NAŘÍZENÍ RADY (EURATOM) č. 237/2014
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti, zřízený nařízením Rady (Euratom) č. 300/2007 (2), je jedním z nástrojů poskytujících přímou podporu vnějším politikám Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii.
(2)
Unie je významným poskytovatelem hospodářské, finanční, technické, humanitární a makroekonomické pomoci třetím zemím. Toto nařízení tvoří součást rámce navrženého pro plánování spolupráce a poskytování pomoci s cílem podpořit prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a uplatňování účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích.
(3)
Havárie v Černobylu v roce 1986 upozornila na celosvětový význam jaderné bezpečnosti. Havárie ve Fukušimě Dai-iči v roce 2011 jen potvrdila, že je nutné i nadále pokračovat v úsilí o zlepšení jaderné bezpečnosti a splnění nejpřísnějších norem. V zájmu vytvoření bezpečnostních podmínek nezbytných k odstranění rizik pro život a zdraví obyvatelstva by Společenství mělo mít možnost podporovat jadernou bezpečnost ve třetích zemích.
(4)
Součinností v rámci společných politik a strategií se svými členskými státy má jen sama Unie schopnost jednat v takovém měřítku, aby reagovala na globální výzvy, a má také nejlepší předpoklady ke koordinaci spolupráce se třetími zeměmi.
(5)
Rozhodnutím Komise 1999/819/Euratom (3) přistoupilo Společenství k Úmluvě o jaderné bezpečnosti z roku 1994. Rozhodnutím Komise 2005/510/Euratom (4) přistoupilo Společenství rovněž ke Společné úmluvě o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady.
(6)
Pro udržování a podporu trvalého zdokonalování jaderné bezpečnosti a dozoru nad ní přijala Rada směrnici 2009/71/Euratom (5). Rada rovněž přijala směrnici 2011/70/Euratom (6). Tyto směrnice a přísné normy v oblasti jaderné bezpečnosti a nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým palivem zavedené ve Společenství představují názorné příklady, které lze využít k motivaci třetích zemí k tomu, aby přijaly podobně přísné normy.
(7)
Podpora spolupráce s rozvíjejícími se ekonomikami v oblasti regulačních opatření a dalších oblastech a prosazování přístupů, pravidel, norem a postupů uplatňovaných v Unii představují cíle vnější politiky v rámci strategie Evropa 2020.
(8)
Členské státy Společenství jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a dodatkového protokolu k ní.
(9)
V souladu s kapitolou 10 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o Euratomu“) Společenství v souvislosti s jadernou bezpečností již dlouhodobě usiluje o úzkou spolupráci s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii (MAAE), jak v souvislosti s jadernými zárukami (podpora cílů kapitoly 7 hlavy II Smlouvy o Euratomu), tak v souvislosti s jadernou bezpečností.
(10)
O cíle podobné cílům tohoto nařízení usiluje celá řada mezinárodních organizací a programů, jako například MAAE, Agentura pro jadernou energii při Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD/NEA), Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Ekologické partnerství pro Severní dimenzi (NDEP).
(11)
Je zvláště zapotřebí, aby Společenství nadále vyvíjelo úsilí na podporu uplatňování účinného dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích, a to na základě svých vlastních činností v oblasti dozoru v rámci Unie.
(12)
Při uplatňování tohoto nařízení by Komise před vypracováním a přijetím strategického dokumentu a víceletých orientačních programů měla konzultovat Skupinu evropských dozorných orgánů pro jadernou bezpečnost (ENSREG). Akční programy by měly v příslušných případech vycházet z konzultací s vnitrostátními dozornými orgány členských států a z dialogu s partnerskými zeměmi.
(13)
Opatření podporující cíle tohoto nařízení by měla rovněž být podpořena využíváním další součinnosti s přímými i nepřímými činnostmi rámcových programů Euratomu v jaderném výzkumu a odborné přípravě.
(14)
Rozumí se, že odpovědnost za bezpečnost zařízení nese provozovatel a stát, do jehož působnosti zařízení spadá.
(15)
Zatímco finanční potřeby související s vnější pomocí Unie stále rostou, hospodářská a rozpočtová situace Unie dostupné zdroje pro tuto pomoc omezuje. Komise by proto měla usilovat o co nejefektivnější využívání dostupných zdrojů, zejména prostřednictvím používání finančních nástrojů s pákovým efektem. Tento pákový efekt se zvyšuje s možností jednorázově a opakovaně využívat finanční prostředky investované a vytvořené těmito finančními nástroji.
(16)
K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi.
(17)
Prováděcí pravomoci, které se vztahují k programování a financování činností podporovaných podle tohoto nařízení, by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7), které se má použít pro účely tohoto nařízení, ačkoli se v něm neodkazuje na článek 106a Smlouvy o Euratomu. Vzhledem k povaze těchto prováděcích aktů, zejména k jejich povaze politické orientace či finančním dopadům, se pro jejich přijímání má v zásadě použít přezkumný postup uvedený ve zmíněném nařízení, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu. V řádně odůvodněných případech souvisejících s jadernou nebo radiologickou havárií, včetně havarijního ozáření, by Komise tam, kde je to z mimořádně naléhavých důvodů nebo vzhledem k nezbytnosti rychlé reakce Společenství v zájmu zmírnění následků nutné, měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(18)
Na provádění tohoto nařízení by se měly v příslušných případech vztahovat pravidla a postupy stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (8).
