PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 13. června 2013,
kterým se mění rozhodnutí 2011/30/EU o rovnocennosti systémů veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí některých třetích zemí, které se vztahují na auditory a auditorské subjekty, a o přechodném období pro auditorské činnosti auditorů a auditorských subjektů z některých třetích zemí v Evropské unii
(oznámeno pod číslem C(2013) 3491)
(Text s významem pro EHP)
(2013/288/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (1), a zejména na čl. 46 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle rozhodnutí Komise 2011/30/EU (2) mají auditoři a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze uvedeného rozhodnutí možnost nadále vykonávat svoje činnosti v Unii, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2012.
(2)
Komise posoudila systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty ze třetích zemí a území uvedených v příloze rozhodnutí 2011/30/EU. Toto posouzení bylo provedeno za pomoci Evropské skupiny orgánů pro dohled nad auditory. Systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí a území byly posouzeny na základě kritérií stanovených v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES, které upravují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské společnosti členských států. Hlavním cílem spolupráce mezi systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícími se na auditory a auditorské subjekty v členských státech a třetích zemích by mělo být dosažení vzájemné důvěry v systémy dohledu druhé strany na základě rovnocennosti těchto systémů.
(3)
Z posouzení je patrné, že Abú Dhabí, Brazílie, Mezinárodní finanční centrum v Dubaji, Guernsey, Indonésie, Jersey, Malajsie, Ostrov Man, Thajsko a Tchaj-wan mají systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty, jejichž činnost podléhá obdobným pravidlům, jako jsou pravidla stanovená v článcích 29, 30 a 32 směrnice 2006/43/ES. Je proto třeba považovat systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty z uvedených třetích zemí za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské společnosti členských států.
(4)
Bermudy, Egypt, Kajmanské ostrovy, Mauricius, Nový Zéland, Rusko a Turecko zřídily nebo zřizují systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí pro auditory a auditorské subjekty. Informace o fungování a pravidlech, jimiž se tyto systémy řídí, však nejsou dostatečné k tomu, aby bylo možno posoudit rovnocennost. K provedení dalšího posouzení, které by umožnilo přijmout konečné rozhodnutí o rovnocennosti těchto systémů, je od uvedených třetích zemí a území nutno získat doplňkové informace, aby bylo možné jejich systémům lépe porozumět. Je proto třeba prodloužit přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU s ohledem na auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v uvedených třetích zemích a územích.
(5)
Auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem v Hongkongu, Indii a Izraeli, využívali přechodné období dané rozhodnutím 2011/30/EU. Od té doby nemají tyto třetí země nebo území nezávislý systém veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí. Nepředložily informace týkající se jejich auditorských regulačních systémů a systémů dohledu. Za této situace se zdá, že uvedené třetí země nebo území nepřijaly nezbytná opatření k tomu, aby jejich právní úpravu auditu Komise uznala za rovnocennou systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské subjekty v členských státech. Pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají roční účetní závěrky nebo konsolidované účetní závěrky společností se sídlem v uvedených třetích zemích, přechodné období stanovené v rozhodnutí 2011/30/EU by proto nemělo být prodlouženo.
(6)
Na ochranu investorů by měli mít auditoři a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, možnost vykonávat během přechodného období nadále auditorské činnosti v Unii, aniž by byli zaregistrováni podle článku 45 směrnice 2006/43/ES, pouze tehdy, když poskytnou požadované informace. Jestliže informace předloží, měli by mít uvedení auditoři a auditorské subjekty možnost nadále vykonávat svoje auditorské činnosti, pokud jde o zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky začínající v období od 1. srpna 2012 do 31. července 2015. Toto rozhodnutí by nemělo mít vliv na právo členských států uplatňovat ve vztahu k těmto auditorům a auditorským subjektům své systémy vyšetřování a sankcí.
(7)
Rozhodnutí 2011/30/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(8)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 48 odst. 1 směrnice 2006/43/ES,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2011/30/EU se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pokud jde o auditorské činnosti týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek za finanční roky počínající 1. srpnem 2012, považují se pro účely čl. 46 odst. 1 směrnice 2006/43/ES za rovnocenné systémům veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahujícím se na auditory a auditorské společnosti členských států systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí vztahující se na auditory a auditorské subjekty z těchto třetích zemí a území:
1)
Abú Dhabi
2)
Brazílie
3)
Mezinárodní finanční centrum v Dubaji
4)
Guernsey
5)
Indonésie
6)
Ostrov Man
7)
Jersey
8)
Malajsie
9)
Tchaj-wan
10)
Thajsko“.
