NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 661/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Rady (ES) č. 2012/2002 (4) byl zřízen Fond solidarity Evropské unie (dále jen „fond“).
(2)
Pro Unii je důležité, aby měla k dispozici spolehlivý a pružný nástroj, který jí umožní projevovat solidaritu, vydávat jasné politické signály, jakož i poskytovat skutečnou pomoc občanům postiženým závažnými přírodními katastrofami, které mají závažné důsledky pro hospodářský a sociální vývoj.
(3)
Záměru pomáhat kandidátským zemím na cestě k stabilitě a udržitelnému hospodářskému a politickému rozvoji prostřednictvím jasné evropské perspektivy, který Unie vyjádřila, by neměly bránit nepříznivé dopady závažných přírodních katastrof. Unie by tedy měla i nadále projevovat solidaritu s těmi třetími zeměmi, které jednají o přistoupení k Unii a s nimiž byla zahájena mezivládní konference o přistoupení. Zahrnutí těchto zemí do působnosti uvedeného nařízení v důsledku toho vyžaduje jako dodatečný právní základ použití článku 212 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(4)
Komise by měla být schopna rychle rozhodnout o přidělení zvláštních finančních prostředků a jejich co nejrychlejším uvolnění. Správní postupy by měly být odpovídajícím způsobem upraveny a omezeny na nezbytné minimum. Za tímto účelem uzavřely Evropský parlament, Rada a Komise interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (5).
(5)
Terminologie a postupy podle nařízení (ES) č. 2012/2002 by měly být uvedeny v soulad s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6).
(6)
Definice přírodní katastrofy, která určuje oblast působnosti nařízení (ES) č. 2012/2002, by měla být jednoznačná.
(7)
Škoda způsobená jinými typy katastrof, které jsou prostřednictvím kaskádového efektu přímým následkem přírodní katastrofy, by měla být pro účely nařízení (ES) č. 2012/2002 považována za součást přímých škod způsobených danou přírodní katastrofou.
(8)
Aby byla kodifikována zavedená praxe a zajištěno rovné zacházení se žádostmi, měly by být finanční příspěvky z fondu udělovány pouze v případě přímých škod.
(9)
Závažná přírodní katastrofa ve smyslu nařízení (ES) č. 2012/2002 by měla být dále definována jako katastrofa, která způsobila přímé škody nad prahovou hodnotu vyčíslenou finančně. Tyto škody by měly být vyjádřeny v cenách referenčního roku nebo jako procento hrubého národního důchodu (HND) dotčeného státu.
(10)
Aby se lépe zohlednila zvláštní povaha přírodních katastrof, jež sice mají závažné důsledky pro hospodářský a sociální vývoj dotčených regionů, avšak nedosahují požadované minimální prahové hodnoty nutné pro čerpání finančního příspěvku z fondu, měla by být kritéria pro regionální přírodní katastrofy určena na základě škod, které lze vypočíst jako podíl regionálního hrubého domácího produktu (HDP), přičemž specifická strukturální sociální a hospodářská situace Guadeloupu, Francouzské Guayany, Martiniku, Réunionu, Svatého Bartoloměje, Svatého Martina, Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů jakožto nejvzdálenějších regionů ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování EU, která je prohlubována jejich zvláštními rysy, odůvodňuje zavedení zvláštní prahové hodnoty ve výši 1 % HDP jako odchylky pro tyto regiony. Tato kritéria by měla být určena jasným a jednoduchým způsobem, aby se tak snížila možnost, že budou podány žádosti, které nesplňují požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 2012/2002.
(11)
Aby mohly být žádosti posouzeny spravedlivě, měly by být pro účely určení přímých škod používány harmonizované údaje Eurostatu.
(12)
Fond by měl přispívat k obnově funkčního stavu infrastruktury, k vyčištění oblastí zasažených katastrofou a k uhrazení nákladů na záchranné práce a dočasné ubytování postiženého obyvatelstva během celého prováděcího období. Mělo by být vymezeno, co lze považovat za obnovu funkčního stavu infrastruktury a do jaké míry může fond přispět na související náklady. Je také nutné vymezit období, během něhož lze ubytování pro osoby, které v důsledku přírodní katastrofy ztratily domov, považovat za dočasné.
(13)
Ustanovení nařízení (ES) č. 2012/2002 by měla být přizpůsobena obecné politice financování Unií ve vztahu k dani z přidané hodnoty.
(14)
Mělo by být také stanoveno, do jaké míry mohou způsobilá opatření zahrnovat výdaje na technickou pomoc.
(15)
Aby se vyloučilo, že přijímající státy budou mít ze zásahu fondu čistý zisk, měly by být stanoveny podmínky, za nichž mohou opatření financovaná fondem vytvářet příjmy.
(16)
Určité typy přírodních katastrof, jako jsou sucha a podobně, se vyvíjejí po delší dobu, než se projeví jejich katastrofické důsledky. Je třeba stanovit, že je možné fond využít i v těchto případech.
(17)
Je důležité zajistit, aby způsobilé státy vynaložily nezbytné úsilí na předcházení vzniku přírodních katastrof a na zmírňování jejich dopadů, včetně plného uplatňování příslušných právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání a používání dostupných finančních prostředků Unie na příslušné investice. Proto je třeba stanovit, že pokud podle pravomocného rozsudku Soudního dvora Evropské unie členský stát nesplnil požadavky příslušných právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání poté, co obdržel finanční příspěvek z fondu na předešlou přírodní katastrofu, může být v případě další žádosti týkající se přírodní katastrofy stejné povahy žádost zamítnuta nebo výše finančního příspěvku snížena.
(18)
Členské státy mají možnost v reakci na přírodní katastrofu potřebovat finanční podporu rychleji, než jak umožňují běžné postupy. Pro tento účel je vhodné umožnit, aby byla na žádost dotčeného členského státu záloha uvolněna krátce poté, co byla žádost o finanční příspěvek z fondu podána Komisi. Záloha by neměla překročit určitou částku a její výše by měla být zaúčtována při vyplácení konečného finančního příspěvku. Členské státy by měly vrátit neoprávněně vyplacené zálohy zpět ve stanovené krátké lhůtě. Vyplacení zálohy by nemělo předjímat konečné rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu.
(19)
Správní postupy vedoucí k vyplacení finančního příspěvku by měly být co nejjednodušší a časově nejúspornější. Pro členské státy by proto podrobná ustanovení týkající se provádění finančního příspěvku z fondu měla být obsažena v prováděcích aktech o přidělení příspěvku. Pro přijímající státy, které dosud nejsou členskými státy, by měly být z právních důvodů zachovány samostatné prováděcí dohody.
(20)
Komise by měla vydat pokyny pro členské státy o tom, jak fond efektivně využívat a uplatňovat a jak co nejjednodušším způsobem podat žádost o pomoc z fondu.
(21)
Nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 zavedlo změny ve sdíleném a nepřímém řízení, včetně zvláštních požadavků na předkládání zpráv, které by měly být zohledněny. Povinnost předkládat zprávy by měla zohledňovat krátké období pro uskutečnění opatření v rámci fondu. Postupy určování subjektů odpovědných za řízení a kontrolu unijních fondů by měly odpovídat povaze nástroje a nezpožďovat vyplácení finančních příspěvků z fondu. Je proto nezbytné odchýlit se od nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(22)
Je třeba stanovit opatření, aby se zabránilo dvojímu financování opatření financovaných fondem a současně z jiných finančních nástrojů Unie nebo mezinárodních právních nástrojů sloužících ke kompenzaci konkrétních škod.
(23)
Prohlášení o výdajích, které státy uhradily z finančního příspěvku fondu, by mělo být co nejjednodušší. Během provádění finančního příspěvku by měl proto být pro země, které nejsou členy eurozóny, používán jeden směnný kurz.
(24)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení nařízení (ES) č. 2012/2002 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o rozhodnutí o konkrétním finančním příspěvku z fondu nebo o vyplacení jakékoli zálohy z fondu způsobilým státům.
(25)
Je vhodné upřesnit ustanovení nařízení (ES) č. 2012/2002 o ochraně finančních zájmů Unie, aby bylo možné jasně určit opatření pro prevenci, zjišťování a vyšetřování nesrovnalostí a osobami provádějícími statutární audit účtů zpětné získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých prostředků.