(19)
Unie a Společenství mají i nadále jeden institucionální rámec. Je proto nezbytně nutné zajistit soudržnost v oblasti jejich vnějších vztahů. V souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU (9) se ve vhodných případech má na programování tohoto nástroje podílet Evropská služba pro vnější činnost.
(20)
Unie by měla v zájmu optimalizace dopadu své vnější činnosti usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů. Tohoto cíle by mělo být dosaženo zajištěním soudržnosti a doplňkovosti nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením součinnosti mezi tímto nástrojem, dalšími nástroji vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést k vzájemnému posílení programů navržených podle těchto nástrojů.
(21)
Toto nařízení nahrazuje nařízení (Euratom) č. 300/2007, které pozbývá platnosti dnem 31. prosince 2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Obecný cíl
Unie financuje opatření podporující prosazování vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a přílohy k němu.
Článek 2
Specifické cíle
Spolupráce podle tohoto nařízení sleduje tyto specifické cíle:
1)
podporu účinné kultury jaderné bezpečnosti a uplatňování nejpřísnějších norem jaderné bezpečnosti a radiační ochrany a trvalé zdokonalování jaderné bezpečnosti;
2)
odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, totiž přepravu, třídění, úpravu, zpracování, skladování a ukládání, vyřazování jaderných zařízení z provozu a sanaci bývalých jaderných areálů a jaderných zařízení;
3)
zavedení rámců a metod pro provádění účinného a efektivního dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích.
Článek 3
Specifická opatření
1. Cílů uvedených v čl. 2 bodě 1 je dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
podporou dozorných orgánů a organizací technické podpory;
b)
posílením dozorného rámce, zejména pokud jde o prověrky a posuzování, udělování povolení a dozor týkající se jaderných elektráren a jiných jaderných zařízení;
c)
prosazováním účinných dozorných rámců, postupů a systémů s cílem zajistit odpovídající ochranu před ionizujícím zářením z radioaktivních materiálů, zvláště z vysoce aktivních radioaktivních zdrojů, a jejich bezpečné ukládání;
d)
zavedením účinných mechanismů pro předcházení haváriím s radiologickými následky, včetně havarijního ozáření. a zmírňování jejich následků například monitorování životního prostředí v případě úniků radioaktivity, plánování a provádění zmírňovacích a sanačních opatření a spolupráce s vnitrostátními a mezinárodními organizacemi v případě havarijního ozáření, a pro přípravu nouzových plánů, připravenost a reakci na mimořádné události, opatření v oblasti civilní ochrany a obnovy;
e)
podporou zaměřenou na zajištění bezpečnosti jaderných zařízení a areálů, pokud jde o praktická ochranná opatření ke snížení stávajících radiačních rizik ohrožujících zdraví pracovníků i obyvatelstva.
2. Cílů uvedených v čl. 2 bodě 2 je dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
podporou dozorných orgánů a organizací technické podpory a posílením dozorného rámce, zejména v souvislosti s odpovědným a bezpečným nakládáním s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;
b)
vypracováváním a prováděním zvláštních strategií a rámců pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem;
c)
vypracováváním a prováděním strategií a rámců pro vyřazování stávajících zařízení z provozu, pro sanaci bývalých jaderných areálů a bývalých oblastí těžby uranu a vyzdvižení potopených radioaktivních objektů a materiálů z moře a nakládání s nimi.
3. Cíl stanovený v čl. 2 bodě 3 je omezen na technické aspekty zajišťující, aby rudy, výchozí materiály a zvláštní štěpné materiály nebyly využívány k jiným účelům, než které uživatelé uvedli. Je ho dosahováno zejména těmito opatřeními:
a)
vytvořením potřebného dozorného rámce, metod, technologií a přístupů pro provádění jaderných záruk, včetně řádné evidence a kontroly štěpných materiálů na úrovni státu a provozovatelů;
b)
podporou infrastruktury a odborné přípravy personálu.
4. Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 mohou zahrnovat činnosti na podporu mezinárodní spolupráce, včetně provádění a monitorování mezinárodních smluv. Podstatnou součástí těchto opatření je rovněž předávání znalostí, jako jevýměna informací, budování kapacit a odborná příprava v oblasti jaderné bezpečnosti a výzkumu, s cílem posílit udržitelnost dosažených výsledků. Tato opatření se provádějí prostřednictvím spolupráce s příslušnými orgány členských států Unie nebo s orgány třetích zemí, orgány jaderného dozoru a jejich organizacemi technické podpory nebo s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména MAAE. Ve zvláštních a řádně odůvodněných případech se opatření týkající se odst. 1 písm. b) a c) provádějí prostřednictvím spolupráce s provozovateli nebo příslušnými organizacemi z členských států a s provozovateli jaderných zařízení ze třetích zemí ve smyslu čl. 3 bodu 1 směrnice 2009/71/Euratom a jaderných areálů.
Článek 4
Soulad, soudržnost a doplňkovost
1. Pokrok při dosahování specifických cílů stanovených v článku 2 se posuzuje na základě těchto výkonnostních ukazatelů:
a)
počet a důležitost otázek identifikovaných během uskutečňované spolupráce;
b)
stav rozvoje strategií pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem a vyřazování zařízení z provozu, příslušného právního a dozorného rámce a provádění projektů;
c)
počet a závažnost otázek identifikovaných v příslušných zprávách o jaderných zárukách.
