NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 44/2014
ze dne 21. listopadu 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013, pokud jde o konstrukci vozidel a obecné požadavky pro schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 168/2013 ze dne 15. ledna 2013 o schvalování dvoukolových nebo tříkolových vozidel a čtyřkolek a dozoru nad trhem s těmito vozidly (1), a zejména na čl. 18 odst. 3, čl. 20 odst. 2, čl. 21 odst. 5, čl. 25 odst. 8, čl. 33 odst. 6, čl. 57 odst. 12 a článek 65 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem platí komplexní systém EU schvalování typu a posílený systém dohledu nad trhem pro vozidla kategorie L a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky, definovaný v nařízení (EU) č. 168/2013.
(2)
Pojem „vozidla kategorie L“ zahrnuje širokou řadu typů lehkých vozidel se dvěma, třemi nebo čtyřmi koly, např. motokola, dvoukolové a tříkolové mopedy, dvoukolové a tříkolové motocykly, motocykly s postranním vozíkem a čtyřkolová vozidla (čtyřkolky), jako například silniční čtyřkolky, terénní vozidla a quadrimobily.
(3)
Rozhodnutím Rady 97/836/ES (2) přistoupila Unie k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (dále jen „revidovaná dohoda z roku 1958“).
(4)
Výrobci žádají o schválení typu pro vozidla kategorie L, jejich systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013. V právních předpisech Unie je většina požadavků na části vozidla převzata z příslušných předpisů EHK OSN. Předpisy EHK OSN se neustále mění v souladu s technickým pokrokem a příslušná nařízení Unie je nutno odpovídajícím způsobem pravidelně aktualizovat. Aby se zabránilo tomuto zdvojování, doporučila pracovní skupina na vysoké úrovni CARS 21 nahrazení několika směrnic Unie začleněním příslušných předpisů EHK OSN uvedených v příloze I do právních předpisů Unie a jejich povinným používáním.
(5)
Možnost použití předpisů EHK OSN na základě právních předpisů Unie, které stanoví začlenění těchto předpisů EHK OSN týkajících se EU schvalování typu vozidel, je uvedena v nařízení (EU) č. 168/2013. Podle uvedeného nařízení je schválení typu v souladu s povinně užitými předpisy EHK OSN považováno za EU schválení typu v souladu s uvedeným nařízením a jeho akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty.
(6)
Předpis EHK OSN č. 10 o elektromagnetické kompatibilitě by měl být povinný a měl by nahradit kapitolu 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES ze dne 17. června 1997 o některých konstrukčních částech a vlastnostech dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (3), a to proto, aby vozidla splňovala pouze jeden soubor požadavků na elektromagnetickou kompatibilitu, které jsou celosvětově uznávány smluvními stranami dohody z roku 1958. Předpis EHK OSN č. 62 o ochraně proti neoprávněnému použití by měl být povinný a měl by nahradit směrnici Rady 93/33/EHS ze dne 14. června 1993 o ochranných zařízeních bránících neoprávněnému použití dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (4), a to se stejným cílem vzájemného uznávání mezi smluvními stranami dohody z roku 1958.
(7)
Povinné používání předpisů EHK OSN umožní zamezit zdvojení, nejen pokud jde o technické požadavky, ale rovněž pokud jde o certifikaci a správní postupy. Schválení typu přímo založené na mezinárodně dohodnutých normách by navíc mohlo zlepšit přístup na trh ve třetích zemích, zejména v těch, které jsou smluvními stranami revidované dohody z roku 1958, čímž by se posílila konkurenceschopnost výrobního odvětví Unie.
(8)
V souladu s ustanoveními nařízení (EU) č. 168/2013 nesmí být vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky kategorie L, na které se uvedené nařízení vztahuje, uváděna nebo dodávána na trh nebo uváděna do provozu v členských státech, pokud nesplňují ustanovení uvedeného nařízení.
(9)
Požadavky na funkční bezpečnost nebo na vliv na životní prostředí vyžadují omezení neoprávněných úprav některých typů vozidel kategorie L. Pokud tato omezení nemají být na překážku opravám a údržbě ze strany majitele, měla by se týkat výlučně neoprávněných úprav, jimiž se výrazně mění výkonnost vozidla a škodlivě mění emise znečišťujících látek, emise hluku a funkční bezpečnost vozidla. Poněvadž ke škodlivým neoprávněným úpravám dochází u obou těchto položek, měl by tento akt v přenesené pravomoci o konstrukci vozidel stanovit podrobné požadavky týkající se hnacího ústrojí a požadavky na zamezení neoprávněným úpravám protihlukové ochrany.
(10)
Vozidla podkategorie L6e-A (lehké silniční čtyřkolky), L7e-A (těžké silniční čtyřkolky) a L7e-B (těžké terénní čtyřkolky) mají vůči své šířce a rozvoru vysoko postavené těžiště. Existují v řadě konfigurací pro přepravu osob i nákladu a mohou být provozována v podmínkách mimo silnici. Je třeba stanovit soubor kritérií pro statickou boční stabilitu a začlenit je do přílohy XI o hmotnostech a rozměrech z důvodu důležitosti stability vozidla proti převrácení v prostředí mimo silnici. Ukazateli statické stability jsou jak úhel naklápěcí plošiny, tak součinitel boční stability. Součinitel boční stability je výsledek trojrozměrného statického měření, který slouží jako ukazatel stability vozidla na vodorovném povrchu, zatímco zkouška úhlu naklápěcí plošiny simuluje vozidlo jedoucí po svahu a testuje jeho statickou podélnou stabilitu. Pro tyto statické zkoušky se použijí provozuschopná, ale jinak nezatížená vozidla podkategorie L6e-A, L7e-A a L7e-B v zatíženém a nezatíženém stavu. Vozidlo by kromě toho mělo být zkonstruováno navržením hmotností a rozměrů vozidla tak, aby respektovaly minimální stabilitu při předklánění a zaklánění. Související zkoušky by měly být reprezentativní pro plně zatížené vozidlo přímo stoupající nebo klesající po strmém svahu.
(11)
Palubní diagnostický systém („systém OBD“) je důležitou součástí účelné a účinné opravy a údržby vozidel. Přesná diagnostika umožní opraváři rychle stanovit, který, byť nejmenší, vyměnitelný celek má být opraven nebo vyměněn. Za účelem zohlednění rychlého technického vývoje v oblasti systémů ovládání pohonu je vhodné v roce 2017 revidovat seznam zařízení sledovaných pro chybnou funkci elektrických obvodů. Do 1. ledna 2018 by mělo být stanoveno, zda by seznam uvedený v dodatku 2 přílohy XII měl být doplněn o další zařízení a chybné funkce, aby byla členským státům, výrobcům vozidel, jejich dodavatelům a opravárenskému odvětví poskytnuta dostatečná doba k přizpůsobení před vstupem systému OBD stupně II v platnost.
(12)
Systém OBD stupně I, povinný od roku 2016, by neměl výrobce zavazovat ke změně tankovacího zařízení a neměl by nařizovat montáž elektronického karburátoru nebo elektronického vstřiku paliva za předpokladu, že vozidlo vyhovuje požadavkům stanoveným v nařízení (EU) č. 168/2013 a v souvisejících aktech v přenesené pravomoci. Shoda s požadavky na systém OBD stupně I vyžaduje, aby v případě, kdy je přívod paliva, zážeh nebo nasávaný vzduch řízen elektronicky, byly sledovány příslušné vstupní a/nebo výstupní obvody vyjmenované v dodatku 2 přílohy XII. Pokud by byl například motocykl vybaven mechanicky ovládaným karburátorem a zároveň elektronicky řízeným zážehem, musí být sledovány primární obvody zapalovacích cívek. V případě karburátoru vybaveného snímačem polohy škrtící klapky, jehož obvodový signál slouží jako vstupní signál pro PCU/ECU za účelem stanovení zatížení motoru, jež by pak bylo použito k elektronickému řízení zážehu, je nutné sledovat obvod tohoto snímače polohy škrtící klapky. Sledovat je zapotřebí také obvody ostatních snímačů a/nebo aktuátorů, o kterých pojednávají body 3.3.5 a 3.3.6 přílohy XII, ačkoli ty se přímo neúčastní řízení přívodu paliva, zážehu nebo nasávaného vzduchu. Příkladem takového případu by byly obvody snímače otáček kola v situaci, kdy by rychlost vozidla byla vypočtena v PCU/ECU na základě rychlosti otáček kola, která by pak byla použita k řízení vlivu motocyklu na životní prostředí nebo by byla použita ke spuštění režimu při poruše, který omezí točivý moment.
(13)
V zájmu zlepšení fungování vnitřního trhu, zejména v oblasti volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb je potřebný neomezený přístup k informacím o opravách vozidla prostřednictvím normalizovaného formátu zobrazování technických informací a účinná hospodářská soutěž v oblasti služeb poskytování informací o opravách a údržbě vozidla. Velká část těchto informací se týká palubních diagnostických (OBD) systémů a jejich interakce s jinými systémy vozidla. Je vhodné stanovit technické specifikace, kterými by se měly řídit internetové stránky výrobců, a cílená opatření k zajištění přiměřeného přístupu malých a středních podniků. Výměnu informací mezi výrobci a poskytovateli služeb mohou usnadnit společné normy dohodnuté za účasti zainteresovaných stran. Proto je vhodné, aby výrobci používali technické specifikace ve formátu OASIS, a aby Komise včas požádala Evropský výbor pro normalizaci („CEN“) a Mezinárodní organizaci pro normalizaci („ISO“), aby byl tento formát normalizován s tím, že nahradí formát OASIS.
(14)
Za účelem pokračující harmonizace přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla ve všech právních předpisech týkajících se schválení typu podle kapitoly XV nařízení (EU) č. 168/2013, jejíž ustanovení vycházejí z nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 (5) a (ES) č. 715/2007 (6), je vhodné přenést do tohoto nařízení ustanovení o přístupu k informacím o opravách a údržbě stanovená v prováděcím nařízení k nařízením (ES) č. 595/2009 a (ES) č. 715/2007, a to v nařízení Komise (EU) č. 582/2011 (7), a upravit je tak, aby vyhovovaly specifikům odvětví vozidel kategorie L.