(26)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zajistit na úrovni Unie solidární opatření na podporu přírodní katastrofou postižených států, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy ad hoc, ale spíše jej, z důvodu použití systematické, řádné a nestranné metody poskytování finanční podpory za účasti všech členských států podle jejich kapacity, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Nařízení (ES) č. 2012/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2012/2002 se mění takto:
1)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
1. Na žádost členského státu nebo země jednající o přistoupení k Unii (dále jen „způsobilý stát“) může být pomoc z fondu uvolněna, pokud má závažná nebo regionální přírodní katastrofa, k níž došlo na území daného způsobilého státu nebo sousedního způsobilého státu, vážné následky pro životní podmínky, životní prostředí nebo hospodářství v jednom nebo více regionech daného způsobilého státu. Přímé škody vzniklé jako přímý důsledek přírodní katastrofy se považují za součást škod způsobených danou přírodní katastrofou.
2. Pro účely tohoto nařízení se „závažnou přírodní katastrofou“ rozumí jakákoli přírodní katastrofa, jež má ve způsobilém státě za následek přímé škody v odhadované výši přesahující 3 000 000 000 EUR v cenách roku 2011 nebo škody vyšší než 0,6 % jeho HND.
3. Pro účely tohoto nařízení se „regionální přírodní katastrofou“ rozumí jakákoli přírodní katastrofa, jež má v regionu na úrovni NUTS 2 některého způsobilého státu za následek přímé škody přesahující 1,5 % hrubého domácího produktu daného regionu (HDP).
Odchylně od prvního pododstavce, je-li dotčený region, ve kterém došlo k přírodní katastrofě, nejvzdálenějším regionem ve smyslu článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozumí se „regionální přírodní katastrofou“ jakákoli přírodní katastrofa, jež má za následek přímé škody přesahující 1 % HDP uvedeného regionu.
Pokud se přírodní katastrofa týká více regionů na úrovni NUTS 2, určí se prahová hodnota z průměru HDP těchto regionů váženého podle podílu každého regionu na celkové škodě.
4. Pomoc z fondu může být rovněž uvolněna v případě jakékoli přírodní katastrofy ve způsobilém státě, která představuje také závažnou přírodní katastrofu v sousedním způsobilém státě.
5. Pro účely tohoto článku se použijí harmonizované statistické údaje Eurostatu.“
2)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavce 1, 2 a 3 se nahrazují tímto:
„1. Pomoc se poskytuje ve formě finančního příspěvku z fondu. Na každou přírodní katastrofu obdrží způsobilý stát jeden finanční příspěvek.
2. Cílem fondu je doplnit úsilí dotčených států a uhradit část jejich veřejných výdajů za účelem pomoci způsobilému státu při provádění těchto základních záchranných opatření a opatření na obnovu, podle typu přírodní katastrofy:
a)
obnova funkčního stavu infrastruktury a provozů v odvětví energetiky, vodohospodářství a odpadních vod, telekomunikací, dopravy, zdravotnictví a vzdělávání;
b)
poskytnutí dočasného ubytování a financování záchranných prací k zajištění potřeb postiženého obyvatelstva;
c)
zajištění ochranných zařízení a opatření na ochranu kulturního dědictví;
d)
vyčištění oblastí postižených katastrofou včetně přírodních oblastí, je-li to vhodné, v souladu s přístupy založenými na ekosystému, jakož i okamžitá obnova postižených přírodních oblastí, aby se zabránilo bezprostředním účinkům eroze půdy.
Pro účely prvního pododstavce písm. a) se „obnovou funkčního stavu“ rozumí obnova infrastruktury a provozů do stavu před přírodní katastrofou. Není-li právně možné nebo ekonomicky opodstatněné obnovit stav před přírodní katastrofou nebo rozhodne-li se přijímající stát postiženou infrastrukturu či provoz přesunout na jiné místo nebo vylepšit jejich funkčnost za účelem posílení jejich schopnosti odolávat budoucím přírodním katastrofám, může fond přispět na náklady na obnovu pouze do výše odhadovaných nákladů spojených s návratem do původního stavu.
Náklady přesahující výši nákladů uvedenou v druhém pododstavci financuje přijímající stát z vlastních finančních prostředků nebo případně z jiných finančních prostředků Unie.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) se „dočasným ubytováním“ rozumí ubytování trvající do doby, než se postižené obyvatelstvo může vrátit do svých původních domovů po jejich opravě nebo rekonstrukci.
3. Platby z fondu jsou omezeny na financování opatření na zmírnění nepojistitelných škod a získají se zpět, jestliže náklady na nápravu škody následně uhradí třetí osoba v souladu s čl. 8 odst. 4.“;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Daň z přidané hodnoty (DPH) představuje způsobilý výdaj opatření, pouze pokud je podle vnitrostátních právních předpisů týkajících se DPH nevratná.
5. Technická pomoc pro účely řízení, monitorování, informování a komunikace, řešení stížností, kontroly a auditu není způsobilá pro finanční příspěvek z fondu.
Náklady související s přípravou a prováděním opatření uvedených v odstavci 2, včetně nákladů na nezbytné technické poradenství, jsou způsobilé jakožto součást nákladů na projekt.
6. Jestliže opatření uvedená v odstavci 2 s finančním příspěvkem z fondu vytvářejí příjmy, nesmí celkový finanční příspěvek z fondu přesáhnout celkové čisté náklady přijímajícího státu na záchranná opatření a opatření na obnovu. Přijímající stát zahrne prohlášení v tomto smyslu do zprávy o provádění finančního příspěvku z fondu předložené podle čl. 8 odst. 3.
7. K 1. říjnu každého roku by měla zůstat k dispozici alespoň jedna čtvrtina roční částky fondu na pokrytí potřeb, které vzniknou do konce roku.“
3)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušné vnitrostátní orgány způsobilého státu mohou co nejdříve, nejpozději však do dvanácti týdnů od vzniku první škody způsobené přírodní katastrofou, podat Komisi žádost o finanční příspěvek z fondu, přičemž uvede veškeré dostupné informace alespoň:
a)
o celkových přímých škodách způsobených přírodní katastrofou a jejím dopadu na postižené obyvatelstvo, hospodářství a životní prostředí;
b)
o odhadované výši nákladů na opatření uvedená v čl. 3 odst. 2;
c)
o jakýchkoli jiných zdrojích financování Unií;
d)
o jakýchkoli jiných vnitrostátních nebo mezinárodních zdrojích financování, včetně veřejného a soukromého pojistného plnění, jež by mohlo přispět k vyrovnání nákladů na nápravu škod;
e)
formou stručného popisu, o provádění právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům katastrof a jejich zvládání v souvislosti s povahou přírodní katastrofy.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„1a. V odůvodněných případech mohou odpovědné vnitrostátní orgány po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 1poskytnout další informace za účelem doplnění či aktualizace své žádosti.
1b. Komise vypracuje pokyny o tom, jak využívat a uplatňovat příspěvky z fondu efektivně. Tyto pokyny vypracuje do 30. září 2014 a uvede v nich podrobné informace o postupech přípravy žádostí, včetně požadavků na údaje, které jí mají být poskytnuty. Tyto pokyny se zveřejní na internetových stránkách příslušných generálních ředitelství Komise, která zajistí jejich další šíření do způsobilých států.
1c. V případě postupně se rozvíjející přírodní katastrofy se lhůta uvedená v odstavci 1 počítá ode dne, kdy orgány veřejné moci způsobilého státu poprvé učinily oficiální kroky proti následkům přírodní katastrofy nebo vyhlásily stav pohotovosti.“;
c)
odstavce 2 až 5 se nahrazují tímto:
„2. Na základě informací uvedených v odstavci 1 a veškerých vysvětlení poskytnutých způsobilým státem Komise posoudí, zda jsou splněny podmínky pro uvolnění prostředků z fondu, a určí v mezích dostupných prostředků částku případného finančního příspěvku z fondu; učiní tak co nejdříve a nejpozději šest týdnů po obdržení žádosti, přičemž za počátek této lhůty se považuje den obdržení úplné žádosti a nezapočítává se do ní čas potřebný k vypracování překladu.
Pokud Komise rozhodne o finančním příspěvku z fondu na základě žádosti přijaté po 28. červnu 2014 v souvislosti s přírodní katastrofou spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, může další žádosti o finanční příspěvek týkající se přírodní katastrofy stejné povahy zamítnout nebo může snížit uvolňovanou částku v případě, že dotčený členský stát je předmětem řízení pro neplnění povinností a Soudní dvůr Evropské unie vydal pravomocný rozsudek, podle něhož dotčený členský stát neprovedl právní předpisy Unie týkající se předcházení rizikům katastrof a jejich zvládání, které se přímo vztahují k povaze utrpěné přírodní katastrofy.
