PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 180/2014
ze dne 20. února 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2, článek 8, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2, článek 14, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 19 odst. 3, čl. 21 odst. 4, čl. 27 odst. 1 a čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 228/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (2). Nařízením (EU) č. 228/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu v novém právním rámci je třeba prostřednictvím těchto aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 793/2006 (3). Uvedené nařízení se zrušuje nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 (4).
(2)
Některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje osvobození od dovozních cel, podléhají již předložení dovozní licence. Pro zjednodušení administrativy je třeba u uvedených produktů používat dovozní licenci jako podporu systému osvobození od dovozních cel.
(3)
U dalších zemědělských produktů, které nepodléhají předložení dovozní licence, se jeví nutné zavést dokument na podporu systému osvobození od dovozních cel. K tomuto účelu má být používáno osvědčení o osvobození, vystavené na formuláři dovozní licence.
(4)
Měla by se stanovit pravidla pro určení výše podpory pro zásobování produkty, na které se vztahují zvláštní režimy zásobování. Tato pravidla by měla zohlednit vícenáklady na zásobování vyplývající z odlehlosti a ostrovní povahy nejvzdálenějších regionů, které je závažně znevýhodňují. Aby byla zachována konkurenceschopnost produktů Unie, měla by tato podpora přihlížet k vývozním cenám.
(5)
Režim podpory poskytovaný produktům dodávaným z území Unie by měl být spravován prostřednictvím osvědčení nazvaného „osvědčení o podpoře“, přičemž se použije formulář pro dovozní licenci.
(6)
Správa zvláštního režimu zásobování vyžaduje zavedení pravidel pro vydávání osvědčení o podpoře, která se odchylují od běžných pravidel pro dovozní licence podle nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (5).
(7)
Správa zvláštního režimu zásobování by měla umožnit sledovat dvojí cíl. Zaprvé by měla podpořit rychlé vydávání licencí a osvědčení, zejména zrušením obecné povinnosti složit jistotu předem, a podpořit rychlé vyplácení podpory v případě zásobování produkty z území Unie. Zadruhé by měla zajistit kontrolu a sledování úkonů a poskytnout správním orgánům nástroje, které potřebují k tomu, aby se ujistily, že je dosahováno cílů tohoto režimu. Uvedené cíle mají zajistit pravidelné zásobování některými zemědělskými produkty a kompenzovat dopady zeměpisné polohy nejvzdálenějších regionů tím, že zajistí, že výhody režimu se skutečně projeví ve fázi, kdy jsou produkty určené pro konečné spotřebitele uváděny na trh.
(8)
Pravidla pro správu zvláštního režimu zásobování by měla zajistit, aby v rámci množství stanovených v předběžných odhadech dodávek získal registrovaný hospodářský subjekt licenci nebo osvědčení na produkty a množství, jež jsou předmětem obchodní operace, kterou uskutečňuje na svůj účet, na základě předložení dokladů potvrzujících, že obchod byl řádně proveden a že žádost o licenci nebo osvědčení je v pořádku.
(9)
Požadavky na sledování činností, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, vedle dalších pravidel stanoví dobu platnosti licencí a osvědčení upravenou pro potřeby námořní a letecké dopravy, povinnost prokázat splnění dodávky pokryté licencí nebo osvědčením v krátkých termínech, jakož i zákaz postoupení práv a povinností vztahujících se na držitele uvedené licence nebo osvědčení.
(10)
Prospěch poskytnutý ve formě osvobození od dovozních cel a ve formě podpory pro produkty dodávané z území Unie se musí projevit na nákladech produkce a cenách placených konečnými spotřebiteli. Proto je třeba kontrolovat skutečný dopad těchto výhod.
(11)
Měla by být stanovena pravidla pro povolování a sledování vývozu produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí a jejich zasílání do zbývající části Unie. Je zejména třeba stanovit maximální množství zpracovaných produktů, jež mohou být předmětem tradičního vývozu a zásilek, jakož i množství produktů a místa určení vývozu místně zpracovaných produktů s cílem povzbudit regionální obchod.
(12)
Za účelem ochrany spotřebitelů a obchodních zájmů hospodářských subjektů je třeba ze zvláštního režimu zásobování vyloučit nejpozději při jejich prvním uvedení na trh ty produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu článku 28 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6), a stanovit příslušná opatření pro případy, kdy tento požadavek nebude splněn.
(13)
V rámci partnerských postupů platných pro nejvzdálenější regiony je třeba, aby příslušné orgány členských států stanovily správní pravidla nezbytná pro správu a sledování zvláštního režimu zásobování.
(14)
Aby byla Komise s to vyhodnotit zavedení těchto režimů, je třeba zavést pravidelné zprávy, které budou příslušné orgány členských států předkládat Komisi.
(15)
Pro každý režim podpory ve prospěch místní produkce je třeba stanovit obsah žádosti a dokumenty, jež je třeba přiložit k žádosti pro posouzení její důvodnosti.
(16)
Pokud budou tyto žádosti o podporu obsahovat zjevné omyly, mělo by být možné je kdykoliv změnit.
(17)
Aby mohly vnitrostátní orgány naplánovat a následně uskutečnit účinné kontroly správnosti žádostí o podporu ve prospěch místní produkce, je nezbytné dodržovat lhůty pro předložení žádostí o podporu a pro změnu žádostí o podporu. Je tudíž třeba stanovit lhůty, po jejichž uplynutí nebudou již žádosti přípustné. Aby byli žadatelé o podporu podněcováni tyto termíny dodržovat, je navíc třeba používat snížení.
(18)
Žadatelům by mělo být umožněno kdykoliv vzít v plném rozsahu nebo částečně zpět žádost o podporu ve prospěch místní produkce, pokud příslušný orgán ještě žadatele neinformoval o chybách obsažených v žádosti o podporu ani mu neoznámil kontrolu na místě, která odhalí chyby v části, jíž se zpětvzetí týká.
(19)
Mělo by se účinně kontrolovat dodržování ustanovení týkajících se režimů podpor spravovaných v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. K tomuto účelu a s cílem harmonizovat úroveň kontroly ve všech členských státech je třeba stanovit přesná kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě. Členské státy by se případně měly snažit, aby sladily provádění jednotlivých kontrol stanovených tímto nařízením s kontrolami požadovanými na základě jiných předpisů Unie.
(20)
Měl by být stanoven minimální počet žadatelů, kteří se mají podrobit kontrolám na místě v rámci různých režimů podpor.
(21)
Vzorek odpovídající minimální míře kontrol na místě by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkou. Je třeba stanovit hlavní faktory, které mají být při analýze rizik zohledněny.
(22)
Při shledání významných nesrovnalostí je třeba během stávajícího i následujícího roku navýšit míru kontrol na místě s cílem získat dostatečné záruky, pokud jde o správnost příslušných žádostí o podporu.
(23)
Aby byla zajištěna účinnost kontrol na místě, je důležité, aby byly osoby pověřené těmito kontrolami informovány o důvodech, na základě kterých byli daní žadatelé vybráni pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(24)
S cílem umožnit vnitrostátním orgánům, jakož i jakémukoliv příslušnému orgánu Unie sledovat provedené kontroly na místě by měly být údaje o kontrolách zapsány do kontrolní zprávy. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci by měli dostat možnost tuto zprávu podepsat. Nicméně v případě kontrol na základě dálkového průzkumu Země je třeba tento způsob členským státům umožnit pouze v případech, kdy kontrola objeví nesrovnalosti. Nezávisle na typu kontroly provedené na místě by měl navíc žadatel v případě shledání nesrovnalostí obdržet kopii zprávy.
(25)
Aby byly účinně chráněny finanční zájmy Unie, je třeba přijmout přiměřená opatření pro boj proti nesrovnalostem a podvodům.
(26)
Je třeba stanovit snížení a vyloučení na základě zásady proporcionality a zároveň zohlednit zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci, jakož i s mimořádnými okolnostmi a přírodními katastrofami. Tato snížení a vyloučení by měla odrážet závažnost nesrovnalosti a sahat až po úplné vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor ve prospěch místních produkcí po stanovené období.
(27)
Obecně by nemělo být uplatněno žádné snížení nebo vyloučení, pokud žadatelé o podporu předložili věcně správné informace nebo pokud mohou jinak prokázat, že nepochybili.
(28)
Na žadatele, který příslušnému vnitrostátnímu orgánu kdykoli oznámí, že jeho žádosti o podporu jsou nesprávné, by se nemělo uplatnit snížení ani vyloučení, ať už je důvod nesprávnosti jakýkoliv, pokud nebyl žadatel informován o úmyslu příslušného orgánu provést kontrolu na místě a pokud tento orgán žadatele již neinformoval o nesrovnalostech zjištěných v žádosti. To by rovněž mělo platit pro nesprávné údaje obsažené v počítačové databázi.
(29)
Pokud se vůči jednomu žadateli o podporu použije více snížení, měla by být použita nezávisle na sobě. Navíc je třeba, aby se snížení a vyloučení stanovená v tomto nařízení použila, aniž jsou dotčeny jiné sankce stanovené jinými předpisy Unie či vnitrostátními právními předpisy.
(30)
Pokud žadatelé o podporu z důvodu případu vyšší moci nebo mimořádných okolností nejsou schopni splnit povinnosti stanovené v prováděcích předpisech k programům, neměli by ztratit nárok na podporu. Je třeba blíže určit, jaké okolnosti mohou příslušné orgány považovat za mimořádné.
(31)
S cílem zajistit jednotné uplatňování zásady dobré víry v celé Unii, pokud jsou neoprávněně vyplacené částky navráceny, měly by být stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti s účetní závěrkou.
(32)
Aby se zlepšilo povědomí o jakostních zemědělských produktech, nezpracovaných i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony Unie, a pro zvýšení jejich spotřeby, je třeba určit pravidla pro zavedení loga.
