostrahy, vztahují se na jejich výměnu se třetími zeměmi právní předpisy a pravidla pro tyto nástroje, jakož i příslušná ustanovení směrnice 95/46/ES, nařízení (ES) č. 45/2001 a rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Článek 21
Příručka
1. Komise v úzké spolupráci se členskými státy, agenturou a jinými příslušnými institucemi a subjekty Unie vypracuje praktickou příručku pro uplatňování a řízení EUROSURu (dále jen „příručka“). Příručka obsahuje technické a operativní pokyny, doporučení a osvědčené postupy týkající se mimo jiné spolupráce se třetími zeměmi. Komise příručku přijme ve formě doporučení.
2. Komise může po konzultaci se členskými státy a agenturou rozhodnout, že v souladu s pravidly stanovenými v jednacím řádu Komise některé části příručky podléhají utajení ve stupni RESTREINT UE / EU RESTRICTED.
Článek 22
Sledování a hodnocení
1. Agentura a členské státy pro účely tohoto nařízení zajistí, aby byly zavedeny postupy pro monitorování technických a operačních funkcí EUROSURu z hlediska cílů, které spočívají v dosažení náležité situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích, jakož i pro monitorování dodržování základních práv včetně zásady zákazu navracení.
2. Zprávu o fungování EUROSURu předloží agentura Evropskému parlamentu a Radě do 1. prosince 2015 a poté každé dva roky.
3. Celkové hodnocení EUROSURu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. prosince 2016 a poté každé čtyři roky. Toto hodnocení bude zahrnovat posouzení dosažených výsledků v porovnání s vytyčenými cíli, posouzení toho, zda nadále platí základní odůvodnění, posouzení uplatňování tohoto nařízení členskými státy a agenturou, posouzení dodržování základních práv a posouzení dopadu tohoto nařízení na tato práva. Zahrne i hodnocení z hlediska nákladů a přínosů. Uvedené hodnocení bude případně doplněno vhodnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
4. Členské státy poskytnou agentuře informace nezbytné k vypracování zprávy podle odstavce 2.
Agentura poskytne Komisi informace nezbytné k vypracování hodnocení podle odstavce 3.
Článek 23
Změny nařízení (ES) č. 2007/2004
Nařízení (ES) č. 2007/2004 se mění takto:
1)
V čl. 2 odst. 1 se písmeno i) nahrazuje tímto:
„i)
poskytuje nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování Evropského systému ostrahy hranic, případně při vytváření společného prostředí pro sdílení informací, včetně zajišťování interoperability systémů, a to zejména vytvořením, provozováním a koordinováním rámce EUROSURu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 (16)
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11ca
Zpracování osobních údajů v rámci EUROSURu
Agentura může zpracovávat osobní údaje v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (EU) č. 1052/2013, který se použije v souladu s opatřeními uvedenými v článku 11a tohoto nařízení. Při zpracovávání těchto údajů jsou zejména dodržovány zásady nezbytnosti a přiměřenosti a osobní údaje zpracovávané agenturou nesmějí být předány ani sděleny třetím zemím.“
Článek 24
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije ode dne 2. prosince 2013.
3. Bulharsko, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko a Finsko zřídí národní koordinační centra podle článku 5 ode dne 2. prosince 2013.
Ostatní členské státy zřídí národní koordinační centra podle článku 5 ode dne 1. prosince 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 22. října 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1052/2013
2013 m. spalio 22 d.
kuriuo sukuriama Europos sienų stebėjimo sistema (Eurosur)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 77 straipsnio 2 dalies d punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (1),
kadangi:
(1)
siekiant stiprinti valstybių narių nacionalinių valdžios institucijų keitimąsi informacija ir operatyvų bendradarbiavimą tarpusavyje, taip pat su Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (2) įsteigta Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra (toliau - Agentūra), būtina sukurti Europos sienų stebėjimo sistemą (toliau - EUROSUR). EUROSUR suteiks toms valdžios institucijoms ir Agentūrai infrastruktūrą ir priemones, kurių reikia, kad būtų pagerintas jų informuotumas apie padėtį ir reagavimo pajėgumai prie Sąjungos valstybių narių išorės sienų (toliau - išorės sienos) siekiant nustatyti neteisėtos imigracijos ir tarpvalstybinio nusikalstamumo atvejus, užkirsti jiems kelią ir su jais kovoti ir prisidėti prie migrantų gyvybių apsaugos ir išsaugojimo užtikrinimo;
(2)
dėl mažų ir netinkamų plaukioti jūra laivų naudojimo labai padidėjo prie pietinių išorės jūrų sienų paskendusių migrantų skaičius. EUROSUR turėtų gerokai pagerinti Agentūros ir valstybių narių operatyvias ir technines galimybes aptikti tokius mažus laivus, taip pat pagerinti valstybių narių reagavimo pajėgumus ir taip prisidėti siekiant, kad žūtų kuo mažiau migrantų;
(3)
šiame reglamente pripažįstama, kad migracijos maršrutais taip pat keliauja asmenys, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga;
(4)
valstybės narės turėtų įsteigti nacionalinius koordinavimo centrus, kad pagerintų keitimąsi informacija ir bendradarbiavimą sienų stebėjimo srityje tarpusavyje ir su Agentūra. Tam, kad EUROSUR tinkamai veiktų, labai svarbu, kad visos pagal nacionalinę teisę už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos bendradarbiautų per nacionalinius koordinavimo centrus;
(5)
šis reglamentas neturėtų trukdyti valstybėms narėms savo nacionaliniams koordinavimo centrams taip pat pavesti atsakomybę už keitimosi informacija ir bendradarbiavimo oro sienų stebėjimo ir patikrinimų sienos perėjimo punktuose srityse koordinavimą;
(6)
Agentūra turėtų pagerinti keitimąsi informacija ir bendradarbiavimą su kitomis Sąjungos įstaigomis, organais ir agentūromis, pavyzdžiui, Europos jūrų saugumo agentūra ir Europos Sąjungos palydovų centru, kad būtų kuo geriau naudojamasi informacija, gebėjimais ir sistemomis, jau veikiančiomis Europos lygmeniu, pavyzdžiui, Europos Žemės stebėsenos programa;
(7)
šis reglamentas yra sudėtinė integruoto Europos išorės sienų valdymo modelio ir Europos Sąjungos vidaus saugumo strategijos dalis. EUROSUR taip pat prisidės prie Sąjungos jūrų priežiūrai skirtos bendros dalijimosi informacija aplinkos (toliau - CISE) plėtojimo, ir taip bus sukuriama platesnio masto informuotumo apie padėtį jūroje sistema, kuri užtikrinama keičiantis informacija tarp viešosios valdžios institucijų, veikiančių visuose Sąjungos sektoriuose;
(8)
siekiant užtikrinti, kad EUROSUR sukaupta informacija būtų kuo išsamesnė ir aktualesnė, visų pirma padėties trečiosiose šalyse atžvilgiu, Agentūra turėtų bendradarbiauti su Europos išorės veiksmų tarnyba. Tais tikslais Sąjungos delegacijos ir tarnybos turėtų teikti visą informaciją, kuri gali būti svarbi EUROSUR;
(9)