Všechny žádosti o finanční příspěvek z fondu Komise posuzuje spravedlivě.
3. Dospěje-li Komise k závěru, že podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku z fondu jsou splněny, neprodleně předloží Evropskému parlamentu a Radě návrhy potřebné pro uvolnění prostředků z fondu a schválení jejich odpovídající výše. Tyto návrhy obsahují
a)
veškeré dostupné informace uvedené v odstavci 1;
b)
veškeré další relevantní informace, jež má Komise k dispozici;
c)
důkaz splnění podmínek uvedených v článku 2 a
d)
odůvodnění navrhovaných částek.
Rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu společně přijmou Evropský parlament a Rada co nejdříve poté, co jim Komise předloží svůj návrh.
Komise na jedné straně i Evropský parlament a Rada na straně druhé usilují o to, aby doba potřebná pro uvolnění prostředků z fondu, byla co nejkratší.
4. Jakmile Evropský parlament a Rada prostředky uvolní, přijme Komise prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí o přidělení finančního příspěvku z fondu a bezodkladně finanční příspěvek vyplatí v jediné splátce přijímajícímu státu. Pokud byla podle článku 4a vyplacena záloha, vyplatí se pouze zbývající částka.
5. Výdaj je způsobilý pro finanční příspěvek ode dne vzniku prvních škod uvedeného v odstavci 1. V případě postupně se rozvíjející přírodní katastrofy je výdaj způsobilý pro finanční příspěvek ode dne, kdy orgány veřejné moci způsobilého státu poprvé učinily oficiální kroky proti následkům přírodní katastrofy nebo vyhlásily stav pohotovosti podle odstavce 1c.“
4)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 4a
1. Členský stát může při podání žádosti o finanční příspěvek z fondu určené Komisi požádat o vyplacení zálohy. Komise předběžně posoudí, zda žádost splňuje podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1, a ověří dostupnost rozpočtových zdrojů. Pokud jsou tyto podmínky splněny a jsou dostupné dostatečné zdroje, může Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijmout rozhodnutí přidělující zálohu a neprodleně ji vyplatit dříve, než je přijato rozhodnutí uvedené v čl. 4 odst. 4. Vyplacení zálohy nepředjímá konečné rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu.
2. Výše zálohy nesmí překročit 10 % předpokládané výše finančního příspěvku a v žádném případě nesmí překročit 30 000 000 EUR. Jakmile je určena konečná výše finančního příspěvku, vezme Komise před vyplacením zůstatku finančního příspěvku v úvahu celkovou výši zálohy. Komise získá zpět neoprávněně vyplacené zálohy.
3. Každá částka, která má být vrácena do souhrnného rozpočtu Unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v inkasním příkazu vydaném v souladu s článkem 78 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (7). Dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce po vydání příkazu.
4. Při přijímání návrhu souhrnného rozpočtu Unie na daný rozpočtový rok navrhne Komise, kdykoli je to nutné pro zajištění včasné dostupnosti rozpočtových zdrojů, Evropskému parlamentu a Radě, aby byla z fondu uvolněna částka do maximální výše 50 milionů EUR na výplaty záloh a aby byly odpovídající prostředky zapsány do souhrnného rozpočtu Unie.
Rozpočtová opatření musí být v souladu se stropy uvedenými v čl. 10 odst. 1 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (8).
(7) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1)." 						
(8) Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014-2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).“" 						
5)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
„Článek 5
1. Prováděcí akt přijatý podle čl. 4 odst. 4 obsahuje v příloze podrobná ustanovení o provádění finančního příspěvku z fondu.
Tato ustanovení obsahují zejména údaje o druhu a místě opatření, jež mají být na návrh způsobilého státu z fondu financována.
2. Před vyplacením finančního příspěvku z fondu způsobilému státu, který není členským státem, uzavře Komise s tímto státem dohodu o přenesení pravomocí, v níž stanoví podrobná ustanovení o provádění finančního příspěvku z fondu uvedená v odstavci 1 v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (9), jakož i závazky týkající se předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání.
3. Odpovědnost za volbu jednotlivých opatření a provádění finančního příspěvku z fondu má přijímající stát v souladu s tímto nařízením, zejména s čl. 3 odst. 2 a 3, s prováděcím aktem uvedeným v čl. 4 odst. 4 a případně s dohodou o přenesení pravomocí uvedenou v odstavci 2 tohoto článku.
4. Finanční příspěvek z fondu určený členskému státu je prováděn v rámci sdíleného řízení v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Finanční příspěvek z fondu určený způsobilému státu, který není členským státem, je prováděn v rámci nepřímého řízení v souladu s uvedeným nařízením.
5. Aniž je dotčena odpovědnost Komise za plnění souhrnného rozpočtu Unie, odpovídají za řízení a finanční kontrolu opatření, na něž se vztahuje podpora z fondu, přijímající státy. Mezi kroky, které přijmou, patří:
a)
ověření, že byly nastaveny řídící a kontrolní mechanismy a že jsou prováděny způsobem, který zajišťuje účinné a správné využívání finančních prostředků Unie v souladu se zásadami řádného finančního řízení;
b)
ověření, že financované akce byly řádně provedeny;
c)
zajištění, aby se financované výdaje zakládaly na ověřitelných podkladech a aby byly správné a řádné;
d)
prevence, zjištění a náprava nedostatků a zpětné získání neoprávněně vyplacených částek s případnými úroky z prodlení. Veškeré takové nesrovnalosti oznámí Komisi a průběžně ji informují o vývoji správních a soudních řízení.
6. Přijímající státy určí subjekty odpovědné za řízení a kontrolu opatření podporovaných fondem v souladu s články 59 a 60 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Zohlední přitom kritéria pro vnitřní prostředí, kontrolní činnosti, informace a komunikaci a monitorování. Členské státy mohou určit subjekty, které již byly určeny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (10).
Při předkládání zprávy a příslušného prohlášení podle čl. 8 odst. 3 tohoto nařízení takto určené orgány poskytnou Komisi informace uvedené v čl. 59 odst. 5 nebo čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 za celé prováděcí období.
7. Pokud je zjištěna nesrovnalost, provede přijímající stát požadované finanční opravy. Tyto opravy provedené přijímacím státem spočívají ve zrušení celého finančního příspěvku z fondu nebo jeho části. Přijímající stát získá zpět veškeré částky ztracené v důsledku zjištěné nesrovnalosti.
8. Aniž jsou dotčeny pravomoci Účetního dvora nebo kontroly prováděné přijímajícím státem podle vnitrostátních právních a správních předpisů, může Komise u opatření financovaných z fondu provádět kontroly na místě. Komise uvědomí dotyčný přijímající stát, který jí poskytne veškerou nezbytnou pomoc. Úředníci nebo jiní zaměstnanci dotyčného členského státu se mohou těchto kontrol účastnit.
9. Přijímající stát zajistí, aby všechny podklady týkající se vynaložených výdajů byly k dispozici Komisi a Účetnímu dvoru po dobu tří let následujících po ukončení pomoci obdržené z fondu.
(9) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1)." 						
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 320).“" 						
6)
Článek 6 se nahrazuje tímto:
„Článek 6
1. Přijímající stát odpovídá za koordinaci finančního příspěvku z fondu na opatření uvedená v článku 3 s pomocí z evropských strukturálních a investičních fondů, od Evropské investiční banky na jedné straně a z jiných finančních nástrojů Unie na straně druhé.
2. Přijímající stát zajistí, aby výdaje proplacené v souladu s tímto nařízením nebyly proplaceny z jiných finančních nástrojů Unie, zejména nástrojů politiky soudržnosti, zemědělské politiky nebo rybářské politiky.
3. Škody, jež byly nahrazeny na základě unijních nebo mezinárodních nástrojů, jimiž se řídí náhrada zvláštních škod, nemohou být zároveň způsobilé pro pomoc z fondu.“
7)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Opatření financovaná fondem musí být slučitelná s ustanoveními Smlouvy a akty přijatými na jejím základě, s politikami a opatřeními Unie, zejména v oblastech finančního řízení, veřejných zakázek, ochrany životního prostředí, předcházení rizikům přírodních katastrof a jejich zvládání, přizpůsobení se změně klimatu, je-li to vhodné, včetně přístupů založených na ekosystému, a s nástroji předvstupní pomoci. Kde je to vhodné, přispívají opatření financovaná fondem k dosažení cílů Unie v daných oblastech.“
8)
Články 8 a 9 se nahrazují tímto:
„Článek 8
1. Finanční příspěvek z fondu se použije do osmnácti měsíců ode dne, kdy Komise vyplatila celou částku pomoci. Jakoukoli část finančního příspěvku, která nebyla použita v této lhůtě, nebo u níž se zjistilo, že byla použita pro nezpůsobilá opatření, vrátí přijímající stát Komisi.