(33)
Přijetí dalších správních ustanovení nezbytných pro zajištění řádného fungování zavedených mechanismů pro kontrolu a sledování používání loga a pro zaručení dodržování zmíněných povinností by mělo být na příslušných orgánech v dotčených regionech.
(34)
Za účelem osvobození dovozu tabáku na Kanárské ostrovy od cla by se mělo stanovit roční období pro výpočet maximálního množství tabákových výrobků stanoveného v článku 29 nařízení (EU) č. 228/2013. Aby byla zajištěna co největší pružnost, je třeba rovněž umožnit, aby celkové množství surového odřapíkovaného tabáku mohlo být využito pro dovoz jiných produktů na základě koeficientu ekvivalence a v závislosti na potřebách místního průmyslu.
(35)
Postupy pro změnu programů je třeba zjednodušit s cílem zajistit pružnější a hladší přizpůsobování programů skutečným podmínkám režimu zásobování a místní zemědělské produkce. Z tohoto důvodu je nezbytné odložit o dva měsíce termín pro předložení ročních změn tak, aby byl sladěn s termínem stanoveným v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 pro předkládání výročních zpráv o provádění. Významné změny je však třeba předložit včas Komisi, aby je Komise mohla důkladně vyhodnotit a aby rozhodnutí o schválení mohlo být učiněno do dne použitelnosti těchto změn.
(36)
Členské státy by měly Komisi předložit všechny informace o provádění programů, jež jsou nezbytné pro zajištění jejich řádného sledování v průběhu času. Z tohoto důvodu by se měl stanovit minimální soubor společných ukazatelů výkonnosti a obsah a lhůty pro pravidelná sdělení a statistiku týkající se zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce, jakož i pro výroční zprávy o provádění. S cílem umožnit oznamování spolehlivějších údajů o žádostech o podporu místní produkce by termín pro uvedené oznámení měl být odložen o jeden měsíc.
(37)
Všechna oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která jsou nezbytná pro dobré fungování režimu, by měla být činěna v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 792/2009 (7).
(38)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
ODDÍL 1
Předběžné odhady dodávek
Článek 1
Předmět a změny předběžných odhadů dodávek
Předběžné odhady dodávek, které mají sestavit členské státy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, stanoví množství základních produktů potřebná ke splnění požadavků na zásobování každého nejvzdálenějšího regionu na každý kalendářní rok.
Členské státy mohou svůj předběžný odhad dodávek změnit. Pro tyto změny se použije článek 40 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Zásobování prostřednictvím dovozu ze třetích zemí
Článek 2
Dovozní licence
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty podléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení této licence.
2. Dovozní licence se vyhotoví podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. Žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části A, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
4. Dovozní licence obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
5. Dovozní licence vydávají v mezích předběžných odhadů dodávek příslušné orgány na žádost zúčastněných stran.
6. Dovozní cla jsou vybírána za množství překračující množství uvedená v dovozní licenci. Za podmínky zaplacení příslušných dovozních cel se povoluje tolerance ve výši 5 % stanovená v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008.
Článek 3
Osvědčení o osvobození
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty nepodléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení osvědčení o osvobození.
2. Osvědčení o osvobození se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části C.
4. Žádost o osvědčení o osvobození a osvědčení o osvobození obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části D, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
5. Osvědčení o osvobození obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
6. Osvědčení o osvobození vydávají na žádost dotyčných účastníků příslušné orgány v rámci předběžných odhadů dodávek.
ODDÍL 3
Zásobování z unie
Článek 4
Stanovení a poskytnutí podpory
1. Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví členské státy v rámci programu výši podpory na zmírnění odlehlosti, ostrovní povahy a vzdálené polohy, přičemž zohlední:
a)
pokud jde o zvláštní vícenáklady spojené s dopravou, překládku při přepravě zboží do dotčených nejvzdálenějších regionů;
b)
pokud jde o zvláštní vícenáklady související s místním zpracováním, malý rozsah trhu, potřebu zajistit bezpečnost zásobování a zvláštní požadavky na jakost zboží v dotčených nejvzdálenějších regionech.
Článek 5
Osvědčení o podpoře a platba
1. Podpora se poskytne po předložení zcela využitého osvědčení (dále nazvaného „osvědčení o podpoře“).
Předložení osvědčení o podpoře orgánům příslušným pro provádění plateb platí jako žádost o podporu. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek musí být osvědčení předloženo do třiceti dnů ode dne, kdy bylo započteno. V případě překročení této lhůty je výše podpory snížena o 5 % za každý den překročení.
Podpora je vyplácena příslušnými orgány ve lhůtě devadesáti dnů počínaje dnem podání využitého osvědčení s výjimkou následujících případů:
a)
vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek;
b)
pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se existence nároku na podporu; v takovém případě se platba uskuteční až po uznání nároku na podporu.
2. Osvědčení o podpoře se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části E.
Kolonky 7 a 8 osvědčení se zcela přeškrtnou.
4. Žádost o osvědčení o podpoře a osvědčení o podpoře obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části F, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části G.
5. Do kolonky 12 osvědčení o podpoře se uvede poslední den platnosti.
6. Výše použitelné podpory odpovídá částce platné v den podání žádosti o osvědčení o podpoře.
7. Osvědčení o podpoře vydávají příslušné orgány v mezích předběžných odhadů dodávek na žádost zúčastněných stran.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 6
Převedení prospěchu na konečného uživatele
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 přijmou příslušné orgány veškerá opatření vhodná pro kontrolu, že prospěch byl skutečně převeden na koncového uživatele. Za tímto účelem mohou posoudit obchodní marže a ceny užívané různými zúčastněnými hospodářskými subjekty.
Opatření uvedená v prvním pododstavci, a zejména kontrolní body pro posouzení dopadu podpory, jakož i jejich případné změny se sdělují Komisi v rámci výroční zprávy o provádění uvedené v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 7
Rejstřík hospodářských subjektů
1. Aby byly způsobilé pro zápis do rejstříku uvedeného v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, zavážou se hospodářské subjekty:
a)
sdělovat příslušným orgánům na jejich žádost veškeré relevantní informace o vykonávaných obchodních činnostech, zejména v oblasti cen a stanovených ziskových marží;
b)
jednat pouze svým jménem a na svůj účet;
c)
předkládat žádosti o licence a o osvědčení odpovídající jejich skutečným kapacitám odbytu příslušných produktů, přičemž tyto kapacity je nutno doložit odkazem na objektivní skutečnosti;
d)
zdržet se jakéhokoliv jednání, které by mohlo vyvolat umělý nedostatek produktů, nebo uvádění dostupných produktů na trh za uměle nízké ceny;
e)
zajistit ke spokojenosti příslušných orgánů a u příležitosti odbytu zemědělských produktů v dotčeném nejvzdálenějším regionu, že se výhoda přenese až na konečného uživatele.
2. Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zasílat či vyvážet nezpracované, zpracované či balené produkty za podmínek stanovených v článku 13, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit a případně uvést umístění balicího závodu.
3. Zpracovatel, který má v úmyslu vyvážet či zasílat zpracované produkty za podmínek stanovených v článcích 13 nebo 15, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit, uvést umístění zpracovatelských zařízení a případně poskytnout analytické seznamy zpracovaných produktů.
Článek 8
Doklady předkládané hospodářskými subjekty a platnost licencí a osvědčení
1. S výhradou čl. 2 odst. 5, čl. 3 odst. 6, čl. 5 odst. 7 a článků 11 a 12 přijímají příslušné orgány žádost o dovozní licenci, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře předloženou hospodářským subjektem a týkající se každé zásilky, pokud je doplněna originálem nebo ověřenou kopií nákupní faktury, jakož i originálem či ověřenou kopií následujících dokumentů:
a)
Pokud jde o dovozní licenci nebo osvědčení o osvobození:
i)
námořní konosament nebo letecký nákladní list nebo dokument o multimodální dopravě;
ii)
osvědčení o původu u produktů pocházejících ze třetích zemí;
b)
Pokud jde o osvědčení o podpoře:
i)
doklad T2L, nebo doklad T2LF za podmínek stanovených v čl. 315 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8); nebo
ii)
prohlášení typu CO stanovené v čl. 786 odst. 2 písm. a) a v příloze 38 hlavě II kolonce 1 uvedeného nařízení.
Výše uvedené doklady mohou mít formu elektronické zprávy. V případě, že ověřující příslušný orgán nemá přístup do informačního systému, který spravuje a produkuje takový elektronický dokument, nahradí se řádně ověřeným výtiskem dokumentu.
Nákupní faktura, konosament či letecký nákladní list musí být vystaveny na jméno žadatele o licenci nebo o osvědčení.
2. Doba platnosti licencí a osvědčení se stanoví na základě přepravní doby. Tuto dobu může příslušný orgán ve zvláštních případech prodloužit z důvodu závažných a nepředvídatelných obtíží ovlivňujících dobu přepravy, aniž by však byla překročena lhůta dvou měsíců od data vydání licence nebo osvědčení.
Článek 9
Předkládání licencí, osvědčení a zboží
1. U produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, musí být pro splnění formalit celním orgánům předloženy dovozní licence, osvědčení o osvobození a osvědčení o podpoře v maximální lhůtě patnácti pracovních dnů ode dne povolení k vykládce zboží. Příslušné orgány mohou tuto maximální lhůtu zkrátit.
U produktů, které byly předmětem aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladnění v celním skladu na Azorách, Madeiře nebo Kanárských ostrovech a které zde byly následně propuštěny do volného oběhu, začíná maximální patnáctidenní lhůta běžet ode dne podání žádosti o licenci nebo osvědčení uvedeného v prvním pododstavci.
2. Zboží se předkládá volně ložené nebo v oddělených šaržích v souladu s předloženou licencí nebo osvědčením.
Licence a osvědčení se používají během plnění celních formalit pouze pro jedinou operaci.