Před prováděním projektů a s přihlédnutím ke specifickým rysům každé činnosti jsou stanoveny konkrétní ukazatele pro sledování, hodnocení a přezkum výkonnosti podle čl. 7 odst. 2.
2. Komise zajistí, aby přijatá opatření byla v souladu s celkovým strategickým politickým rámcem Unie pro dotčenou partnerskou zemi, a zejména s cíli jejích politik a programů v oblasti rozvoje a hospodářské spolupráce.
3. Finanční, hospodářská a technická spolupráce poskytovaná podle tohoto nařízení doplňuje spolupráci, kterou Unie poskytuje podle jiných nástrojů.
HLAVA II
PROGRAMOVÁNÍ A ORIENTAČNÍ PŘÍDĚLY FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
Článek 5
Strategický dokument
1. Spolupráce Společenství podle tohoto nařízení se provádí na základě obecného víceletého strategického dokumentu pro nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti.
2. Strategický dokument tvoří obecný základ pro spolupráci a vypracovává se na období až sedmi let. Vymezuje strategii Společenství pro spolupráci podle tohoto nařízení s ohledem na potřeby dotčených zemí, priority Společenství, mezinárodní situaci a činnosti příslušných třetích zemí. Ve strategickém dokumentu je rovněž popsána přidaná hodnota spolupráce a způsob, jak zabránit zdvojování činností s jinými programy a iniciativami, zejména s těmi, které uskutečňují mezinárodní organizace sledující stejné cíle a významní dárci.
3. Cílem strategického dokumentu je poskytnout soudržný rámec pro spolupráci mezi Společenstvím a dotyčnými třetími zeměmi či regiony, který je v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli, zásadami a politikou Společenství.
4. Při přípravě strategického dokumentu se uplatňují zásady účinnosti pomoci: odpovědnost jednotlivých států, partnerství, koordinace, harmonizace, přizpůsobení systémům přijímající země nebo regionu, vzájemná odpovědnost a zaměření na výsledky.
5. Strategický dokument schvaluje Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem Komise v polovině období, a kdykoli je to nezbytné, strategický dokument přezkoumá a v případě potřeby aktualizuje.
Článek 6
Víceleté orientační programy
1. Víceleté orientační programy se vypracovávají na základě strategického dokumentu uvedeného v článku 5. Víceleté orientační programy pokrývají období dvou až čtyř let.
2. Víceleté orientační programy stanoví zvolené prioritní oblasti pro financování, specifické cíle, očekávané výsledky, výkonnostní ukazatele a orientační finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, a včetně přiměřené rezervy nepřidělených prostředků. Ta může být stanovena formou rozpětí nebo případně minimální výše. Víceleté orientační programy stanoví pokyny pro zabránění zdvojování činností.
3. Víceleté orientační programy jsou založeny na žádosti partnerských zemí či regionů a na dialogu s těmito zeměmi či regiony, do něhož jsou zapojeny zúčastněné strany, aby bylo zajištěno, že dotyčná země či region převezmou za proces dostatečnou vlastní odpovědnost, a aby se podnítila podpora vnitrostátních rozvojových strategií. V zájmu dosažení doplňkovosti a zamezení zdvojování činností zohledňují víceleté orientační programy stávající a plánovanou mezinárodní spolupráci v oblastech uvedených v článku 2, zejména s mezinárodními organizacemi sledujícími podobné cíle a s významnými dárci. Ve víceletých orientačních programech je rovněž popsána přidaná hodnota spolupráce.
4. Víceleté orientační programy přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem Komise orientační programy přezkoumá a v případě potřeby aktualizuje s přihlédnutím k případnému přezkumu strategického dokumentu podle článku 5.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 7
Roční akční programy
1. Roční akční programy (dále jen „akční programy“) se vypracovávají na základě strategického dokumentu podle článku 5 a víceletých orientačních programů podle článku 6. Akční programy se stanoví pro každou třetí zemi nebo region a určí podrobnosti týkající se provádění spolupráce poskytované podle tohoto nařízení.
Výjimečně, zejména pokud akční program nebyl dosud přijat, může Komise na základě orientačních programových dokumentů přijmout individuální opatření za stejných pravidel a stejnými postupy, které se používají v případě akčních programů.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb, okolností nebo závazků může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech.
2. Akční programy blíže určují sledované cíle, oblasti zásahu, předpokládaná opatření a projekty, očekávané výsledky, řídicí postupy a celkovou plánovanou částku financování. Obsahují souhrnný popis operací, které mají být financovány, údaje o finančních částkách přidělených pro jednotlivé operace a orientační harmonogram provádění a konkrétní ukazatele pro sledování, hodnocení a případně přezkum výkonnosti. Případně obsahují také výsledky plynoucí ze zkušeností získaných během předchozí spolupráce.
3. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření přijímá Komise přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2. Stejným postupem může Komise tyto akční programy a opatření přezkoumat a prodloužit jejich platnost.
4. Odchylně od odstavce 3 se přezkumný postup podle čl. 11 odst. 2 nevyžaduje:
i)
u individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesahuje částku 5 milionů EUR,
ii)
u zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesahuje částku 5 milionů EUR,
iii)
u technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření.