2. Přijímající státy usilují o získání jakékoli možné náhrady od třetích osob.
3. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty osmnácti měsíců uvedené v odstavci 1 předloží přijímající stát zprávu o provádění finančního příspěvku z fondu s prohlášením odůvodňujícím výdaje, ve kterém jsou uvedeny ostatní zdroje finanční pomoci pro dotyčná opatření, včetně vyplaceného pojistného krytí a náhrad od třetích osob.
Ve zprávě o provádění jsou podrobně popsány:
a)
preventivní opatření přijatá nebo navržená přijímajícím státem s cílem omezit budoucí škody a co nejúčinnějším způsobem zamezit opakování podobných přírodních katastrof, včetně použití strukturálních a investičních fondů Unie k tomuto účelu;
b)
stav provádění příslušných právních předpisů Unie týkajících se předcházení rizikům katastrof a jejich zvládání;
c)
zkušenosti získané při přírodní katastrofě a přijatá nebo navržená opatření na zajištění ochrany životního prostředí a odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a
d)
jakékoli jiné relevantní informace o přijatých preventivních a zmírňujících opatřeních v souvislosti s povahou přírodní katastrofy.
Ke zprávě o provádění musí být přiloženo stanovisko nezávislého auditorského subjektu vypracované v souladu s mezinárodně uznávanými auditorskými standardy, o tom, že prohlášení odůvodňující výdaje podává věrný a poctivý obraz a že finanční příspěvek z fondu je legální a správný v souladu s čl. 59 odst. 5 a čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Na konci postupu uvedeného v prvním pododstavci ukončí Komise pomoc z fondu.
4. Pokud jsou náklady na nápravu škod následně uhrazeny třetí osobou, Komise požaduje na přijímajícím státu náhradu odpovídající částky finančního příspěvku z fondu.
Článek 9
Všechny finanční částky uvedené v žádostech o finanční příspěvek z fondu, prováděcích aktech uvedených v čl. 4 odst. 4, dohodách o přenesení pravomocí, zprávách a jakýchkoli jiných souvisejících dokumentech se vyjadřují v eurech.
Částky výdajů vzniklých v národních měnách se přepočítají na eura s použitím směnných kurzů zveřejněných v řadě C Úředního věstníku Evropské unie ke dni přijetí souvisejícího prováděcího aktu Komisí. Jestliže v Úředním věstníku Evropské unie nebyl ke dni přijetí souvisejícího prováděcího aktu Komisí žádný směnný kurz zveřejněn, provede se přepočet na základě průměru měsíčních účetních kurzů stanovených Komisí pro dané období. V průběhu provádění finančního příspěvku z fondu se použije tento jediný směnný kurz, který poslouží i jako základ pro závěrečnou zprávu o provádění a prohlášení o provádění a prvky uvedeného finančního příspěvku požadované podle čl. 59 odst. 5 nebo čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.“
9)
V článku 10 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. V případě výrazně nižšího ohodnocení vzniklých škod zjištěného na základě nových skutečností přijímající stát vrátí odpovídající částku finančního příspěvku z fondu Komisi.“
10)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jiným nedovoleným činnostem, a to pomocí účinných kontrol, a v případě zjištění nesrovnalostí zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně pomocí účinných, přiměřených a odrazujících správních a finančních sankcí.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů a na místě audit u všech příjemců financování, dodavatelů nebo subdodavatelů, kteří podle tohoto nařízení obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět šetření včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s předpisy a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (11) a nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) s cílem stanovit, zda v souvislosti se smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jiné protiprávní činnosti poškozující finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o přenesení pravomocí se třetími zeměmi, smlouvy a rozhodnutí přidělující finanční příspěvky z fondu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která Komisi, Účetní dvůr a OLAF výslovně zmocňují k provádění těchto auditů či šetření v souladu s jejich pravomocemi.
(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1)." 						
(12) Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).“" 						
11)
Články 13 a 14 se zrušují.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 661/2014
2014 m. gegužės 15 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2012/2002, įsteigiantis Europos Sąjungos solidarumo fondą
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 175 straipsnio trečią dalį ir 212 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2012/2002 (4) buvo įsteigtas Europos Sąjungos solidarumo fondas (toliau - Fondas);
(2)
Sąjungai svarbu turėti patikimą ir lanksčią priemonę, kurią taikydama ji galėtų parodyti solidarumą, pasiųsti aiškų politinį signalą ir suteikti tikrą pagalbą piliečiams, nukentėjusiems nuo didelių stichinių nelaimių, kurios turi sunkius padarinius ekonominiam ir socialiniam vystymuisi;
(3)
neigiami didelių stichinių nelaimių padariniai neturėtų kliudyti Sąjungos deklaruotam siekiui padėti šalims kandidatėms siekiant stabilumo ir tvaraus ekonominio bei politinio vystymosi suteikiant joms aiškią europinę perspektyvą. Todėl Sąjunga turėtų toliau solidarizuotis su trečiosiomis šalimis, kurios derasi su ja dėl stojimo ir su kuriomis pradėta Tarpvyriausybinė stojimo konferencija. Dėl šios priežasties šias šalis įtraukus į šio reglamento taikymo sritį Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 212 straipsnis tampa papildomu teisiniu pagrindu;
(4)
Komisija turėtų galėti priimti greitą sprendimą siekdama dėl konkrečių finansinių išteklių skyrimo ir kuo greitesnio jų suteikimo. Administracinės procedūros turėtų būti atitinkamai pritaikytos ir apribotos iki būtino minimumo. Tuo tikslu Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija 2013 m. gruodžio 2 d. sudarė Tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (5);
(5)
Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 esančios sąvokos ir pagal jį nustatytos procedūros turėtų būti suderintos su Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (6) nuostatomis;
(6)
stichinės nelaimės apibrėžtis, pagal kurią nustatoma Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 taikymo sritis, turėtų būti nedviprasmiška;
(7)
kitų rūšių nelaimių padaryta žala, kuri dėl grandininio poveikio yra tiesioginė stichinės nelaimės pasekmė, taikant Reglamentą (EB) Nr. 2012/2002 turėtų būti laikoma tos stichinės nelaimės padarytos tiesioginės žalos dalimi;
(8)
norint kodifikuoti nusistovėjusią praktiką ir užtikrinti vienodas paraiškų tvarkymo sąlygas, Fondo finansinė parama turėtų būti skiriama tik tiesioginei žalai atlyginti;
(9)
„didelė stichinė nelaimė“, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 2012/2002, turėtų būti toliau apibrėžiama kaip nelaimė, kurios padaryta tiesioginė žala viršija tam tikrą finansiniais dydžiais apibrėžtą ribinį mastą. Tokia žala turėtų būti nurodoma ataskaitinių metų kainomis arba kaip atitinkamos valstybės bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP) procentinė dalis;
(10)
kad būtų labiau atsižvelgta į stichinių nelaimių, kurios sukelia sunkius padarinius atitinkamų rajonų ekonominiam ir socialiniam vystymuisi, tačiau nėra tokio dydžio, kad atitiktų mažiausią nustatytą mastą Fondo finansinei paramai gauti, specifinį pobūdį, turėtų būti nustatyti regioninių stichinių nelaimių kriterijai, grindžiami žala, apskaičiuotina pagal regiono bendrąjį vidaus produktą (BVP), pagal kuriuos ypatinga Gvadelupos, Prancūzijos Gvianos, Martinikos, Reunjono, Majoto, Sen Marteno, Azorų, Madeiros ir Kanarų salų, kaip atokiausių regionų, apibrėžtų SESV 349 straipsnyje, socialinės ir ekonominės struktūros padėtis, kurią sunkina tam tikri saviti veiksniai, pateisina jiems kaip nukrypti leidžiančią nuostatą nustatomą 1 % BVP specialią ribinę vertę. Tie kriterijai turėtų būti aiškūs ir paprasti, kad būtų mažiau galimybių teikti paraiškas, kurios neatitinka Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 nustatytų reikalavimų;
