NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 542/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se mění nařízení (EU) č. 1215/2012, pokud jde o pravidla použitelná pro Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 2 písm. a), c) a e) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
jednajíce v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 19. února 2013 Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Irsko, Řecká republika, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarsko, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska podepsaly Dohodu o Jednotném patentovém soudu (3). Dohoda o Jednotném patentovém soudu stanoví, že nevstoupí v platnost dříve než první den čtvrtého měsíce poté, co vstoupí v platnost změny nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (4), pokud jde o vztah uvedeného nařízení k Dohodě o Jednotném patentovém soudu.
(2)
Dne 15. října 2012 Belgické království, Lucemburské velkovévodství a Nizozemské království, strany Úmluvy ze dne 31. března 1965 o zřízení a statutu Soudního dvora Beneluxu (dále jen „Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu“), podepsaly protokol, kterým se uvedená smlouva mění. Uvedený protokol umožňuje přenesení příslušnosti v konkrétních záležitostech spadajících do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1215/2012 na Soudní dvůr Beneluxu.
(3)
Je nezbytné upravit vztah nařízení (EU) č. 1215/2012 s Dohodou o Jednotném patentovém soudu a s Úmluvou o Soudním dvoru Beneluxu prostřednictvím změn uvedeného nařízení.
(4)
Aby byla zajištěna právní jistota a předvídatelnost pro žalované, kteří by mohli být žalováni u těchto dvou soudů v místě nacházejícím se v jiném členském státě, než který byl určen podle pravidel nařízení (EU) č. 1215/2012, měly by se Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu považovat za soudy ve smyslu nařízení (EU) č. 1215/2012.
(5)
Účelem změn nařízení (EU) č. 1215/2012 stanovených v tomto nařízení ohledně Jednotného patentového soudu je založit mezinárodní příslušnost tohoto soudu a tyto změny se netýkají vnitřního rozvrhu práce mezi komorami tohoto soudu ani ujednání stanovených v Dohodě o Jednotném patentovém soudu týkajících se výkonu pravomoci, včetně výlučné pravomoci, během přechodného období stanoveného v uvedené dohodě.
(6)
Jako soudy společné několika členským státům nemohou Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu, na rozdíl od soudu jednoho členského státu, vykonávat příslušnost vůči žalovaným, kteří nemají bydliště v některém členském státě, na základě vnitrostátního práva. Aby tyto dva soudy mohly příslušnost vůči těmto žalovaným vykonávat, měla by se tedy pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 pro záležitosti, které spadají do příslušnosti Jednotného patentového soudu a Soudního dvora Beneluxu, vztahovat i na žalované s bydlištěm ve třetích státech. Stávající pravidla příslušnosti stanovená v nařízení (EU) č. 1215/2012 zajišťují úzkou vazbu mezi řízeními, na která se uvedené nařízení vztahuje, a územím členských států. Je proto vhodné rozšířit tato pravidla i na řízení proti všem žalovaným bez ohledu na jejich bydliště. Při uplatňování pravidel příslušnosti stanovených v nařízení (EU) č. 1215/2012 by měly Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu (jednotlivě dále jen „společný soud“) uplatňovat pouze ta pravidla, jež jsou vhodná pro oblast sporů, ke které jim byla příslušnost svěřena.
(7)
Společný soud by měl být schopen projednávat spory proti žalovaným ze třetích států na základě pravidla podpůrné příslušnosti v řízeních týkajících se porušení evropského patentu, jež způsobuje škodu jak uvnitř Unie, tak mimo ni. Taková podpůrná příslušnost by měla být vykonávána v případě, že se majetek žalovaného nachází v kterémkoli členském státě, který je stranou nástroje o zřízení společného soudu, a že daný spor má dostatečnou vazbu na tento členský stát, například protože tam má žalobce bydliště nebo tam jsou k dispozici důkazní prostředky související se sporem. Při stanovení své příslušnosti by měl společný soud zohlednit hodnotu daného majetku, která by neměla být nevýznamná a měla by umožňovat alespoň částečný výkon rozhodnutí v členských státech, které jsou stranami nástroje o zřízení společného soudu.