Pro účely tohoto odstavce se technickými změnami rozumějí takové úpravy, jako jsou:
-
prodloužení prováděcího období,
-
přerozdělení prostředků mezi činnostmi v rámci ročních akčních programů, individuálních a zvláštních opatření a projektů v objemu nejvýše 20 % původního rozpočtu, přičemž částka nesmí přesáhnout 5 milionů EUR, nebo
-
zvýšení nebo snížení rozpočtu ročních akčních programů, individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu, přičemž částka nesmí přesáhnout 5 milionů EUR,
za předpokladu, že tyto změny nemají podstatný vliv na cíle původních opatření a akčních programů.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se do jednoho měsíce od přijetí oznámí Evropskému parlamentu, Radě a výboru uvedenému v čl. 11 odst. 1.
5. V řádně odůvodněných případech, kdy je to nutné z mimořádně naléhavých důvodů vzhledem k nezbytnosti rychlé reakce Společenství v zájmu zmírnění následků jaderné nebo radiologické havárie, Komise postupem podle čl. 11 odst. 3 přijme nebo pozmění akční programy nebo opatření prostřednictvím okamžitě použitelných prováděcích aktů.
6. Komise může rozhodnout o přistoupení k jakékoli iniciativě, kterou zahájí mezinárodní organizace a významní dárci sledující podobné cíle, pokud je tato iniciativa v souladu s obecným cílem stanoveným v článku 1. Odpovídající rozhodnutí o financování se přijme postupem podle odstavců 2 a 3 tohoto článku.
Článek 8
Soudržnost a doplňkovost
Při veškerém plánování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 9
Provádění
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, provádí se toto nařízení v souladu s čl. 1 odst. 3 a 4 a články 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 a 17 nařízení (EU) č. 236/2014.
Článek 10
Zpráva
Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření přijatých podle tohoto nařízení a předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o provádění spolupráce podle tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje informace o financovaných opatřeních týkající se předcházejícího roku a dále informace o výsledcích monitorování a hodnocení a o plnění rozpočtových závazků a plateb, rozčleněné podle zemí, regionů a druhů spolupráce.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 12
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s článkem 9 rozhodnutí 2010/427/EU.
Článek 13
Finanční referenční částka
1. Finanční referenční částka pro provádění tohoto nařízení v letech 2014 až 2020 se stanoví na 225 321 000 EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
TARYBOS REGLAMENTAS (EURATOMAS) Nr. 237/2014
2013 m. gruodžio 13 d.
kuriuo nustatoma bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonė
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 203 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (1),
kadangi:
(1)
Bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonė, nustatyta Tarybos reglamentu (Euratomas) Nr. 300/2007 (2) - viena iš priemonių, pagal kurią teikiama tiesioginė Europos Sąjungos ir Europos atominės energijos bendrijos parama išorės politikai;
(2)
Sąjunga yra viena iš svarbiausių ekonominės, finansinės, techninės, humanitarinės ir makroekonominės paramos trečiosioms šalims teikėjų. Šis reglamentas - dalis sistemos, skirtos planuoti bendradarbiavimą ir teikti paramą, kuria siekiama skatinti aukštą branduolinės bei radiacinės saugos lygį ir efektyvių bei veiksmingų branduolinės medžiagos apsaugos priemonių taikymą trečiosiose šalyse;
(3)
1986 m. Černobylio avarija išryškino visuotinę branduolinės saugos svarbą. 2011 m. Fukušimos Daiči avarija patvirtino, kad reikia toliau dėti pastangas gerinti branduolinę saugą ir pasiekti griežčiausius jos standartus. Siekiant sudaryti saugos sąlygas, būtinas grėsmėms visuomenės gyvybei ir sveikatai pašalinti, Bendrijai turėtų būti suteikta galimybė remti branduolinę saugą trečiosiose šalyse;
(4)
veikdama kartu su valstybėmis narėmis pagal bendras politikos kryptis ir strategijas, pati Sąjunga turi kritinę masę, kad galėtų reaguoti į pasaulines problemas; be to, ji geriausiai gali koordinuoti bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis;
(5)
Komisijos sprendimu 1999/819/Euratomas (3) Bendrija prisijungė prie 1994 m. Branduolinės saugos konvencijos. Komisijos sprendimu 2005/510/Euratomas (4) Bendrija taip pat prisijungė prie Jungtinės panaudoto kuro tvarkymo saugos ir radioaktyviųjų atliekų tvarkymo saugos konvencijos;
(6)
kad būtų išlaikyta branduolinė sauga bei jos reguliavimas ir skatinamas nuolatinis jų tobulinimas, Taryba priėmė Direktyvą 2009/71/Euratomas (5) ir Direktyvą 2011/70/Euratomas (6). Šios direktyvos ir griežti Bendrijoje įgyvendinami branduolinės saugos bei radioaktyviųjų atliekų ir panaudoto kuro tvarkymo standartai yra pavyzdžiai, kuriais remiantis reikia skatinti trečiąsias šalis taikyti panašius griežtus standartus;
(7)
reguliavimo ir kitų formų bendradarbiavimo su besiformuojančios rinkos ekonomikos šalimis bei Sąjungos metodų, taisyklių, standartų ir praktikos propagavimas yra strategijos „Europa 2020“ išorės politikos tikslai;
(8)
Bendrijos valstybės narės yra pasirašiusios Sutartį dėl branduolinio ginklo neplatinimo ir jos papildomą protokolą;