Agentūra turėtų teikti EUROSUR kūrimui ir naudojimui ir, atitinkamais atvejais, CISE kūrimui, įskaitant sistemų sąveikumą, reikalingą paramą, visų pirma sukurdama, prižiūrėdama ir koordinuodama EUROSUR sistemą;
(10)
Agentūrai turėtų būti skiriami atitinkami finansiniai ir žmogiškieji ištekliai, kad ji tinkamai vykdytų papildomas užduotis, jai patikėtas pagal šį reglamentą;
(11)
šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų, pripažintų Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 2 ir 6 straipsniuose ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, visų pirma pagarbos žmogaus orumui, teisės į gyvybę, žiauraus, nežmoniško ar žeminančio orumą elgesio arba baudimo uždraudimo, prekybos žmonėmis uždraudimo, teisės į laisvę ir saugumą, teisės į asmens duomenų apsaugą, teisės susipažinti su dokumentais, teisės į prieglobstį, teisės į apsaugą nuo perkėlimo ir išsiuntimo, negrąžinimo, nediskriminavimo ir vaiko teisių. Šį reglamentą valstybės narės ir Agentūra turėtų taikyti laikydamosi tų teisių ir principų;
(12)
pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004 pagrindinių teisių pareigūnas ir tuo reglamentu įsteigtas Konsultacinis forumas turėtų turėti galimybę gauti visą informaciją, susijusią su pagrindinių teisių laikymusi vykdant visą su EUROSUR susijusią Agentūros veiklą;
(13)
keitimasis asmens duomenimis Europos padėties vaizdo sistemoje ir bendroje pasienio žvalgybos vaizdo sistemoje turėtų būti išimtis. Tai turėtų būti atliekama remiantis galiojančia nacionaline ir Sąjungos teise ir turėtų būti laikomasi jose nurodytų konkrečių duomenų apsaugos reikalavimų. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (3), Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 (4) ir Tarybos pamatinis sprendimas 2008/977/TVR (5) yra taikomi tuomet, kai konkretesnėmis priemonėmis, pvz., Reglamentu (EB) Nr. 2007/2004, neužtikrinamas visapusiškas duomenų apsaugos režimas;
(14)
siekiant laipsniškai užtikrinti EUROSUR geografinę aprėptį, pareiga paskirti ir naudoti nacionalinius koordinavimo centrus turėtų būti taikoma dviem vienas po kito einančiais etapais: pirmiausia valstybėse narėse, esančiose prie pietinių ir rytinių išorės sienų, o antrojo etapo metu - likusiose valstybėse narėse;
(15)
šis reglamentas apima bendradarbiavimo su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis nuostatas, nes geros struktūros ir nuolatinis keitimasis informacija ir bendradarbiavimas su tomis šalimis, ypač Viduržemio jūros regione, yra itin svarbūs veiksniai siekiant EUROSUR tikslų. Itin svarbu, kad valstybių narių ir kaimyninių trečiųjų šalių keitimasis informacija ir bet koks bendradarbiavimas būtų vykdomas visapusiškai laikantis pagrindinių teisių, visų pirma negrąžinimo principo;
(16)
į šį reglamentą įtrauktos nuostatos dėl galimybės glaudžiai bendradarbiauti su Airija ir Jungtine Karalyste; tai gali padėti geriau pasiekti EUROSUR tikslus;
(17)
įgyvendindamos šį reglamentą, Agentūra ir valstybės narės turėtų kuo geriau pasinaudoti esamais pajėgumais žmogiškųjų išteklių ir techninės įrangos požiūriu tiek Sąjungos, tiek nacionaliniu lygmeniu;
(18)
Komisija turėtų reguliariai vertinti šio reglamento įgyvendinimo rezultatus, kad būtų nustatyta, kokiu mastu pasiekti EUROSUR tikslai;
(19)
pagal prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas. Kadangi šis reglamentas grindžiamas Šengeno acquis, remdamasi to protokolo 4 straipsniu, per šešis mėnesius po to, kai Taryba nusprendžia dėl šio reglamento, Danija turi nuspręsti, ar jį įtrauks į savo nacionalinę teisę;
(20)
šis reglamentas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Jungtinė Karalystė nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2000/365/EB (6), plėtojimas; todėl Jungtinė Karalystė nedalyvauja priimant šį reglamentą, jis jai nėra jai privalomas ar taikomas;
(21)
šis reglamentas yra Šengeno acquis nuostatų, kurias įgyvendinant Airija nedalyvauja pagal Tarybos sprendimą 2002/192/EB (7), plėtojimas; todėl Airija nedalyvauja priimant šį reglamentą, ir jis nėra jai privalomas ar taikomas;
(22)
Islandijos ir Norvegijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos Tarybos ir Islandijos Respublikos bei Norvegijos Karalystės susitarime dėl pastarųjų asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (8), kurios patenka į Tarybos sprendimo 1999/437/EB (9) 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį. Norvegija turėtų įsteigti nacionalinį koordinavimo centrą pagal šį reglamentą nuo 2013 m. gruodžio 2 d.;
(23)
Šveicarijos atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarime dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (10), kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2008/146/EB (11) 3 straipsniu;
(24)
Lichtenšteino atžvilgiu šiuo reglamentu plėtojamos Šengeno acquis nuostatos, kaip apibrėžta Europos Sąjungos, Europos bendrijos, Šveicarijos Konfederacijos ir Lichtenšteino Kunigaikštystės protokole dėl Lichtenšteino Kunigaikštystės prisijungimo prie Europos Sąjungos, Europos bendrijos ir Šveicarijos Konfederacijos susitarimo dėl Šveicarijos Konfederacijos asociacijos įgyvendinant, taikant ir plėtojant Šengeno acquis (12), kurios patenka į Sprendimo 1999/437/EB 1 straipsnio A punkte nurodytą sritį, minėtą sprendimą taikant kartu su Tarybos sprendimo 2011/350/EB (13) 3 straipsniu;
(25)
šio reglamento įgyvendinimu nedaromas poveikis Sąjungos ir valstybių narių kompetencijos pasidalijimui ir valstybių narių įsipareigojimams pagal Jungtinių Tautų jūrų teisės konvenciją, Tarptautinę konvenciją dėl žmogaus gyvybės apsaugos jūroje, Tarptautinę jūrų paieškos ir gelbėjimo konvenciją, Jungtinių Tautų konvenciją dėl kovos su tarptautiniu organizuotu nusikalstamumu ir jos Protokolą dėl neteisėto migrantų įvežimo sausuma, jūra ir oru, Konvenciją dėl pabėgėlių statuso, Žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvenciją bei kitus atitinkamus tarptautinius dokumentus;
(26)
šio reglamento įgyvendinimu nedaromas poveikis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 562/2006 (14) ir išorės jūrų sienų stebėjimo taisyklėms vykdant operatyvų bendradarbiavimą, kurį koordinuoja Agentūra,
(27)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. sukurti EUROSUR, valstybės narės vienos negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ
DALIS BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu sukuriama bendra sistema, skirta valstybėms narėms ir Agentūrai keistis informacija ir bendradarbiauti tarpusavyje, kad būtų gerinamas informuotumas apie padėtį ir didinami reagavimo pajėgumai prie Sąjungos valstybių narių išorės sienų (toliau - išorės sienos), siekiant nustatyti neteisėtos imigracijos ir tarpvalstybinio nusikalstamumo atvejus, užkirsti jiems kelią ir kovoti su jais ir prisidėti prie migrantų gyvybių apsaugos ir išsaugojimo užtikrinimo (toliau - EUROSUR).