(8)
Pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících řízení, jejichž cílem je zabránit, aby byla vedena souběžná řízení a vydávána neslučitelná soudní rozhodnutí, by se měla použít, jsou-li zahájena řízení u společného soudu a u soudu členského státu, ve kterém Dohoda o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu neplatí.
(9)
Pravidla nařízení (EU) č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících řízení by se měla rovněž použít, pokud jsou během přechodného období stanoveného v Dohodě o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení o určitých druzích sporů jak u Jednotného patentového soudu, tak u vnitrostátního soudu členského státu, který je stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu.
(10)
Rozhodnutí vydaná Jednotným patentovým soudem nebo Soudním dvorem Beneluxu by měla být v členském státě, který není stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluvy o Soudním dvoru Beneluxu, uznávána a vykonávána v souladu s nařízením (EU) č. 1215/2012.
(11)
Rozhodnutí vydaná soudy členských států, které nejsou stranami Dohody o Jednotném patentovém soudu nebo případně Úmluvy o Soudním dvoru Beneluxu, by měla být uznávána a vykonávána v jiném členském státě v souladu s nařízením (EU) č. 1215/2012.
(12)
Nařízení (EU) č. 1215/2012 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(14)
V souladu s článkem 3 a čl. 4a odst. 1 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné, aniž je dotčena možnost, aby Dánsko uplatňovalo změny nařízení (EU) č. 1215/2012 stanovené v tomto nařízení na základě článku 3 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 19. října 2005 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V kapitole VII nařízení (EU) č. 1215/2012 se vkládají nové články, které znějí:
„Článek 71a
1. Pro účely tohoto nařízení se soud společný několika členským státům ve smyslu odstavce 2 (dále jen „společný soud“) považuje za soud členského státu, pokud tento společný soud podle nástroje, kterým je zřízen, vykonává příslušnost ve věcech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
2. Pro účely tohoto nařízení se za společné soudy považují tyto soudy:
a)
Jednotný patentový soud zřízený Dohodou o Jednotném patentovém soudu podepsanou dne 19. února 2013 (dále jen „Dohoda o Jednotném patentovém soudu“) a
b)
Soudní dvůr Beneluxu zřízený Úmluvou ze dne 31. března 1965 o zřízení a statutu Soudního dvora Beneluxu (dále jen „Úmluva o Soudním dvoru Beneluxu“).
Článek 71b
Příslušnost společného soudu se stanoví takto:
1)
společný soud je příslušný, pokud by podle tohoto nařízení byly ve věci, která se řídí nástrojem o zřízení tohoto společného soudu, příslušné soudy členského státu, jenž je stranou uvedeného nástroje;
2)
pokud žalovaný nemá bydliště v žádném členském státě a toto nařízení ve vztahu k němu jinak nezakládá příslušnost, použije se přiměřeně kapitola II bez ohledu na bydliště žalovaného.
U společného soudu může být podán návrh na předběžná opatření včetně zajišťovacích opatření i tehdy, pokud jsou ve věci samé příslušné soudy třetího státu;
3)
pokud je společný soud příslušný ve vztahu k žalovanému na základě bodu 2 ve sporu týkajícím se porušení evropského patentu, jež způsobuje škodu uvnitř Unie, může tento soud vykonávat příslušnost i ve vztahu ke škodě vzniklé tímto porušením mimo Unii.
Tato příslušnost může být stanovena pouze tehdy, pokud se majetek náležející žalovanému nachází ve kterémkoli členském státě, který je stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu, a spor má na tento členský stát dostatečnou vazbu.
Článek 71c
1. Články 29 až 32 se použijí, pokud jsou řízení zahájena u společného soudu a u soudu členského státu, který není stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu.
2. Články 29 až 32 se použijí, pokud jsou během přechodného období uvedeného v článku 83 Dohody o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení před Jednotným patentovým soudem a soudem členského státu, který je stranou Dohody o Jednotném patentovém soudu.