(15)
Zejména je vhodné přijmout konkrétní postupy pro přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla v případě vícestupňového schválení typu. Rovněž je vhodné přijmout konkrétní požadavky a postupy pro přístup k informacím o opravách a údržbě vozidla v případě úprav na žádost zákazníka a výroby v malém objemu.
(16)
Aby použití ustanovení o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla nepředstavovalo v krátkodobém horizontu pro výrobce vozidel nadměrnou zátěž s ohledem na některé systémy, jež se přenášejí ze starých typů vozidel do nových, je vhodné zavést vyčerpávající seznam některých omezených odchylek od obecných ustanovení o přístupu k systému OBD vozidla a k informacím o opravách a údržbě vozidla, jak je vyčerpávajícím způsobem uvedeno v tomto nařízení.
(17)
Při zkoumání nejdůležitějších oblastí politiky, které mají dopad na konkurenceschopnost evropského automobilového průmyslu, se skupina na vysoké úrovni CARS 21 shodla na řadě doporučení, která mají za cíl posílit konkurenceschopnost tohoto odvětví v celosvětovém měřítku a podpořit zaměstnanost a zároveň umožnit další pokrok v oblasti bezpečnosti a vlivu na životní prostředí a která Komise v roce 2006 zveřejnila ve zprávě nazvané „CARS 21: Regulační rámec pro konkurenceschopné automobilové odvětví ve 21. století“ („CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century“). Pokud jde o zjednodušení, skupina mimo jiné navrhla dvě legislativní opatření, která zavádějí možnost provádění schvalovacích zkoušek samotnými výrobci, tj. že se stanou technickou zkušebnou („vlastní zkoušení“), a možnost použít namísto praktických zkoušek počítačové simulace („zkoušení se simulací“). Toto nařízení by tudíž mělo stanovit podrobné podmínky pro zkoušení se simulací a pro vlastní zkoušení, jež jsou stanovena v článcích 32, 64 a 65 nařízení (EU) č. 168/2013.
(18)
Postupy využívající podpory počítače, zejména počítačem podporované projektování (Computer Aided Design), nacházejí široké uplatnění v rámci celého strojírenského procesu - od koncepčního návrhu a nákresu konstrukčních částí a zařízení, přes výpočet pevnosti a dynamickou analýzu montážních sestav až po definici výrobních metod. Dostupný software umožňuje využití zkušebních metod se simulací, které jsou na těchto postupech založeny a jejichž zavedení označila skupina na vysoké úrovni CARS 21 za způsob, jak mohou výrobci snížit náklady tím, že jim odpadne povinnost vyrábět prototypy pro účely schválení typu. Výrobcům, kteří nechtějí využít výhod zkušebních metod se simulací, by mělo být i nadále dovoleno používat stávající praktické zkušební metody.
(19)
Schvalovací zkoušky typu provádějí technické zkušebny, o kterých schvalovací orgány členských států řádně informují Komisi poté, co byly podle příslušných mezinárodních norem posouzeny jejich kvalifikace a způsobilosti. Uvedené normy obsahují nezbytné požadavky pro to, aby výrobce nebo subdodavatel jednající jeho jménem mohl být schvalovacím orgánem určen jako technická zkušebna ve smyslu ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES (8) (rámcová směrnice). Aby však nedocházelo ke střetům zájmů, měly by být přesně stanoveny odpovědnosti výrobců. Kromě toho je třeba vyjasnit podmínky, za kterých může výrobce zkoušky zadat subdodavateli.
(20)
Jeden z hlavních charakteristických rysů systému EU schvalování typu spočívá v tom, že mezi schvalovacím orgánem a technickými zkušebnami jím určenými je nezbytná vysoká míra důvěry. Je proto důležité, aby byla zajištěna transparentnost a srozumitelnost dokumentů, které si technické zkušebny a schvalovací orgán vyměňují.
(21)
Zkušební metoda se simulací by měla poskytovat stejně spolehlivé výsledky jako praktická zkouška. Proto je vhodné stanovit podmínky pro to, aby výrobce jednající jako vnitropodniková technická zkušebna, subdodavatel jednající jménem výrobce nebo technická zkušebna mohl řádně ověřit použitý matematický model.
(22)
Významnou částí postupu EU schvalování typu je kontrola shodnosti vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků v průběhu celého výrobního procesu. Tyto kontroly shodnosti se provádějí praktickými zkouškami na vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích odebraných z výrobní linky. Pro účely zkoušení shodnosti výroby by neměly být povoleny zkušební metody se simulací, přestože pro účely schválení typu použity byly.
(23)
Toto nařízení by se mělo použít od data použitelnosti nařízení (EU) č. 168/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
1. Tímto nařízením se zavádějí podrobné technické požadavky a zkušební postupy, pokud jde o konstrukci vozidla, a obecné požadavky na schválení vozidel kategorie L a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a stanoví seznam předpisů EHK OSN a jejich změn.
2. Dále se tímto nařízením zavádějí výkonnostní normy pro technické zkušebny a postup jejich posuzování.
Článek 2
Definice
Použijí se definice uvedené v nařízení (EU) č. 168/2013. Kromě nich se použijí tyto definice:
1)
„opatřeními proti neoprávněným úpravám“ se rozumí soubor technických požadavků a specifikací, jejichž cílem je v co největší míře zabránit neoprávněným úpravám hnacího ústrojí vozidla, které mohou nepříznivě ovlivnit funkční bezpečnost, zejména zvýšením výkonu vozidla, a poškodit životní prostředí a které nejsou dovoleny v příloze II;
2)
„přívodem sání“ se rozumí kombinace sacího hrdla a sací trubice;
3)
„sacím hrdlem“ se rozumí místo průchodu nasávaného vzduchu, které je v tělese válce, hlavy válce nebo klikové skříně;
4)
„sací trubicí“ se rozumí konstrukční část spojující karburátor nebo systém řízení průtoku vzduchu a válec, hlavu válce nebo klikovou skříň;
5)
„systémem sání“ se rozumí kombinace přívodu sání a tlumiče sání;
6)
„výfukovým systémem“ se rozumí kombinace výfukové trubky, expanzní komory, tlumiče výfuku a zařízení k regulaci znečišťujících látek;
7)
„zvláštním nářadím“ se rozumí nářadí ve spojitosti se zařízeními proti neoprávněným úpravám, které je dáno k dispozici pouze distributorům schváleným výrobcem vozidla a které není k dispozici široké veřejnosti;
8)
„zážehem zapalovacího systému“ se rozumí všechny vlastnosti jiskry vzniklé v zapalovacím systému zážehového motoru, kterou dojde k zapálení směsi vzduchu a paliva, jako je čas, úroveň a poloha;
9)
„systémem přívodu paliva“ se rozumí soubor konstrukčních částí mezi zařízením pro uložení paliva a zařízením (zařízeními) pro mísení paliva se vzduchem nebo vstřikování a včetně nich;
10)
„shodností výroby“ se rozumí schopnost zajistit, aby se každá série vyrobených výrobků shodovala s požadavky týkajícími se specifikací, výkonnosti a označení uvedenými ve schválení typu;
11)
„systémem řízení jakosti“ se rozumí soubor vzájemně propojených a vzájemně se ovlivňujících prvků, které organizace používají k řízení a kontrole toho, jak jsou uskutečňovány politiky jakosti a dosahovány cíle jakosti;
12)
„auditem“ se rozumí postup sběru důkazů, kterým se hodnotí, nakolik jsou plněna kritéria auditu a který je objektivní, nestranný a nezávislý a který je veden systematickým a dokumentovaným auditním postupem;
13)
„nápravnými kroky“ se rozumí postup řešení problému v postupu řízení jakosti s návaznými kroky, kterými dojde k odstranění příčin neshody nebo nežádoucí situace a které mají zabránit jejich opakování;
14)
„certifikací“ se rozumí osvědčení vnitrostátním akreditačním orgánem toho, že organizace splňuje požadavky pro provádění konkrétních činností posuzování shody, které stanoví harmonizované normy, a v příslušných případech také veškeré další požadavky, včetně těch, které jsou stanoveny v příslušných odvětvových předpisech;
15)
„spojovacím zařízením pro vozidlo kategorie L“ se rozumějí všechny součásti a zařízení namontované na rámech, na nosných částech karosérie a na podvozku vozidel, jimiž jsou spojena tažná a tažená vozidla, včetně trvale namontovaných nebo odnímatelných částí k připevnění, seřízení nebo provozu spojovacích zařízení;
16)
„kulovou hlavicí a tažným zařízením“ se rozumí spojovací zařízení s koulí a držákem namontované k vozidlu kategorie L a určené ke spojení přívěsu pomocí spojkové hlavice;
17)
„spojkovou hlavicí“ se rozumí mechanické spojovací zařízení na tažné oji přívěsů určené ke spojení s kulovou hlavicí na vozidle kategorie L;
18)
„bodem spojení“ se rozumí střed záběru spojovacího zařízení připevněného k taženému vozidlu ve spojovacím zařízení připevněném k tažnému vozidlu;
19)
„sekundárním spojením“ se rozumí spojovací zařízení, které je v případě rozpojení hlavního spojení schopno zajistit, aby přívěs zůstal připojen k tažnému vozidlu a aby zůstalo zachováno jisté zbytkové řízení přívěsu;
20)
„hranou desky“ se rozumí okraj desky, která by měla celkem čtyři jasně identifikovatelné hrany, kdyby její tvar byl plochý a obdélníkový a celková tloušťka materiálu by nepřesahovala 10 mm;
21)
„dříkem“ se rozumí jakýkoli výčnělek nebo část, která se zdá být kulatého nebo fakticky kulatého tvaru, včetně hlav čepů a šroubů, která má relativně konstantní celkový průměr a která má volný konec, který lze chytit;
22)
„velikostí ok“ se rozumí počet otvorů na jeden (lineální) palec síta;
23)
„nákladní plošinou“ se rozumí plošina připevněná ke konstrukci vozidla kategorie L určená k přepravě nákladu;
24)
„standardním vybavením“ se rozumí základní konfigurace vozidla vybaveného všemi prvky požadovanými regulačními akty uvedenými v příloze II nařízení (EU) č. 168/2013, včetně veškerých prvků namontovaných bez nutnosti jakékoli další specifikace na konfiguraci nebo úroveň vybavení;