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas išorės sausumos ir jūrų sienų stebėjimui, įskaitant neteisėto sienos kirtimo atvejų stebėseną, nustatymą, identifikavimą, sekimą, prevenciją ir sulaikymą siekiant nustatyti neteisėtos imigracijos ir tarpvalstybinio nusikalstamumo atvejus, užkirsti jiems kelią ir kovoti su jais ir prisidėti prie migrantų gyvybių apsaugos ir išsaugojimo užtikrinimo.
2. Šis reglamentas gali būti taikomas ir oro sienų stebėjimui, taip pat patikrinimams sienos perėjimo punktuose, jei valstybės narės savanoriškai pateikia EUROSUR tokią informaciją.
3. Šis reglamentas netaikomas jokioms teisinėms ar administracinėms priemonėms, kurių imtasi po to, kai atsakingos valstybių narių institucijos nustato tarpvalstybinės nusikalstamos veiklos atvejus arba asmenis, neteisėtai kertančius išorės sienas.
4. Taikydamos šį reglamentą, valstybės narės ir Agentūra laikosi pagrindinių teisių, visų pirma negrąžinimo ir pagarbos žmogaus orumui principų, ir duomenų apsaugos reikalavimų. Jos teikia pirmenybę vaikų, nelydimų nepilnamečių, prekybos žmonėmis aukų, asmenų, kuriems skubiai reikalinga medicininė pagalba, asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, asmenų, atsidūrusių nelaimėje jūroje, ir kitų asmenų, kurie dėl savo padėties yra itin pažeidžiami, specialiesiems poreikiams.
3 straipsnis
Terminų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
Agentūra - Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūra, įsteigta Reglamentu (EB) Nr. 2007/2004;
b)
informuotumas apie padėtį - gebėjimas vykdyti stebėseną, nustatyti, identifikuoti, sekti ir suprasti neteisėtą tarpvalstybinę veiklą, kad būtų nustatytos pagrįstos priežastys imtis reagavimo priemonių remiantis naujos informacijos ir turimų žinių sinteze ir turėti geresnes galimybes užtikrinti, kad prie išorės sienų, šalia ir netoli jų žūtų kuo mažiau migrantų;
c)
reagavimo pajėgumai - sugebėjimas atlikti veiksmus, kuriais siekiama kovoti su neteisėta tarpvalstybine veikla prie išorės sienų, šalia arba netoli jų, įskaitant adekvataus reagavimo priemones ir terminus;
d)
padėties vaizdo sistema - grafinė sąsaja, skirta beveik realiuoju laiku pateikti iš įvairių valdžios institucijų, jutiklių, platformų ir kitų šaltinių gautus duomenis ir informaciją, kuria visais ryšių ir informacijos kanalais dalijamasi su kitomis valdžios institucijomis, kad būtų užtikrintas informuotumas apie padėtį ir parama reagavimo pajėgumams prie išorės sienų ir pasienio teritorijoje;
e)
tarpvalstybinis nusikalstamumas - bet kuri sunki nusikalstama veikla, kuriai būdingas tarpvalstybinis aspektas, įvykdyta prie išorės sienų, šalia arba netoli jų;
f)
išorės sienos ruožas - visa valstybės narės išorės sausumos arba jūrų siena arba jos dalis, kaip apibrėžta nacionalinėje teisėje arba kaip nustatyta nacionalinio koordinavimo centro arba bet kurios kitos atsakingos nacionalinės valdžios institucijos;
g)
pasienio teritorija - geografinė teritorija, esanti už išorės sienų;
h)
krizinė padėtis - bet kuri gamtos arba žmogaus sukelta nelaimė, nelaimingas atsitikimas, humanitarinė ar politinė krizė arba kita rimta padėtis, kuri susidaro prie išorės sienų, šalia arba netoli jų ir dėl kurios gali būti daromas didelis poveikis išorės sienų kontrolei;
i)
incidentas - padėtis, susijusi su neteisėta imigracija, tarpvalstybiniu nusikalstamumu arba pavojumi migrantų gyvybėms, prie išorės sienų, šalia arba netoli jų.
II ANTRAŠTINĖ
DALIS SISTEMA
I SKYRIUS
Komponentai
4 straipsnis
EUROSUR sistema
1. Keisdamosi informacija ir bendradarbiaudamos sienų stebėjimo srityje bei atsižvelgdamos į esamus keitimosi informacija bei bendradarbiavimo mechanizmus, valstybės narės ir Agentūra naudoja EUROSUR sistemą, kurią sudaro šie komponentai:
a)
nacionaliniai koordinavimo centrai;
b)
nacionalinės padėties vaizdo sistemos;
c)
ryšių tinklas;
d)
Europos padėties vaizdo sistema;
e)
bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema;
f)
bendras stebėjimo priemonių naudojimas.
2. Nacionaliniai koordinavimo centrai per ryšių tinklą suteikia Agentūrai nacionalinėse padėties vaizdo sistemose turimą informaciją, kuri reikalinga Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos sukūrimui ir priežiūrai.
3. Agentūra per ryšių tinklą suteikia nacionaliniams koordinavimo centrams neribotą galimybę naudotis Europos padėties vaizdo sistema ir bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema.
4. 1 dalyje nurodyti komponentai sukuriami ir prižiūrimi remiantis priede išdėstytais principais.
5 straipsnis
Nacionalinis koordinavimo centras
1. Kiekviena valstybė narė paskiria, naudoja ir prižiūri nacionalinį koordinavimo centrą, kuris koordinuoja veiklą ir keičiasi informacija su visomis už išorės sienų stebėjimą nacionaliniu lygiu atsakingomis valdžios institucijomis, taip pat su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra. Kiekviena valstybė narė apie savo nacionalinio koordinavimo centro sukūrimą informuoja Komisiją, kuri nedelsdama apie tai informuoja kitas valstybes nares ir Agentūrą.
2. Nedarant poveikio 17 straipsniui, EUROSUR sistemoje nacionalinis koordinavimo centras yra vienintelis ryšių palaikymo centras keičiantis informacija ir bendradarbiaujant su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra.
3. Nacionalinis koordinavimo centras:
a)
užtikrina, kad visos už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos keistųsi informacija ir laiku bendradarbiautų tarpusavyje, taip pat su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra;
b)
užtikrina, kad būtų laiku keičiamasi informacija su nacionalinio lygio valdžios institucijomis, atsakingomis už paiešką ir gelbėjimą, teisėsaugą, prieglobstį ir imigraciją.
c)
padeda efektyviai ir veiksmingai valdyti išteklius ir personalą;
d)
sukuria ir prižiūri nacionalinę padėties vaizdo sistemą pagal 9 straipsnį;
e)
teikia paramą planuojant ir įgyvendinant nacionaliniu lygiu vykdomą sienų stebėjimo veiklą;
f)
koordinuoja nacionalinę sienų stebėjimo sistemą pagal nacionalinę teisę;
g)
prisideda reguliariai vertinant nacionaliniu lygiu vykdomos sienų stebėjimo veiklos šio reglamento tikslais poveikį;
h)
koordinuoja operatyvias priemones su kitomis valstybėmis narėmis, nedarant poveikio Agentūros ir valstybių narių kompetencijai.