(11)
tiesioginei žalai nustatyti turėtų būti naudojami Eurostato pateikti suderintos formos duomenys, kad paraiškos būtų tvarkomos nešališkai;
(12)
Fondas turėtų prisidėti prie infrastruktūros veikimo atkūrimo, nelaimės ištiktų zonų išvalymo ir gelbėjimo tarnybų sąnaudų, taip pat laikino nukentėjusių gyventojų apgyvendinimo visu įgyvendinimo laikotarpiu. Turėtų būti apibrėžta infrastruktūros veikimo atkūrimo reikšmė, ir patikslinta, kokia apimtimi Fondas galės prisidėti prie susijusių sąnaudų. Taip pat derėtų nustatyti laikotarpį, kuriuo dėl stichinės nelaimės benamiais tapusių žmonių apgyvendinimą būtų galima vadinti laikinu;
(13)
su pridėtinės vertės mokesčiu susijusios Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 nuostatos turėtų būti suderintos su bendrąja Sąjungos finansavimo politika;
(14)
taip pat turėtų būti patikslinta, kokia apimtimi techninės pagalbos išlaidos galėtų būti priskirtos reikalavimus atitinkantiems veiksmams;
(15)
siekiant neleisti valstybėms naudos gavėjoms iš Fondo paramos uždirbti grynojo pelno, turėtų būti nustatytos sąlygos, kuriomis Fondo lėšomis finansuojami veiksmai gali generuoti pajamas;
(16)
tam tikros stichinės nelaimės, pavyzdžiui, inter alia, sausra, formuojasi ilgesnį laikotarpį, kol pajuntamas jų poveikis. Turėtų būti numatytos nuostatos, pagal kurias būtų galima naudoti Fondo lėšas taip pat ir tokiais atvejais;
(17)
svarbu užtikrinti, kad reikalavimus atitinkančios valstybės dėtų būtinas pastangas užkirsti kelią stichinėms nelaimėms ir švelninti jų poveikį, be kita ko, visapusiškai įgyvendindamos susijusius Sąjungos teisės aktus dėl nelaimių rizikos prevencijos bei valdymo ir esamo Sąjungos finansavimo naudojimo atitinkamoms investicijoms. Todėl turėtų būti numatytos nuostatos, pagal kurias būtų galima, jei Fondo finansinę paramą dėl anksčiau įvykusios stichinės nelaimės gavusi valstybė narė, kaip galutiniu sprendimu nustatė Europos Sąjungos Teisingumo Teismas, nesilaikė atitinkamų Sąjungos teisės aktų dėl nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo, pateikus kitą paraišką panašaus pobūdžio stichinės nelaimės atveju, atmesti paraišką arba sumažinti finansinės paramos sumą;
(18)
yra įmanoma, kad valstybėms narėms finansinės paramos stichinės nelaimės atveju reikia greičiau, nei įmanoma laikantis įprastinės tvarkos. Todėl reikėtų numatyti galimybę susijusiai valstybei narei paprašius sumokėti avansą, kai tik Komisijai pateikiama paraiška Fondo finansinei paramai gauti. Avansas neturėtų viršyti tam tikros sumos, ir išmokant galutinę finansinės paramos sumą į jį turėtų būti atsižvelgta. Nepagrįstai sumokėtas avanso sumas valstybė narė turėtų grąžinti per nustatytą trumpą laikotarpį. Tuo, kad sumokamas avansas, neturėtų būti daromas poveikis galutinio sprendimo dėl Fondo lėšų teikimo išdavai;
(19)
iki finansinės paramos išmokėjimo įvykdytinos administracinės procedūros turėtų būti kuo paprastesnės ir greitesnės. Todėl valstybėms narėms skirtos išsamios Fondo finansinės paramos įgyvendinimo nuostatos turėtų būti įtrauktos į įgyvendinimo aktus dėl tokios finansinės paramos suteikimo. Tačiau su valstybėmis naudos gavėjomis, kurios dar nėra valstybės narės, dėl teisinių priežasčių turėtų būti sudaryti atskiri įgyvendinimo susitarimai;
(20)
Komisija turėtų pateikti gaires, kad padėtų valstybėms narėms susiorientuoti, kaip užsitikrinti veiksmingą prieigą prie Fondo ir efektyviai naudotis jo lėšomis ir kaip paprasčiausiu būdu teikti paraiškas dėl paramos iš Fondo;
(21)
reikėtų atsižvelgti į Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 padarytus pasidalijamojo ir netiesioginio valdymo pakeitimus, įskaitant specialiuosius atskaitomybės reikalavimus. Atskaitomybės prievolė turėtų atspindėti trumpą Fondo veiksmų įgyvendinimo laikotarpį. Už Sąjungos lėšų valdymą ir kontrolę atsakingų institucijų skyrimo procedūrose turėtų būti atsižvelgiama į šios priemonės pobūdį, dėl jų neturėtų būti uždelsiamas Fondo finansinės paramos mokėjimas. Todėl būtina nukrypti nuo Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012;
(22)
turėtų būti nustatytos priemonės, kad būtų išvengta dvigubo Fondo lėšomis finansuojamų veiksmų finansavimo kitomis Sąjungos finansinėmis priemonėmis ar tarptautinėmis teisinėmis priemonėmis, susijusiomis su konkrečios žalos atlyginimu;
(23)
turėtų būti sudarytos kuo paprastesnės sąlygos šalių išlaidoms iš Fondo finansinės paramos deklaruoti. Todėl visu finansinės paramos įgyvendinimo laikotarpiu euro zonai nepriklausančių šalių atveju turėtų būti taikomas vienodas valiutos kursas;
(24)
siekiant užtikrinti vienodas Reglamento (EB) Nr. 2012/2002 įgyvendinimo sąlygas, tam, kad Komisija galėtų nuspręsti dėl konkrečios finansinės Fondo paramos ar avanso išmokėjimo iš Fondo lėšų reikalavimus atitinkančiai valstybei, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai;
(25)
Reglamente (EB) Nr. 2012/2002 nustatytos Sąjungos finansinių interesų apsaugą reglamentuojančios nuostatos turėtų būti konkretesnės, kad būtų aiškiai nustatytos pažeidimų prevencijos, jų nustatymo ir tyrimo, lėšų, kurios buvo prarastos, nepagrįstai išmokėtos ar neteisingai panaudotos, išieškojimo priemonės;
(26)
kadangi šio reglamento tikslų, t. y. užtikrinti Sąjungos masto solidarumo veiksmus stichinės nelaimės ištiktoms valstybėms remti, valstybės narės ad hoc priemonėmis negali deramai pasiekti, bet taikant sisteminį, reguliarų ir nešališką metodą finansinei paramai suteikti, dalyvaujant visoms valstybėms narėms pagal jų pajėgumus, tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(27)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 2012/2002 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Daliniai pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 2012/2002 iš dalies keičiamas taip:
1.
2 straipsnis pakeičiamas taip:
„2 straipsnis
1. Valstybės narės arba valstybės, dalyvaujančios stojimo derybose su Sąjunga (toliau - reikalavimus atitinkanti valstybė), prašymu parama iš Fondo gali būti teikiama tada, kai viename ar daugiau tos reikalavimus atitinkančios valstybės regionų kyla sunkių padarinių gyvenimo sąlygoms, natūraliai aplinkai ar ekonomikai dėl tos pačios reikalavimus atitinkančios valstybės arba kaimyninės reikalavimus atitinkančios valstybės teritorijoje įvykusios didelės arba regioninės stichinės nelaimės. Dėl tiesioginių stichinės nelaimės pasekmių padaryta tiesioginė žala laikoma tos stichinės nelaimės padarytos žalos dalimi.
2. Šiame reglamente didelė stichinė nelaimė reiškia bet kurią stichinę nelaimę, dėl kurios reikalavimus atitinkančioje valstybėje padaryta tiesioginė žala vertinama daugiau nei 3 000 000 000 EUR 2011 m. kainomis arba daugiau nei 0,6 % jos BNP.
3. Šiame reglamente regioninė stichinė nelaimė reiškia bet kurią stichinę nelaimę, dėl kurios reikalavimus atitinkančios valstybės NUTS 2 lygmens regione padaryta tiesioginė žala viršija 1,5 % to regiono bendrojo vidaus produkto (BVP).
Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kai atitinkamas regionas, kuriame įvyko gaivalinė nelaimė, yra atokiausias regionas, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 straipsnyje, regioninė stichinė nelaimė reiškia bet kurią stichinę nelaimę, kurios padaryta tiesioginė žala viršija 1 % to regiono BVP.
Jei stichinė nelaimė susijusi su keliais NUTS 2 lygmens regionais, ribinė vertė taikoma tų regionų BVP svertiniam vidurkiui, apskaičiavus pagal visos žalos dalį kiekviename regione.