Článek 71d
Toto nařízení se vztahuje na uznání a výkon:
a)
rozhodnutí vydaných společným soudem, která mají být uznána a vykonána v členském státě, který není stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu; a
b)
rozhodnutí soudů členského státu, který není stranou nástroje o zřízení společného soudu, jež mají být uznána a vykonána v členském státě, který je stranou uvedeného nástroje.
Pokud je však uznání a výkon rozhodnutí vydaného společným soudem navrhováno v členském státě, který je stranou nástroje o zřízení tohoto společného soudu, uplatní se veškerá pravidla uvedeného nástroje o uznávání a výkonu namísto pravidel stanovených v tomto nařízení.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 10. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 542/2014
2014 m. gegužės 15 d.
kuriuo dėl taisyklių, taikytinų dėl Bendro patentų teismo ir Beniliukso Teisingumo Teismo, iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 81 straipsnio 2 dalies a, c ir e punktus,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
2013 m. vasario 19 d. Belgijos Karalystė, Bulgarijos Respublika, Čekijos Respublika, Danijos Karalystė, Vokietijos Federacinė Respublika, Estijos Respublika, Airija, Graikijos Respublika, Prancūzijos Respublika, Italijos Respublika, Kipro Respublika, Latvijos Respublika, Lietuvos Respublika, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė, Vengrija, Maltos Respublika, Nyderlandų Karalystė, Austrijos Respublika, Portugalijos Respublika, Rumunija, Slovėnijos Respublika, Slovakijos Respublika, Suomijos Respublika, Švedijos Karalystė ir Jungtinė Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystė pasirašė Susitarimą dėl bendro patentų teismo (3) (toliau - BPT susitarimas). BPT susitarime nustatyta, kad jis įsigalioja ne anksčiau kaip ketvirto mėnesio po Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1215/2012 (4) pakeitimų dėl to reglamento santykio su BPT susitarimu įsigaliojimo dienos pirmą dieną;
(2)
2012 m. spalio 15 d. Belgijos Karalystė, Liuksemburgo Didžioji Hercogystė ir Nyderlandų Karalystė, kurios yra 1965 m. kovo 31 d. Sutarties dėl Beniliukso Teisingumo Teismo įsteigimo ir statuto (toliau - Beniliukso Teisingumo Teismo sutartis) šalys, pasirašė protokolą, kuriuo ta sutartis buvo iš dalies pakeista. Tuo protokolu sudaryta galimybė perduoti Beniliukso Teisingumo Teismui jurisdikciją konkrečiais klausimais, patenkančiais į Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 taikymo sritį;
(3)
reikia sureguliuoti BPT susitarimo ir Beniliukso Teisingumo Teismo sutarties ir Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 santykį iš dalies pakeičiant tą reglamentą;
(4)
Bendras patentų teismas ir Beniliukso Teisingumo Teismas turėtų būti laikomi teismais, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 1215/2012, siekiant užtikrinti teisinį tikrumą ir nuspėjamumą atsakovams, kuriems tuose dviejuose teismuose ieškiniai galėtų būti pareiškiami vietoje, esančioje kitoje valstybėje narėje, nei nustatyta pagal Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 taisykles;
(5)
šiame reglamente numatytais Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 daliniais pakeitimais, susijusiais su Bendru patentų teismu, siekiama nustatyti to teismo tarptautinę jurisdikciją ir jais nedaromas poveikis nei vidiniam bylų paskirstymui tarp to teismo skyrių, nei BPT susitarime nustatytai tvarkai, susijusiai su jurisdikcijos priskyrimu, įskaitant išimtinę jurisdikciją, tame susitarime numatytu pereinamuoju laikotarpiu;
(6)
kaip kelioms valstybėms narėms bendri teismai Bendras patentų teismas ir Beniliukso Teisingumo Teismas priešingai nei vienos valstybės narės teismas, negali turėti jurisdikcijos remdamasis nacionaline teise atsakovų, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta (buveinė) yra ne valstybėje narėje, atžvilgiu. Todėl tam, kad tie du teismai galėtų turėti jurisdikciją tokių atsakovų atžvilgiu, Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 taisyklės, kiek tai susiję su klausimais, priklausančiais atitinkamai Bendro patentų teismo ir Beniliukso Teisingumo Teismo jurisdikcijai, turėtų būti taikomos ir atsakovams, kurių nuolatinė gyvenamoji vieta (buveinė) yra