25)
„volitelným vybavením“ se rozumí prvky, jež nejsou součástí standardního vybavení a za jejichž montáž na vozidlo odpovídá výrobce;
26)
„hmotností volitelného vybavení“ se rozumí hmotnost vybavení, jímž může být podle specifikací výrobce vozidlo vybaveno nad rámec standardního vybavení;
27)
„hmotností spojení“ se rozumí hmotnost spojovacího zařízení a všech částí nutných k připojení spojovacího zařízení k vozidlu;
28)
„maximální technicky přípustnou hmotností v bodě spojení“ se rozumí hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení v bodě spojení (hodnota „S“ nebo „U“) tažného vozidla danému konstrukčními vlastnostmi spojovacího zařízení a tažného vozidla;
29)
„skutečnou hmotností“ ve vztahu k vozidlu se rozumí hmotnost v provozním stavu podle článku 5 nařízení (EU) č. 168/2013, k níž je přičtena hmotnost řidiče (75 kg), hmotnost zásobníku alternativních pohonných hmot, existuje-li, a hmotnost volitelného vybavení, které je instalováno na vozidle;
30)
„maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla“ (M) se rozumí maximální hmotnost stanovená pro vozidlo na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti;
31)
„maximální technicky přípustnou přípojnou hmotností“ (TM) se rozumí maximální hmotnost, kterou může vléci tažné vozidlo;
32)
„nápravou“ se rozumí společná osa rotace dvou či více kol, hnací či volně se otáčející, složená z jedné či více částí umístěných ve stejné rovině kolmé k podélné střednici vozidla;
33)
„maximální technicky přípustnou hmotností na nápravu“ se rozumí hmotnost, která odpovídá maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení přenášenému koly nápravy na zem danému konstrukčními vlastnostmi nápravy a vozidla a jejich konstrukční výkonností;
34)
„užitečnou hmotností“ se rozumí rozdíl mezi maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla a skutečnou hmotností vozidla;
35)
„podélnou rovinou“ se rozumí svislá rovina souběžná s jízdou vozidla v přímém směru;
36)
„systémem pro regulaci emisí“ se rozumí elektronická řídicí jednotka motoru a všechny konstrukční součásti související s emisemi z výfukového systému nebo systému vypařování, které dodávají vstupní signály nebo přijímají signály z řídicí jednotky;
37)
„indikátorem chybné funkce“ („MI“) se rozumí optický nebo akustický indikátor, který zřetelně informuje řidiče vozidla v případě chybné funkce, jak je uvedeno v článku 21 nařízení (EU) č. 168/2013;
38)
„chybnou funkcí“ se rozumí porucha konstrukční části nebo systému, jejímž následkem by došlo k překročení hraničních hodnot emisí pro palubní diagnostické systémy stanovených v příloze VI části B nařízení (EU) č. 168/2013 nebo ke spuštění jakéhokoli provozního režimu, který významně snižuje točivý moment motoru, nebo k neschopnosti palubního diagnostického systému plnit základní požadavky na sledování stanovené v příloze XII;
39)
„sekundárním vzduchem“ se rozumí vzduch přiváděný do výfukového systému čerpadlem, sacím ventilem nebo jiným způsobem, aby se napomohlo oxidaci HC a CO obsažených v toku výfukových plynů;
40)
„selháním zapalování motoru“ se rozumí případ, kdy nedojde ke spalování ve válci zážehového motoru, protože nevznikne jiskra, z důvodu špatného dávkování paliva, nedostatečné komprese nebo z jakékoliv jiné příčiny;
41)
„zkouškou typu I“ se rozumí příslušný jízdní cyklus používaný ke schvalování emisí;
42)
„jízdním cyklem“ se rozumí zkušební cyklus, který se skládá ze spuštění motoru, jízdního režimu, při kterém by byla zjištěna chybná funkce, kdyby byla přítomna, a z vypnutí motoru;
43)
„zahřívacím cyklem“ se rozumí provoz vozidla, během nějž dojde k nárůstu teploty chladicí kapaliny nejméně o 22 K v porovnání s teplotou při startu motoru a k dosažení teploty nejméně 343,2 K (70 °C);
44)
„adaptací seřízení motoru“ se rozumí automatická zpětnovazební regulace palivové mapy motoru;
45)
„krátkodobou adaptací seřízení motoru“ se rozumí dynamická nebo okamžitá regulace palivové mapy motoru;
46)
„dlouhodobou adaptací seřízení motoru“ se rozumí mnohem postupnější regulace systému dodávky paliva, vyrovnávající rozdíly mezi jednotlivými vozidly a postupné změny, ke kterým dochází během delšího časového období;
47)
„výpočtovou hodnotou zatížení motoru“ se rozumí poměr skutečného proudu vzduchu k maximálnímu množství vzduchu přepočtenému na nadmořskou výšku, pokud je tento údaj k dispozici. Tato definice udává bezrozměrné číslo, které není specifické pro určitý motor a které servisním technikům dává informaci o skutečném zatížení motoru vyjádřeném v procentech (plně otevřená škrtící klapka = 100 %);
48)
„permanentním nastavením režimu při poruše v oblasti emisí“ se rozumí případ, kdy by vadná konstrukční část nebo systém způsobily překročení hraničních hodnot emisí podle části B přílohy VI nařízení (EU) č. 168/2013 a kdy řízení motoru proto neustále přepíná na takové nastavení, v jakém nejsou od vadné konstrukční části nebo vadného systému vyžadovány žádné údaje;
49)
„jednotkou odběru výkonu“ se rozumí motorem poháněné zařízení k pohonu pomocných zařízení na vozidle;
50)
„přístupem k OBD“ se rozumí dostupnost všech důležitých informací z palubního diagnostického systému týkajících se emisí a bezpečnosti, včetně všech chybových kódů nezbytných ke kontrole, diagnostice, údržbě nebo opravě částí vozidla souvisejících s vlivem na životní prostředí nebo s funkční bezpečností, prostřednictvím sériového rozhraní normalizovaného diagnostického konektoru podle bodu 3.12 dodatku 1 přílohy XII;
51)
„neomezeným přístupem k systému OBD“ se rozumí:
a)
přístup nezávislý na přístupovém kódu, který je možno získat pouze od výrobce, nebo na podobném zařízení, nebo
b)
přístup umožňující vyhodnocení generovaných údajů bez potřeby jakékoli unikátní dekódovací informace, pokud tato informace sama není normovaná;
52)
„normovanými údaji“ se rozumí to, že všechny informace datového toku, včetně všech používaných chybových kódů, jsou generovány jen v souladu s odvětvovými normami, které díky tomu, že jejich formát a jejich povolené možnosti jsou jasně definovány, poskytují maximální úroveň harmonizace v automobilovém průmyslu vozidel kategorie L, a jejich používání je tímto nařízením výslovně povoleno;
53)
„nedostatkem“ v oblasti systémů OBD vozidla se rozumí stav, kdy až dvě samostatné konstrukční části nebo systémy, které jsou sledovány, mají dočasně nebo trvale takové provozní vlastnosti, které zhoršují jejich jinak účinné sledování systémem OBD nebo které nesplňují všechny ostatní podrobné požadavky na systém OBD;
54)
„významným snížením točivého momentu pohonu“ se rozumí točivý moment pohonu, jenž je roven 90 % točivého momentu v normálním provozním režimu nebo nižší;
55)
„povrchem síťové mřížky“ se rozumí povrch sestávající ze vzoru otvorů tvaru například kruhu, elipsy, kosočtverce, obdélníku nebo čtverce pravidelně rozmístěných v intervalech nejvýše 15 mm;
56)
„povrchem mřížky“ se rozumí povrch sestávající z rovnoběžných prutů rovnoměrně od sebe rozmístěných ve vzdálenosti nejvýše 15 mm;
57)
„ideálně rovným povrchem“ se rozumí teoretický geometricky dokonalý povrch bez přihlédnutí k nedokonalostem povrchu, jako jsou například výstupky nebo prohlubně;
58)
„sklonem“ se rozumí stupeň úhlové odchylky vzhledem k vodorovné rovině;
59)
„úpravou na žádost zákazníka“ se rozumí jakákoli změna vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, která byla provedena na žádost zákazníka a podléhá schválení;
60)
„přenášeným systémem“ se rozumí systém podle definice v čl. 3 odst. 15 nařízení (EU) č. 168/2013, který je přenášen ze starého typu vozidla do nového typu vozidla;
61)
„stojanem“ se rozumí zařízení pevně připevněné k vozidlu schopné udržet vozidlo bez dozoru v zamýšlené parkovací poloze;
62)
„podpěrným stojanem“ se rozumí stojan, který po vysunutí nebo vyklopení do pracovní polohy podpírá vozidlo pouze na jedné straně, přičemž obě kola se dotýkají země;
63)
„středovým stojanem“ se rozumí stojan, který po vyklopení do pracovní polohy podpírá vozidlo tak, že vytváří jedno nebo více míst styku vozidla se zemí na obou stranách střední podélné roviny vozidla;
64)
„příčným sklonem“ se rozumí boční sklon povrchu vozovky vyjádřený v procentech, přičemž průsečnice střední podélné roviny vozidla a povrchu vozovky je kolmá k přímce maximálního sklonu;
65)
„podélným sklonem“ se rozumí přední a zadní sklon povrchu vozovky vyjádřený v procentech, přičemž střední podélná rovina vozidla je rovnoběžná, a tudíž v přímce, s přímkou maximálního sklonu;
66)
„pracovní polohou“ stojanu se rozumí vysunutý nebo otevřený stojan v poloze určené k parkování;
67)
„nepracovní polohou“ stojanu se rozumí zasunutý nebo zavřený stojan v poloze určené k cestování.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ, POKUD JDE O KONSTRUKCI VOZIDLA
Článek 3
Požadavky na instalaci a na prokazování ve vztahu ke konstrukci vozidla
1. Aby byly splněny požadavky na konstrukci vozidla stanovené v článku 18 nařízení (EU) č. 168/2013 a v příloze II uvedeného nařízení musí výrobci vybavit vozidla kategorie L systémy, konstrukčními částmi a samostatnými technickými celky ovlivňujícími funkční bezpečnost a ochranu životního prostředí, které jsou konstruovány, vyráběny a montovány takovým způsobem, aby vozidlo při běžném provozu a údržbě v souladu s předpisy výrobce vyhovělo podrobným technickým požadavkům a zkušebním postupům.