Článek 10
Jakost produktů
Soulad produktů s požadavky uvedenými v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4 musí být prověřen podle stávajících norem a zvyklostí Unie nejpozději při jejich prvním uvedení na trh.
Pokud se shledá, že produkt nesplňuje požadavky uvedené v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4, odebere se výhoda zvláštního režimu zásobování a odpovídající množství se znovu připíše do předběžného odhadu dodávek. Podpora poskytnutá v souladu s článkem 5 tohoto nařízení bude vrácena. V případech, kdy se dovoz uskutečnil v souladu s článkem 2 nebo 3 tohoto nařízení, se zaplatí dovozní clo, pokud zúčastněná strana nepředloží důkaz o tom, že produkty byly zpětně vyvezeny či zničeny.
Článek 11
Významné navýšení žádostí o licence a osvědčení
1. V případě, kdy se při výkonu předběžného odhadu dodávek u daného produktu významně navýší počet žádostí o dovozní licence, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře a kdy by toto navýšení mohlo ohrozit realizaci jednoho nebo více cílů zvláštního režimu dodávek, přijme členský stát s ohledem na dostupnost a požadavky prioritních odvětví po poradě s dotyčnými orgány veškerá potřebná opatření pro zajištění zásobování dotčeného nejvzdálenějšího regionu základními produkty.
2. Pokud se po konzultaci s dotyčnými orgány členské státy rozhodnou uplatňovat omezení na vydávání licencí a osvědčení, uplatní příslušné orgány jednotné procento snížení na všechny dosud projednávané žádosti.
Článek 12
Stanovení maximálního množství na žádost o licenci nebo osvědčení
Pokud je to nezbytně nutné pro zabránění narušením trhu dotčených nejvzdálenějších regionů nebo spekulativním opatřením, která by mohla vážně narušit řádné fungování zvláštního režimu zásobování, mohou příslušné orgány stanovit maximální množství na žádost o licenci nebo osvědčení.
O případech použití tohoto článku příslušné orgány neprodleně informují Komisi.
Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 5
Vývoz a zasílání
Článek 13
Podmínky vývozu a zasílání
1. Vývoz nebo zasílání nezpracovaných produktů zvýhodněných zvláštním režimem zásobování nebo balených či zpracovaných produktů obsahujících produkty zvýhodněné zvláštním režimem zásobování podléhá požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 6.
2. U vyvážených produktů bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části H.
3. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla vyvezena, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek.
U těchto produktů nelze poskytnout vývozní náhradu.
4. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a dovozní clo platné erga omnes ke dni dovozu zaplatí zasilatel nejpozději při zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány, pokud se neuskutečnila platba uvedená v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit den dovozu, jsou produkty považovány za dovezené dnem, kdy je platné erga omnes nejvyšší dovozní clo za období posledních šesti měsíců přede dnem zaslání.
5. Množství produktů, na která byla použita podpora a která byla vyvezena či zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a poskytnutá podpora bude vrácena vývozcem či zasilatelem nejpozději při vývozu či zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány či vyvezeny, pokud se neuskutečnilo vrácení uvedené v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit výši poskytnuté podpory, budou se produkty považovat za produkty, které obdržely nejvyšší podporu stanovenou Unií pro tyto produkty za období posledních šesti měsíců předcházejících dni předložení žádosti o vývoz či zaslání.
Na tyto produkty se může vztahovat vývozní náhrada, pokud budou splněny podmínky stanovené pro poskytnutí takové podpory.
6. Příslušné orgány povolí vývoz nebo zaslání množství zpracovaných produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 15 pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány povolí zpětný vývoz nebo zpětné zaslání nezpracovaných produktů nebo balených produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány vykonávají náležité kontroly, aby ověřily správnost osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci, a případně odeberou výhodu.
Článek 14
Vývozní licence a významné navýšení vývozu
1. Vývoz následujících produktů nepodléhá předložení vývozní licence:
a)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 3;
b)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 5, které nesplňují podmínky pro přiznání vývozní náhrady.
2. Pokud by pravidelné zásobování nejvzdálenějších regionů mohlo být ohroženo významným nárůstem vývozu produktů uvedených v čl. 13 odst. 1, mohou příslušné orgány pro zajištění uspokojení prioritních potřeb v dotčených odvětvích stanovit množstevní omezení. Toto množstevní omezení se provádí nediskriminačním způsobem.
Článek 15
Tradiční vývoz, vývoz v rámci regionálního obchodu a tradiční zasílání zpracovaných produktů
1. Zpracovatel, který v souladu s čl. 7 odst. 3 projevil svůj záměr vyvážet v rámci tradičních obchodních toků nebo regionálního obchodu nebo zasílat v rámci tradičních obchodních toků podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 zpracované produkty obsahující suroviny, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování, tak může učinit v rámci ročních množstevních limitů uvedených v přílohách II až V tohoto nařízení. Aby příslušné orgány zajistily, že operace nepřekročí uvedená roční množství, vystavují potřebná povolení.
Seznam zemí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 je uveden v příloze VI tohoto nařízení.
U vývozů v rámci regionálního obchodu předkládá vývozce příslušným orgánům doklady uvedené v článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 ve lhůtách stanovených článkem 46 uvedeného nařízení. V případě nepředložení těchto dokumentů v uvedených lhůtách odeberou příslušné orgány výhodu poskytnutou na základě zvláštního režimu zásobování.
2. Vývoz produktů uvedených v tomto článku nepodléhá předložení vývozní licence.
3. U vyvážených produktů uvedených v tomto článku bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části I.
ODDÍL 6
Správa, kontrola a sledování
Článek 16
Kontroly
1. Správní kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů jsou úplné a skládají se z křížových kontrol s dokumenty uvedenými v čl. 8 odst. 1.
2. Fyzické kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů, které se provádějí v dotčeném nejvzdálenějším regionu, musí zahrnovat reprezentativní vzorek představující nejméně 5 % licencí a osvědčení předložených v souladu s článkem 9.
Na tyto fyzické kontroly se nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (9) použije obdobně.
Ve zvláštních případech může Komise požádat o použití jiné procentuální výše fyzické kontroly.
Článek 17
Vnitrostátní předpisy pro správu a kontrolu
Příslušné orgány přijmou doplňující předpisy pro správu a okamžitou kontrolu zvláštních režimů zásobování.
Na žádost Komise musí informovat Komisi o všech opatřeních, která provádějí podle prvního odstavce.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
ODDÍL 1
Žádosti o podporu
Článek 18
Předkládání žádostí
Žádosti o podporu na jeden kalendářní rok se předkládají útvarům určeným příslušnými orgány členského státu v souladu se vzory, které tyto orgány stanovily, a ve lhůtách, které určily. Tyto lhůty se určí tak, aby umožňovaly provést nezbytné kontroly na místě, a nemohou přesáhnout 28. únor následujícího kalendářního roku.
Článek 19
Oprava zjevných chyb
Při zjevné chybě uznané příslušným orgánem lze žádost o podporu opravit kdykoliv po jejím předložení.
Článek 20
Pozdní podání žádostí
Vyjma případů vyšší moci nebo mimořádných okolností vede podání žádosti po konečném datu stanoveném v souladu s článkem 18 ke snížení za každý pracovní den o 1 % částek, na které by měl žadatel o podporu nárok, kdyby byla žádost podána ve stanovené lhůtě. Žádost předložená více než 25 dnů po termínu se považuje za nepřípustnou.
Článek 21
Zpětvzetí žádostí o podporu
1. Žádost o podporu může být kdykoli zcela nebo částečně vzata zpět.
Pokud však již příslušný orgán informoval žadatele o podporu o nesrovnalostech, které jsou v žádosti obsaženy, nebo pokud jej upozornil na svůj záměr provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola odhalí nesprávnosti, není zpětvzetí povoleno pro části žádosti o podporu, jichž se uvedené nesrovnalosti týkají.
2. Zpětvzetí provedená na základě odstavce 1 vrací žadatele do postavení, v němž se nacházel před podáním žádosti o podporu nebo části dotyčné žádosti o podporu.
ODDÍL 2
Kontroly
Článek 22
Obecné zásady
Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
Správní kontroly jsou úplné a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného v hlavě V kapitole II, hlavě VI kapitole II a článcích 47, 61 a čl. 102 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10).
Na základě analýzy rizik podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení provádějí příslušné orgány kontroly na místě minimálně u 5 % žádostí o podporu. Vzorek musí zároveň představovat minimálně 5 % z množství, na něž se vztahuje podpora.
Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém.
Článek 23
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Kontroly na místě stanovené v tomto oddíle se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Unie.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud žadatelé o podporu nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Výběr žadatelů o podporu, na které se mají vztahovat kontroly na místě
1. Žadatelé o podporu podrobení kontrolám na místě jsou vybíráni příslušným orgánem na základě analýzy rizik, jakož i reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Analýza rizik zohledňuje:
a)
výši podpory;
b)
počet zemědělských pozemků, rozlohu a počet zvířat, která jsou předmětem žádosti o podporu, nebo produkované, přepravované a zpracovávané množství či množství uváděné na trh;
c)
změny ve srovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol uskutečněných v průběhu předchozích let;
e)
další parametry, které stanoví členské státy.
Pro zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy namátkou 20 až 25 % z minimálního počtu žadatelů o podporu, kteří mají být podrobeni kontrole na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní žadatelé o podporu. Osoba pověřená provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informována před zahájením kontroly.
Článek 25
Kontrolní zpráva
1. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy, kde jsou přesně popsány jednotlivé prvky kontroly. Tato zpráva obsahuje zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky a výsledky měření každého měřeného pozemku, jakož i použité techniky měření;
d)
počet zvířat každého zjištěného druhu a případně čísla ušních značek, zápisy do rejstříku a počítačové databáze skotu a ověřené průkazné doklady, jakož i výsledky kontrol a případně zvláštních pozorování zvířat či jejich identifikačního kódu;
e)
kontrolovaná produkovaná, dopravená a zpracovaná množství či množství uvedená na trh;
f)
zda byl žadatel o podporu zpraven o kontrole předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci mají možnost zprávu podepsat, aby prokázali svoji přítomnost během kontroly, a připojit své připomínky. Při shledání nesrovnalostí obdrží žadatel o podporu kopii kontrolní zprávy.