4. Parama iš Fondo taip pat gali būti teikiama reikalavimus atitinkančioje valstybėje ištikusios bet kurios stichinės nelaimės atveju, jei ta nelaimė taip pat yra didelė stichinė nelaimė, ištikusi kaimyninėje reikalavimus atitinkančioje valstybėje.
5. Šiame straipsnyje naudojami Eurostato pateikti suderinti statistiniai duomenys.“;
2.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1, 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„1. Pagalba teikiama Fondo išmokamos finansinės paramos forma. Kiekvienos stichinės nelaimės atveju reikalavimus atitinkančiai valstybei finansinė parama skiriama vieną kartą.
2. Fondo tikslas - papildyti atitinkamų valstybių pastangas ir padengti dalį jų viešųjų išlaidų, kad reikalavimus atitinkanti valstybė galėtų atlikti, atsižvelgiant į stichinės nelaimės pobūdį, tokius svarbiausius gelbėjimo ir atstatymo veiksmus:
a)
energijos, vandens ir nuotekų, telekomunikacijų, transporto, sveikatos ir švietimo infrastruktūros ir įrenginių veikimo atkūrimas;
b)
laikino apgyvendinimo ir finansavimo gelbėjimo tarnyboms skyrimas, kad būtų patenkinti nukentėjusių gyventojų poreikiai;
c)
prevencinės infrastruktūros saugumo užtikrinimas ir kultūros paveldo apsaugos priemonės;
d)
nelaimės ištiktų vietovių, įskaitant gamtos zonas, valymas, prireikus laikantis ekosistemomis grindžiamų metodų, taip pat nedelsiamas nukentėjusių gamtinių zonų atkūrimas siekiant išvengti betarpiško dirvožemio erozijos poveikio.
A punkte „veikimo atkūrimas“ reiškia iki stichinės nelaimės buvusios infrastruktūros ir įrenginių būklės atkūrimą. Kai iki stichinės nelaimės buvusios būklės atkurti nėra įmanoma dėl teisinių priežasčių arba tai ekonomiškai netikslinga, arba kai valstybė naudos gavėja nusprendžia perkelti nukentėjusią infrastruktūrą ar įrenginius arba patobulinti jų funkcionalumą tam, kad padidintų jų pajėgumą atlaikyti būsimas nelaimes, Fondas gali prisidėti prie atkūrimo sąnaudų tik neviršydamas jų grąžinimo į status quo ante sąnaudų sąmatos.
Sąnaudas, viršijančias antroje pastraipoje nurodytą sąnaudų lygį, finansuoja valstybė naudos gavėja savo lėšomis arba, jei įmanoma, kitų Sąjungos fondų lėšomis.
B punkte „laikinas apgyvendinimas“ reiškia apgyvendinimą tokiam laikotarpiui, kuris yra reikalingas, kad nukentėję gyventojai galėtų grįžti į savo namus po tvarkymo ar rekonstrukcijos darbų.
3. Fondo išmokos turi būti naudojamos tik nedraudžiamai žalai atlyginti skirtoms priemonėms finansuoti ir yra grąžinamos, jei žalos atlyginimo sąnaudas, remiantis 8 straipsnio 4 dalimi, vėliau padengia trečioji šalis.“;
b)
papildomai įrašomos šios dalys:
„4. Pridėtinės vertės mokestis (PVM) nėra reikalavimus atitinkančių veiksmų išlaidos, išskyrus atvejus, kai jis pagal nacionalinius PVM teisės aktus yra nesusigrąžinamas.
5. Valdymui, stebėsenai, informacijai ir ryšiams, skundų sprendimui, kontrolei ir auditui skirta techninė parama nėra tinkama finansuoti Fondo lėšomis.
Su 2 dalyje nurodytų veiksmų parengimu ir įgyvendinimu susijusios sąnaudos, įskaitant sąnaudas būtinoms techninių ekspertų paslaugoms, atitinka reikalavimus kaip dalis projekto sąnaudų.
6. Jei iš 2 dalyje nurodytų veiksmų, kuriems skiriama Fondo finansinės parama, yra gaunamos pajamos, bendra Fondo finansinė parama neviršija atitinkamos valstybės naudos gavėjos patirtų visų grynųjų gelbėjimo ir atstatymo veiksmų sąnaudų. Valstybė naudos gavėja į Fondo finansinės paramos įgyvendinimo ataskaitą pagal 8 straipsnio 3 dalį įtraukia tam skirtą suvestinę.
7. Kiekvienų metų spalio 1 d. Fonde turi būti likęs bent ketvirtadalis metinės sumos, kad būtų galima patenkinti iki metų pabaigos atsirandančius poreikius.“;
3.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Iškart, kai tik įmanoma, bet ne vėliau kaip per dvylika savaičių po pirmosios stichinės nelaimės padarytos žalos, reikalavimus atitinkančios valstybės atsakingos nacionalinės valdžios institucijos gali pateikti Komisijai paraišką Fondo finansinei paramai gauti, pateikdama visą turimą informaciją bent apie:
a)
bendrą tiesioginę stichinės nelaimės padarytą žalą ir jos poveikį gyventojams, ekonomikai ir susijusiai aplinkai;
b)
3 straipsnio 2 dalyje nurodytų operacijų apskaičiuotas sąnaudas;
c)
visus kitus Sąjungos finansavimo šaltinius;
d)
visus kitus nacionalinio ar tarptautinio finansavimo šaltinius, įskaitant valstybinio bei privataus draudimo apsaugą, galinčius prisidėti prie žalos atlyginimo sąnaudų;
e)
nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo srities Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo, susijusio su stichinės nelaimės pobūdžiu, trumpą aprašymą.“;
b)
įrašomos šios dalys:
„1a. Pagrįstais atvejais atsakingos nacionalinės valdžios institucijos po galutinio termino, nurodyto 1 dalyje, gali pateikti papildomos informacijos, kad užbaigtų arba atnaujintų savo paraišką.
1b. Komisija parengia gaires, kaip veiksmingai naudotis Fondu ir kaip jį efektyviai įgyvendinti. Gairės parengiamos iki 2014 m. rugsėjo 30 d. ir jose pateikiama išsami informacija apie paraiškos rengimo procedūras, įskaitant reikalavimus dėl Komisijai pateiktinos informacijos. Gairės paskelbiamos viešai atitinkamų Komisijos generalinių direktoratų interneto svetainėse, o Komisija užtikrina, kad informacija apie jas būtų paskleista plačiau reikalavimus atitinkančioms valstybėms.
1c. Palaipsniui besiformuojančios stichinės nelaimės atveju 1 dalyje nurodytas laikotarpis prasideda nuo dienos, kurią reikalavimus atitinkančios valstybės valdžios institucijos pirmą kartą ėmėsi oficialių veiksmų stichinės nelaimės poveikiui šalinti arba nuo dienos, kurią jos paskelbė nepaprastąją padėtį.“;
c)
2-5 dalys pakeičiamos taip:
„2. Remdamasi 1 dalyje nurodyta informacija ir visais paaiškinimais, kuriuos turi pateikti reikalavimus atitinkanti valstybė, Komisija įvertina, ar tenkinamos paramos iš Fondo teikimo sąlygos, ir kuo greičiau bei ne vėliau kaip per šešias savaites nuo paraiškos gavimo dienos, skaičiuojant nuo užbaigtos paraiškos gavimo dienos ir neįskaičiuojant vertimui reikalingo laiko, nusprendžia dėl galimos Fondo finansinės paramos sumos, atsižvelgdama į turimus finansinius išteklius.
Jei, remdamasi paraiška, gauta po 2014 m. birželio 28 d. ir susijusia su stichine nelaime, patenkančia į šio reglamento taikymo sritį, Komisija nusprendžia skirti finansinę paramą iš Fondo, ji gali atmesti kitą paraišką finansinei paramai gauti, susijusią su tokio pat pobūdžio stichine nelaime, arba sumažinti suteiktiną sumą, jeigu valstybės narės atžvilgiu vykdoma pažeidimo tyrimo procedūra ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismas yra priėmęs galutinį sprendimą, kad atitinkama valstybė narė neįgyvendino Sąjungos teisės aktų dėl nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo, tiesiogiai sietiną su patirtos stichinės nelaimės pobūdžiu.
Visas paraiškas Fondo finansinei paramai gauti Komisija svarsto nešališkai.