2. V souladu s články 6 až 20 musí výrobci praktickou zkouškou schvalovacímu orgánu prokázat, že vozidla kategorie L, která jsou dodávána na trh, registrována nebo uváděna do provozu v Unii, vyhovují požadavkům na konstrukci vozidla uvedeným v kapitole III nařízení (EU) č. 168/2013 a podrobným technickým požadavkům a zkušebním postupům stanoveným ve článcích 6 až 20 tohoto nařízení.
3. Výrobci zajistí, aby náhradní díly a zařízení, které jsou dodávány na trh nebo uváděny do provozu v Unii, vyhovovaly příslušným požadavkům nařízení (EU) č. 168/2013, jak je uvedeno v podrobných technických požadavcích a zkušebních postupech uvedených v tomto nařízení. Schválené vozidlo kategorie L vybavené takovým náhradním dílem nebo zařízením musí splňovat stejné požadavky na zkoušky a mezní hodnoty výkonnosti jako vozidlo vybavené původním dílem nebo zařízením, které splňuje požadavky na únavu materiálu v rozsahu uvedeném v čl. 22 odst. 2 a článcích 23 a 24 nařízení (EU) č. 168/2013 včetně.
4. Výrobci rovněž zajistí, aby při ověřování shodnosti výroby bylo postupováno podle postupů schválení typu s ohledem na podrobné požadavky na konstrukci vozidla stanovené v článku 33 nařízení (EU) č. 168/2013 a na podrobné technické požadavky v tomto nařízení.
5. V příslušných případech výrobci předloží schvalovacímu orgánu popis opatření přijatých k zamezení neoprávněným úpravám systému řízení hnacího ústrojí včetně počítačů řídících emise a funkční bezpečnost.
Článek 4
Uplatňování předpisů EHK OSN
1. Na schvalování typu se vztahují předpisy EHK OSN a jejich změny uvedené v příloze I tohoto nařízení.
2. Vozidla s maximální konstrukční rychlostí 25 km/h nebo nižší musí splňovat všechny příslušné požadavky předpisů EHK OSN vztahující se na vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 25 km/h.
3. Odkazy na vozidla kategorií L1, L2, L3, L4, L5, L6 a L7 v předpisech EHK OSN se rozumí odkazy na vozidla kategorií L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e (v tomto pořadí) v tomto nařízení včetně případných podkategorií.
Článek 5
Technické specifikace požadavků a zkušebních postupů týkajících se konstrukce vozidel
1. Zkušební postupy týkající se konstrukce vozidel musí být prováděny v souladu se zkušebními požadavky stanovenými v tomto nařízení.
2. Zkušební postupy musí být prováděny schvalovacím orgánem nebo v jeho přítomnosti, případně technickou zkušebnou, pokud to schvalovací orgán povolí.
3. Metody měření a výsledky zkoušek se oznámí schvalovacímu orgánu ve formátu zkušebního protokolu stanoveném v čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013.
Článek 6
Požadavky týkající se opatření pro předcházení neoprávněným úpravám hnacího ústrojí (opatření proti neoprávněným úpravám)
Zkušební postupy a požadavky týkající se opatření pro předcházení neoprávněným úpravám hnacího ústrojí (opatření proti neoprávněným úpravám) uvedené v příloze II části C bodě 1 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 7
Požadavky týkající se postupu udělování schválení typu
Zkušební postupy a požadavky týkající se postupu udělování schválení typu uvedené v příloze II části C bodě 2 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 8
Požadavky týkající se shodnosti výroby
Zkušební postupy a požadavky týkající se shodnosti výroby uvedené v příloze II části C bodě 3 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou IV tohoto nařízení.
Článek 9
Požadavky týkající se spojovacích zařízení pro připojení přívěsů a jejich uchycení
Zkušební postupy a požadavky týkající se spojovacích zařízení pro připojení přívěsů a jejich uchycení uvedené v příloze II části C bodě 4 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 10
Požadavky týkající se zařízení bránících neoprávněnému použití
Zkušební postupy a požadavky týkající se zařízení bránících neoprávněnému použití uvedené v příloze II části C bodě 5 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou VI tohoto nařízení.
Článek 11
Požadavky týkající se elektromagnetické kompatibility
Zkušební postupy a požadavky týkající se elektromagnetické kompatibility uvedené v příloze II části C bodě 6 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou VII tohoto nařízení.
Článek 12
Požadavky týkající se vnějších výčnělků
Zkušební postupy a požadavky týkající se vnějších výčnělků uvedené v příloze II části C bodě 7 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou VIII tohoto nařízení.
Článek 13
Požadavky týkající se uložení paliva
Zkušební postupy a požadavky týkající se uložení paliva uvedené v příloze II části C bodě 8 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou IX tohoto nařízení.
Článek 14
Požadavky týkající se nákladních plošin
Zkušební postupy a požadavky týkající se nákladních plošin uvedené v příloze II části C bodě 9 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou X tohoto nařízení.
Článek 15
Požadavky týkající se hmotností a rozměrů
Zkušební postupy a požadavky týkající se hmotností a rozměrů uvedené v příloze II části C bodě 10 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou XI tohoto nařízení.
Článek 16
Požadavky týkající se funkčních palubních diagnostických systémů
Zkušební postupy a požadavky týkající se funkčních palubních diagnostických systémů uvedené v příloze II části C bodě 11 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou XII tohoto nařízení.
Článek 17
Požadavky týkající se držadel a opěrek nohou cestujících
Zkušební postupy a požadavky týkající se držadel a opěrek nohou cestujících uvedené v příloze II části C bodě 12 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou XIII tohoto nařízení.
Článek 18
Požadavky týkající se místa pro registrační tabulku
Zkušební postupy a požadavky týkající se místa pro registrační tabulku uvedené v příloze II části C bodě 13 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou XIV tohoto nařízení.
Článek 19
Požadavky týkající se přístupu k informacím o opravách a údržbě
Zkušební postupy a požadavky týkající se přístupu k informacím o opravách a údržbě uvedené v příloze II části C bodě 14 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou XV tohoto nařízení.
Článek 20
Požadavky týkající se stojanů
Zkušební postupy a požadavky týkající se stojanů uvedené v příloze II části C bodě 15 nařízení (EU) č. 168/2013 musí být prováděny a ověřovány v souladu s přílohou XVI tohoto nařízení.
KAPITOLA III
POVINNOSTI A POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 21
Výkonnostní normy a posuzování technických zkušeben
Technické zkušebny musí vyhovět výkonnostním normám a postupu jejich posuzování uvedeným v příloze II části C bodě 16 nařízení (EU) č. 168/2013, které musí být ověřovány v souladu s přílohou XVII tohoto nařízení.
Článek 22
Přípustnost vlastního zkoušení
Pokud jde o vlastní zkoušení vnitropodnikovými technickými zkušebnami výrobce podle čl. 64 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013, lze takové zkoušení provádět pouze v případech povolených podle přílohy III tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
POVINNOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 23
Schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků
V souladu s články 18, 25 a 33 nařízení (EU) č. 168/2013 a s účinností od dat stanovených v příloze IV nařízení (EU) č. 168/2013 vnitrostátní orgány v případě nových vozidel, která nejsou v souladu s nařízením (EU) č. 168/2013 a tímto nařízením, považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely čl. 43 odst. 1 nařízení (EU) č. 168/2013 a z důvodů souvisejících s emisemi, spotřebou paliva nebo spotřebou energie nebo s použitelnými požadavky na funkční bezpečnost nebo konstrukci vozidla zakáží dodávání takových vozidel na trh, jejich registraci nebo uvádění do provozu.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. listopadu 2013.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 44/2014
2013 m. lapkričio 21 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 168/2013 papildomas nuostatomis dėl transporto priemonių konstrukcijos ir dviračių ar triračių transporto priemonių bei keturračių tipo patvirtinimo bendrųjų reikalavimų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. sausio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 168/2013 dėl dviračių ir triračių transporto priemonių bei keturračių patvirtinimo ir rinkos priežiūros (1), ypač į jo 18 straipsnio 3 dalį, 20 straipsnio 2 dalį, 21 straipsnio 5 dalį, 25 straipsnio 8 dalį, 33 straipsnio 6 dalį, 57 straipsnio 12 dalį ir 65 straipsnį,
kadangi:
(1)
vidaus rinka - tai erdvė be vidaus sienų, kurioje užtikrinamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas. Tuo tikslu taikoma visapusė L kategorijos transporto priemonių ir jų sistemų, komponentų bei atskirų techninių mazgų ES tipo patvirtinimo ir griežtesnės rinkos priežiūros sistema, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 168/2013;
(2)
sąvoka „L kategorijos transporto priemonės“ apima labai įvairių tipų dvirates, trirates ir keturrates lengvąsias transporto priemones, pvz., motorinius dviračius, dviračius ir triračius mopedus, dviračius ir triračius motociklus, motociklus su priekabomis ir keturrates transporto priemones (keturračius), tokias kaip kelių keturračiai, sunkieji keturračiai ir kvadramobiliai;
(3)
