NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 665/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 nuostatos dėl neprivalomo kokybės termino „kalnų produktas“ vartojimo sąlygų
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų (1), ypač į jo 31 straipsnio 3 ir 4 dalis,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 nustatyta neprivalomų kokybės terminų sistema, siekiant sudaryti palankesnes sąlygas žemės ūkio produktų gamintojams vidaus rinkoje informuoti apie tiems produktams pridėtinę vertę suteikiančias savybes arba ypatumus. Juo nustatytos neprivalomo kokybės termino „kalnų produktas“ vartojimo sąlygos ir Komisijai suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius teisės aktus dėl tinkamai pagrįstais atvejais nukrypti nuo šių vartojimo sąlygų leidžiančių nuostatų, siekiant atsižvelgti į gamtines kliūtis, turinčias įtakos žemės ūkio gamybai kalnuotose vietovėse. Be to, tuo reglamentu Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl gamybos metodų ir kitų kriterijų, kurie svarbūs taikant šį terminą, nustatymo;
(2)
kad vartotojai nebūtų klaidinami, reikėtų patikslinti termino „kalnų produktas“ vartojimą gyvūninių produktų atveju. Iš gyvūnų gauti produktai, pavyzdžiui, pienas ir kiaušiniai, turėtų būti gaunami kalnuotose vietovėse. Iš gyvūnų pagamintų produktų, pavyzdžiui, mėsos, atveju gyvūnai turėtų būti užauginti kalnuotose vietovėse. Atsižvelgiant į tai, kad ūkininkai dažnai perka gyvūnų jauniklius, tokie gyvūnai kalnuotose vietovėse turėtų praleisti ne mažiau kaip paskutinius du trečdalius savo gyvenimo;
(3)
siekiant išnaudoti sezonines ganyklas, daugelyje Europos Sąjungos vietovių gyvūnai sezoniškai pervaromi į naujas ganyklas kalnuotose ir nekalnuotose vietovėse. Taip išsaugomos didesniame aukštyje esančios ganyklos, kurios nėra tinkamos ganyti visus metus, ir tradiciniai žmogaus sukurti kalnuotų vietovių kraštovaizdžiai. Be to, sezoninis gyvūnų pervarymas į naujas ganyklas tiesiogiai naudingas aplinkai, nes mažėja, pavyzdžiui, erozijos ir griūčių tikimybė. Siekiant toliau skatinti sezoninį gyvūnų pervarymą į naujas ganyklas, turėtų būti leidžiama terminą „kalnų produktas“ taikyti produktams, pagamintiems iš gyvūnų, sezoniškai pervaromų į naujas ganyklas, kurie ne mažiau kaip ketvirtadalį savo gyvenimo praleido kalnuotų vietovių ganyklose;
(4)
siekiant užtikrinti, kad ūkinių gyvūnų pašarai iš esmės būtų gaunami kalnuotose vietovėse, reikėtų patikslinti, kad paprastai ne mažiau kaip pusė jų metinių pašarų kiekio, išreikšto sausosios medžiagos procentais, turėtų būti sudaryti iš kalnuotose vietovėse gaunamų pašarų;
(5)
iš kalnuotų vietovių gaunami atrajotojų pašarai sudaro daugiau nei pusę jų metinių pašarų kiekio, todėl jų atveju ši procentinė dalis turėtų būti didesnė;
(6)
dėl gamtinių kliūčių ir dėl to, kad iš kalnuotų vietovių gaunami pašarai pirmiausia skirti atrajotojams, šiuo metu tik nedidelė kiaulių pašarų dalis gaunama iš kalnuotų vietovių. Siekiant nustatyti tinkamą dviejų termino „kalnų produktas“ tikslų, nurodytų Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 45 konstatuojamojoje dalyje, pusiausvyrą ir užtikrinti, kad kalnuotose vietovėse būtų toliau auginamos kiaulės, taip apsaugant kaimų struktūrą, iš kalnuotų vietovių gaunamų kiaulių pašarų dalis turėtų sudaryti mažiau nei pusę metinio gyvūnų pašarų kiekio;
(7)
gyvūnams, sezoniškai pervaromiems į naujas ganyklas, turėtų būti taikomi pašarų apribojimai, kai šie gyvūnai būna kalnuotose vietovėse;
(8)
sezoninio perkėlimo į naujas ganyklas principas taip pat taikomas aviliams, todėl reikėtų patikslinti termino „kalnų produktas“ taikymą bitininkystės produktams. Tačiau bitėms maitinti naudojamas cukrus paprastai gaunamas ne iš kalnuotų vietovių, todėl pašarų apribojimai bitėms neturėtų būti taikomi;
(9)
siekiant išvengti vartotojų klaidinimo, terminas „kalnų produktas“ augaliniams produktams turėtų būti vartojamas tik tuomet, kai augalai auginami kalnuotose vietovėse;
(10)
turėtų būti leista, kad tarp perdirbamų produktų sudedamųjų dalių būtų žaliavų, pavyzdžiui, cukraus, druskos arba prieskoninių augalų, kurios negali būti gaminamos kalnuotose vietovėse, jei jos neviršija 50 % viso sudedamųjų dalių svorio;
(11)