(9)
Bendrija pagal Europos atominės energijos bendrijos sutarties (toliau - Euratomo sutartis) 10 skyrių jau glaudžiai bendradarbiauja su Tarptautine atominės energijos agentūra (TATENA) branduolinės apsaugos priemonių, siekdama Euratomo sutarties antros antraštinės dalies 7 skyriaus tikslų, ir branduolinės saugos srityse;
(10)
yra kelios tarptautinės organizacijos ir programos, siekiančios panašių tikslų į šiame reglamente išdėstytuosius, pvz., TATENA, Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija/Branduolinės energijos agentūra (EBPO/NEA), Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankas (ERPB) ir Šiaurės dimensijos aplinkosaugos partnerystė (NDEP);
(11)
labai svarbu, kad Bendrija toliau stengtųsi remti veiksmingų branduolinės medžiagos apsaugos priemonių taikymą trečiosiose šalyse, remdamasi Sąjungoje vykdoma pačios Bendrijos apsaugos veikla;
(12)
prieš rengdama ir priimdama strategijos dokumentą ir orientacines daugiametes programas Komisija, taikydama šį reglamentą, turėtų konsultuotis su Europos branduolinės saugos reguliavimo institucijų grupe (ENSREG). Veiksmų programos atitinkamais atvejais turėtų būti grindžiamos konsultacijomis su valstybių narių nacionalinėmis reguliavimo įstaigomis ir dialogu su šalimis partnerėmis;
(13)
priemones, kuriomis remiami šio reglamento tikslai, taip pat reikėtų remti išnaudojant papildomą sąveiką su tiesioginiais ir netiesioginiais bendrųjų Euratomo programų veiksmais branduolinių mokslinių tyrimų ir mokymo srityje;
(14)
suprantama, kad atsakomybė už įrenginio saugą tenka jo operatoriui ir valstybei, kurios jurisdikcijoje tas įrenginys yra;
(15)
nors Sąjungos išorės pagalbos finansavimo poreikis vis didėja, dėl Sąjungos ekonominės ir biudžeto padėties šiai pagalbai skiriamos lėšos yra ribotos. Todėl Komisija turėtų siekti, kad turimos lėšos būtų panaudojamos kuo efektyviau, ypač naudojant sverto poveikį turinčias finansines priemones. Toks sverto poveikis didinamas suteikiant galimybę panaudoti ir pakartotinai panaudoti lėšas, gautas ir investuotas pagal tas finansines priemones;
(16)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai;
(17)
įgyvendinimo įgaliojimus, susijusius su veiksmų, remiamų pagal šį reglamentą, programavimu ir finansavimu, reikėtų vykdyti pagal Reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (7), kuris turi būti taikomas šio reglamento tikslu nepaisant to fakto, kad jame nėra nuorodos į Euratomo sutarties 106a straipsnį. Atsižvelgiant į tų įgyvendinimo aktų pobūdį, ypač į tai, kad jais nustatomos politikos gairės, ar jų finansinį poveikį, juos priimant iš esmės turi būti taikoma tame reglamente numatyta nagrinėjimo procedūra, išskyrus techninių įgyvendinimo priemonių, susijusių su nedideliu finansiniu poveikiu, atvejus. Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, jei tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su branduoline arba radiologine avarija, įskaitant atsitiktinę apšvitą, ir su būtinybe Bendrijai skubiai reaguoti jos pasekmėms sušvelninti, arba to reikia dėl neišvengiamų skubos priežasčių;
(18)
įgyvendinant šį reglamentą atitinkamai turėtų būti taikomos taisyklės ir procedūros, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 236/2014 (8), kuriuo nustatomos bendros Sąjungos išorės veiksmų priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros;
(19)
Sąjunga ir Bendrija toliau veikia bendroje institucinėje struktūroje. Todėl itin svarbu užtikrinti abiejų institucijų išorės veiksmų nuoseklumą. Atitinkamais atvejais, kaip numatyta Tarybos sprendimo 2010/427/ES (9) 9 straipsnyje, programuojant šią priemonę turi dalyvauti Europos išorės veiksmų tarnyba;
(20)
Sąjunga turėtų siekti kuo efektyviau naudoti turimus išteklius, kad jos išorės veiksmų poveikis būtų optimalus. Tai turėtų būti pasiekta užtikrinus išorės veiksmų priemonių nuoseklumą bei papildomumą ir sukūrus šios priemonės, kitų išorės veiksmų priemonių bei kitų Sąjungos politikos sričių sinergiją. Atitinkamai pagal šias priemones sukurtos programos turėtų vienos kitas sustiprinti;
(21)
šis reglamentas pakeičia Reglamentą (Euratomas) Nr. 300/2007, kurio galiojimas baigiasi 2013 m. gruodžio 31 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Bendras tikslas
Sąjunga, laikydamasi šio reglamento ir jo priedo nuostatų, finansuoja priemones, kuriomis remiamas aukšto lygio branduolinės bei radiacinės saugos skatinimas ir efektyvių bei veiksmingų branduolinės medžiagos apsaugos priemonių taikymas trečiosiose šalyse.
2 straipsnis
Konkretūs tikslai
Bendradarbiaujant pagal šį reglamentą siekiama šių konkrečių tikslų:
1)
puoselėti veiksmingą branduolinės saugos kultūrą, įgyvendinti griežčiausius branduolinės bei radiacinės saugos standartus ir nuolat tobulinti branduolinę saugą;
2)
atsakingai ir saugiai tvarkyti panaudotą branduolinį kurą ir radioaktyviąsias atliekas, t. y. vežti, paruošti apdorojimui, apdoroti, perdirbti, saugoti ir utilizuoti, bei nutraukti buvusių branduolinių objektų vietų ir įrenginių eksploatavimą ir juos išvalyti;
3)
nustatyti efektyvių ir veiksmingų branduolinės medžiagos apsaugos priemonių taikymo trečiosiose šalyse sistemas ir metodiką.