Pokud je kontrola na místě provedena pomocí dálkového průzkumu Země, mohou členské státy rozhodnout v případě, že kontrola pomocí dálkového průzkumu Země neobjevila žádnou nesrovnalost, neposkytnout žadatelům o podporu či jejich zástupcům možnost kontrolní zprávu podepsat.
ODDÍL 3
Snížení a vyloučení a neoprávněně vyplacené částky
Článek 26
Snížení a vyloučení
V případě rozdílu mezi informacemi uvedenými v žádostech o podporu a zjištěními shledanými kontrolami stanovenými v oddíle 2 použije dotyčný členský stát snížení a vyloučení z podpory. Tato snížení a vyloučení musejí být účinná, přiměřená a odrazující.
Článek 27
Výjimky z používání snížení a vyloučení
1. Snížení a vyloučení stanovená v článku 26 se nepoužijí, pokud žadatel o podporu předložil správné faktické údaje nebo může jakýmkoliv dalším způsobem prokázat, že nepochybil.
2. Snížení a vyloučení se nepoužijí, pokud jde o ty části žádosti o podporu, které žadatel o podporu písemně příslušnému orgánu označil za nesprávné nebo které se nesprávnými staly po podání žádosti, za podmínky, že žadatel o podporu nebyl zpraven o úmyslu příslušného orgánu vykonat kontrolu na místě a nebyl příslušným orgánem informován o nesrovnalostech zjištěných v jeho žádosti.
Na základě informací poskytnutých žadatelem o podporu tak, jak je uvedeno v prvním pododstavci, je žádost opravena, aby odrážela skutečný stav věci.
Článek 28
Odebrání neoprávněně vyplacených částek a sankce
1. V případě neoprávněné platby se přiměřeně použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (11).
2. Pokud neoprávněná platba vyplývá z nepravdivých prohlášení, nepravdivých dokladů nebo hrubé nedbalosti na straně žadatele o podporu, uloží se pokuta ve výši neoprávněně vyplacené částky zvýšené o úrok vypočítaný podle čl. 80 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 29
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
V případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se přiměřeně použije článek 75 nařízení (ES) č. 1122/2009.
KAPITOLA III
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Logo
Článek 30
Kontrola podmínek používání loga
Příslušné orgány pravidelně ověřují, zda schválené hospodářské subjekty splňují podmínky pro používání loga podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a zda plní závazky stanovené v čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
Pověřené orgány mohou pověřit výkonem těchto kontrol k tomuto účelu zmocněné subjekty, které splňují veškeré odborné předpoklady a požadavky na nestrannost. V takovém případě tyto subjekty pravidelně vypracovávají zprávu o provádění svých kontrol.
Článek 31
Zneužití a zveřejnění loga
Členské státy použijí příslušná stávající vnitrostátní ustanovení, aby zabránily zneužití loga a případně za něj uvalily sankce, nebo přijmou k tomuto účelu nezbytná opatření. Na žádost Komise uvědomí Komisi o použitelných opatřeních.
Členské státy zajistí vhodné zveřejnění loga, jakož i produktů, pro něž může být použito.
Článek 32
Vnitrostátní opatření
1. Příslušné orgány přijmou případná další správní opatření nezbytná pro správu režimu loga. Uvedená opatření mohou stanovit zejména vybírání příspěvků od schválených hospodářských subjektů za vytištění loga nebo na pokrytí nákladů na správní řízení, jakož i nákladů plynoucích z kontrolních činností.
2. Na žádost Komise oznámí příslušné orgán Komisi útvary nebo případně subjekty příslušné pro udělování souhlasu stanoveného v čl. 6 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a provádění kontrol požadovaných podle tohoto oddílu, jakož i další opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
3. Příslušné orgány oznámí Komisi každé schválení práva používat logo a uvedou název a sídlo producenta, produkty a období, na které bylo toto právo přiznáno.
Oznámení uvedené v tomto odstavci se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 2
Živočišná výroba
Článek 33
Chov hospodářských zvířat
1. Dovoz býčků kódu KN 0102 29 05, 0102 29 29 nebo 0102 29 49 pocházejících ze třetích zemí a určených k výkrmu a spotřebě ve francouzských zámořských departementech nebo na Madeiře nepodléhá dovozním clům, dokud místní stav býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího a telecího masa.
2. Aby bylo možné využít výjimky podle odstavce 1, dovozce nebo žadatel musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v článku 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a to tak, že předloží:
a)
písemné prohlášení vydané při dovozu skotu do francouzských zámořských departementů nebo na Madeiru, že skot je určen k výkrmu po alespoň 120 dní od skutečného data jeho dovozu a k následnému spotřebování tamtéž;
b)
písemný závazek učiněný při dovozu skotu, že bude informovat příslušné orgány do jednoho měsíce od data jeho dovozu o hospodářství či hospodářstvích, ve kterých mají být zvířata vykrmována.
ODDÍL 3
Dovoz tabáku na kanárské ostrovy
Článek 34
Pravidla pro osvobození tabáku od cla
1. Roční období pro výpočet maximálního ročního množství tabáku, které má být osvobozeno od dovozního cla při přímém dovozu na Kanárské ostrovy, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, trvá od 1. ledna kteréhokoli roku do 31. prosince téhož roku.
2. Množství surového a polozpracovaného tabáku podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se převádí na množství nezpracovaného odřapíkovaného tabáku pomocí koeficientů ekvivalence stanovených pro uvedené produkty v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 35
Podmínky osvobození
1. Dovoz produktů uvedených v příloze VII podléhá předložení osvědčení o osvobození. Žádost o osvědčení a osvědčení obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části J.
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, články 3, 7 až 10, 12 a 16 tohoto nařízení, článek 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a čl. 12 odst. 2 a článek 18 nařízení (EU) č. 228/2013 se použijí obdobně.
2. Příslušné orgány se ujistí o používání produktů uvedených v příloze VII v souladu s příslušnými předpisy Unie, zejména s články 291 až 300 nařízení (EHS) č. 2454/93.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Výplata podpor
Po ověření žádostí o podporu a průkazných dokladů a stanovení výše podpor podle programů POSEI uvedených v kapitole II nařízení (EU) č. 228/2013 vyplácejí příslušné orgány podporu za jeden kalendářní rok:
a)
v případě zvláštního režimu zásobování, opatření pro dovoz a dodávku živých zvířat a opatření podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 v průběhu celého roku;
b)
v případě přímých plateb v souladu s článkem 75 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
v případě ostatních plateb během období od 16. října běžného roku do 30. června roku následujícího.
Článek 37
Ukazatele výkonnosti
Každý rok oznámí členské státy Komisi alespoň údaje týkající se ukazatelů výkonnosti podle přílohy VIII pro každý ze svých nejvzdálenějších regionů.
Uvedené údaje se oznamují v rámci výroční zprávy o provádění podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 38
Oznamování
1. Pokud jde o zvláštní režim zásobování, oznamují příslušné orgány Komisi nejpozději poslední den v měsíci následujícím po konci každého čtvrtletí tyto k onomu dni dostupné údaje týkající se úkonů provedených v předchozích měsíců ve vztahu k bilanci dodávek referenčního kalendářního roku v členění dle produktu a kódu KN a případně dle jednotlivých míst určení:
a)
množství v členění podle toho, zda byla dovezena ze třetích zemí, či zaslána z Unie;
b)
výše podpory, jakož i výdaje skutečně vyplacené v členění dle produktu a případně dle jednotlivých míst určení;
c)
množství, pro která nebyly využity licence a osvědčení, v členění dle kategorie licencí nebo osvědčení;
d)
množství, která byla případně znovu vyvezena či znovu zaslána v souladu s článkem 13, a jednotkové a celkové částky podpor získaných zpět;
e)
množství, jež byla v souladu s článkem 15 po zpracování případně znovu vyvezena či zaslána;
f)
převody v rámci celkového množství u dané kategorie produktů a změny předběžných odhadů dodávek během období;
g)
použitelný zůstatek a procento využití.
Údaje uvedené v prvním pododstavci jsou poskytovány na základě využitých licencí a osvědčení. Konečné údaje vztahující se k bilanci dodávek každého kalendářního roku musí být oznámeny Komisi nejpozději do 31. května následujícího roku.
2. Pokud jde o podporu místní produkce, členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 30. dubna každého roku obdržené žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok;
b)
nejpozději do 31. července každého roku definitivně způsobilé žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok.
3. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
4. Oznamování podle čl. 23 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se rovněž provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 39
Zpráva
1. Zpráva podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 obsahuje mimo jiné:
a)
případné významné změny sociálně-ekonomického a zemědělského prostředí;
b)
souhrn dostupných materiálních a finančních údajů týkajících se provádění každého opatření doprovázený analýzou těchto údajů a v případě potřeby prezentaci a rozbor hospodářského odvětví, na které se toto opatření vztahuje;
c)
stav provádění opatření a priorit ve vztahu k jejich specifickým a obecným cílům ke dni předložení zprávy a s vyčíslením ukazatelů;
d)
výčet podstatných obtíží zjištěných při správě a provádění opatření;
e)
přezkoumání výsledků všech opatření s ohledem na jejich vzájemné vazby;
f)
u zvláštního režimu zásobování:
i)
údaje a analýzu týkající se vývoje cen a dopadu takto poskytnuté výhody, jakož i přijatá opatření a kontroly uskutečněné pro zajištění tohoto dopadu v souladu s článkem 6 tohoto nařízení,
ii)
vzhledem k ostatním dostupným podporám analýzu proporcionality této podpory ve vztahu k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám použitým při vývozu do třetích zemí, jakož i v případě produktů určených ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy vícenáklady spojené s ostrovní povahou a vzdálenou polohou;
g)
udání stupně realizace cílů každého z opatření stanovených v programu na základě objektivně měřitelných ukazatelů;
h)
údaje týkající se ročního odhadu dodávek dotčeného regionu, mimo jiné pokud jde o spotřebu, vývoj počtu hospodářských zvířat, produkci a obchod;
i)
údaje týkající se částek skutečně poskytnutých na základě kritérií stanovených členskými státy na provádění činností programu, tedy počet způsobilých producentů, počet zvířat a plochy, na které byly částky vyplaceny, nebo počet dotčených zemědělských podniků;
j)
informace o finančním provádění každé činnosti obsažené v programu;
k)
statistické údaje týkající se kontrol uskutečněných příslušnými orgány a případně uložených sankcí;
l)
připomínky dotyčného členského státu k provádění programu.
m)
roční údaje o ukazatelích výkonnosti podle článku 37 tohoto nařízení.