Tarybos sprendimu 97/836/EB (2) Sąjunga prisijungė prie Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos susitarimo dėl suvienodintų techninių normų priėmimo ratinėms transporto priemonėms, įrangai ir dalims, kurios gali būti montuojamos ir (arba) naudojamos ratinėse transporto priemonėse, ir pagal tas normas suteiktų patvirtinimų abipusio pripažinimo sąlygų (pataisytas 1958 m. susitarimas);
(4)
gamintojai prašymus suteikti L kategorijos transporto priemonių, jų sistemų, komponentų ar atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimą teikia pagal Reglamentą (ES) Nr. 168/2013. Dauguma Sąjungos teisės aktuose nustatytų transporto priemonių dalims taikomų reikalavimų perimta iš atitinkamų JT EEK taisyklių. JT EEK taisyklės nuolat iš dalies keičiamos atsižvelgiant į technologijų pažangą, o susiję Sąjungos reglamentai turi būti reguliariai atitinkamai atnaujinami. Kad būtų išvengta tokio dubliavimo, „CARS 21“ aukšto lygio grupė rekomendavo pakeisti kelias Sąjungos direktyvas JT EEK taisyklėmis, kaip nurodyta I priede, jas įtraukus į Sąjungos teisę ir privalomai taikant;
(5)
galimybė suteikiant ES transporto priemonių tipo patvirtinimą taikyti JT EEK taisykles remiantis Sąjungos teisės aktais, kuriuose numatyta įtraukti tokias JT EEK taisykles, numatyta Reglamente (ES) Nr. 168/2013. Remiantis tuo reglamentu, tipo patvirtinimas pagal privalomai taikomas JT EEK taisykles laikomas ES tipo patvirtinimu pagal tą reglamentą ir jo deleguotuosius bei įgyvendinimo aktus;
(6)
JT EEK taisyklė Nr. 10 dėl elektromagnetinio suderinamumo (EMS) turėtų tapti privaloma, kad transporto priemonės atitiktų tik vieną reikalavimų dėl elektromagnetinio suderinamumo rinkinį, kurį visame pasaulyje pripažįsta 1958 m. susitarimo šalys, ir ja turėtų būti pakeistas 1997 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 97/24/EB dėl tam tikrų dviračių ir triračių motorinių transporto priemonių sudėtinių dalių ir charakteristikų (3) 8 skyrius. Siekiant to paties tikslo - abipusio 1958 m. susitarimo šalių pripažinimo, turėtų tapti privaloma ir JT EEK taisyklė Nr. 62 dėl apsaugos nuo neteisėto naudojimo, ir ja turėtų būti pakeista 1993 m. birželio 14 d. Tarybos direktyva 93/33/EEB dėl sergėjimo įtaisų, skirtų užkirsti kelią neteisėtam dviračių arba triračių motorinių transporto priemonių naudojimui (4);
(7)
tai, kad JT EEK taisyklės privalomai taikomos, padeda išvengti ne tik techninių reikalavimų, bet ir sertifikavimo bei administracinių procedūrų dubliavimo. Be to, dėl tarptautiniu mastu suderintais standartais tiesiogiai grindžiamo tipo patvirtinimo galėtų būti lengviau patekti į trečiųjų šalių, ypač pasirašiusiųjų pataisytą 1958 m. susitarimą, rinkas, o dėl to padidėtų Sąjungos pramonės konkurencingumas;
(8)
pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 nuostatas, L kategorijos transporto priemonių, sistemų, komponentų ir atskirų techninių mazgų, kuriems taikomas šis reglamentas, negalima teikti rinkai, tiekti rinkai arba eksploatuoti, jeigu jie neatitinka šio reglamento reikalavimų;
(9)
dėl funkcinės saugos arba aplinkosauginio veiksmingumo reikalavimų reikalingi tam tikrų tipų L kategorijos transporto priemonių neteisėto keitimo apribojimai. Kad šie apribojimai nekliudytų savininkams prižiūrėti ir eksploatuoti transporto priemones, tokie apribojimai turi būti taikomi tik tokiems atvejams, kai neteisėtai ir žalingai keičiamas transporto priemonės veikimas, teršalų išmetimo, keliamo triukšmo ir funkcinės saugos parametrai. Tokie žalingi neteisėti keitimai yra susiję su abiem aspektais, todėl šiame deleguotajame akte dėl transporto priemonės konstrukcijos turėtų būti nustatyti išsamūs apsaugos nuo neteisėto galios pavaros ir triukšmo mažinimo įrenginių keitimo reikalavimai;
(10)
L6e-A (lengvieji kelių keturračiai, L7e-A (sunkieji kelių keturračiai) ir L7e-B (sunkieji visureigiai keturračiai) pakategorėms priskiriamos transporto priemonės, kurių sunkio centras yra aukštai, palyginti su jų pločiu ir važiuoklės baze. Jų keleivių ir krovinių konfigūracijos yra labai įvairios, ir jie gali būti eksploatuojami ne keliuose. Atsižvelgiant į tai, kaip svarbu, kad transporto priemonė išliktų stabili važiuojant ne keliu ir neapvirstų, reikėtų nustatyti keletą šoninio statinio stabilumo kriterijų ir įtraukti juos į XI priedą dėl masės ir matmenų. Statinio stabilumo rodikliai yra tiek platformos pasvirimo kampas (TTA), tiek šoninio stabilumo koeficientas (Kst). Kst - tai trimatis statinis matavimas, rodantis transporto priemonės stabilumą ant lygaus paviršiaus, o TTA bandymu imituojamas transporto priemonės eksploatavimas ant šlaito ir tiriamas statinis išilginis stabilumas. Šiems statiniams bandymams naudojamų transporto priemonių būsena gali būti nuo veikiančios, bet nepakrautos L6e-A, L7e-A ir L7e-B pakategorių transporto priemonės, iki pakrautos ir nepakrautos transporto priemonės. Be to, transporto priemonės masė ir matmenys turėtų būti tokie, kad būtų užtikrintas minimalus polinkio stabilumas. Atliekant atitinkamą bandymą laikoma, kad visiškai pakrauta transporto priemonė važiuoja tiesiai stačiu šlaitu žemyn arba į viršų;
(11)
transporto priemonių veiksmingam ir efektyviam remontui bei priežiūrai itin svarbi transporto priemonės diagnostikos (OBD) sistema. Naudodama tikslią diagnostikos sistemą remonto įmonė gali greitai nustatyti, kokį mažiausią pakeičiamą vienetą reikia sutaisyti arba pakeisti. Siekiant atsižvelgti į sparčią varymo sistemų valdymo sistemų techninę pažangą 2017 m. reikėtų persvarstyti įtaisų, stebimų dėl elektros grandinės trikčių, sąrašą. Kad valstybės narės, transporto priemonių gamintojai, jų tiekėjai ir remonto pramonė turėtų pakankamai laiko prisitaikyti prieš įsigaliojant OBD sistemos II etapui, 2018 m. sausio 1 d. turėtų būti nustatyta, ar į XII priedo 2 priedėlio sąrašą reikėtų įtraukti papildomus įtaisus ir triktis;
(12)
pagal OBD sistemos I etapą, kuris taps privalomu nuo 2016 m., jeigu transporto priemonė atitinka Reglamentą (ES) Nr. 168/2013 ir jo deleguotuosiuose aktuose nustatytus reikalavimus, gamintojai neturėtų būti įpareigoti keisti degalų pripildymo įrangos ir įrengti elektroninio karbiuratoriaus ar elektroninio degalų įpurškimo. Kad būtų tenkinami OBD sistemos I etapo reikalavimai, turi būti stebimos įėjimo ir išėjimo grandinės, jei degalų tiekimas, uždegimas arba įsiurbiamas oras valdomi elektroniniu būdu, tačiau šie reikalavimai taikomi tik XII priedo 2 priedėlyje išvardytiems elementams. Pavyzdžiui, jei motociklo karbiuratorius yra mechaninis, tačiau uždegimas yra valdomas elektroniniu būdu, turi būti stebimos pirminės uždegimo ritės grandinės. Jeigu mechaniniame karbiuratoriuje įrengtas droselinės sklendės padėties jutiklis, kuris perduoda grandinės signalą PCU/ECU blokui, kad būtų nustatyta variklio apkrova, o šis savo ruožtu būtų naudojamas valdyti uždegimui elektroniniu būdu, turi būti stebima droselinės sklendės padėties jutiklio grandinė. Turi būti stebimos ir kitų jutiklių ir (arba) vykdiklių grandinės, nurodytos XII priedo 3.3.5 ir 3.3.6 punktuose, nors jie ir nėra naudojami tiesiogiai degalų tiekimui, uždegimui ar įsiurbiamam orui valdyti. Toks pavyzdys būtų ratų sukimosi greičio jutiklio grandinės, jeigu transporto priemonės greitis būtų skaičiuojamas PCU/ECU bloke remiantis ratų sukimosi greičiu, o po to būtų naudojamas motociklo aplinkosauginiam veiksmingumui valdyti arba sukamojo momento ribojimo režimui įjungti;
(13)
siekiant pagerinti vidaus rinkos veikimą, visų pirma laisvo prekių judėjimo, įsisteigimo laisvės ir laisvės teikti paslaugas srityse, būtina neribota standartizuoto formato, kuriuo galima naudotis techninei informacijai rasti, prieiga prie transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos ir veiksminga konkurencija transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos paslaugų rinkoje. Didelė dalis tokios informacijos yra susijusi su transporto priemonės diagnostikos (OBD) sistemomis ir jų sąveika su kitomis transporto priemonės sistemomis. Tikslinga nustatyti technines specifikacijas, kurių turėtų būti laikomasi gamintojų svetainėse, ir tikslines priemones, kuriomis būtų užtikrinama tinkama prieiga mažosioms ir vidutinėms įmonėms (MVĮ). Naudojant bendrus standartus, dėl kurių susitarta dalyvaujant suinteresuotiems subjektams, galima palengvinti gamintojų ir paslaugų teikėjų keitimąsi informacija. Taigi tikslinga reikalauti, kad gamintojai naudotųsi OASIS formato techninėmis specifikacijomis ir kad Komisija pareikalautų Europos standartizacijos komiteto (CEN) ar Tarptautinės standartizacijos organizacijos (ISO) toliau plėtoti šį formatą ir padaryti jį standartiniu siekiant atėjus laikui juo pakeisti OASIS formatą;
(14)
tam, kad prieigos prie transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos srityje būtų galima ir toliau taikyti suderintą metodą visose tipo patvirtinimo teisės aktų srityse pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013, kurio nuostatos priimtos remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentų (EB) Nr. 595/2009 (5) ir (EB) Nr. 715/2007 (6), XV skyrių, tikslinga perkelti į šį reglamentą nuostatas dėl prieigos prie transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos, išdėstytas Komisijos reglamente (ES) Nr. 582/2011 (7), kuriuo įgyvendinami reglamentai (EB) Nr. 595/2009 ir (EB) Nr. 715/2007, ir pritaikyti jas L kategorijos transporto priemonių sektoriaus ypatumams;
(15)