3 straipsnis
Konkrečios priemonės
1. Siekiant 2 straipsnio 1 punkte nustatyto tikslo visų pirma taikomos šios priemonės:
a)
reguliavimo įstaigų, techninės pagalbos organizacijų rėmimas;
b)
reguliavimo sistemos, visų pirma susijusios su atominių elektrinių ir kitų branduolinių įrenginių patikros, įvertinimo, licencijavimo ir priežiūros veikla, stiprinimas;
c)
veiksmingų reguliavimo sistemų, procedūrų ir struktūrų skatinimas siekiant užtikrinti tinkamą apsaugą nuo radioaktyviųjų medžiagų jonizuojančiosios spinduliuotės, visų pirma nuo didelio aktyvumo radioaktyviųjų šaltinių, ir saugų jų utilizavimą;
d)
avarijų, turinčių radiologinių pasekmių (įskaitant atsitiktinę apšvitą), prevencijos veiksmingos tvarkos nustatymas, o tokioms pasekmėms kilus - jų sušvelninimo tvarkos nustatymas, pavyzdžiui, aplinkos stebėjimas radioaktyviųjų medžiagų patekimo į aplinką atveju, švelninimo ir valymo veiklos projektavimas bei įgyvendinimas ir bendradarbiavimas su nacionalinėmis ir tarptautinėmis organizacijomis atsitiktinės apšvitos atveju, ir avarijos likvidavimo priemonių plano, pasirengimo ir reagavimo, civilinės saugos ir reabilitacijos priemonių veiksmingos tvarkos nustatymas;
e)
parama užtikrinant branduolinių įrenginių ir jų vietų saugą, susijusi su praktinėmis apsaugos priemonėmis, skirtomis esamai spinduliuotės keliamai rizikai darbuotojų ir gyventojų sveikatai mažinti.
2. Siekiant 2 straipsnio 2 punkte nurodytų tikslų visų pirma taikomos šios priemonės:
a)
parama reguliavimo įstaigoms, techninės pagalbos organizacijoms ir reguliavimo sistemos stiprinimas, visų pirma kiek tai susiję su panaudoto kuro ir radioaktyviųjų atliekų atsakingu ir saugiu tvarkymu;
b)
panaudoto branduolinio kuro ir radioaktyviųjų atliekų atsakingo ir saugaus tvarkymo konkrečių strategijų ir programų kūrimas ir įgyvendinimas;
c)
esamų įrenginių eksploatavimo nutraukimo, buvusių branduolinių objektų vietų ir urano kasyklų išvalymo, taip pat jūroje nuskendusių radioaktyviųjų objektų ir medžiagų iškėlimo ir tvarkymo strategijų bei programų rengimas ir įgyvendinimas.
3. 2 straipsnio 3 punkte nustatytas tikslas apima tik techninius aspektus siekiant užtikrinti, kad rūdos, žaliavos ir specialios daliosios medžiagos nebūtų naudojamos kitiems tikslams nei naudotojų deklaruota tikslinė paskirtis. Siekiant to tikslo visų pirma taikomos šios priemonės:
a)
būtinos reguliavimo sistemos, metodikos, technologijos ir praktikos, skirtos branduolinės apsaugos priemonėms įgyvendinti, be kita ko, tinkamai daliųjų medžiagų apskaitai ir kontrolei valstybės ir operatorių lygiu, nustatymas;
b)
infrastruktūros rėmimas ir personalo mokymas.
4. 1 ir 2 dalyse nurodytos priemonės gali apimti veiksmus, kuriais skatinamas tarptautinis bendradarbiavimas, įskaitant tarptautinių konvencijų ir sutarčių įgyvendinimą bei stebėjimą. Siekiant sustiprinti pasiektų rezultatų tvarumą, jos taip pat turi apimti ir svarbų žinių perdavimo elementą, pavyzdžiui, keitimąsi informacija, gebėjimų stiprinimą ir mokymą branduolinės saugos ir mokslinių tyrimų srityse. Jos įgyvendinamos bendradarbiaujant su Sąjungos valstybių narių kompetentingomis valdžios institucijomis ir (arba) trečiųjų šalių valdžios institucijomis, branduolinės veiklos reguliavimo subjektais bei jų techninės pagalbos organizacijomis ir (arba) atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, visų pirma TATENA. Konkrečiais ir tinkamai pagrįstais atvejais su 1 dalies b ir c punktais susijusios priemonės įgyvendinamos bendradarbiaujant su valstybių narių operatoriais ir (arba) kompetentingomis organizacijomis ir trečiųjų šalių branduolinių įrenginių ir jų vietų operatoriais, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/71/Euratomas 3 straipsnio 1 dalyje.
4 straipsnis
Atitiktis, nuoseklumas ir papildomumas
1. Pažanga, padaryta siekiant 2 straipsnyje nustatytų konkrečių tikslų, atitinkamai vertinama remiantis šiais veiklos rodikliais:
a)
vykdant bendradarbiavimą nustatytų problemų skaičius ir svarba;
b)
panaudoto kuro, branduolinių atliekų ir eksploatavimo nutraukimo strategijų raidos, atitinkamų teisės aktų ir reguliavimo sistemos bei projektų įgyvendinimo padėtis;
c)
atitinkamose branduolinės apsaugos priemonių ataskaitose nustatytų problemų skaičius ir svarba.