3. Padariusi išvadą, kad Fondo finansinės paramos suteikimo sąlygos yra tenkinamos, Komisija nedelsdama Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia pasiūlymus, būtinus teikti paramą iš Fondo ir leisti paskirti atitinkamus asignavimus. Tuose pasiūlymuose pateikiama:
a)
visa turima informacija, kaip nurodyta 1 dalyje;
b)
visa kita Komisijos turima svarbi informacija;
c)
įrodymai, kad tenkinamos 2 straipsnyje numatytos sąlygos; ir
d)
siūlomų sumų pagrindimas.
Sprendimą dėl paramos iš Fondo teikimo bendrai priima Europos Parlamentas ir Taryba kuo skubiau po to, kai Komisija pateikia pasiūlymą.
Tiek Komisija, tiek Europos Parlamentas ir Taryba stengiasi užtikrinti, kad paramos iš Fondo teikimas užtruktų kuo trumpiau.
4. Kai Europos Parlamentas ir Taryba paskiria asignavimus, Komisija įgyvendinimo aktu priima sprendimą suteikti Fondo finansinę paramą ir valstybei naudos gavėjai nedelsdama sumoka visą tos finansinės paramos sumą. Jei pagal 4a straipsnį sumokėtas avansas, sumokama tik likutinė suma.
5. Laikotarpis, kuriuo patirtos išlaidos laikomos atitinkančiomis reikalavimus, pradedamas skaičiuoti nuo 1 dalyje nurodytos pirmosios žalos atsiradimo dienos. Palaipsniui besiformuojančios stichinės nelaimės atveju laikotarpis, kuriuo patirtos išlaidos laikomos atitinkančiomis reikalavimus, pradedamas skaičiuoti nuo dienos, kurią reikalavimus atitinkančios valstybės valdžios institucijos pirmą kartą ėmėsi veiksmų arba nuo 1c dalyje nurodytos dienos, kurią jos paskelbė nepaprastąją padėtį.“;
4.
Įterpiamas šis straipsnis:
„4a straipsnis
1. Valstybė narė, pateikdama Komisijai paraišką Fondo finansinei paramai gauti, gali prašyti sumokėti avansą. Komisija preliminariai įvertina, ar paraiška atitinka 4 straipsnio 1 dalyje nustatytas sąlygas ir patikrina, ar yra biudžeto išteklių. Jei minėtos sąlygos įvykdytos ir esama pakankamai išteklių, Komisija įgyvendinimo aktu gali priimti sprendimą, kuriuo leidžiama sumokėti avansą, ir gali jį nedelsdama sumokėti, prieš priimdama 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą sprendimą. Tuo, kad sumokamas avansas, nedaromas poveikis galutiniam sprendimui dėl paramos iš Fondo teikimo.
2. Avanso suma neviršija 10 % numatytos finansinės paramos sumos ir bet kuriuo atveju neviršija 30 000 000 EUR. Nustačiusi galutinę finansinės paramos sumą, Komisija, prieš sumokėdama likutinę finansinės paramos sumą, atsižvelgia į avanso sumą. Komisija susigrąžina nepagrįstai sumokėtus avansus.
3. Visos Sąjungos bendrajam biudžetui grąžintinos sumos sumokamos anksčiau nei sueina mokėjimo terminas, nurodytas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (7) 78 straipsnį parengtame vykdomajame rašte sumoms išieškoti. Mokėjimo terminas yra paskutinė kito mėnesio diena praėjus vienam mėnesiui po to, kai išduotas vykdomasis raštas.
4. Priimdama Sąjungos konkrečių finansinių metų bendrojo biudžeto projektą, Komisija, kai būtina norint užtikrinti, kad biudžeto ištekliai būtų gauti laiku, pasiūlo Europos Parlamentui ir Tarybai suteikti paramos iš Fondo sumą, neviršijančią 50 000 000 EUR, avansams mokėti ir pasiūlo į Sąjungos bendrąjį biudžetą įtraukti atitinkamus asignavimus.
Patvirtinant šias biudžetines priemones, turi būti laikomasi Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (8) 10 straipsnio 1 dalyje nurodytos viršutinės ribos.
(7) 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių ir kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 (OL L 298, 2012 10 26, p. 1)." 						
(8) 2013 m. gruodžio 2 d. Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013, kuriuo nustatoma 2014-2020 m. daugiametė finansinė programa (OL L 347, 2013 12 20, p. 884).“;" 						
5.
5 straipsnis pakeičiamas taip:
„5 straipsnis
1. Pagal 4 straipsnio 4 dalį priimto įgyvendinimo akto priede pateikiamos išsamios Fondo finansinės paramos įgyvendinimo nuostatos.
Tose nuostatose visų pirma apibūdinama veiksmų, kurie turi būti finansuojami Fondo lėšomis remiantis reikalavimus finansavimui gauti atitinkančios valstybės pasiūlymu, rūšis ir vieta.
2. Prieš sumokėdama Fondo finansinę paramą reikalavimus atitinkančiai valstybei, kuri nėra valstybė narė, Komisija su ta valstybe sudaro įgaliojimo susitarimą, kuriame nustatomos 1 dalyje nurodytos Fondo finansinės paramos įgyvendinimo išsamios nuostatos pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 ir Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 1268/2012 (9), taip pat pareigos, susijusios su stichinių nelaimių rizikos prevencija ir valdymu.
3. Valstybė naudos gavėja yra atsakinga už atskirų veiksmų atranką ir Fondo finansinės paramos įgyvendinimą pagal šį reglamentą, ypač jo 3 straipsnio 2 ir 3 dalis, 4 straipsnio 4 dalyje nurodytą įgyvendinimo aktą ir, atitinkamais atvejais, šio straipsnio 2 dalyje nurodytą įgaliojimo susitarimą.
4. Fondo finansinė parama valstybei narei įgyvendinama pasidalijamojo valdymo būdu pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012. Fondo finansinė parama reikalavimus atitinkančiai valstybei, kuri nėra valstybė narė, įgyvendinama netiesioginio valdymo būdu pagal tą reglamentą.
5. Nedarant poveikio Komisijos atsakomybei už Sąjungos bendrojo biudžeto vykdymą, valstybės naudos gavėjos prisiima atsakomybę už Fondo remiamų veiksmų valdymą ir finansinę kontrolę. Be kitų priemonių, jos imasi šių priemonių:
a)
įsitikina, kad valdymo ir kontrolės priemonės yra sukurtos ir įgyvendinamos taip, kad būtų užtikrintas efektyvus ir teisingas Sąjungos lėšų naudojimas laikantis patikimo finansų valdymo principų;
b)
įsitikina, kad finansuoti veiksmai buvo tinkamai atlikti;
c)
užtikrina, kad finansuotos išlaidos yra pagrįstos dokumentais, kuriuos įmanoma patikrinti, ir yra teisingos bei tvarkingos;
d)
užkerta kelią pažeidimams, nustato ir ištaiso juos, susigrąžina nepagrįstai išmokėtas sumas, o prireikus - uždelstų mokėjimų palūkanas. Jos apie visus tokius pažeidimus praneša Komisijai ir nuolat informuoja ją apie administracinio ir teisinio nagrinėjimo eigą.
6. Valstybės naudos gavėjos paskiria įstaigas, atsakingas už Fondo remiamos veiklos valdymą ir kontrolę pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 ir 60 straipsnius. Paskirdamos tas įstaigas, jos atsižvelgia į kriterijus, susijusius su vidaus aplinka, kontrolės veikla, informacijos teikimu ir ryšiais, taip pat stebėsena. Valstybės narės gali paskirti įstaigas, kurios jau yra paskirtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1303/2013 (10).
Pateikdamos Komisijai šio reglamento 8 straipsnio 3 dalyje nurodytą ataskaitą ir suvestinę, tos paskirtosios įstaigos pateikia Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsnio 5 dalyje arba 60 straipsnio 5 dalyje nustatytą informaciją apie visą įgyvendinimo laikotarpį.
7. Nustačius pažeidimą, valstybė naudos gavėja atlieka reikalingas finansines pataisas. Valstybės naudos gavėjos daromomis pataisomis panaikinama visa Fondo finansinė parama arba jos dalis. Valstybė naudos gavėja susigrąžina visas sumas, kurios buvo prarastos dėl nustatyto pažeidimo.
8. Nedarant poveikio Audito Rūmų įgaliojimams ar patikrinimams, kuriuos valstybė naudos gavėja atlieka pagal nacionalinius įstatymus ir kitus teisės aktus, Komisija gali atlikti Fondo finansuojamų veiksmų patikrinimus vietoje. Komisija, siekdama gauti visą reikalingą paramą, apie tai praneša valstybei naudos gavėjai. Tokiuose patikrinimuose gali dalyvauti susijusios valstybės narės pareigūnai ar kiti tarnautojai.