2. Zpráva podle odstavce 1 se předkládá Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 40
Změny programů
1. Změny, které mají být provedeny u každého programu POSEI, jsou předkládány ke schválení Komisi a musejí být řádně odůvodněny, přičemž se zejména uvedou:
a)
důvody případných potíží při provádění, které odůvodňují změnu programu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
důsledky pro financování a ověřování závazků.
S výjimkou případů vyšší moci předkládají členské státy návrhy na změny programů pouze jednou za kalendářní rok a na program. Tyto návrhy na změny musí Komise obdržet nejpozději 30. září každého roku.
Nevyjádří-li Komise nesouhlas s navrhovanými změnami, budou tyto změny použitelné od 1. ledna roku následujícího po roku, ve kterém byly oznámeny.
Takovéto změny se mohou použít dříve, pokud Komise členskému státu před datem uvedeným ve třetím pododstavci písemně potvrdí, že oznámené změny jsou v souladu s právními předpisy Unie.
Pokud oznámená změna není v souladu s právními předpisy Unie, informuje Komise členský stát před datem uvedeným ve třetím pododstavci, že oznámená změna se nepoužije, dokud Komise neobdrží změnu, kterou lze označit za odpovídající právním předpisům Unie.
2. Odchylně od odstavce 1 vyhodnocuje Komise zvlášť následující změny navržené členskými státy a rozhoduje o jejich schválení postupem podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, a to nejpozději do čtyř měsíců od jejich podání:
a)
přistoupení nového nejvzdálenějšího regionu;
b)
zavedení do obecného programu nových kategorií produktů, které mají být podpořeny v rámci zvláštního režimu zásobování, nebo nových opatření na podporu místní zemědělské produkce; a
c)
zvýšení již schválené jednotkové částky podpor pro každé existující opatření o více než 50 % částky použitelné v době podání návrhu na změnu.
Aniž je dotčen postup stanovený v odstavci 1, mohou členské státy předkládat návrhy na změny stanovené v tomto odstavci jednou za kalendářní rok a na program. Návrhy na změny uvedené v tomto odstavci musí být Komisi doručeny nejpozději 31. července roku předcházejícího před rokem jejich použití.
Takto schválené změny se použijí od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k předložení návrhu na změnu, nebo od data výslovně uvedeného v rozhodnutí o schválení.
3. Členské státy jsou oprávněny provádět následující změny, aniž by musely dodržet postup popsaný v odstavci 1, za předpokladu, že tyto změny sdělí Komisi:
a)
pokud jde o předběžné odhady dodávek, změny jednotlivých výší podpor až do 20 % nebo změny množství produktů, na něž se může vztahovat bilance dodávek, a tím změny celkové částky podpory přidělené každé řadě produktů;
b)
pokud jde o všechna opatření, přizpůsobení finančního příspěvku až do výše 20 % pro každé jednotlivé opatření, aniž jsou dotčeny finanční stropy podle článku 30 nařízení (EU) č. 228/2013 a za podmínky, že taková přizpůsobení jsou oznámena nejpozději do 30. dubna roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se změněný finanční příspěvek vztahuje; a
c)
změny provedené na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12), které slouží k identifikaci produktů, jimž je poskytována podpora, pokud tyto změny neobnášejí žádnou modifikaci samotných produktů.
4. Změny uvedené v odstavci 3 se nepoužijí před datem jejich doručení Komisi. Musí být řádně vysvětleny a odůvodněny a musejí se zavést jenom jednou ročně s výjimkou těchto případů:
a)
vyšší moc nebo mimořádné okolnosti;
b)
změna množství produktů, na která se vztahuje režim zásobování;
c)
změny na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení (EHS) č. 2658/87.
5. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„opatřením“ seskupování režimů podpory a opatření nezbytných k dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem odpovídající položce, pro kterou je definován finanční příděl v tabulce financování uvedené v čl. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 228/2013;
b)
„kategorií produktů“ všechny produkty, které sdílejí první dvě místa kódu KN podle nařízení (EHS) č. 2658/87.
6. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 41
Snížení záloh
Aniž jsou dotčena obecná pravidla rozpočtové kázně, pokud budou informace, které členské státy v souladu s články 38 a 39 předají Komisi, neúplné nebo pokud nebude dodržena lhůta pro jejich předání, může Komise přistoupit k paušálnímu a dočasnému snížení záloh na zaúčtované zemědělské výdaje.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 180/2014
2014 m. vasario 20 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 228/2013, kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams, taikymo taisyklės
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. kovo 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 228/2013, kuriuo nustatomos specialios žemės ūkio priemonės atokiausiems Sąjungos regionams ir panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006 (1), ypač į jo 6 straipsnio 2 dalį, 8 straipsnį, 12 straipsnio 3 dalį ir 13 straipsnio 2 dalį, 14 straipsnį, 18 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, 19 straipsnio 3 dalį, 21 straipsnio 4 dalį, 27 straipsnio 1 dalį ir 29 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 228/2013 buvo panaikintas ir pakeistas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 247/2006 (2). Reglamentu (ES) Nr. 228/2013 Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius ir įgyvendinimo aktus. Siekiant užtikrinti sklandų sistemos veikimą naujojoje teisinėje sistemoje, tokiais aktais turėtų būti priimtos taisyklės. Naujosios taisyklės turėtų pakeisti Komisijos reglamento (EB) Nr. 793/2006 (3) įgyvendinimo taisykles. Tas reglamentas panaikinamas Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 179/2014 (4);
(2)
įvežant tam tikrus žemės ūkio produktus, kuriems netaikomi importo muitai, jau reikalaujama pateikti importo licenciją. Siekiant supaprastinti administravimą, importo licenciją reikėtų pateikti kaip susitarimų dėl importo muitų netaikymo tiems produktams patvirtinimą;
(3)
taip pat reikėtų priimti dokumentą, patvirtinantį susitarimus dėl importo muitų netaikymo kitiems žemės ūkio produktams, kuriuos įvežant nereikia pateikti importo licencijos. Šiuo tikslu reikėtų naudoti atleidimo nuo importo muitų sertifikatą, atitinkantį importo licencijos formą;
(4)
reikėtų nustatyti taisykles dėl produktų tiekimo pagal specialią tiekimo tvarką pagalbos dydžio nustatymo. Tokiose taisyklėse turėtų būti atsižvelgta į papildomas tiekimo į atokiausius regionus išlaidas, patiriamas dėl tų regionų atokumo ir izoliuotumo - kliūčių, kurios smarkiai apsunkina jų padėtį. Siekiant išlaikyti Sąjungos produktų konkurencingumą, skiriant šią pagalbą reikėtų atsižvelgti į eksporto kainas;
(5)
produktų tiekimo iš Sąjungos teritorijos pagalbos schema turėtų būti administruojama naudojant sertifikatą (toliau - pagalbos sertifikatas), pagrįstą importo licencijos forma;
(6)
specialiai tiekimo tvarkai administruoti būtina nustatyti pagalbos sertifikato išdavimo taisykles, kuriomis nukrypstama nuo importo licencijoms pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 376/2008 (5) taikomų įprastų taisyklių;
(7)
speciali tiekimo tvarka turėtų būti administruojama taip, kad būtų siekiama dviejų tikslų. Visų pirma, turėtų būti skatinama sparčiai išduoti licencijas ir sertifikatus (t. y. nebereikalauti, kad visais atvejais būtų iš anksto pateikiamas užstatas) ir sparčiai išmokėti produktų tiekimo iš Sąjungos teritorijos pagalbą. Antra, turėtų būti garantuojama operacijų kontrolė ir stebėsena, o administracinėms institucijoms suteiktos priemonės, kad jos galėtų nustatyti, ar siekiama schemos tikslų. Šie tikslai turi padėti užtikrinti reguliarų tam tikrų žemės ūkio produktų tiekimą ir kompensuoti atokiausių regionų geografinę padėtį, užtikrinant, kad schemos teikiama nauda iš tikrųjų pasiektų etapą, kuriuo galutiniams naudotojams skirti produktai pateikiami rinkai;
(8)
specialios tiekimo tvarkos administravimo taisyklėmis turėtų būti užtikrinama, kad registruoti ūkinės veiklos vykdytojai, atsižvelgdami į prognozuojamo tiekimo balansuose nustatytus kiekius, gautų licenciją arba sertifikatą produktams ir kiekiams, kurie yra jų sąskaita vykdomų komercinių sandorių dalykas, pateikę dokumentus, patvirtinančius, kad sandoris yra faktiškai atliktas ir atitinka pateiktą licencijos arba sertifikato paraišką;
(9)
vykdant operacijų, kurioms taikoma speciali tiekimo tvarka, stebėseną, inter alia, reikia užtikrinti, kad licencijų ir sertifikatų galiojimo laikas atitiktų oro ir jūrų transportui nustatytus reikalavimus, kad būtų pateikti įrodymai, patvirtinantys, jog licencijoje arba sertifikate nurodyta tiekimo operacija įvykdyta per trumpą laiką, ir kad būtų uždrausta atitinkamos licencijos ar sertifikato turėtojui perleisti jo įgytas teises ir pareigas;
(10)
nauda, suteikiama atleidimo nuo importo muitų ir produktų tiekimo iš Sąjungos teritorijos pagalbos forma, turi būti perduodama, kad atsispindėtų gamybos išlaidose ir galutinių naudotojų mokamose kainose. Todėl, siekiant užtikrinti, kad nauda iš tikrųjų būtų perduodama, reikia atlikti patikrinimus;
(11)