visų pirma tikslinga nustatyti specialias prieigos prie transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos procedūras, kai tipo patvirtinimas yra pakopinis. Taip pat tikslinga nustatyti specialiuosius reikalavimus ir procedūras, susijusius su prieiga prie transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos tais atvejais, kai atliekami pirkėjui pritaikyti pakeitimai ir kai gaminama mažais kiekiais;
(16)
tam, kad taikant nuostatas dėl prieigos prie transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos transporto priemonių gamintojams, perkeliant tam tikras sistemas iš senų į naujų tipų transporto priemones, nesusidarytų pernelyg didelės trumpalaikės naštos, taip pat tikslinga sudaryti išsamų sąrašą, kuriame būtų pateiktos ribotos nuostatos, leidžiančios nukrypti nuo bendrųjų nuostatų dėl prieigos prie transporto priemonių OBD sistemų bei transporto priemonių remonto ir priežiūros informacijos, išvardytų šiame reglamente;
(17)
nagrinėdama svarbiausias politikos sritis, kurios daro poveikį Europos automobilių pramonei, „CARS 21“ aukšto lygio grupė susitarė priimti keletą rekomendacijų, skirtų pramonės pasauliniam konkurencingumui ir užimtumui stiprinti, toliau skatinant pažangą saugos arba aplinkosauginio veiksmingumo srityje, kaip skelbta 2006 m. Komisijos ataskaitoje „CARS 21. Konkurencingos automobilių pramonės reglamentavimo sistema XXI amžiuje“. Supaprastinimo srityje Aukšto lygio grupė, be kita ko, pasiūlė dvi teisines priemones, kuriomis būtų numatyta galimybė gamintojams patiems atlikti patvirtinimo bandymus, t. y., kad jie taip pat patys galėtų paskirti atlikti techninės tarnybos užduotis (savarankiškas bandymas), ir galimybė vietoj fizinių bandymų naudoti kompiuterinius modeliavimus (virtualūs bandymai). Todėl šiame reglamente turėtų būti nustatytos išsamios virtualių bandymų ir savarankiškų bandymų sąlygos, kaip išdėstyta Reglamento (ES) Nr. 168/2013 32, 64 ir 65 straipsniuose;
(18)
kompiuterizuoti metodai, visų pirma automatizuotas projektavimas, plačiai naudojami viso inžinerinio proceso metu - pradedant konceptualiojo projekto rengimu, komponentų ir įrangos išdėstymu, sąrankų stiprumo ir dinaminės analizės atlikimu ir baigiant gamybos metodų nustatymu. Turima programinė įranga leidžia taikyti virtualių bandymų metodus, grindžiamus tokia metodika, kurios įdiegimą „CARS 21“ aukšto lygio grupė išskyrė kaip gamintojų sąnaudų mažinimo būdą, nes panaikinama prievolė tipo patvirtinimo tikslais gaminti prototipus. Gamintojams, nepageidaujantiems pasinaudoti virtualių bandymų privalumais, turėtų būti leidžiama toliau taikyti turimus fizinių bandymų metodus;
(19)
tipo patvirtinimo bandymus atlieka techninės tarnybos, kurias Komisijai deramai nurodė valstybių narių tipo patvirtinimo institucijos, pagal atitinkamus tarptautinius standartus įvertinusios jų profesionalumą ir kompetenciją. Tuose standartuose numatyti reikalavimai, kuriuos turi atitikti gamintojas ar jo vardu veikiantis subrangovas, kad patvirtinimo institucija jį paskirtų technine tarnyba, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2002/24/EB (8) (Pagrindų direktyva). Tačiau siekiant užkirsti kelią interesų konfliktui turėtų būti apibrėžtos gamintojų pareigos. Taip pat turėtų būti išaiškintos sąlygos, kuriomis gamintojas gali pavesti atlikti bandymus subrangovui;
(20)
viena pagrindinių ES tipo patvirtinimo sistemos ypatybių - patvirtinimo instituciją ir jos paskirtas technines tarnybas turėtų sieti didelis abipusis pasitikėjimas. Todėl techninėms tarnyboms ir patvirtinimo institucijai keičiantis dokumentais turi būti užtikrintas skaidrumas ir aiškumas;
(21)
virtualių bandymų metodas turėtų užtikrinti tokį patį pasikliovimo lygį kaip ir fizinių bandymų rezultatai. Todėl tikslinga nustatyti atitinkamas sąlygas, užtikrinančias, kad gamintojas, pats atlikdamas techninės tarnybos užduotis, arba gamintojo ar techninės tarnybos vardu veikiantis subrangovas galėtų deramai patvirtinti taikytus matematinius modelius;
(22)
svarbi ES tipo patvirtinimo proceso dalis - transporto priemonių, komponentų ar atskirų techninių mazgų atitikties patikra viso gamybos proceso metu. Ši atitikties patikra atliekama fiziškai bandant iš gamybos linijos paimtas transporto priemones, komponentus ar atskirus techninius mazgus. Gamybos atitikčiai tikrinti neturėtų būti leidžiama taikyti virtualių metodų, net jei jie buvo taikyti tipo patvirtinimo tikslais;
(23)
šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo Reglamento (ES) Nr. 168/2013 taikymo datos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
DALYKAS IR APIBRĖŽTYS
1 straipsnis
Dalykas
1. Šiame reglamente nustatomi išsamūs transporto priemonės konstrukcijos techniniai reikalavimai ir bandymų metodika, taip pat bendrieji L kategorijos transporto priemonių ir tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, komponentų bei atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagal Reglamentą (ES) Nr. 168/2013 reikalavimai, taip pat pateikiamas JT EEK taisyklių ir jų pakeitimų sąrašas.
2. Jame taip pat nustatomi techninių tarnybų veiklos standartai ir jų vertinimo tvarka.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Vartojamos Reglamente (ES) Nr. 168/2013 pateiktos apibrėžtys. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
1) priemonės nuo neteisėto keitimo- techninių reikalavimų ir specifikacijų, kurių paskirtis - kuo geriau apsaugoti transporto priemonės galios pavarą nuo neteisėtų pakeitimų, dėl kurių gali būti pažeista funkcinė sauga (ypač padidinus transporto priemonės galią), padaryta žala aplinkai ir kurių neleidžiama daryti pagal II priedą, rinkinys;
2) įleidimo vamzdynas- įleidimo kanalo ir įsiurbimo vamzdžio derinys;
3) įleidimo kanalas- oro įsiurbimo kanalas cilindre, cilindro galvutėje ir karteryje;
4) įsiurbimo vamzdis- dalis, prijungta prie karbiuratoriaus arba oro valdymo sistemos ir cilindro, cilindro galvutės ar karterio;
5) įleidimo sistema- įleidimo kanalo ir įsiurbimo vamzdžio derinys;
6) dujų išmetimo sistema- išmetimo vamzdžio, plėtimosi bakelio, išmetamųjų dujų triukšmo slopintuvo ir taršos kontrolės įtaiso (-ų) derinys;
7) specialūs įrankiai- įrankiai, naudojami kartu su apsaugos nuo neteisėto keitimo įtaisais, kuriais gali naudotis tik tie platintojai, kuriems transporto priemonės gamintojas suteikė leidimą, ir kurie nėra viešai prieinami;
8) uždegimo sistemos kibirkšties perdavimas- priverstinio uždegimo variklio uždegimo sistemoje susidariusios kibirkšties, naudojamos degiajam mišiniui uždegti, savybės, pvz., laikas, lygis ir padėtis;
9) degalų tiekimo sistema- komponentų rinkinys, sudarytas iš degalų talpyklos, degiojo mišinio maišymo arba įpurškimo įtaiso (-ų) ir kitų tarp jų esančių įtaisų;
10) gamybos atitiktis- užtikrinimas, kad visos produktų serijos yra pagamintos laikantis tipo patvirtinime nurodytų specifikacijų, eksploatavimo ir ženklinimo reikalavimų;
11) kokybės valdymo sistema- tarpusavyje susiję arba tarpusavyje sąveikaujantys elementai, kuriais organizacijos naudojasi valdydamos kokybės politiką ir kontroliuodamos, kaip ji įgyvendinama ir kokių kokybės tikslų pasiekta;
12) auditas- sistemingas, dokumentais grindžiamas procesas, kurio metu renkami įrodymai, siekiant objektyviai, nešališkai ir savarankiškai įvertinti, kaip taikomi audito kriterijai;
13) taisomieji veiksmai- problemų sprendimo proceso priemonės kokybės valdymo procese, kuriomis siekiama pašalinti neatitikties priežastis arba nepageidaujamą padėtį ir užkirsti kelią jų pasikartojimui;
14) sertifikavimas- nacionalinės akreditacijos įstaigos patvirtinimas, kad organizacija atitinka reikalavimus, apibrėžtus darniuosiuose standartuose, ir, jei taikoma, kitus papildomus reikalavimus, įskaitant pagal atitinkamų sektorių schemas taikomus reikalavimus, atlikti konkrečią atitikties vertinimo veiklą;
15) L kategorijos transporto priemonės sukabinimo įtaisas- visos dalys ir įtaisai, sumontuoti ant transporto priemonės rėmų, atraminių kėbulo dalių ir važiuoklės taip, kad velkančioji ir velkamoji transporto priemonė yra sujungiamos viena su kita, taip pat pritvirtintos arba nuimamos dalys, naudojamos sukabinimo įtaisams pritvirtinti, reguliuoti arba eksploatuoti;
16) rutulinis sukabinimo įtaisas ir vilkimo mentė- sukabinimo įtaisas, kurį sudaro prie L kategorijos transporto priemonės pritvirtinti rutulinis įtaisas ir mentė, prie kurių sukabinimo galvute prikabinama priekaba;
17) sukabinimo galvutė- prie priekabos grąžulo pritvirtintas mechaninis sujungimo įtaisas, prijungiamas prie L kategorijos transporto priemonės rutulinio sukabinimo įtaiso;
18) sukabinimo taškas- prie velkamos transporto priemonės pritvirtinto sukabintuvo sujungimas su prie velkančios transporto priemonės pritvirtintu sukabintuvu;
19) pagalbinis sukabintuvas- sujungimo įtaisas, kuriuo užtikrinama, kad atsijungus pagrindiniam sukabinimo įtaisui priekaba liks sujungta su velkančia transporto priemone ir kad priekabą vis dar būtų galima šiek tiek valdyti;
20) plokštės kraštas- plokštės kontūrai, kurie, jei būtų lygūs ir stačiakampio formos, turėtų keturis aiškiai atskiriamus kraštus, o bendras medžiagos storis neviršytų 10 mm;
21) atrama- bet kuri iškyša arba dalis, kuri atrodo esanti apvali arba beveik apvali, įskaitant varžtų ir sraigtų galvutes, kurios bendras skersmuo palyginti pastovus ir kurios galas yra laisvas ir gali būti liečiamas;