trečiosiose valstybėse. Reglamente (ES) Nr. 1215/2012 nustatytomis jurisdikcijos taisyklėmis užtikrinta glaudi sąsaja tarp bylos, kuriai taikomas tas reglamentas, ir valstybių narių teritorijos. Todėl yra tinkama išplėsti tų taisyklių taikymą, įtraukiant bylas prieš visus atsakovus, nepriklausomai nuo jų nuolatinės gyvenamosios vietos (buveinės). Taikydami Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 jurisdikcijos taisykles, Bendras patentų teismas ir Beniliukso Teisingumo Teismas (toliau atskirai kiekvienas - bendras teismas) turėtų taikyti tik tas taisykles, kurios taikomos ginčo objektui, kurio atžvilgiu jiems suteikta jurisdikcija;
(7)
bendras teismas turėtų galėti, remdamasis subsidiarios jurisdikcijos taisykle, nagrinėti ginčus, kuriuose dalyvauja atsakovai iš trečiųjų valstybių, bylose dėl Europos patento pažeidimo, dėl kurio atsirado žala tiek Sąjungoje, tiek už jos ribų. Tokia subsidiari jurisdikcija turėtų būti vykdoma tuo atveju, kai atsakovui priklausantis turtas yra bet kurioje valstybėje narėje, kuri yra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalis, ir kai atitinkamas ginčas yra pakankamai susijęs su bet kuria tokia valstybe nare todėl, kad, pavyzdžiui, joje yra ieškovo nuolatinė gyvenamoji vieta (buveinė) arba su ginču susijusių įrodymų. Nustatydamas savo jurisdikciją bendras teismas turėtų atsižvelgti į atitinkamo turto vertę, kuri neturėtų būti nereikšminga ir turėtų būti tokia, kad būtų galima bent iš dalies vykdyti teismo sprendimą tose valstybėse narėse, kurios yra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalys;
(8)
kai bylos iškeliamos bendrame teisme ir valstybės narės, kurios atžvilgiu netaikomas BPT susitarimas ar, atitinkamu atveju, Beniliukso Teisingumo Teismo sutartis, teisme, turėtų būti taikomos Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 taisyklės dėl lis pendens ir susijusių ieškinių, kuriomis siekiama užkirsti kelią lygiagrečiai vykstantiems teismo procesams ir nesuderinamiems teismų sprendimams;
(9)
Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 taisyklės dėl lis pendens ir susijusių ieškinių lygiai taip pat turėtų būti taikomos tada, kai BPT susitarime numatytu pereinamuoju laikotarpiu bylos dėl tam tikro pobūdžio ginčų iškeliamos ir Bendrame patentų teisme, ir valstybės narės, kuri yra BPT susitarimo šalis, nacionaliniame teisme;
(10)
Bendro patentų teismo arba Beniliukso Teisingumo Teismo sprendimai valstybėje narėje, kuri nėra atitinkamai BPT susitarimo arba Beniliukso Teisingumo Teismo sutarties, šalis, turėtų būti pripažįstami ir vykdomi, remiantis Reglamentu (ES) Nr. 1215/2012;
(11)
valstybės narės, kuri nėra atitinkamai BPT susitarimo arba Beniliukso Teisingumo Teismo sutarties šalis, teismų sprendimai kitoje valstybėje narėje turėtų būti pripažįstami ir vykdomi, remiantis Reglamentu (ES) Nr. 1215/2012;
(12)
todėl Reglamentas (ES) Nr. 1215/2012 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(13)
kadangi šio reglamento tikslo valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(14)
Pagal prie ES sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) pridėto Protokolo (Nr. 21) dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ir 4a straipsnio 1 dalį tos valstybės narės pranešė norinčios dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;
(15)
pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo (Nr. 22) dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis jai neprivalomas ir netaikomas; tai nedaro poveikio Danijos galimybei taikyti šiame reglamente nustatytus Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 dalinius pakeitimus remiantis 2005 m. spalio 19 d. Europos bendrijos ir Danijos Karalystės susitarimo dėl jurisdikcijos ir teismo sprendimų civilinėse ir komercinėse bylose pripažinimo ir vykdymo (5) 3 straipsniu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1215/2012 VII skyriuje įterpiami šie straipsniai:
„71a straipsnis
1. Šiame reglamente kelioms valstybėms narėms bendras teismas, kaip nurodyta 2 dalyje (toliau - bendras teismas), yra laikomas valstybės narės teismas, kai, remiantis aktu, kuriuo jis įsteigtas, toks bendras teismas turi jurisdikciją klausimais, patenkančiais į šio reglamento taikymo sritį.