turėtų būti nustatytos taisyklės, reglamentuojančios su produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, eksportu į trečiąsias šalis ir siuntimu į kitas Sąjungos valstybes susijusį leidimų išdavimą ir stebėseną. Visų pirma, siekiant paskatinti regioninę prekybą, reikėtų nustatyti didžiausius perdirbtų produktų, kurie gali būti tradiciškai eksportuojami arba siunčiami, kiekius, taip pat produktų kiekius ir vietoje perdirbtų produktų eksporto paskirties vietas;
(12)
siekiant apsaugoti vartotojus ir komercinius ūkinės veiklos vykdytojų interesus, produktams, kurie nėra geros ir tinkamos prekinės kokybės, kaip apibrėžta Komisijos reglamento (EB) Nr. 612/2009 (6) 28 straipsnyje, speciali tiekimo tvarka neturėtų būti taikoma vėliausiai nuo jų pateikimo rinkai pirmą kartą, o jei šis reikalavimas neįvykdomas, turėtų būti imtasi reikiamų priemonių;
(13)
atsižvelgdamos į atokiausiems regionams galiojančias partnerystės procedūras, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų nustatyti išsamias administravimo taisykles, kurios būtinos norint užtikrinti specialios tiekimo tvarkos valdymą ir stebėseną;
(14)
kad galėtų įvertinti, kaip įgyvendinama tvarka, valstybių narių kompetentingos institucijos turėtų būti įpareigotos Komisijai reguliariai teikti ataskaitas;
(15)
reikėtų apibrėžti pagal kiekvieną pagalbos, skirtos vietos gamybai, schemą teiktinų pagalbos paraiškų turinį ir dokumentus, kuriuos būtina prie tų paraiškų pridėti norint įvertinti paraiškų pagrindą;
(16)
jei pagalbos paraiškose yra akivaizdžių klaidų, turėtų būti suteikta galimybė tas paraiškas bet kada pataisyti;
(17)
kad nacionalinės valdžios institucijos galėtų planuoti ir vėliau veiksmingai tikrinti vietos gamybai skirtos pagalbos paraiškų tikslumą, turi būti laikomasi pagalbos paraiškų pateikimo ir jų dalinio pakeitimo terminų. Todėl reikėtų nustatyti terminus, po kurių gautos paraiškos negali būti priimamos. Be to, siekiant paskatinti pagalbos paraiškų teikėjus laikytis terminų, turėtų būti taikomas sumažinimas;
(18)
paraiškų teikėjams turėtų būti leidžiama bet kada atsiimti pateiktas vietos gamybos pagalbos paraiškas arba jų dalis, jei kompetentinga institucija dar nepranešė paraiškos teikėjui apie pagalbos paraiškoje rastas klaidas arba apie patikrinimą vietoje, kurio metu nustatytos klaidos toje paraiškos dalyje, kuri atsiimama;
(19)
turėtų būti veiksmingai tikrinama, kaip laikomasi pagal integruotą administravimo ir kontrolės sistemą administruojamų pagalbos schemų taisyklių. Šiuo tikslu ir siekiant užtikrinti darnų stebėsenos lygį visose valstybėse narėse, būtina nustatyti išsamius administracinių patikrinimų ir patikrinimų vietoje kriterijus ir technines procedūras. Prireikus valstybės narės turėtų stengtis įvairius šiame reglamente numatytus įvairius patikrinimus derinti su kitose Sąjungos nuostatose numatytais patikrinimais;
(20)
turėtų būti nustatytas minimalus pagalbos paraiškų teikėjų, kuriems turi būti taikomi patikrinimai vietoje pagal įvairias pagalbos schemas, skaičius;
(21)
mažiausia vietoje tikrintina imtis turėtų būti sudaroma iš dalies remiantis rizikos analizės rezultatais, iš dalies atsitiktinai. Reikėtų nurodyti pagrindinius veiksnius, į kuriuos turi būti atsižvelgiama atliekant rizikos analizę;
(22)
nustačius didelius pažeidimus, einamaisiais ir kitais metais reikėtų padidinti patikrinimų vietoje skaičių, kad būtų užtikrintas priimtinas pagalbos paraiškų tikslumas;
(23)
kad patikrinimai vietoje būtų veiksmingi, svarbu informuoti tikrintojus apie atitinkamų pagalbos paraiškų teikėjų atrankos patikrinimui vietoje priežastis. šią informaciją valstybės narės turėtų saugoti;
(24)
patikrinimų duomenis reikėtų nurodyti patikrinimų ataskaitoje, kad nacionalinės valdžios institucijos ir bet kokia kompetentinga Sąjungos institucija galėtų atlikti su patikrinimais vietoje susijusius tolesnius patikrinimus. Pagalbos paraiškų teikėjams arba jų atstovams turėtų būti suteikta galimybė pasirašyti ataskaitą. Tačiau patikrinimus atliekant nuotolinio stebėjimo būdu, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama numatyti šią teisę tik tada, kai tikrinant aptinkama pažeidimų. Be to, neatsižvelgiant į atlikto patikrinimo vietoje rūšį, nustačius pažeidimų, pagalbos paraiškos teikėjas turėtų gauti ataskaitos kopiją;
(25)
siekiant veiksmingai apsaugoti Sąjungos finansinius interesus, turėtų būti priimtos tinkamos kovos su pažeidimais ir sukčiavimu priemonės;
(26)
sprendimai dėl pagalbos sumažinimo ir neskyrimo turėtų būti priimami pagal proporcingumo principą atsižvelgiant į ypatingas problemas, atsirandančias force majeure atvejais, išskirtinėmis aplinkybėmis ir įvykus gaivalinėms nelaimėms. Tokie pagalbos sumažinimai ir neskyrimai turėtų būti diferencijuojami pagal padaryto pažeidimo sunkumą, o griežčiausia priemonė turėtų būti vienos arba daugiau vietos gamybos pagalbos schemų visiškas netaikymas nustatytą laikotarpį;
(27)
paprastai pagalbos sumažinimas ir jos neskyrimas neturėtų būti taikomi tada, kai pagalbos paraiškų teikėjai pateikė faktiškai tikslią informaciją arba gali kitaip įrodyti, kad nepadarė pažeidimo;
(28)
paraiškos teikėjui, bet kuriuo metu kompetentingai nacionalinei institucijai pranešusiam apie netikslias pagalbos paraiškas, pagalbos sumažinimas arba neskyrimas neturėtų būti taikomi (kad ir kokia bebūtų netikslios informacijos pateikimo priežastis), jei tam paraiškos teikėjui nepranešta apie kompetentingos institucijos ketinimą atlikti patikrinimą vietoje ir jei ta institucija jau nepranešė paraiškos teikėjui apie paraiškoje aptiktus pažeidimus. Tai turėtų būti taikoma ir netikslių duomenų kompiuterinėje bazėje atveju;
(29)
kai tam pačiam pagalbos paraiškos teikėjui taikomi įvairūs sumažinimai, kiekvienas iš jų taikomas atskirai. Be to, šiame reglamente numatytas pagalbos sumažinimas ir neskyrimas turėtų būti taikomi nedarant poveikio papildomoms kitose Sąjungos arba nacionalinės teisės aktų nuostatose numatytoms nuobaudoms;
(30)
kai dėl force majeure arba išskirtinių aplinkybių pagalbos paraiškų teikėjai negali įvykdyti išsamiose programų įgyvendinimo taisyklėse nustatytų įpareigojimų, jie neturėtų prarasti teisės į pagalbą. Reikėtų nurodyti, kokius atvejus kompetentingos institucijos pirmiausia gali pripažinti išskirtinėmis aplinkybėmis;
(31)
siekiant užtikrinti, kad tais atvejais, kai reikia susigrąžinti neteisėtai išmokėtas sumas, visoje Sąjungoje būtų vienodai laikomasi sąžiningumo principo, reikėtų nustatyti to principo taikymo sąlygas, nepažeidžiant sąlygų, kurios taikomos atitinkamoms išlaidoms, kai yra tvirtinamos sąskaitos;
(32)
reikėtų nustatyti išsamias grafinio simbolio, kurio paskirtis - geriau informuoti apie atokiausių Sąjungos regionų kilmės kokybiškus perdirbtus ir neperdirbtus žemės ūkio produktus ir skatinti didesnį jų vartojimą, naudojimo taisykles;
(33)
atsakomybė priimti papildomus administracinius reikalavimus, kurių reikia, kad tinkamai veiktų sukurti mechanizmai, skirti grafinio simbolio naudojimui tikrinti ir jo stebėsenai vykdyti, ir kad būtų garantuotas tų įpareigojimų laikymasis, turėtų tekti atitinkamų regionų kompetentingoms institucijoms;
(34)
kad į Kanarų salas importuojamam tabakui būtų galima netaikyti muitų, reikia nustatyti metinį laikotarpį Reglamento (ES) Nr. 228/2013 29 straipsnyje nurodytam didžiausiam tabako gaminių kiekiui apskaičiuoti. Be to, siekiant užtikrinti kuo didesnį lankstumą, turėtų būti leidžiama - taikant ekvivalentiškumo koeficientą - visą žaliavinio tabako, iš kurio pašalintos vidurinės gyslos, kiekį naudoti kitų produktų importui, atsižvelgiant į vietos pramonės reikalavimus;
(35)
programų keitimo tvarką reikia supaprastinti, kad programas būtų galima lanksčiau ir sklandžiau pritaikyti prie esamų sąlygų, susijusių su tiekimo tvarka ir vietos žemės ūkio produkcija. Dėl šios priežasties būtina dviem mėnesiais pratęsti terminą, iki kurio reikia pranešti apie metinius pakeitimus, kad tas terminas būtų suderintas su Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje nustatytu metinių įgyvendinimo ataskaitų pateikimo terminu. Tačiau svarbūs pakeitimai Komisijai turi būti pateikti laiku, kad iki tų pakeitimų įsigaliojimo dienos juos būtų galima išsamiai įvertinti ir priimti patvirtinimo sprendimą;
(36)
valstybės narės Komisijai turėtų pateikti visą su programų įgyvendinimu susijusią informaciją, kuri būtina norint užtikrinti jų tinkamą stebėseną per ilgesnį laikotarpį. Dėl šios priežasties būtina nustatyti minimalų bendrų veiksmingumo rodiklių rinkinį ir periodinių pranešimų, statistinių duomenų, susijusių su specialia tiekimo tvarka ir vietos gamybai remti skirtomis priemonėmis, ir metinių įgyvendinimo ataskaitų turinį ir pateikimo terminus. Kad būtų galima pranešti patikimesnius duomenis apie pagalbos paraiškas, susijusias su vietos gamybos rėmimu, to pranešimo pateikimo terminas turėtų būti pratęstas vienu mėnesiu;
(37)
visi valstybių narių Komisijai siunčiami pranešimai, kurių reikia tinkamam schemos veikimui užtikrinti, turėtų būti teikiami pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 792/2009 (7);
(38)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Tiesioginių išmokų vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
SPECIALI TIEKIMO TVARKA
1 SKIRSNIS
Prognozuojami tiekimo balansai
1 straipsnis
Prognozuojamų tiekimo balansų paskirtis ir pakeitimai
Prognozuojamuose tiekimo balansuose, kuriuos valstybės narės turi parengti pagal Reglamento (ES) Nr. 228/2013 9 straipsnio 2 dalį, nurodomas būtiniausių produktų kiekis, reikalingas kiekvieno atokiausio regiono kiekvienų kalendorinių metų poreikiams patenkinti.