2)
Článek 2 se mění takto:
a)
v návětí odstavce 1 se slova „v příloze“ nahrazují slovy „v příloze I“;
b)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Členské státy neuplatňují článek 45 směrnice 2006/43/ES, pokud jde o auditory a auditorské subjekty, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích a územích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, jak je uvedeno v čl. 45 odst. 1 zmíněné směrnice, a to za finanční roky začínající v období od 2. července 2010 do 31. července 2015, v případě, že příslušný auditor nebo auditorský subjekt poskytne příslušným orgánům členského státu všechny tyto informace:
a)
jméno a adresu příslušného auditora nebo auditorského subjektu a informace o jeho právní struktuře;
b)
v případě, že je auditor nebo auditorský subjekt součástí sítě, popis této sítě;
c)
auditorské normy a požadavky na nezávislost, které se vztahují na příslušný audit;
d)
popis vnitřního systému kontroly kvality daného auditorského subjektu;
e)
údaje o tom, zda a kdy byl u auditora nebo auditorského subjektu naposledy proveden přezkum zajištění kvality, a potřebné informace o výsledku tohoto přezkumu, pokud tuto informaci neposkytuje příslušný orgán třetí země. Jestliže potřebné informace o výsledku přezkumu zajištění kvality nejsou veřejné, považují příslušné orgány členských států tyto informace za důvěrné.
3. Členské státy zajistí, aby byla veřejnost informována o jménu a adrese auditorů a auditorských subjektů, kteří předkládají zprávy auditora týkající se ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí, a o skutečnosti, že systémy veřejného dohledu, zajištění kvality, vyšetřování a sankcí uvedených zemí a území nejsou dosud uznány jako rovnocenné podle čl. 46 odst. 2 směrnice 2006/43/ES. Pro takové účely mohou příslušné orgány členských států uvedené v článku 45 směrnice 2006/43/ES zaregistrovat rovněž auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II tohoto rozhodnutí.
4. Aniž je dotčen odstavec 2 mohou členské státy podrobit auditory a auditorské subjekty, kteří provádějí audity ročních účetních závěrek nebo konsolidovaných účetních závěrek společností se sídlem ve třetích zemích uvedených v příloze II, svým systémům vyšetřování a sankcí.“
c)
Doplňuje se nový odstavec 5, který zní:
„5. Odstavcem 2 nejsou dotčena opatření týkající se spolupráce v oblasti přezkumu zajištění kvality mezi příslušnými orgány členského státu a příslušnými orgány třetí země uvedené v příloze II za předpokladu, že každé takové opatření splňuje všechna níže uvedená kritéria:
a)
zahrnuje provedení přezkumu zajištění kvality na základě zásady rovného zacházení;
b)
bylo předem oznámeno Komisi;
c)
neomezuje žádné rozhodnutí Komise podle článku 47 směrnice 2006/43/ES.“
3)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Bod 10) prvního odstavce článku 1 pozbývá platnosti dne 31. července 2013.“
4)
Příloha se nahrazuje přílohou I tohoto rozhodnutí.