22) tinklelio dydis- viename tinklelio (linijiniame) colyje esančių akučių skaičius;
23) krovininė platforma- prie L kategorijos transporto priemonės pritvirtinta platforma kroviniams vežti;
24) standartinė įranga- bazinė transporto priemonės konfigūracija, kai transporto priemonėje įrengti visi elementai, reikalaujami pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priede nurodytus norminius aktus, įskaitant visus elementus, kurie įrengti be papildomų konfigūracijos ar įrangos lygio specifikacijų;
25) pasirenkama įranga- standartinei įrangai nepriklausantys elementai, kuriuos gamintojas savo nuožiūra gali sumontuoti transporto priemonėje;
26) pasirenkamos įrangos masė- įrangos, kuri, neskaitant standartinės įrangos, gali būti įrengta transporto priemonėje pagal gamintojo specifikacijas, masė;
27) sukabinimo masė- sukabinimo įtaiso ir dalių, reikalingų tam įtaisui pritvirtinti prie transporto priemonės, masė;
28) didžiausia techniškai leidžiama masė sukabinimo taške- masė, kuri atitinka didžiausią leidžiamą statinę vertikalią apkrovą velkančiosios transporto priemonės sukabinimo taške (S ar U vertė) atsižvelgiant į sukabinimo įtaiso ir velkančiosios transporto priemonės konstrukcines savybes;
29) faktinė masė- parengtos eksploatuoti transporto priemonės, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 168/2013 5 straipsnyje, masė, pridėjus vairuotojo svorį (75 kg), alternatyvių degalų talpyklos (jei yra) masę ir atskiroje transporto priemonėje įrengtos pasirenkamos įrangos masę;
30) didžiausia techniškai leidžiama pakrautos transporto priemonės masė (M)- didžiausia masė, priskiriama transporto priemonei remiantis jos konstrukcinėmis savybėmis ir numatytą eksploataciją;
31) didžiausia techniškai leidžiama velkamoji masė (TM)- didžiausia masė, kurią gali vilkti velkančioji transporto priemonė;
32) ašis- bendra dviejų ar daugiau varomųjų ar laisvai besisukančių ratų, sudarančių vieną ar daugiau ratų junginį ir esančių toje pačioje plokštumoje, kuri statmena išilginei transporto priemonės centrinei linijai, sukimosi ašis;
33) didžiausia techniškai leidžiama ašiai tenkanti masė- masė, atitinkanti didžiausią leidžiamą statinę vertikalią apkrovą, kuria ašies ratai veikia žemės paviršių, atsižvelgiant į ašies ir transporto priemonės konstrukcines savybes ir numatytą eksploataciją;
34) naudingoji krovinio masė- skirtumas tarp didžiausios techniškai leidžiamos pakrautos transporto priemonės masės ir faktinės transporto priemonės masės;
35) išilginė plokštuma- vertikali plokštuma, lygiagreti transporto priemonės, važiuojančios tiesiai į priekį, krypčiai;
36) išmetamųjų teršalų kontrolės sistema- elektroninis variklio valdiklis ir kiekviena dujų išmetimo arba garavimo sistemoje esanti sudedamoji su išmetamųjų teršalų kiekiu susijusi dalis, tam valdikliui teikianti įvesties duomenis arba iš jo gaunanti išvesties duomenis;
37) trikčių indikatorius (MI)- regimasis arba girdimasis indikatorius, kuris transporto priemonės vairuotojui aiškiai praneša apie triktis, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 168/2013 21 straipsnyje;
38) triktis- sudedamosios dalies arba sistemos gedimas, dėl kurio padidėjęs transporto išmetamų teršalų lygis viršytų Reglamento (ES) Nr. 168/2013 VI priede nustatytas OBD ribas, arba įsijungia bet koks veikimo režimas, dėl kurio gerokai sumažėja variklio sukimo momentas, arba OBD sistema neatitinka pagrindinių XII priede nustatytų stebėjimo reikalavimų;
39) antrinis oras- siurbliu, oro vožtuvu ar kitomis priemonėmis į išmetamųjų dujų sistemą leidžiamas oras, kad būtų pagerinta išmetamųjų dujų sraute esančių HC ir CO oksidacija;
40) uždegimo pertrūkis- degimo stoka priverstinio uždegimo variklio cilindre dėl to, kad nėra kibirkšties, dėl netinkamo degalų dozavimo, mažo slėgio arba dėl kokios nors kitos priežasties;
41) I tipo bandymas- važiavimo ciklas, taikomas patvirtinimams, atsižvelgiant į išmetamųjų teršalų kiekį;
42) važiavimo ciklas- bandymo ciklas, sudarytas iš variklio paleidimo, važiavimo režimo, kai nustatoma triktis, jeigu tokia būtų, ir variklio išjungimo;
43) įšilimo ciklas- toks transporto priemonės veikimas, kai aušinimo skysčio temperatūra po variklio paleidimo padidėja bent 22 K ir pasiekia bent 343,2 K (70 °C) temperatūrą;
44) degalų tiekimo reguliavimas- tai pagrindinio degalų tiekimo režimo reguliavimas taikant grįžtamąjį ryšį;
45) trumpalaikis degalų tiekimo reguliavimas- pagrindinio degalų tiekimo režimo dinaminis arba momentinis reguliavimas;
46) ilgalaikis degalų tiekimo reguliavimas- tai, palyginti su trumpalaikiu, laipsniškai atliekamas degalų dozavimo reguliavimas, kuriuo kompensuojami ilgainiui atsirandantys transporto priemonės skirtumai ir laipsniškai susidarantys pokyčiai;
47) apskaičiuotoji apkrovos vertė- šia verte nurodomas einamasis oro srautas, padalytas iš didžiausio srauto, kai didžiausias oro srautas yra patikslintas atsižvelgiant į aukštį virš jūros lygio, jeigu tas aukštis žinomas. Ši apibrėžtis pateikia nedimensinį skaičių, kuris varikliui nėra būdingas ir kuris aptarnaujančiam darbuotojui nurodo panaudojamą variklio galios dalį (kai droselinė sklendė atsklęsta iki galo);
48) nuolatinis numatytasis išmetamų teršalų kiekio režimas- tai atvejis, kai variklio valdiklis nuolat persijungia į tokį veikimo režimą, kurį taikant valdikliui nebūtina gauti įvesties duomenų iš sugedusio komponento arba sistemos, jeigu dėl to sugedusio komponento arba sistemos padidėjęs transporto priemonės išmetamų teršalų lygis viršytų Reglamento (ES) Nr. 168/2013 VI priedo B skirsnyje nustatytas ribas;
49) galios mažinimo įrenginys- variklio galią transporto priemonėje įrengtiems pagalbiniams įtaisams tiekiantis įtaisas;
50) prieiga prie OBD sistemos- prieiga prie visų su išmetamaisiais teršalais susijusių ir saugai svarbių OBD duomenų, įskaitant visus su aplinkosauga arba funkcine sauga susijusių transporto priemonės sudedamųjų dalių patikrai, gedimų nustatymui, techninei priežiūrai arba remontui būtinus gedimų kodus, per nuosekliąją standartinės diagnostinės jungties sąsają (pagal XII priedo 1 priedėlio 3.12 punktą);
51) neribota prieiga prie OBD sistemos-
a)
nuo prieigos kodo, kurį galima gauti tik iš gamintojo, arba panašaus įtaiso nepriklausanti prieiga, arba
b)
prieiga, leidžianti gautus duomenis įvertinti be jokios specialios dekodavimo informacijos, jeigu ta informacija pati nėra standartizuota.
52) standartizuoti duomenys- visa duomenų srauto informacija, įskaitant visus gedimo kodus, pateikiama tik pagal pramonės standartus, remiantis tuo, kad jos formatas ir leidžiamos parinktys yra aiškiai apibrėžtos, siekiant L kategorijos transporto priemonių gamybos šakoje garantuoti didžiausią suderinimo lygį, ir tokią informaciją aiškiai leidžia naudoti šis reglamentas;
53) trūkumas- transporto priemonės OBD sistemų atžvilgiu tai padėtis, kai ne daugiau kaip dviejų stebimų atskirų komponentų ar sistemų laikinos arba nuolatinės veikimo charakteristikos blogina paprastai veiksmingą OBD atliekamą tų komponentų ar sistemų stebėseną arba komponentai ar sistemos neatitinka visų kitų išsamių OBD taikomų reikalavimų;
54) varymo sistemos sukimo momento žymus sumažinimas- varomosios jėgos sukimo momentas, ne didesnis kaip 90 % sukimo momento įprastiniu veikimo režimu;
55) reljefinio tinklelio paviršius- iš vienodai, ne didesniu kaip 15 mm atstumu viena nuo kitos išdėstytų tam tikros formos (apvalios, ovalo, rombo, stačiakampio ar kvadrato) skylučių sudarytas paviršius;
56) grotelių paviršius- ne didesniu kaip 15 mm atstumu tolygiai vienas nuo kito išdėstytų strypų sudarytas paviršius;
57) vardinis paviršius- teoriškai geometrijos atžvilgiu nepriekaištingas paviršius, neatsižvelgiant į paviršiaus nelygumus, pvz., iškyšas ar įlinkius;
58) pokrypis- kampinio nuokrypio nuo vertikaliosios plokštumos laipsnis;
59) klientui pritaikytas pakeitimas- bet koks transporto priemonės, sistemos, komponento arba atskiro techninio mazgo pakeitimas, kuris daromas konkrečiu kliento prašymu ir turi būti patvirtinamas;
60) perkelta sistema- Reglamento (ES) Nr. 168/2013 3 straipsnio 15 dalyje apibrėžta sistema, perkelta iš seno tipo transporto priemonės į naujo tipo transporto priemonę;
61) stovas- prie transporto priemonės tvirtai pritvirtintas įtaisas, galintis laikyti be priežiūros paliktą transporto priemonę stovėjimo padėtyje;
62) atraminis stovas- stovas, kuris, jį prailginus arba atlenkus, remia transporto priemonę tik iš vienos pusės, kai abu jos ratai liečiasi su pagrindu;
63) centrinis stovas- stovas, kuris, jį atlenkus į eksploatacinę padėtį, laiko transporto priemonę, jai vienu ar keletu taškų remiantis į pagrindą abiejose transporto priemonės vidurio išilginės plokštumos pusėse;
64) skersinis pakrypimas- procentais išreikštas faktinio atramos paviršiaus šoninis nuolydis, kai transporto priemonės vidurio išilginės plokštumos ir atramos paviršiaus susikirtimas sudaro statmenį su maksimalaus nuolydžio linija;
65) išilginis pakrypimas- procentais išreikštas faktinio atramos paviršiaus išilginis nuolydis, kai transporto priemonės vidurio išilginė plokštuma yra lygiagreti maksimalaus nuolydžio linijai;
66) stovo eksploatacinė padėtis- prailginto arba atlenkto stovo padėtis, kurioje jis turi būti stovint;
67) stovo neeksploatacinė padėtis- sutrumpinto arba užlenkto stovo padėtis, kurioje jis turi būti važiuojant.