4. Nacionalinis koordinavimo centras dirba visą parą be išeiginių dienų.
6 straipsnis
Agentūra
1. Agentūra:
a)
sukuria ir prižiūri EUROSUR ryšių tinklą pagal 7 straipsnį;
b)
sukuria ir prižiūri Europos padėties vaizdo sistemą pagal 10 straipsnį;
c)
sukuria ir prižiūri bendrą pasienio žvalgybos vaizdo sistemą pagal 11 straipsnį;
d)
koordinuoja bendrą stebėjimo priemonių naudojimą pagal 12 straipsnį.
2. Siekiant 1 dalyje nustatytų tikslų Agentūra dirba visą parą be išeiginių dienų.
7 straipsnis
Ryšių tinklas
1. Agentūra sukuria ir prižiūri ryšių tinklą, kad užtikrintų ryšio ir analizės priemones ir sudarytų sąlygas beveik realiuoju laiku saugiai keistis neįslaptinta neskelbtina ir įslaptinta informacija su nacionaliniais koordinavimo centrais ir sudarytų sąlygas jiems tai daryti tarpusavyje. Tinklas veikia visą parą be išeiginių dienų ir sudaro sąlygas:
a)
dvišaliam ir daugiašaliam keitimuisi informacija beveik realiuoju laiku;
b)
garso ir vaizdo konferencijoms;
c)
saugiam neįslaptintos neskelbtinos informacijos tvarkymui, saugojimui, perdavimui ir apdorojimui;
d)
saugiam ES įslaptintos informacijos, pažymėtos ne aukštesnio laipsnio kaip „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ žyma, arba atitinkamu nacionaliniu slaptumo žymos laipsniu, tvarkymui, saugojimui, perdavimui ir apdorojimui, užtikrinant, kad įslaptinta informacija būtų tvarkoma, saugojama, perduodama ir apdorojama naudojant atskirą ir tinkamai akredituotą ryšių tinklo dalį.
2. Agentūra teikia techninę paramą ir užtikrina, kad ryšių tinklas būtų sąveikus su bet kuria kita atitinkama Agentūros valdoma ryšių ir informacijos sistema.
3. Agentūra keičiasi neįslaptinta neskelbtina ir įslaptinta informacija ryšių tinkle, ją apdoroja ir saugo pagal Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 11d straipsnį.
4. Nacionaliniai koordinavimo centrai keičiasi neįslaptinta neskelbtina ir įslaptinta informacija ryšių tinkle, ją apdoroja ir saugo laikydamiesi taisyklių ir standartų, kurie yra lygiaverčiai Komisijos darbo tvarkos taisyklėse (15) nustatytiesiems.
5. Valstybių narių valdžios institucijos, agentūros ir kitos įstaigos, kurios naudojasi ryšių tinklu, užtikrina, kad tvarkant įslaptintą informaciją būtų laikomasi Agentūros taikomiems lygiaverčių saugumo taisyklių ir standartų.
II SKYRIUS
Informuotumas apie padėtį
8 straipsnis
Padėties vaizdo sistemos
1. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos, Europos padėties vaizdo sistema ir bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema sukuriamos renkant, vertinant, lyginant, analizuojant, aiškinant, gaunant, vaizduojant ir skleidžiant informaciją.
2. 1 dalyje nurodytas vaizdo sistemas sudaro šie lygmenys:
a)
įvykių lygmuo;
b)
operacinis lygmuo;
c)
analizės lygmuo.
9 straipsnis
Nacionalinė padėties vaizdo sistema
1. Nacionalinis koordinavimo centras sukuria ir prižiūri nacionalinę padėties vaizdo sistemą, kad veiksmingai, tiksliai ir laiku suteiktų informaciją visoms už išorės sienų kontrolę ir visų pirma už jų stebėjimą nacionaliniu lygiu atsakingoms valdžios institucijoms.
2. Nacionalinę padėties vaizdo sistemą sudaro iš šių šaltinių surinkta informacija:
a)
nacionalinės sienų stebėjimo sistemos pagal nacionalinę teisę;
b)
už išorės sienų stebėjimą atsakingų nacionalinių valdžios institucijų naudojamų stacionarių ir kilnojamųjų daviklių;
c)
sienų stebėjimo patrulių ir kitų stebėsenos misijų;
d)
vietos, regioninių ir kitų koordinavimo centrų;
e)
kitų susijusių nacionalinių valdžios institucijų ir sistemų, įskaitant ryšių palaikymo pareigūnus, operacijų centrus ir kontaktinius punktus;
f)
Agentūros;
g)
nacionalinių koordinavimo centrų kitose valstybėse narėse;
h)
trečiųjų šalių valdžios institucijų, remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais ir regioniniais tinklais, kaip nurodyta 20 straipsnyje;
i)
pranešimo apie laivus sistemų, laikantis jų atitinkamų teisinių pagrindų;
j)
kitų susijusių Europos ir tarptautinių organizacijų;
k)
kitų šaltinių.
3. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos įvykių lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
neteisėto sienos kirtimo atvejų polygmenis, įskaitant nacionalinio koordinavimo centro turimą informaciją apie incidentus, susijusius su pavojumi migrantų gyvybėms;
b)
tarpvalstybinio nusikalstamumo polygmenis;
c)
krizinių padėčių polygmenis;
d)
kitų įvykių polygmenis, kurį sudaro informacija apie neidentifikuotas ir įtartinas sausumos transporto priemones, laivus ir kitas transporto priemones ir asmenis, esančius prie atitinkamos valstybės narės išorės sienų, šalia arba netoli jų, taip pat visi kiti įvykiai, kurie gali padaryti didelį poveikį išorės sienų kontrolei.
4. Nacionalinis koordinavimo centras nustato kiekvieno nacionalinės padėties vaizdo sistemos įvykių lygmens incidento bendrą orientacinį poveikio lygį: nuo mažo ir vidutinio iki didelio. Apie visus incidentus pranešama Agentūrai.
5. Nacionalinės padėties sistemos operacinį lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
nuosavų išteklių, įskaitant teisėsaugos misijai padedančius karinius išteklius ir operacijų vykdymo rajonus, polygmenis, kurį sudaro informacija apie nuosavų išteklių vietą, statusą bei rūšį ir apie dalyvaujančias valdžios institucijas. Teisėsaugos misijai padedančių karinių išteklių atžvilgiu nacionalinis koordinavimo centras nacionalinės valdžios institucijos, atsakingos už tokius išteklius, prašymu gali nuspręsti apriboti prieigą prie tokios informacijos remiantis principu „būtina žinoti“;
b)
su aplinka susijusios informacijos polygmenis, kurį sudaro informacija apie žemės ir oro sąlygas prie atitinkamos valstybės narės išorės sienų arba kuriuo suteikiama prieiga prie tokios informacijos.
6. Operacinio lygmens informacija apie nuosavus išteklius žymima slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“.
7. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos analizės lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
informacijos polygmenis, kurį sudaro pagrindiniai pokyčiai ir rodikliai, kurie yra svarbūs šio reglamento tikslais;
b)
analizės polygmenis, kurį sudaro analizės ataskaitos, rizikos vertinimo tendencijos, regioniniai pranešimai ir informaciniai pranešimai, kurie yra svarbūs šio reglamento tikslais;
c)
žvalgybos polygmenis, kurį sudaro išanalizuota informacija, kuri yra svarbi šio reglamento tikslais, visų pirma išorės sienų ruožų poveikio lygių nustatymui;
d)
vaizdų ir geografinių duomenų polygmenis, į kurį įtraukiami vaizdai su nuorodomis, foniniai žemėlapiai, išanalizuotos informacijos patvirtinimas ir pokyčių analizė (Žemės stebėjimo vaizdai), taip pat pokyčių nustatymas, geografines nuorodas turintys duomenys ir išorės sienų pralaidumo žemėlapiai.
8. Nacionalinės padėties vaizdo sistemos analizės lygmens informacija ir operacinio lygmens su aplinka susijusi informacija gali būti pagrįsta Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos informacija.
9. Kaimyninių valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai tiesiogiai ir beveik realiuoju laiku dalijasi tarpusavyje padėties vaizdo sistemos kaimyninių išorės sienų ruožų duomenimis apie:
a)
incidentus ir kitus svarbius įvykius, užfiksuotus įvykių lygmenyje;
b)
analizės lygmens taktinės rizikos analizės ataskaitas.
10. Kaimyninių valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai tiesiogiai ir beveik realiuoju laiku gali tarpusavyje dalytis padėties vaizdo sistemos kaimyninių išorės sienų ruožų duomenimis, kurie saugomi operaciniame lygmenyje, apie nuosavų išteklių, esančių kaimyniniuose išorės sienų ruožuose vietas, statusą bei rūšį.
10 straipsnis
Europos padėties vaizdo sistema
1. Agentūra sukuria ir prižiūri Europos padėties vaizdo sistemą, kad nacionaliniams koordinavimo centrams būtų veiksmingai, tiksliai ir laiku pateikta informacija ir analizė.
2. Europos padėties vaizdo sistemą sudaro iš šių šaltinių surinkta informacija:
a)
nacionalinių padėties vaizdo sistemų, kiek to reikalaujama šiuo straipsniu;
b)
Agentūros;
c)
Komisijos, teikiančios strateginę informaciją apie sienų kontrolę, be kita ko, apie trūkumus vykdant išorės sienų kontrolę;
d)
Sąjungos delegacijų ir tarnybų;
e)
kitų susijusių Sąjungos įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų, kaip nurodyta 18 straipsnyje;
f)
kitų šaltinių.
3. Europos padėties vaizdo sistemos įvykių lygmenį sudaro informacija apie:
a)
nacionalinės padėties vaizdo sistemos įvykių lygmens incidentus ir kitus įvykius;
b)
incidentus ir kitus bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos įvykius;
c)
incidentus Agentūros koordinuojamos jungtinės operacijos, bandomojo projekto ar pagalbos teikimo operacijų vykdymo rajone.
4. Europos padėties vaizdo sistemoje Agentūra atsižvelgia į nacionalinio koordinavimo centro nustatytą konkretaus incidento nacionalinėje padėties vaizdo sistemoje poveikio lygį.
5. Europos padėties vaizdo sistemos operacinį lygmenį sudaro šie polygmeniai:
a)
nuosavų išteklių polygmenis, kurį sudaro informacija apie jungtinėse Agentūros operacijose, bandomuosiuose projektuose ir pagalbos teikime dalyvaujančių arba Agentūros turimų išteklių vietą, laiką, statusą ir rūšį ir dislokavimo planą, įskaitant operacijų vykdymo rajoną, patruliavimo tvarkaraščius ir ryšio kodus;
b)
operacijų polygmenis, kurį sudaro informacija apie Agentūros koordinuojamas jungtines operacijas, bandomuosius projektus ir pagalbos teikimą, įskaitant misijos apibūdinimą, vietą, statusą, trukmę, informaciją apie valstybes nares ir kitus dalyvius, kasdienės ir savaitinės padėties vaizdo sistemos ataskaitos, statistiniai duomenys ir informacija žiniasklaidos pranešimams;
c)
su aplinka susijusios informacijos polygmenis, kuris apima informaciją apie žemės ir oro sąlygas prie išorės sienų.
6. Europos padėties vaizdo sistemos operacinio lygmens informacija apie nuosavus išteklius žymima slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“.
7. Europos padėties vaizdo sistemos analizės lygmens struktūra yra tokia pati kaip ir nacionalinės padėties vaizdo sistemos, nustatytos 9 straipsnio 7 dalyje.
11 straipsnis
Bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema
1. Agentūra sukuria ir prižiūri bendrą pasienio žvalgybos vaizdo sistemą, kad nacionaliniams koordinavimo centrams veiksmingai, tiksliai ir laiku būtų pateikta informacija ir analizė, susijusi su pasienio teritorija.
2. Bendrą pasienio žvalgybos vaizdo sistemą sudaro iš šių šaltinių surinkta informacija:
a)
nacionalinių koordinavimo centrų, įskaitant valstybių narių ryšių palaikymo pareigūnų per kompetentingas nacionalines valdžios institucijas pateiktą informaciją ir ataskaitas;
b)
Sąjungos delegacijų ir tarnybų;
c)
Agentūros, įskaitant jos ryšių palaikymo pareigūnų pateiktą informaciją ir ataskaitas;
d)
kitų susijusių Sąjungos įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų, kaip nurodyta 18 straipsnyje;
e)
trečiųjų šalių valdžios institucijų, remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais ir regioniniais tinklais, kaip nurodyta 20 straipsnyje, per nacionalinius koordinavimo centrus;
f)
kitų šaltinių.
3. Bendroje pasienio žvalgybos vaizdo sistemoje gali būti pateikiama oro sienų stebėjimui ir patikrinimams išorės sienos perėjimo punktuose svarbi informacija.
4. Bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos įvykių, operacinio ir analizės lygmenų struktūra yra tokia pati kaip ir Europos padėties vaizdo sistemoje, nustatytoje 10 straipsnyje.
5. Agentūra nustato kiekvieno bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos įvykių lygmens incidento bendrą orientacinį poveikio lygį. Agentūra informuoja nacionalinius koordinavimo centrus apie visus incidentus pasienio teritorijoje.
12 straipsnis
Bendras stebėjimo priemonių naudojimas
1. Agentūra koordinuoja bendrą stebėjimo priemonių naudojimą, kad aprūpintų nacionalinius koordinavimo centrus ir save reguliariai teikiama, patikima ir ekonomiškai efektyvia stebėjimo informacija apie išorės sienas ir pasienio teritoriją.