kai kurių Sąjungos dalių kalnuotose vietovėse nėra tinkamų sąlygų, kad iš žalio pieno būtų galima pagaminti pieną ir pieno produktus, skersti gyvūnus, išpjaustyti ir iškaulinėti skerdenas ir spausti alyvuogių aliejų. Dėl gamtinių kliūčių kalnuotose vietovėse yra ribotos galimybes diegti tinkamus perdirbimo įrenginius, todėl perdirbti tampa sudėtinga ir ekonomiškai neperspektyvu. Produktus perdirbant kitur, netoli kalnuotų vietovių, jų kaip kalnų produktų savybės dėl perdirbimo nepasikeičia. Todėl terminą „kalnų produktas“ turėtų būti leista taikyti tokiems produktams, kai jie perdirbami ne kalnuotose vietovėse. Atsižvelgiant į perdirbimo įrenginių vietą kai kuriose valstybėse narėse ir poreikį patenkinti vartotojų lūkesčius, perdirbimo operacijos turėtų būti atliekamos ne toliau kaip 30 km nuo atitinkamos kalnuotos vietovės;
(12)
be to, siekiant leisti tęsti veiklą naudojant esamus pieno ir pieno produktų gamybos įrenginius, terminą „kalnų produktas“ reikėtų leisti vartoti tik tiems gamintojams, kurie naudoja Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 įsigaliojimo dieną veikusius įrenginius. Tokių įrenginių skaičius kalnuotose vietovėse skiriasi, todėl valstybėms narėms turėtų būti leista nustatyti griežtesnį atstumo reikalavimą arba iš viso atsisakyti tokios galimybės,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Gyvūniniai produktai
1. Terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas produktams, kurie gaunami iš gyvūnų kalnuotose vietovėse, apibrėžtose Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 2 dalyje, ir perdirbami tose vietovėse.
2. Terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas produktams, pagamintiems iš gyvūnų, kurie ne mažiau kaip paskutinius du trečdalius savo gyvenimo auginami tose kalnuotose vietovėse, jei produktai perdirbami tose vietovėse.
3. Nukrypstant nuo 2 dalies, terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas produktams, gautiems iš gyvūnų, sezoniškai pervaromų į naujas ganyklas, kurie ne mažiau kaip ketvirtadalį savo gyvenimo buvo auginti sezoninėse kalnuotų vietovių ganyklose.
2 straipsnis
Pašarai
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies a punktą, laikoma, kad ūkinių gyvūnų pašarai gaunami iš kalnuotų vietovių, jei metinė gyvūnų pašarų, kurie negali būti gaunami iš kalnuotų vietovių, dalis, išreikšta sausosios medžiagos procentais, neviršija 50 %, o atrajotojų atveju - 40 %.
2. Nukrypstant nuo 1 dalies, kiaulių pašarų, kurie negali būti gaunami iš kalnuotų vietovių, dalis, išreikšta sausosios medžiagos procentais, neturi viršyti 75 % metinio pašarų kiekio.
3. 1 dalis netaikoma 1 straipsnio 3 dalyje nurodytų gyvūnų, sezoniškai pervaromų į naujas ganyklas, pašarams tuo metu, kai gyvūnai auginami ne kalnuotose vietovėse.
3 straipsnis
Bitininkystės produktai
1. Terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas bitininkystės produktams, jei bitės renka nektarą ir žiedadulkes tik kalnuotose vietovėse.
2. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies a punkto, bitėms maitinti skirtas cukrus gali būti gaunamas ne iš kalnuotų vietovių.
4 straipsnis
Augaliniai produktai
Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies a punkto, terminas „kalnų produktas“ gali būti taikomas augaliniams produktams tik tuo atveju, jei augalai auginami kalnuotose vietovėse, apibrėžtose Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 2 dalyje.
5 straipsnis
Sudedamosios dalys
1 ir 4 straipsniuose nurodytuose produktuose gali būti toliau išvardytų ne iš kalnuotų vietovių gaunamų sudedamųjų dalių, jeigu jos sudaro ne daugiau kaip 50 % viso sudedamųjų dalių svorio:
a)
į Sutarties I priedą neįtrauktų produktų ir
b)
prieskoninių augalų, prieskonių ir cukraus.
6 straipsnis
Perdirbimo operacijos, atliekamos ne kalnuotose vietovėse
1. Nukrypstant nuo Reglamento (ES) Nr. 1151/2012 31 straipsnio 1 dalies b punkto ir šio reglamento 1 straipsnio 1 ir 2 dalių, ne kalnuotose vietovėse gali būti atliekamos toliau išvardytos perdirbimo operacijos, jeigu atstumas nuo atitinkamos kalnuotos vietovės neviršija 30 km:
a)
pieno ir pieno produktų perdirbimo operacijos, atliekamos 2013 m. sausio 3 d. veikusiais perdirbimo įrenginiais;
b)
gyvūnų skerdimas ir skerdenų išpjaustymas bei iškaulinėjimas;
c)
alyvuogių aliejaus spaudimas.
2. Valstybės narės gali nustatyti, kad jų teritorijoje perdirbamiems produktams būtų netaikoma 1 dalies a punkte nustatyta nukrypti leidžianti nuostata arba kad perdirbimo įrenginiai nuo atitinkamos kalnuotos vietovės būtų nutolę nustatytu mažesniu nei 30 km atstumu.
7 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.