Prieš įgyvendinant projektus ir atsižvelgiant į kiekvieno veiksmo ypatybes, apibrėžiami konkretūs stebėsenos, vertinimo ir veiklos rezultatų peržiūros rodikliai, kaip nurodyta 7 straipsnio 2 dalyje.
2. Komisija užtikrina, kad priimtos priemonės atitiktų atitinkamai šaliai partnerei taikomos Sąjungos strateginės politikos bendrą sistemą, visų pirma tos šalies partnerės vystomojo ir ekonominio bendradarbiavimo politikos bei programų tikslus.
3. Šiame reglamente numatytu finansiniu, ekonominiu ir techniniu bendradarbiavimu papildomas Sąjungos pagal kitas priemones numatytas bendradarbiavimas.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
PROGRAMAVIMAS IR ORIENTACINIS LĖŠŲ PASKIRSTYMAS
5 straipsnis
Strategijos dokumentas
1. Bendrijos bendradarbiavimas pagal šį reglamentą vykdomas remiantis Bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje priemonės bendru daugiamečiu strategijos dokumentu.
2. Strategijos dokumentas yra bendras bendradarbiavimo pagrindas ir rengiamas ne ilgesniam kaip septynerių metų laikotarpiui. Jame pateikiama Bendrijos bendradarbiavimo pagal šį reglamentą strategija, atsižvelgiant į atitinkamų šalių poreikius, Bendrijos prioritetus, tarptautinę padėtį ir atitinkamų trečiųjų šalių veiklą. Strategijos dokumente taip pat nurodoma pridėtinė bendradarbiavimo vertė ir kaip išvengti dubliavimosi su kitomis programomis bei iniciatyvomis, visų pirma tomis, kurias vykdo panašių tikslų siekiančios tarptautinės organizacijos ir pagrindiniai paramos teikėjai.
3. Strategijos dokumente siekiama nustatyti nuoseklią Bendrijos ir atitinkamų trečiųjų šalių ar regionų bendradarbiavimo sistemą, atitinkančią Bendrijos bendrą tikslą ir taikymo sritį, uždavinius, principus ir politiką.
4. Rengiant strategijos dokumentą laikomasi pagalbos veiksmingumo principų: nacionalinės atsakomybės, partnerystės, koordinavimo, derinimo, pritaikymo prie šalies gavėjos arba regioninių sistemų, tarpusavio atskaitomybės ir orientavimosi į rezultatus.
5. Komisija patvirtina strategijos dokumentą laikydamasi 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Komisija atlieka strategijos dokumento peržiūrą ir prireikus jį atnaujina laikotarpio viduryje arba esant poreikiui, laikydamasi tos pačios procedūros.
6 straipsnis
Orientacinės daugiametės programos
1. Orientacinės daugiametės programos rengiamos remiantis 5 straipsnyje nurodytu strategijos dokumentu. Orientacinės daugiametės programos apima 2-4 metų laikotarpį.
2. Orientacinėse daugiametėse programose nurodomos finansavimui pasirinktos prioritetinės sritys, konkretūs tikslai, numatomi rezultatai, veiklos rodikliai ir orientaciniai finansiniai asignavimai apskritai ir kiekvienai prioritetinei sričiai, įskaitant pagrįstą nepaskirstytųjų lėšų rezervą. Atitinkamais atvejais galima pateikti tų duomenų intervalą arba minimumą. Orientacinėse daugiametėse programose nustatomos gairės, kaip išvengti dubliavimosi.
3. Orientacinės daugiametės programos grindžiamos prašymu, gautu iš šalių partnerių arba regiono (-ų) partnerio (-ių), ir dialogu su jais, dalyvaujant suinteresuotiesiems subjektams, siekiant užtikrinti, kad atitinkama šalis ar regionas būtų pakankamai atsakingas už procesą ir būtų skatinama parama nacionalinėms vystymosi strategijoms. Siekiant užtikrinti papildomumą ir išvengti dubliavimosi, orientacinėse daugiametėse programose atsižvelgiama į vykdomą ir planuojamą vykdyti tarptautinį bendradarbiavimą, visų pirma su panašių tikslų siekiančiomis tarptautinėmis organizacijomis ir pagrindiniais paramos teikėjais, 2 straipsnyje nustatytose srityse. Orientacinėse daugiametėse programose taip pat nurodoma pridėtinė bendradarbiavimo vertė.
4. Komisija priima orientacines daugiametes programas laikydamasi 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Laikydamasi tos pačios procedūros, Komisija patikslina ir prireikus atnaujina tas orientacines programas, atsižvelgdama į visas 5 straipsnyje nurodyto strategijos dokumento peržiūras.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
ĮGYVENDINIMAS
7 straipsnis
Metinės veiksmų programos
1. Metinės veiksmų programos (toliau - veiksmų programos) rengiamos remiantis atitinkamai 5 ir 6 straipsniuose nurodytais strategijos dokumentu ir orientacinėmis daugiametėmis programomis. Veiksmų programos sudaromos kiekvienai trečiajai šaliai arba regionui ir jose pateikiama išsami informacija, susijusi su šiuo reglamentu numatyto bendradarbiavimo vykdymu.