2. Nacionalinio koordinavimo centro prašymu Agentūra suteikia jam informaciją apie prašančiosios valstybės narės išorės sienas ir pasienio teritoriją; tokia informacija gali būti gaunama:
a)
vykdant trečiosios šalies nurodytų uostų ir pakrančių, kurie, remiantis rizikos analize ir informacija, buvo nustatyti kaip pakrovimo (įlaipinimo) arba tranzito punktai, kuriais naudojasi neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais naudojami laivai ar kitos transporto priemonės, atrankinę stebėseną;
b)
atviroje jūroje sekant laivus ar kitas transporto priemones, kurios, kaip įtariama arba nustatyta, yra naudojamos neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais;
c)
vykdant nurodytų teritorijų jūroje stebėseną siekiant aptikti, nustatyti ir sekti laivus ir kitas transporto priemones, kurios yra naudojamos arba įtariama, kad jos yra naudojamos neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais;
d)
vykdant nurodytų teritorijų jūros srityje ir prie išorės sausumos sienų aplinkos vertinimą, kad būtų užtikrinta optimali stebėsenos ir patruliavimo veikla;
e)
vykdant nurodytų pasienio teritorijų prie išorės sienų, kurios, remiantis rizikos analize ir informacija, buvo nustatytos kaip galimos išvykimo arba tranzito sritys neteisėtos imigracijos ar tarpvalstybinio nusikalstamumo tikslais, atrankinę stebėseną.
3. Agentūra teikia 1 dalyje nurodytą informaciją derindama ir analizuodama duomenis, kurie gali būti surinkti iš šių sistemų, jutiklių ir platformų:
a)
pranešimo apie laivus sistemų, laikantis jų atitinkamų teisinių pagrindų;
b)
palydovinių vaizdų;
c)
sausumos transporto priemonėse, laivuose ar kitose transporto priemonėse įtvirtintų jutiklių.
4. Agentūra gali atsisakyti patenkinti nacionalinio koordinavimo centro prašymą dėl techninių, finansinių arba operacinių priežasčių. Agentūra apie tokio atsisakymo priežastis tinkamu laiku informuoja nacionalinį koordinavimo centrą.
5. Agentūra gali savo iniciatyva naudoti 2 dalyje nurodytas stebėjimo priemones rinkdama bendrai pasienio žvalgybos vaizdo sistemai svarbią informaciją.
13 straipsnis
Asmens duomenų tvarkymas
1. Kai asmens duomenų tvarkymui yra naudojama nacionalinė padėties vaizdo sistema, tie duomenys tvarkomi pagal Direktyvą 95/46/EB, Pamatinį sprendimą 2008/977/TVR ir atitinkamas nacionalines nuostatas dėl duomenų apsaugos.
2. Europos padėties vaizdo sistema ir bendra pasienio žvalgybos vaizdo sistema gali būti naudojamos tik tvarkant su laivų registracijos numeriais susijusius asmens duomenis.
Tie duomenys tvarkomi pagal Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 11ca straipsnį. Jie tvarkomi tik laivų aptikimo, nustatymo ir sekimo tikslais ir to reglamento 11c straipsnio 3 dalyje nurodytais tikslais. Jie automatiškai ištrinami praėjus septynioms dienoms po to, kai juos gauna Agentūra, arba, kai reikia daugiau laiko laivui sekti, per du mėnesius po to, kai juos gauna Agentūra.
III SKYRIUS
Reagavimo pajėgumai
14 straipsnis
Išorės sienų ruožų nustatymas
Šio reglamento tikslais kiekviena valstybė narė padalija savo išorės sausumos ir jūrų sienas į sienų ruožus ir apie juos praneša Agentūrai.
15 straipsnis
Išorės sienų ruožų poveikio lygių nustatymas
1. Remdamasi Agentūros rizikos analize ir susitarusi su atitinkama valstybe nare, Agentūra nustato šiuos valstybių narių visų išorės sausumos ir jūrų sienos ruožų poveikio lygius arba tokius lygius pakeičia:
a)
mažo poveikio lygis, kai prie susijusio sienos ruožo įvykstantys incidentai, susiję su neteisėta imigracija ar tarpvalstybiniu nusikalstamumu, turi nedidelį poveikį sienų saugumui;
b)
vidutinio poveikio lygis, kai prie susijusio sienos ruožo įvykstantys incidentai, susiję su neteisėta imigracija ar tarpvalstybiniu nusikalstamumu, turi vidutinį poveikį sienų saugumui;
c)
didelio poveikio lygis, kai prie susijusio sienos ruožo įvykstantys incidentai, susiję su neteisėta imigracija ar tarpvalstybiniu nusikalstamumu, turi reikšmingą poveikį sienų saugumui.
2. Nacionalinis koordinavimo centras reguliariai vertina poreikį pakeisti sienos ruožų poveikio lygį atsižvelgdamas į nacionalinės padėties vaizdo sistemos informaciją.
3. Agentūra Europos padėties vaizdo sistemoje pateikia vaizdinę medžiagą, atspindinčią nustatytus išorės sienų poveikio lygius.
16 straipsnis
Poveikio lygius atitinkantis reagavimas
1. Valstybės narės užtikrina, kad prie išorės sienų ruožų vykdoma stebėjimo veikla atitiktų nustatytus poveikio lygius toliau nurodyta tvarka:
a)
jeigu išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas mažo poveikio lygis, už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos organizuoja reguliarų stebėjimą remdamosi rizikos analize ir užtikrina, kad sienos rajone būtų pakankamai personalo ir išteklių, parengtų sekti, nustatyti ir sulaikyti;
b)
jeigu išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas vidutinio poveikio lygis, už išorės sienų stebėjimą atsakingos nacionalinės valdžios institucijos, be priemonių, kurių imtasi pagal a punktą, užtikrina, kad tame sienos ruože būtų imtasi tinkamų stebėjimo priemonių. Kai imamasi tokių stebėjimo priemonių, atitinkamai informuojamas nacionalinis koordinavimo centras. Nacionalinis koordinavimo centras koordinuoja suteiktą paramą pagal 5 straipsnio 3 dalį;
c)
jeigu išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas didelio poveikio lygis, atitinkama valstybė narė, be priemonių, kurių imtasi pagal b punktą, pasitelkdama nacionalinius koordinavimo centrus užtikrina, kad nacionalinėms valdžios institucijoms, veikiančioms tame išorės sienos ruože, būtų suteikta būtina parama ir imamasi sustiprintų stebėjimo priemonių. Ta valstybė narė gali prašyti Agentūros paramos laikantis jungtinių operacijų arba pagalbos teikimo inicijavimo sąlygų, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 2007/2004.
2. Nacionalinis koordinavimo centras reguliariai informuoja Agentūrą apie priemones, kurių buvo imtasi nacionaliniu lygiu pagal 1 dalies c punktą.
3. Kai greta kitos valstybės narės arba šalies, su kuria sudaryti susitarimai arba sukurti regioniniai tinklai, kaip nurodyta 19 ir 20 straipsniuose, sienos ruožo esančio išorės sienos ruožo atžvilgiu nustatomas vidutinio arba didelio poveikio lygis, nacionalinis koordinavimo centras susisiekia su kaimyninės valstybės narės nacionaliniu koordinavimo centru arba su kaimyninės šalies kompetentinga valdžios institucija ir stengiasi koordinuoti būtinas tarpvalstybines priemones.
4. Kai valstybė narė teikia prašymą pagal 1 dalies c punktą, Agentūra, reaguodama į tą prašymą, gali padėti tai valstybei narei, visų pirma:
a)
teikdama pirmenybę stebėjimo priemonių bendro naudojimo atžvilgiu;
b)
koordinuodama Europos sienos apsaugos tarnybų pareigūnų būrių dislokavimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004;
c)
užtikrindama Agentūros turimos techninės įrangos dislokavimą pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004;
d)
koordinuodama visą kitų valstybių narių siūlomą papildomą pagalbą.