Valstybės narės gali iš dalies pakeisti savo prognozuojamus tiekimo balansus. Tokiems pakeitimams taikomas šio reglamento 40 straipsnis.
2 SKIRSNIS
Tiekimas importuojant iš trečiųjų šalių
2 straipsnis
Importo licencija
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 1 dalį, produktams, kuriuos importuojant privaloma pateikti importo licenciją, importo muitai netaikomi pateikus tą licenciją.
2. Importo licencijos rengiamos pagal Reglamento (EB) Nr. 376/2008 I priede pateiktą pavyzdį.
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 5 dalis, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ir 35-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis, nepažeidžiant šio reglamento.
3. Importo licencijos paraiškos ir importo licencijos 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo A dalyje pateiktų įrašų ir vienas iš I priedo B dalyje pateiktų įrašų.
4. Importo licencijų 12 langelyje įrašoma paskutinė galiojimo diena.
5. Kompetentingos institucijos importo licencijas išduoda suinteresuotųjų šalių prašymu, atsižvelgdamos į prognozuojamų tiekimo balansų apribojimus.
6. Importo muitais apmokestinami kiekiai, viršijantys importo licencijoje nurodytus kiekius. Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 4 dalyje nurodytas 5 % leistinas nuokrypis yra suteikiamas, jeigu sumokami jam taikomi importo muitai.
3 straipsnis
Atleidimo nuo importo muitų sertifikatas
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 1 dalį, produktams, kuriuos importuojant neprivaloma pateikti importo licencijos, importo muitai netaikomi pateikus atleidimo nuo importo muitų sertifikatą.
2. Atleidimo nuo importo muitų sertifikatai rengiami pagal Reglamento (EB) Nr. 376/2008 I priede pateiktą importo licencijos pavyzdį.
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 5 dalis, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ir 35-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis, nepažeidžiant šio reglamento.
3. Viršutiniame kairiajame sertifikato langelyje turi būti atspausdintas arba kaip spaudas įspaustas vienas iš I priedo C dalyje pateiktų įrašų.
4. Atleidimo nuo importo muitų sertifikato paraiškos ir atleidimo nuo importo muitų sertifikato 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo D dalyje pateiktų įrašų ir vienas iš I priedo B dalyje pateiktų įrašų.
5. Atleidimo nuo importo muitų sertifikato 12 langelyje įrašoma paskutinė galiojimo diena.
6. Kompetentingos institucijos atleidimo nuo importo muitų sertifikatus išduoda suinteresuotųjų šalių prašymu, atsižvelgdamos į prognozuojamų tiekimo balansų apribojimus.
3 SKIRSNIS
Tiekimas iš sąjungos
4 straipsnis
Pagalbos dydžio nustatymas ir pagalbos teikimas
1. Taikydamos Reglamento (EB) Nr. 228/2013 10 straipsnio 2 dalį valstybės narės pagal programą nustato atokumui, izoliuotumui ir nuošalumui kompensuoti teiktinos pagalbos dydį, atsižvelgdamos į:
(a)
specialių papildomų transporto išlaidų atžvilgiu - tarpinio perkrovimo išlaidas, susijusias su produktų tiekimu atitinkamiems atokiausiems regionams;
(b)
specialių papildomų perdirbimo vietoje išlaidų atžvilgiu - mažą rinkos dydį, poreikį užtikrinti tiekimo saugumą ir specialius prekių kokybės reikalavimus atitinkamuose atokiausiuose regionuose.
5 straipsnis
Pagalbos sertifikatas ir pagalbos išmokėjimas
1. Pagalba išmokama pateikus visiškai išnaudotą sertifikatą (toliau - pagalbos sertifikatas).
Pagalbos sertifikato pateikimas už mokėjimą atsakingoms institucijoms yra lygiavertis pagalbos prašymui. Sertifikatai pateikiami per 30 dienų nuo jų pareikalavimo dienos, išskyrus force majeure arba išskirtinių gamtos sąlygų atvejus. Jeigu šio termino nesilaikoma, pagalbos suma sumažinama 5 % už kiekvieną pavėluotą dieną.
Pagalbą kompetentingos institucijos išmoka ne vėliau kaip per 90 dienų nuo panaudoto sertifikato pateikimo dienos, išskyrus vieną iš šių atvejų:
(a)
force majeure arba išskirtinės gamtos sąlygos;
(b)
pradėtas administracinis tyrimas dėl teisės gauti pagalbą; tokiais atvejais pagalbos suma išmokama tik pripažinus minėtąją teisę.
2. Pagalbos sertifikatai rengiami pagal Reglamento (EB) Nr. 376/2008 I priede pateiktą importo licencijos pavyzdį.
Reglamento (EB) Nr. 376/2008 7 straipsnio 5 dalis, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ir 35-40 straipsniai taikomi mutatis mutandis nepažeidžiant šio reglamento.
3. Viršutiniame kairiajame sertifikato langelyje turi būti atspausdintas arba kaip spaudas įspaustas vienas iš I priedo E dalyje pateiktų įrašų.
Sertifikato 7 ir 8 langeliai išbraukiami.
4. Pagalbos sertifikato paraiškos ir pagalbos sertifikato 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo F dalyje pateiktų įrašų ir vienas iš I priedo G dalyje pateiktų įrašų.
5. Pagalbos sertifikatų 12 langelyje įrašoma paskutinė galiojimo diena.
6. Išmokama pagalbos suma lygi pagalbos sertifikato paraiškos pateikimo dieną galiojančiai pagalbos sumai.
7. Kompetentingos institucijos pagalbos sertifikatus išduoda suinteresuotųjų šalių prašymu, atsižvelgdamos į prognozuojamų tiekimo balansų apribojimus.
4 SKIRSNIS
Bendrosios nuostatos
6 straipsnis
Naudos perdavimas galutiniam naudotojui
Taikydamos Reglamento (ES) Nr. 228/2013 13 straipsnio 1 dalį kompetentingos institucijos imasi visų tinkamų priemonių, kad patikrintų, ar nauda iš tikrųjų perduodama galutiniam naudotojui. Taikydamos tokias priemones, kompetentingos institucijos gali vertinti įvairių atitinkamų ūkinės veiklos vykdytojų taikomus prekybos antkainius ir kainas.
Apie pirmoje pastraipoje nurodytas priemones, visų pirma, valdymo taškus, kuriuos naudojant galima nustatyti, ar pagalba perduota, ir visus pakeitimus Komisijai pranešama metinėje įgyvendinimo ataskaitoje, nurodytoje Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje.
7 straipsnis
Ūkinės veiklos vykdytojų registras
1. Kad galėtų būti įregistruoti Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 1 dalies antroje pastraipoje nurodytame registre, ūkinės veiklos vykdytojai įsipareigoja:
(a)
kompetentingų institucijų prašymu pateikti joms visą svarbią informaciją apie savo komercinę veiklą, visų pirma apie taikomas kainas ir pelno maržą;
(b)
veikti tik savo vardu ir savo sąskaita;
(c)
pateikti licencijų ir sertifikatų paraiškas, atitinkančias faktinį jų pajėgumą realizuoti atitinkamus produktus, nurodant tokį pajėgumą patvirtinančius objektyvius veiksnius;
(d)
nevykdyti jokios veiklos, dėl kurios gali atsirasti dirbtinis produktų trūkumas, o turimų produktų neparduoti už dirbtinai mažas kainas;
(e)
kompetentingoms institucijoms priimtinu būdu užtikrinti, kad tuomet, kai žemės ūkio produktai realizuojami atitinkamame atokiausiame regione, nauda būtų perduota galutiniam naudotojui.