Išimties tvarka, ypač jei veiksmų programa dar nepriimta, Komisija, remdamasi orientaciniais programavimo dokumentais, pagal tas pačias taisykles ir procedūras, kurių laikosi priimdama veiksmų programas, gali priimti atskiras priemones.
Jeigu iškyla nenumatytų ir deramai pagrįstų poreikių, aplinkybių arba įsipareigojimų, Komisija gali priimti specialias priemones, kurios nėra numatytos orientaciniuose programavimo dokumentuose.
2. Veiksmų programose nurodomi tikslai, kurių siekiama, intervencijos sritys, numatomos priemonės ir projektai, numatomi rezultatai, valdymo tvarka ir bendra planuojamo finansavimo suma. Jose pateikiama finansuotinų veiksmų aprašas, nurodomos kiekvienam veiksmui skirtos sumos, orientacinis jų įgyvendinimo tvarkaraštis ir, kai tinkama, konkretūs stebėsenos, vertinimo ir veiklos rezultatų peržiūros rodikliai. Į jas atitinkamais atvejais įtraukiama visa ankstesnio bendradarbiavimo patirtis.
3. Komisija priima veiksmų programas, atskiras priemones ir specialias priemones laikydamasi 11 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros. Laikydamasi tos pačios procedūros, Komisija gali patikslinti veiksmų programas ir priemones ir pratęsti jų galiojimą.
4. Nukrypstant nuo 3 dalies, nereikalaujama, kad 11 straipsnio 2 dalyje nurodyta nagrinėjimo procedūra būtų taikoma:
i)
atskiroms priemonėms, kurioms skiriama Sąjungos finansinė parama neviršija 5 mln. EUR;
ii)
specialioms priemonėms, kurioms skiriama Sąjungos finansinė parama neviršija 5 mln. EUR;
iii)
veiksmų programų, atskirų priemonių ir specialių priemonių techniniams pakeitimams.
Šioje dalyje techniniai pakeitimai - tai tokie pataisymai kaip:
-
įgyvendinimo laikotarpio pratęsimas,
-
lėšų perskirstymas tarp metinėse veiksmų programose, atskirose ar specialiose priemonėse ir projektuose nurodytų veiksmų, sudarantis ne daugiau kaip 20 % pradinio biudžeto ir neviršijantis 5 mln. EUR, arba
-
metinių veiksmų programų, atskirų arba specialių priemonių biudžeto padidinimas ar sumažinimas, sudarantis ne daugiau kaip 20 % pradinio biudžeto ir neviršijantis 5 mln. EUR,
jeigu tokie pakeitimai nedaro esminio poveikio pradinių priemonių ir veiksmų programų tikslams.
Apie pagal šią dalį priimtas priemones per vieną mėnesį nuo jų priėmimo dienos pranešama Europos Parlamentui, Tarybai ir 11 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui.
5. Jei yra tinkamai pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti ir kurios susijusios su būtinybe Bendrijai skubiai reaguoti siekiant sušvelninti branduolinės arba radiologinės avarijos pasekmes, Komisija nedelsiant taikytinais įgyvendinimo aktais priima arba keičia veiksmų programas arba priemones laikydamasi 11 straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros.
6. Komisija taip pat gali nuspręsti prisijungti prie bet kokios iniciatyvos, kurią pradeda panašių tikslų siekiančios tarptautinės organizacijos ir pagrindiniai paramos teikėjai, jei ta iniciatyva atitinka 1 straipsnyje nustatytą pagrindinį tikslą. Atitinkami sprendimai dėl finansavimo priimami laikantis šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nurodytos tvarkos.
8 straipsnis
Nuoseklumas ir papildomumas
Atliekant programavimą arba programų peržiūras po Reglamento (ES) Nr. 236/2014 17 straipsnyje nurodytos laikotarpio vidurio ataskaitos paskelbimo, atsižvelgiama į joje pateiktus rezultatus, nustatytus faktus ir išvadas.
9 straipsnis
Įgyvendinimas
Šis reglamentas įgyvendinamas laikantis Reglamento (ES) Nr. 236/2014 1 straipsnio 3 ir 4 dalių, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 ir 17 straipsnių, jei šiame reglamente nenurodyta kitaip.
10 straipsnis
Ataskaita
Komisija nagrinėja pažangą, padarytą įgyvendinant priemones, kurių imtasi pagal šį reglamentą, ir Europos Parlamentui bei Tarybai pateikia šiame reglamente numatyto bendradarbiavimo rezultatų metinę ataskaitą. Ataskaitoje pateikiama informacija apie praėjusiais metais finansuotas priemones, stebėsenos bei vertinimo veiklos rezultatus ir biudžeto įsipareigojimų bei mokėjimų vykdymą, suskirstyta pagal šalis, regionus ir bendradarbiavimo rūšį.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
11 straipsnis
Komitetas
1. Komisijai padeda Bendradarbiavimo branduolinės saugos srityje komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.
12 straipsnis
Europos išorės veiksmų tarnyba
Šis reglamentas taikomas atsižvelgiant į Sprendimo 2010/427/ES 9 straipsnį.
13 straipsnis
Orientacinė finansavimo suma
1. Orientacinė finansavimo suma, skirta šiam reglamentui įgyvendinti 2014-2020 m., yra 225 321 000 EUR.
2. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 13 d.