5. Savo rizikos analizės ataskaitose Agentūra kartu su atitinkama valstybe nare įvertina poveikio lygių nustatymą ir atitinkamas priemones, kurių imtasi nacionaliniu ir Sąjungos lygiu.
III ANTRAŠTINĖ
DALIS SPECIALIOSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Užduočių paskyrimas kitoms valdžioms institucijoms valstybėse narėse
1. Regioninėms, vietos, tam tikras funkcijas vykdančioms ar kitoms valdžios institucijoms, kurios gali priimti sprendimus dėl veiksmų, valstybės narės gali patikėti užtikrinti informuotumą apie padėtį ir reagavimo pajėgumus atitinkamose savo kompetencijos srityse, įskaitant 5 straipsnio 3 dalies c, e ir f punktuose nurodytas užduotis ir kompetencijas.
2. Valstybių narių sprendimas paskirti užduotis pagal 1 dalį nedaro poveikio nacionalinio koordinavimo centro galimybėms bendradarbiauti ir keistis informacija su kitais nacionaliniais koordinavimo centrais ir Agentūra.
3. Iš anksto nustatytais atvejais, kaip apibrėžta nacionaliniu lygiu, nacionalinis koordinavimo centras gali 1 dalyje nurodytą valdžios instituciją įgalioti palaikyti ryšį ir keistis informacija su kitos valstybės narės regioninėmis valdžios institucijomis ar nacionaliniu koordinavimo centru arba su trečiosios šalies kompetentingomis valdžios institucijomis, su sąlyga, kad tokia valdžios institucija reguliariai informuoja savo nacionalinį koordinavimo centrą apie tokio ryšio palaikymą ir keitimąsi informacija.
18 straipsnis
Agentūros bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis
1. Agentūra, laikydamasi atitinkamų savo teisinių sistemų, naudojasi kitų Sąjungos institucijų, įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų turima informacija, pajėgumais ir sistemomis.
2. Pagal 1 dalį Agentūra bendradarbiauja visų pirma su šiomis Sąjungos institucijomis, įstaigomis, organais bei agentūromis ir tarptautinėmis organizacijomis:
a)
Europos policijos biuru (Europolu), siekiant keistis į Europos padėties vaizdo sistemą įtrauktina informacija apie tarpvalstybinį nusikalstamumą;
b)
Europos Sąjungos palydovų centru, Europos jūrų saugumo agentūra ir Europos žuvininkystės kontrolės agentūra, teikiant stebėjimo priemonių bendro naudojimo paslaugą;
c)
Komisija, Europos išorės veiksmų tarnyba ir Sąjungos įstaigomis, organais bei agentūromis, įskaitant Europos prieglobsčio paramos biurą, kurie gali teikti Agentūrai informaciją, kuri yra svarbi siekiant užtikrinti Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos priežiūrą;
d)
tarptautinėmis organizacijomis, kurios gali suteikti Agentūrai Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos priežiūrai svarbios informacijos.
3. Pagal 1 dalį Agentūra gali bendradarbiauti su Jūrų analizės ir operacijos centru kovai su narkotikais (MAOC-N) ir Kovos su prekyba narkotikais Viduržemio jūros regione koordinavimo centru (CeCLAD-M) siekiant keistis į Europos padėties vaizdo sistemą įtrauktina informacija apie tarpvalstybinį nusikalstamumą.
4. Agentūra ir 2 bei 3 dalyse nurodytos Sąjungos įstaigos, organai bei agentūros ir tarptautinės organizacijos informacija keičiasi per 7 straipsnyje nurodytą ryšių tinklą arba kitus ryšių tinklus, kurie atitinka prieinamumo, konfidencialumo ir vientisumo kriterijus.
5. Agentūros ir 2 ir 3 dalyse nurodytų Sąjungos įstaigų, organų bei agentūrų ir tarptautinių organizacijų bendradarbiavimą reglamentuoja darbo tvarkos taisyklės pagal Reglamentą (EB) Nr. 2007/2004 ir atitinkamos Sąjungos įstaigos, organo arba agentūros ar tarptautinės organizacijos atitinkamas teisinis pagrindas. Kalbant apie įslaptintos informacijos tvarkymą, tose taisyklėse nustatoma, kad atitinkama Sąjungos įstaiga, organas arba agentūra ar tarptautinė organizacija laikosi saugumo taisyklių ir standartų, lygiaverčių Agentūros taikomoms saugumo taisyklėms ir standartams.
6. 2 ir 3 dalyse nurodytos Sąjungos įstaigos, organai bei agentūros ir tarptautinės organizacijos naudojasi EUROSUR kontekste gauta informacija tik su sąlyga, kad neviršija jų teisinėse sistemose nustatytų ribų ir laikosi pagrindinių teisių, įskaitant duomenų apsaugos reikalavimus.
19 straipsnis
Bendradarbiavimas su Airija ir Jungtine Karalyste
1. Šio reglamento tikslais keitimasis informacija ir bendradarbiavimas su Airija ir Jungtine Karalyste gali būti vykdomas remiantis dvišaliais ar daugiašaliais atitinkamai Airijos ar Jungtinės Karalystės ir vienos ar kelių kaimyninių valstybių narių susitarimais arba per tais susitarimais grindžiamus regioninius tinklus. Valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai veikia kaip ryšių palaikymo centrai keičiantis informacija su atitinkamomis Airijos ir Jungtinės Karalystės valdžios institucijomis EUROSUR. Sudarius tuos susitarimus apie juos pranešama Komisijai.
2. Pagal 1 dalyje nurodytus susitarimus valstybės narės nacionalinis koordinavimo centras ir Airijos ar Jungtinės Karalystės atitinkama valdžios institucija keičiasi tik tokio pobūdžio informacija:
a)
valstybės narės nacionalinėje padėties vaizdo sistemoje esančia informacija tiek, kiek jos perduodama Agentūrai Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos tikslais;
b)
Airijos ir Jungtinės Karalystės gauta informacija, kuri svarbi Europos padėties vaizdo sistemos ir bendros pasienio žvalgybos vaizdo sistemos tikslais;
c)
informacija, kaip nurodyta 9 straipsnio 9 dalyje.
3. Prieš dalijantis Agentūros ar valstybės narės, kuri nėra kurio nors iš 1 dalyje nurodytų susitarimų susitariančioji šalis, EUROSUR kontekste suteikta informacija su Airija ar Jungtine Karalyste, būtina gauti išankstinį Agentūros ar tos valstybės narės sutikimą. Valstybės narės ir Agentūra privalo vykdyti atsisakymą dalintis ta informacija su Airija ar Jungtine Karalyste.
4. Draudžiama informaciją, kuria buvo pasikeista pagal šį straipsnį, toliau perduoti ar kitaip suteikti trečiosioms šalims ar tretiesiems subjektams.
5. Į 1 dalyje nurodytus susitarimus įtraukiamos nuostatos dėl finansinių išlaidų, susijusių su Airijos ir Jungtinės Karalystės dalyvavimu įgyvendinant tuos susitarimus.