5)
Doplňuje se nová příloha II ve znění přílohy II tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 13. června 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2013 m. birželio 13 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2011/30/ES dėl tam tikrų trečiųjų šalių auditoriams ir audito subjektams taikomų viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemų lygiavertiškumo ir dėl pereinamojo tam tikrų trečiųjų šalių auditorių ir audito subjektų audito veiklos Europos Sąjungoje laikotarpio
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 3491)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/288/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/43/EB dėl teisės aktų nustatyto metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės audito, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvas 78/660/EEB ir 83/349/EEB bei panaikinančią Tarybos direktyvą 84/253/EEB (1), ypač į jos 46 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendimu 2011/30/ES (2) auditoriams ir audito subjektams iš to sprendimo priede išvardytų trečiųjų šalių ir teritorijų leista Sąjungoje tęsti veiklą, susijusią su audito išvadomis dėl 2010 m. liepos 2 d.-2012 m. liepos 31 d. prasidedančių finansinių metų metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų;
(2)
Komisija įvertino Sprendimo 2011/30/ES priede išvardytų trečiųjų šalių ir teritorijų auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas. Vertinimus padėjo atlikti Europos auditorių priežiūros institucijų grupė. Tų trečiųjų šalių ir teritorijų auditoriams ir audito subjektams taikomos viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos įvertintos pagal Direktyvos 2006/43/EB 29, 30 ir 32 straipsniuose nustatytus kriterijus, kuriais remiantis reglamentuojamos valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomos viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos. Pagrindinis valstybių narių ir trečiųjų šalių bendradarbiavimo tikslas auditoriams ir audito subjektams taikant viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas turėtų būti įgyti abipusį pasitikėjimą viena kitos priežiūros sistemomis, remiantis jų lygiavertiškumu;
(3)
atlikus tokius vertinimus paaiškėjo, kad Abu Dabis, Brazilija, Dubajaus tarptautinis finansų centras, Gernsis, Indonezija, Meno Sala, Džersis, Malaizija, Taivanas ir Tailandas turi auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas, kurios veikia pagal taisykles, panašias į pateiktas Direktyvos 2006/43/EB 29, 30 ir 32 straipsniuose. Todėl šių trečiųjų šalių auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas reikėtų laikyti lygiavertėmis valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomoms viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemoms;
(4)
Bermuda, Kaimanų Salos, Egiptas, Mauricijus, Naujoji Zelandija, Rusija ir Turkija įdiegė arba šiuo metu diegia auditoriams ir audito subjektams taikomas viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemas. Tačiau informacijos apie tokių sistemų veikimą ir jas reglamentuojančias taisykles nepakanka, norint įvertinti lygiavertiškumą. Siekiant atlikti tolesnį vertinimą, kad būtų galima priimti galutinį sprendimą dėl tokių sistemų lygiavertiškumo, iš tų trečiųjų šalių ir teritorijų būtina gauti papildomos informacijos, kad būtų galima geriau suprasti jų sistemą. Todėl reikėtų pratęsti pereinamąjį laikotarpį, Sprendimu 2011/30/ES suteiktą auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl tose trečiosiose šalyse ir teritorijose įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų;
(5)
auditoriai ir audito subjektai, kurie teikia audito išvadas dėl Honkonge, Indijoje ir Izraelyje įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, pasinaudojo Sprendimu 2011/30/ES suteiktu pereinamuoju laikotarpiu. Nuo tada tose trečiosiose šalyse ar teritorijose nebuvo įsteigta nepriklausoma viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistema. Tos šalys nepateikė informacijos apie savo audito reguliavimo ir priežiūros sistemas. Šiomis aplinkybėmis manoma, kad tos trečiosios šalys ar teritorijos nesiėmė reikiamų priemonių, kad Komisija pripažintų jų audito reguliavimo sistemą lygiaverte valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomoms viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemoms. Todėl Sprendimu 2011/30/ES joms suteikto pereinamojo laikotarpio, taikomo auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl tose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, pratęsti nereikėtų;
(6)