9. Valstybė naudos gavėja užtikrina, kad trejus metus po to, kai baigiama teikti Fondo paramą, Komisija ir Audito Rūmai turėtų galimybę susipažinti su visais patirtas išlaidas pagrindžiančiais dokumentais.
(9) 2012 m. spalio 29 d. Komisijos deleguotasis reglamentas (ES) Nr. 1268/2012 dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių taikymo taisyklių (OL L 362, 2012 12 31, p. 1)." 						
(10) 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1303/2013, kuriuo nustatomos Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui, Europos žemės ūkio fondui kaimo plėtrai ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui bendros nuostatos ir Europos regioninės plėtros fondui, Europos socialiniam fondui, Sanglaudos fondui ir Europos jūros reikalų ir žuvininkystės fondui taikytinos bendrosios nuostatos ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1083/2006 (OL L 347, 2013 12 20, p. 320).“;" 						
6.
6 straipsnis pakeičiamas taip:
„6 straipsnis
1. Valstybė naudos gavėja atsako už Fondo finansinės paramos 3 straipsnyje nurodytiems veiksmams koordinavimą su Europos struktūrinių ir investicinių fondų parama, su Europos investicijų banko parama bei pagal kitas Sąjungos finansavimo priemones teikiama parama.
2. Valstybė naudos gavėja užtikrina, kad pagal šį reglamentą padengtos išlaidos nebūtų dengiamos per kitas Sąjungos finansavimo priemones, ypač sanglaudos, žemės ūkio ar žuvininkystės politikos priemones.
3. Žala, atlyginta pagal Sąjungos arba tarptautines priemones dėl tam tikrų rūšių žalos atlyginimo, negali būti laikoma atitinkančiai reikalavimus Fondo paramai tuo pačiu tikslu gauti.“;
7.
7 straipsnis pakeičiamas taip:
„7 straipsnis
Fondo finansuojami veiksmai turi atitikti Sutarties nuostatas ir pagal ją priimtas priemones, Sąjungos politiką ir priemones, taikomas visų pirma tokiose srityse kaip finansinis valdymas, viešieji pirkimai, aplinkos apsauga, stichinių nelaimių rizikos prevencija ir valdymas, prisitaikymas prie klimato kaitos, įskaitant prireikus ekosistemomis grindžiamus metodus, ir pasirengimo narystei pagalbos priemones. Kai taikoma, Fondo finansuojamu veiksmu turi būti padedama siekti Sąjungos tikslų tose srityse.“;
8.
8 ir 9 straipsniai pakeičiami taip:
„8 straipsnis
1. Fondo finansinė parama panaudojama per aštuoniolika mėnesių nuo dienos, kurią Komisija išmokėjo visą paramos sumą. Komisija iš valstybės naudos gavėjos susigrąžina bet kurią iki termino pabaigos nepanaudotą arba, kaip nustatyta, reikalavimus neatitinkančiai veiklai panaudotos finansinės paramos sumos dalį.
2. Valstybės naudos gavėjos stengiasi gauti visą galimą kompensaciją iš trečiųjų šalių.
3. Ne vėliau kaip per šešis mėnesius po 1 dalyje nurodyto aštuoniolikos mėnesių laikotarpio valstybė naudos gavėja pateikia Fondo finansinės paramos įgyvendinimo ataskaitą ir suvestinę, kurioje pagrindžiamos išlaidos, nurodydama visus kitus atitinkamų veiksmų finansavimo šaltinius, taip pat draudimo išmokas bei iš trečiųjų šalių gautą kompensaciją.
Įgyvendinimo ataskaitoje pateikiama išsami informacija apie:
a)
valstybės naudos gavėjos taikytas ar pasiūlytas prevencines priemones siekiant sumažinti būsimą žalą ir išvengti, kiek įmanoma, panašių stichinių nelaimių, įskaitant duomenis apie Sąjungos struktūrinių ir investicinių fondų naudojimą tam tikslui;
b)
nelaimių rizikos prevencijos ir valdymo srities susijusių Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo padėtį;
c)
per stichinę nelaimę įgytą patirtį ir priemones, kurių imtasi ar kurios pasiūlytos siekiant užtikrinti aplinkos apsaugą bei atsparumą klimato kaitai ir stichinėms nelaimėms; ir
d)
visa kita susijusi informacija apie prevencijos ir švelninimo priemones, kurių buvo imtasi atsižvelgiant į stichinės nelaimės pobūdį.
Prie įgyvendinimo ataskaitos pridedama laikantis tarptautiniu mastu pripažintų audito standartų parengta nepriklausomos audito įstaigos nuomonė, kurioje patvirtinama, kad išlaidas pagrindžianti suvestinė yra teisinga ir sąžiningai parengta ir kad Fondo finansinė parama yra teisėta ir tvarkinga, kaip nustatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsnio 5 dalyje ir 60 straipsnio 5 dalyje.
Pasibaigus pirmoje pastraipoje nurodytai procedūrai Komisija įvykdo Fondo paramos teikimo užbaigimo formalumus.
4. Jeigu žalos ištaisymo sąnaudas vėliau atlygina trečioji šalis, Komisija pareikalauja, kad valstybė naudos gavėja grąžintų atitinkamą Fondo finansinės paramos sumą.
9 straipsnis
Paraiškose Fondo finansinei paramai gauti ir 4 straipsnio 4 dalyje nurodytuose įgyvendinimo aktuose, taip pat įgaliojimo susitarime, ataskaitose ir visuose kituose susijusiuose dokumentuose sumos išreiškiamos euro.
Išlaidų nacionaline valiuta sumos konvertuojamos į euro taikant valiutų perskaičiavimo kursus, Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje skelbiamus tą dieną, kurią Komisija priima susijusį įgyvendinimo aktą. Jei tą dieną, kurią Komisija priima susijusį įgyvendinimo aktą, Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje neskelbiami valiutų perskaičiavimo kursai, valiuta konvertuojama pagal Komisijos nustatytą to laikotarpio vidutinį mėnesio apskaitos kursą. Šis vienintelis valiutos kursas naudojamas visą Fondo finansinės paramos įgyvendinimo laikotarpį ir juo remiamasi rengiant galutinę finansinės paramos įgyvendinimo ataskaitą ir paramos įgyvendinimo bei elementų suvestinę, kaip reikalaujama pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 59 straipsnio 5 dalį arba 60 straipsnio 5 dalį.“;
9.
10 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Jeigu remiantis naujais duomenimis įvertinus paaiškėja, kad padaryta žala žymiai mažesnė, valstybė naudos gavėja Komisijai grąžina atitinkamą Fondo finansinės paramos sumą.“;
10.
11 straipsnis pakeičiamas taip:
„11 straipsnis
1. Komisija atitinkamomis priemonėmis užtikrina, kad įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai ir tuo tikslu taikomos sukčiavimo, korupcijos ir kitos neteisėtos veikos prevencijos priemonės, atliekamos veiksmingos patikros, o nustačius pažeidimų susigrąžinamos nepagrįstai išmokėtos sumos ir prireikus taikomos veiksmingos ir proporcingos atgrasomosios administracinės ir finansinės sankcijos.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų naudos gavėjų, rangovų ir subrangovų, kurie yra gavę Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti tyrimus, įskaitant patikras ir patikrinimus vietoje, remdamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (11) ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (12) nuostatomis ir procedūromis, kad nustatytų sukčiavimo, korupcijos arba kitos neteisėtos veiklos, kenkiančios Sąjungos finansiniams interesams, atvejus, susijusius su susitarimu dėl Sąjungos finansavimo.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, įgyvendinant šį reglamentą sudarytuose įgaliojimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis, Fondo finansinės paramos skyrimo sutartyse ir sprendimuose turi būti numatytos nuostatos, kuriomis Komisija, Europos Audito Rūmai ir OLAF aiškiai įgaliojami atlikti tokius auditus ir tyrimus pagal atitinkamas savo kompetencijos sritis.
(11) 2013 m. rugsėjo 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų ir kuriuo panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1073/1999 ir Tarybos reglamentas (Euratomas) Nr. 1074/1999 (OL L 248, 2013 9 18, p. 1)." 						
(12) 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentas (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (OL L 292, 1996 11 15, p. 2).“;" 						
11.
13 ir 14 straipsniai išbraukiami.
2 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.