II SKYRIUS
SU TRANSPORTO PRIEMONE SUSIJUSIOS GAMINTOJO PRIEVOLĖS
3 straipsnis
Su transporto priemonės konstrukcija susiję montavimo ir įrodymo reikalavimai
1. Gamintojai, norėdami laikytis Reglamento (ES) Nr. 168/2013 18 straipsnyje ir II priede nustatytų transporto priemonės konstrukcijos reikalavimų, L kategorijos transporto priemonėse įrengia funkcinei saugai bei aplinkosaugai įtakos turinčias sistemas, komponentus ir atskirus techninius mazgus, suprojektuotus, sukonstruotus ir surinktus taip, kad įprastai naudojama ir laikantis gamintojo nurodymų prižiūrima transporto priemonė atitiktų išsamius techninius reikalavimus ir bandymų procedūras.
2. Pagal 6-20 straipsnius gamintojai fiziniais įrodomaisiais bandymais patvirtinimo institucijai įrodo, kad Sąjungoje rinkai tiekiamos, registruojamos ar pradedamos eksploatuoti L kategorijos transporto priemonės atitinka Reglamento (ES) Nr. 168/2013 III skyriuje nustatytus transporto priemonės konstrukcijos reikalavimus, taip pat šio reglamento 6-20 straipsniuose nustatytus išsamius techninius reikalavimus ir bandymų procedūras.
3. Gamintojai užtikrina, kad Sąjungoje rinkai tiekiamos ar pradedamos eksploatuoti atsarginės dalys ir įranga atitinka susijusius Reglamento (ES) Nr. 168/2013 reikalavimus, kaip nustatyta pagal šiame reglamente nurodytus išsamius techninius reikalavimus ir bandymų procedūras. Patvirtinta L kategorijos transporto priemonė, kurioje sumontuota tokia atsarginė dalis ar įranga, atitinka tokius pačius bandymų reikalavimus ir veiksmingumo ribines vertes, kaip ir transporto priemonė, kurioje sumontuota originali dalis ar įranga, atitinkanti Reglamento (ES) Nr. 168/2013 22 straipsnio 2 dalyje, taip pat 23 ir 24 straipsniuose nustatytus ir mažesnius patvarumo reikalavimus.
4. Gamintojai taip pat užtikrina, kad tipo patvirtinimo procedūros gamybos atitikčiai patikrinti būtų atliekamos laikantis išsamių transporto priemonės konstrukcijos reikalavimų, nustatytų Reglamento (ES) Nr. 168/2013 33 straipsnyje, ir išsamių šio reglamento techninių reikalavimų.
5. Kai taikoma, gamintojai patvirtinimo institucijai pateikia aprašą priemonių, kurių imtasi siekiant užtikrinti, kad nebūtų galima neteisėtai pakeisti galios pavaros valdymo sistemos, įskaitant išmetamųjų teršalų ir funkcinės saugos valdymo kompiuterius.
4 straipsnis
JT EEK taisyklių taikymas
1. Patvirtinant tipą taikomos šio reglamento I priede nurodytos JT EEK taisyklės ir jų pakeitimai.
2. Transporto priemonės, kurių didžiausias projektinis greitis ne didesnis kaip 25 km/h, atitinka visus JT EEK taisyklėse nustatytus susijusius reikalavimus, taikomus transporto priemonėms, kurių didžiausias projektinis greitis didesnis nei 25 km/h.
3. JT EEK taisyklėse nurodytos transporto priemonių kategorijos L1, L2, L3, L4, L5, L6 ir L7 laikomos atitinkančiomis pagal šį reglamentą nurodytas transporto priemonių kategorijas L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ir L7e, įskaitant visas pakategores.
5 straipsnis
Transporto priemonės konstrukcijos reikalavimų ir bandymų procedūrų techninės specifikacijos
1. Transporto priemonės konstrukcijos bandymų procedūros atliekamos laikantis šiame reglamente nustatytų bandymų reikalavimų.
2. Bandymų procedūras atlieka ar stebi patvirtinimo institucija arba patvirtinimo institucijos įgaliojimu - techninė tarnyba.
3. Matavimų metodai ir bandymų rezultatai patvirtinimo institucijai pateikiami Reglamento (ES) Nr. 168/2013 32 straipsnio 1 dalyje nustatytos formos bandymų protokole.
6 straipsnis
Apsaugos nuo neteisėto galios pavaros keitimo priemonių (priemonės nuo neteisėto keitimo) reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C1 punkte nurodytoms apsaugos nuo neteisėto galios pavaros keitimo priemonėms (priemonėms nuo neteisėto keitimo) taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento II priedą.
7 straipsnis
Tipo patvirtinimo procedūrų tvarkos reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C2 punkte nurodytoms tipo patvirtinimo procedūroms taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento III priedą.
8 straipsnis
Gamybos atitikties reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C3 punkte nurodytai gamybos atitikčiai taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento IV priedą.
9 straipsnis
Sukabinimo įtaisų ir prikabintuvų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C4 punkte nurodytiems sukabinimo įtaisams ir prikabintuvams taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento V priedą.
10 straipsnis
Apsaugos nuo neteisėto pasinaudojimo įtaisų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C5 punkte nurodytiems apsaugos nuo neteisėto pasinaudojimo įtaisams taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento VI priedą.
11 straipsnis
Elektromagnetinio suderinamumo (EMS) reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C6 punkte nurodytam elektromagnetiniam suderinamumui (EMS) taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento VII priedą.
12 straipsnis
Išorinių iškyšų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C7 punkte nurodytoms išorinėms iškyšoms taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento VIII priedą.
13 straipsnis
Degalų talpyklų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C8 punkte nurodytoms degalų talpykloms taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento IX priedą.
14 straipsnis
Krovos platformų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C9 punkte nurodytoms krovininėms platformoms taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento X priedą.
15 straipsnis
Masės ir matmenų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C10 punkte nurodytiems masei ir matmenims taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento XI priedą.
16 straipsnis
Funkcinės transporto priemonės diagnostikos sistemos reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C11 punkte nurodytai funkcinei transporto priemonės diagnostikos sistemai taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento XII priedą.
17 straipsnis
Keleivių ranktūrių ir pakojų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C12 punkte nurodytiems keleivių ranktūriams ir pakojoms taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento XIII priedą.
18 straipsnis
Valstybinio numerio ženklo tvirtinimo vietos reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C13 punkte nurodytai valstybinio numerio ženklo tvirtinimo vietai taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento XIV priedą.
19 straipsnis
Prieigos prie transporto priemonės remonto ir techninės priežiūros informacijos reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C14 punkte nurodytai prieigai prie transporto priemonės remonto ir techninės priežiūros informacijos taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento XV priedą.
20 straipsnis
Stovų reikalavimai
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C15 punkte nurodytiems stovams taikomos bandymų procedūros vykdomos ir atitiktis reikalavimams tikrinama pagal šio reglamento XVI priedą.
III SKYRIUS
SU TECHNINĖMIS TARNYBOMIS SUSIJUSIOS PRIEVOLĖS IR REIKALAVIMAI
21 straipsnis
Techninių tarnybų veiklos standartai ir vertinimo tvarka
Techninės tarnybos turi laikytis Reglamento (ES) Nr. 168/2013 II priedo C16 punkte nurodytų veiklos standartų ir jų vertinimo procedūros, o atitiktis tikrinama pagal šio reglamento XVII priedą.
22 straipsnis
Leidimas atlikti savarankiškus bandymus
Reglamento (ES) Nr. 168/2013 64 straipsnio 1 dalyje nurodyti savarankiški bandymai vidaus techninių tarnybų atliekami tik jei tai leidžiama pagal šio reglamento III priedą.
IV SKYRIUS
VALSTYBIŲ NARIŲ PRIEVOLĖS
23 straipsnis
Transporto priemonių, sistemų, komponentų ir atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimas
Pagal Reglamento (ES) Nr. 168/2013 18, 25 ir 33 straipsnius, nuo to reglamento IV priede nustatytų datų nacionalinės institucijos, taikydamos Reglamento (ES) Nr. 168/2013 43 straipsnio 1 dalį, laiko Reglamento (ES) Nr. 168/2013 ir šio reglamento nuostatų neatitinkančių naujų transporto priemonių atitikties sertifikatus nebegaliojančiais ir dėl su išmetamaisiais teršalais, degalų ar energijos sunaudojimu arba su taikomais funkcinės saugos ar transporto priemonės konstrukcijos reikalavimais susijusių priežasčių draudžia tokias transporto priemones tiekti rinkai, registruoti ar pradėti eksploatuoti.
V SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
24 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2016 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. lapkričio 21 d.