siekiant apsaugoti investuotojus, auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, galimybė pereinamuoju laikotarpiu tęsti audito veiklą Sąjungoje jų neregistruojant pagal Direktyvos 2006/43/EB 45 straipsnį turėtų būti suteikta tik tuo atveju, jei jie pateikia reikalaujamą informaciją. Jei tie auditoriai ir audito subjektai pateikia informaciją, jie turėtų turėti galimybę tęsti veiklą, susijusią su audito išvadomis dėl finansinių metų, prasidedančių nuo 2012 m. rugpjūčio 1 d. iki 2015 m. liepos 31 d., metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų. Šis sprendimas neturėtų daryti įtakos valstybių narių teisei taikyti tokiems auditoriams ir audito subjektams savo tyrimų ir sankcijų sistemas;
(7)
todėl Sprendimas 2011/30/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(8)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2006/43/EB 48 straipsnio 1 dalį įkurto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimas 2011/30/ES iš dalies keičiamas taip:
1)
1 straipsnis papildomas antra pastraipa:
„Taikant Direktyvos 2006/43/EB 46 straipsnio 1 dalį, toliau išvardytų trečiųjų šalių ir teritorijų auditoriams ir audito subjektams taikomos viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos laikomos lygiavertėmis valstybių narių auditoriams ir audito įmonėms taikomoms viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemoms, vykdant audito veiklą, susijusią su finansinių metų, prasidedančių nuo 2012 m. rugpjūčio 1 d., metinėmis ar konsoliduotosiomis finansinėmis ataskaitomis:
1)
Abu Dabis
2)
Brazilija
3)
Dubajaus tarptautinis finansų centras
4)
Gernsis
5)
Indonezija
6)
Meno Sala
7)
Džersis
8)
Malaizija
9)
Taivanas
10)
Tailandas“;
2)
2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies įžanginėje frazėje žodžiai „priede“ pakeičiami žodžiais „I priede“;
b)
2, 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„2. Valstybės narės netaiko Direktyvos 2006/43/EB 45 straipsnio auditoriams ir audito subjektams, kurie teikia audito išvadas dėl įmonių, įsteigtų šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse ir teritorijose, nuo 2010 m. liepos 2 d. iki 2015 m. liepos 31 d. prasidedančių finansinių metų metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, kaip nurodyta tos direktyvos 45 straipsnio 1 dalyje, jei atitinkamas auditorius ar audito subjektas valstybės narės kompetentingoms institucijoms pateikia visą toliau nurodytą informaciją:
a)
auditoriaus ar audito subjekto vardą ir pavardę (pavadinimą), adresą ir informaciją apie jo teisinę struktūrą;
b)
tinklo aprašą, jeigu auditorius arba audito subjektas priklauso tinklui;
c)
audito standartus ir nepriklausomumo reikalavimus, taikytus atitinkamo audito metu;
d)
audito subjekto vidaus kokybės kontrolės sistemos aprašą;
e)
ar atlikta ir kada atlikta paskutinė auditoriaus ar audito subjekto kokybės užtikrinimo peržiūra ir būtiną informaciją apie tos peržiūros rezultatus, jei šios informacijos neteikia trečiosios šalies kompetentinga institucija. Kai būtina informacija apie paskutinės kokybės užtikrinimo peržiūros rezultatus nėra viešai prieinama, valstybių narių kompetentingos institucijos tokią informaciją laiko konfidencialia.
3. Valstybės narės užtikrina, kad visuomenei būtų pateikti auditorių ir audito subjektų, kurie teikia audito išvadas dėl šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų, vardai ir pavardės (pavadinimai) bei adresai ir informacija, kad tų trečiųjų šalių ir teritorijų viešosios priežiūros, kokybės užtikrinimo, tyrimų ir sankcijų sistemos dar nepripažintos lygiavertėmis pagal Direktyvos 2006/43/EB 46 straipsnio 2 dalį. Siekdamos tų tikslų Direktyvos 2006/43/EB 45 straipsnyje nurodytos valstybių narių kompetentingos institucijos taip pat gali registruoti auditorius ir audito subjektus, kurie atlieka šio sprendimo II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditą.
4. Nepaisant 2 dalies, valstybės narės gali taikyti savo tyrimų ir sankcijų sistemas auditoriams ir audito subjektams, kurie atlieka II priede išvardytose trečiosiose šalyse įsteigtų įmonių metinių ar konsoliduotųjų finansinių ataskaitų auditą.“;
c)
pridedama 5 dalis:
„5. 2 dalis neturi įtakos bendradarbiavimo susitarimams dėl kokybės užtikrinimo peržiūros, kuriuos sudaro valstybės narės kompetentingos institucijos ir II priede nurodytos trečiosios šalies kompetentingos institucijos, jeigu tie susitarimai atitinka visus šiuos kriterijus:
a)
pagal tokį susitarimą kokybės užtikrinimo peržiūra atliekama vadovaujantis lygiateisiškumo principu;
b)
apie susitarimą iš anksto pranešama Komisijai;
c)
susitarimas netrukdo priimti bet kokį Komisijos sprendimą pagal Direktyvos 2006/43/EB 47 straipsnį.“;
3)
4 straipsnis pakeičiamas taip:
„4 straipsnis
1 straipsnio pirmos dalies 10 punktas nuo 2013 m. liepos 31 d. nebetaikomas.“;
4)
priedas pakeičiamas šio sprendimo I priedu;
5)
pridedamas II priedas, kaip nurodyta šio sprendimo II priede.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2013 m. birželio 13 d.