20 straipsnis
Bendradarbiavimas su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis
1. Šio reglamento tikslais valstybės narės gali keistis informacija ir bendradarbiauti su viena ar keliomis kaimyninėmis trečiosiomis šalimis. Toks keitimasis informacija ir toks bendradarbiavimas vykdomas remiantis dvišaliais ar daugiašaliais susitarimais arba naudojantis tų susitarimų pagrindu sukurtais regioniniais tinklais. Valstybių narių nacionaliniai koordinavimo centrai veikia kaip ryšių palaikymo centrai keičiantis informacija su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis.
2. Prieš sudarant bet kokį 1 dalyje nurodytą susitarimą, atitinkamos valstybės narės apie susitarimą praneša Komisijai, kuri patikrina, kad EUROSUR svarbios jo nuostatos atitiktų šį reglamentą. Susitarimą sudarius, apie jį atitinkama valstybė narė praneša Komisijai, kuri apie jį informuoja Europos Parlamentą, Tarybą ir Agentūrą.
3. 1 dalyje nurodytuose susitarimuose laikomasi atitinkamų Sąjungos ir tarptautinės teisės aktų pagrindinių teisių bei tarptautinės apsaugos srityje, įskaitant Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją ir Konvenciją dėl pabėgėlių statuso, ypač negrąžinimo principo.
4. Bet koks keitimasis asmens duomenimis su trečiosiomis šalimis EUROSUR sistemoje vykdomas išimtinai tik tais atvejais, kai tai tikrai būtina šio reglamento tikslais. Jis vykdomas laikantis Direktyvos 95/46/EB, Pamatinio sprendimo 2008/977/TVR ir atitinkamų nacionalinių nuostatų dėl duomenų apsaugos.
5. Bet koks keitimasis informacija pagal 1 dalį draudžiamas, jei trečiosios šalies gauta informacija galėtų būti panaudota siekiant nustatyti asmenis ar asmenų grupes, kurių prašymas dėl teisės į tarptautinę apsaugą yra nagrinėjamas arba kuriems gresia didelis pavojus patirti žiaurų, nežmonišką ar žeminantį orumą elgesį arba baudimą arba kurių pagrindinės teisės gali būti kitaip pažeidžiamos.
6. Bet koks keitimasis informacija pagal 1 dalį turi atitikti su kaimyninėmis trečiosiomis šalimis sudarytų dvišalių ir daugiašalių susitarimų sąlygas.
7. Prieš dalijantis Agentūros ar valstybės narės, kuri nėra kurio nors iš 1 dalyje nurodytų susitarimų susitariančioji šalis, EUROSUR kontekste suteikta informacija su trečiąja šalimi pagal tą susitarimą, būtina gauti išankstinį Agentūros arba tos valstybės narės sutikimą. Valstybės narės ir Agentūra privalo vykdyti atsisakymą dalintis ta informacija su atitinkama trečiąja šalimi.
8. Draudžiama informaciją, kuria buvo pasikeista pagal šį straipsnį, toliau perduoti ar kitaip suteikti kitoms trečiosioms šalims ar tretiesiems subjektams.
9. Bet koks keitimasis informacija, gauta bendrai naudojant stebėjimo priemones, su trečiosiomis šalimis vykdomas laikantis tas priemones reglamentuojančių teisės aktų ir taisyklių, taip pat atitinkamų Direktyvos 95/46/EB, Reglamento (EB) Nr. 45/2001 ir Pamatinio sprendimo 2008/977/TVR nuostatų.
21 straipsnis
Vadovas
1. Komisija, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis ir Agentūra bei su bet kuria kita susijusia Sąjungos įstaiga, organu ar agentūra, pateikia EUROSUR įgyvendinimo ir valdymo praktinį vadovą (toliau - vadovas). Vadove pateikiamos techninės ir veiklos gairės, rekomendacijos ir geriausios praktikos pavyzdžiai, be kita ko, ir dėl bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis. Komisija priima vadovą kaip rekomendaciją.
2. Komisija, pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis ir Agentūra, gali nuspręsti vadovo dalis pažymėti slaptumo žyma „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“ pagal taisykles, nustatytas Komisijos darbo tvarkos taisyklėse.
22 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Šio reglamento tikslais Agentūra ir valstybės narės užtikrina, kad būtų įdiegtos procedūros EUROSUR techniniam ir operatyviam veikimui stebėti - kaip vykdomi tikslai užtikrinti tinkamą informuotumą apie padėtį ir reagavimo pajėgumus prie išorės sienų ir kaip gerbiamos pagrindinės teisės, įskaitant negrąžinimo principą.
2. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 1 d. ir vėliau kas dvejus metus Agentūra teikia Europos Parlamentui ir Tarybai EUROSUR veikimo ataskaitą.
3. Komisija ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 1 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai bendrą EUROSUR įvertinimą ir vėliau teikia tokį įvertinimą kas ketverius metus. Tame įvertinime pateikiamas nustatytų tikslų įgyvendinimo rezultatų, loginio pagrindo tolesnio galiojimo, šio reglamento taikymo valstybėse narėse ir to, kaip jį taiko Agentūra, taip pat atitikties ir poveikio pagrindinėms teisėms įvertinimas. Jis taip pat apima ekonominės naudos įvertinimą. Prireikus prie to įvertinimo pridedami atitinkami pasiūlymai keisti šį reglamentą.
4. Valstybės narės teikia Agentūrai informaciją, reikalingą 2 dalyje nurodytai ataskaitai parengti.
Agentūra teikia Komisijai informaciją, reikalingą 3 dalyje nurodytam įvertinimui parengti.
23 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 2007/2004 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 2007/2004 iš dalies keičiamas taip:
1)
2 straipsnio 1 dalies i punktas pakeičiamas taip:
„i)
teikia reikiamą pagalbą Europos sienų stebėjimo sistemos kūrimui ir naudojimui ir prireikus bendros keitimosi informacija aplinkos kūrimui, įskaitant sistemų sąveikumą, visų pirma sukuriant, prižiūrint ir koordinuojant EUROSUR sistemą pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1052/2013 (16)“;
2)
įterpiamas šis straipsnis:
„11ca straipsnis
Asmens duomenų EUROSUR sistemoje tvarkymas
Agentūra gali tvarkyti asmens duomenis, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1052/2013 13 straipsnio 2 dalyje, kuri taikoma vadovaujantis šio reglamento 11a straipsnyje nurodytomis priemonėmis. Visų pirma tvarkant tokius duomenis laikomasi būtinumo ir proporcingumo principų, ir draudžiama tokius Agentūros tvarkomus asmens duomenis toliau perduoti arba kitaip pateikti trečiosioms šalims.“.
24 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
1. Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis reglamentas taikomas nuo 2013 m. gruodžio 2 d.
3. Bulgarija, Estija, Graikija, Ispanija, Prancūzija, Kroatija, Italija, Kipras, Latvija, Lietuva, Vengrija, Malta, Lenkija, Portugalija, Rumunija, Slovėnija, Slovakija ir Suomija įsteigia nacionalinį koordinavimo centrą pagal 5 straipsnį nuo 2013 m. gruodžio 2 d.
Likusios valstybės narės įsteigia nacionalinį koordinavimo centrą pagal 5 straipsnį nuo 2014 m. gruodžio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. spalio 22 d.