2. Šiame reglamente kiekvienas iš toliau nurodytų teismų yra bendras teismas:
a)
Bendras patentų teismas, įsteigtas Susitarimu dėl bendro patentų teismo, pasirašytu 2013 m. vasario 19 d. (toliau - BPT susitarimas); ir
b)
Beniliukso Teisingumo Teismas, įsteigtas 1965 m. kovo 31 d. Sutartimi dėl Beniliukso Teisingumo Teismo įsteigimo ir statuto (toliau - Beniliukso Teisingumo Teismo sutartis).
71b straipsnis
Bendro teismo jurisdikcija nustatoma kaip nurodyta toliau:
1.
bendras teismas turi jurisdikciją, kai pagal šį reglamentą valstybės narės, kuri yra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalis, teismai turėtų jurisdikciją klausimu, patenkančiu į to akto taikymo sritį;
2.
kai atsakovo nuolatinė gyvenamoji vieta (buveinė) nėra valstybėje narėje ir šiuo reglamentu jurisdikcija jo atžvilgiu nėra kitaip priskirta, kai tinkama taikomas II skyrius, nepriklausomai nuo atsakovo nuolatinės gyvenamosios vietos (buveinės).
Bendram teismui gali būti pateiktas prašymas taikyti laikinąsias, įskaitant apsaugos, priemones, net jeigu trečiosios valstybės teismai turi jurisdikciją nagrinėti bylą iš esmės;
3.
kai bendras teismas turi jurisdikciją atsakovo atžvilgiu pagal 2 punktą ginče, susijusiame su Europos patento pažeidimu, dėl kurio atsiranda žala Sąjungoje, tas teismas taip pat gali vykdyti jurisdikciją, susijusią su žala, atsiradusia dėl tokio pažeidimo už Sąjungos ribų.
Tokia jurisdikcija gali būti nustatyta tik tuo atveju, jeigu atsakovui priklausantis turtas yra bet kurioje valstybėje narėje, kuri yra akto, kuriuo įsteigtas tas bendras teismas, šalis, ir tas ginčas yra pakankamai susijęs su bet kuria tokia valstybe nare.
71c straipsnis
1. Kai byla iškeliama bendrame teisme ir valstybės narės, kuri nėra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalis, teisme, taikomi 29-32 straipsniai.
2. Kai BPT susitarimo 83 straipsnyje nurodytu pereinamuoju laikotarpiu byla iškeliama Bendrame patentų teisme ir valstybės narės, kuri yra BPT susitarimo šalis, teisme, taikomi 29-32 straipsniai.
71d straipsnis
Šis reglamentas taikomas pripažįstant ir vykdant:
a)
bendro teismo sprendimus, kurie turi būti pripažįstami ir vykdomi valstybėje narėje, kuri nėra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalis; ir
b)
valstybės narės, kuri nėra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalis, teismų sprendimus, kurie turi būti pripažįstami ir vykdomi valstybėje narėje, kuri yra to akto šalis.
Tačiau, jei bendro teismo sprendimo pripažinimo ir vykdymo siekiama valstybėje narėje, kuri yra akto, kuriuo įsteigtas bendras teismas, šalis, taikomos ne šio reglamento taisyklės, o bet kurios to akto taisyklės dėl pripažinimo ir vykdymo.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. sausio 10 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.