2. Pateikdami įregistravimo paraišką ar vėliau, ūkinės veiklos vykdytojai, ketinantys 13 straipsnyje nurodytomis sąlygomis siųsti arba eksportuoti neperdirbtus, perdirbtus ar supakuotus produktus, pareiškia savo ketinimą vykdyti šią veiklą ir prireikus nurodo pakavimo įmonės vietą.
3. Pateikdami įregistravimo paraišką ar vėliau, perdirbėjai, ketinantys 13 arba 15 straipsniuose nurodytomis sąlygomis eksportuoti arba siųsti perdirbtus produktus, pareiškia savo ketinimą vykdyti šią veiklą ir nurodo perdirbimo įmonės vietą, o prireikus pateikia analitinius perdirbtų produktų sąrašus.
8 straipsnis
Ūkinės veiklos vykdytojų teiktini dokumentai ir licencijų bei sertifikatų galiojimo laikas
1. Pagal 2 straipsnio 5 dalį, 3 straipsnio 6 dalį, 5 straipsnio 7 dalį ir 11 bei 12 straipsnius kompetentingos institucijos priima importo licencijų, atleidimo nuo importo muitų sertifikatų ir pagalbos sertifikatų paraiškas, kurias ūkinės veiklos vykdytojai pateikia kiekvienai siuntai, jeigu prie paraiškų pridedamas pirkimo sąskaitos faktūros originalas arba patvirtinta kopija ir toliau išvardytų dokumentų originalai arba patvirtintos kopijos:
(a)
jei tai importo licencija arba atleidimo nuo importo muitų sertifikatas:
i)
konosamentas arba orlaivio važtaraštis, arba daugiarūšio vežimo dokumentas;
ii)
trečiųjų šalių kilmės produktų kilmės sertifikatas;
(b)
jei tai pagalbos sertifikatas:
i)
T2L dokumentas arba T2LF dokumentas, atsižvelgiant į Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (8) 315 straipsnio 1 ir 2 dalių sąlygas; arba
ii)
CO tipo deklaracija, kaip nustatyta to reglamento 786 straipsnio 2 dalies a punkte ir 38 priedo II antraštinės dalies 1 langelyje.
Pirmiau nurodyti dokumentai gali būti pateikti kaip elektroniniai pranešimai. Jei patikrinimą atliekanti kompetentinga institucija neturi prieigos prie IT sistemos, kuri naudojama tokiems elektroniniams dokumentams tvarkyti ir rengti, tie dokumentai pakeičiami tinkamai patvirtintomis originalą atitinkančiomis spausdintinėmis kopijomis.
Pirkimo sąskaita faktūra, konosamentas ar orlaivio važtaraštis turi būti išduoti paraiškos teikėjo vardu.
2. Licencijų ir sertifikatų galiojimo laikotarpis nustatomas pagal vežimo laiką. Ypatingais atvejais, kai vežimo laikas pasikeičia dėl didelių ir nenumatytų problemų, kompetentinga institucija gali pratęsti galiojimo laikotarpį, tačiau jis negali būti ilgesnis kaip du mėnesiai nuo licencijos ar sertifikato išdavimo dienos.
9 straipsnis
Licencijų, sertifikatų ir prekių pateikimas
1. Produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, importo licencijos, atleidimo nuo importo muitų sertifikatai ir pagalbos sertifikatai pateikiami muitinėms, kad muitinės formalumai būtų atlikti per ne ilgesnį kaip 15 darbo dienų laikotarpį, kuris pradedamas skaičiuoti nuo leidimo iškrauti prekes dienos. Kompetentingos institucijos gali sutrumpinti tą ilgiausią laikotarpį.
Produktų, kuriems Azoruose, Madeiroje ir Kanarų salose buvo taikoma laikinojo įvežimo perdirbti procedūra arba muitinio sandėliavimo procedūra ir kurie po to šiose teritorijose buvo išleisti į laisvą apyvartą, ilgiausias 15 dienų laikotarpis pradedamas skaičiuoti nuo šio straipsnio pirmoje pastraipoje nurodytų licencijų ir sertifikatų paraiškų pateikimo dienos.
2. Prekės pateikiamos nesupakuotos arba atskiromis partijomis, kaip nurodyta pateiktoje licencijoje arba sertifikate.
Atliekant muitinės formalumus, licencijos ir sertifikatai naudojami tik vienai operacijai.
10 straipsnis
Produktų kokybė
Produktų atitiktis Reglamento (ES) Nr. 228/2013 10 straipsnio 4 dalyje nustatytiems reikalavimams tikrinama ne vėliau kaip per pirmąjį pardavimo etapą, laikantis Sąjungoje galiojančių standartų arba praktikos.
Tais atvejais, kai laikoma, kad produktas neatitinka Reglamento (ES) Nr. 228/2013 10 straipsnio 4 dalyje nustatytų reikalavimų, teisė naudotis specialia tiekimo tvarka panaikinama, o atitinkamas kiekis vėl įtraukiamas į prognozuojamą tiekimo balansą. Pagal šio reglamento 5 straipsnį išmokėtos pagalbos lėšos kompensuojamos. Už produktus, importuotus pagal šio reglamento 2 arba 3 straipsnius, reikia sumokėti importo muitą, išskyrus atvejus, kai suinteresuotoji šalis pateikia atitinkamų produktų reeksportavimo arba sunaikinimo įrodymų.
11 straipsnis
Reikšmingas licencijų ir sertifikatų paraiškų skaičiaus padidėjimas
1. Jeigu vykdant prognozuojamą tiekimo balansą paaiškėja, kad su tam tikru produktu susijusių importo licencijų, atleidimo nuo importo muitų sertifikatų arba pagalbos sertifikatų paraiškų skaičius reikšmingai padidėjo ir dėl to gali būti sunkiau pasiekti vieną ar kelis specialios tiekimo tvarkos tikslus, valstybė narė, pasikonsultavusi su atitinkamomis institucijomis, imasi visų būtinų priemonių, kad, atsižvelgusi į tiekiamų produktų kiekį ir prioritetinių sektorių poreikius, užtikrintų, jog į atitinkamą atokų regioną būtų tiekiami būtiniausi produktai.
2. Jeigu pasikonsultavusios su atitinkamomis institucijomis valstybės narės nusprendžia taikyti licencijų ir sertifikatų išdavimo apribojimus, visoms dar neišnagrinėtoms paraiškoms kompetentingos institucijos taiko vienodą procentinį sumažinimo koeficientą.
12 straipsnis
Didžiausio kiekio, kurį galima nurodyti vienoje licencijos arba sertifikato paraiškoje, nustatymas
Jei tai tikrai būtina norint išvengti nestabilumo atitinkamų atokiausių regionų rinkoje arba spekuliacijų, galinčių trukdyti sklandžiam specialios tiekimo tvarkos taikymui, kompetentingos institucijos gali nustatyti didžiausią kiekį, kurį galima nurodyti vienoje licencijos arba sertifikato paraiškoje.
Kompetentingos institucijos nedelsdamos informuoja Komisiją apie šio straipsnio taikymo atvejus.
Šiame straipsnyje nurodytas pranešimas teikiamas pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
5 SKIRSNIS
Eksportas ir siuntimas
13 straipsnis
Eksporto ir siuntimo sąlygos
1. Neperdirbtų produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, arba supakuotų ar perdirbtų produktų, kurių sudėtyje yra produktų, kuriems taikoma speciali tiekimo tvarka, eksportui ar siuntimui taikomos 2-6 dalyse nustatytos sąlygos.
2. Eksportuojant produktus, eksporto deklaracijos 44 langelyje įrašomas vienas iš I priedo H dalyje pateiktų įrašų.
3. Importo muitais neapmokestintas ir eksportui skirtas produktų kiekis vėl įtraukiamas į prognozuojamo tiekimo balansą.
Šiems produktams negali būti taikomos eksporto grąžinamosios išmokos.
4. Importo muitais neapmokestintas ir išsiųsti skirtas produktų kiekis vėl įtraukiamas į prognozuojamą tiekimo balansą, o erga omnes importo muitų, taikomų importo dieną, sumą siuntėjas vėliausiai sumoka išsiųsdamas produktus.
Šie produktai nesiunčiami, kol nesumokama pirmoje pastraipoje nurodyta suma.
Kai neįmanoma nustatyti importo dienos, laikoma, kad produktų importo data yra ta data, kai taikomi importo muitai, kurie erga omnes yra didžiausi per šešių mėnesių laikotarpį nuo siuntimo datos.
5. Eksportuoti ar išsiųsti skirtų produktų kiekis, kuriam taikoma pagalba, vėl įtraukiamas į prognozuojamą tiekimo balansą, o skirtą pagalbos sumą kompensuoja eksportuotojas ar siuntėjas ne vėliau kaip eksportuojant ar išsiunčiant.
Šie produktai nesiunčiami ar neeksportuojami, kol bus kompensuota pirmoje pastraipoje nurodyta suma.
Kai neįmanoma nustatyti skiriamos pagalbos sumos, laikoma, kad už produktus skirta suma yra didžiausia per šešių mėnesių laikotarpį iki eksporto ar siuntimo paraiškos pateikimo Sąjungos nustatyta pagalbos už tuos produktus suma.
Už šiuos produktus galima gauti eksporto grąžinamąją išmoką, jeigu užtikrinta atitiktis tokios pagalbos suteikimo kriterijams.
6. Kompetentingos institucijos leidžia eksportuoti arba siųsti perdirbtų produktų kiekius, išskyrus šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse bei 15 straipsnyje nurodytus kiekius, tik eksportuotojui patvirtinus, kad tiems produktams nebuvo taikyta speciali tiekimo tvarka.
Kompetentingos institucijos leidžia reeksportuoti arba pakartotinai siųsti neperdirbtus ar supakuotus produktus, išskyrus šio straipsnio 3, 4 ir 5 dalyse nurodytus produktus, tik eksportuotojui patvirtinus, kad tiems produktams nebuvo taikyta speciali tiekimo tvarka.
Kompetentingos institucijos atlieka reikiamus patikrinimus, kad užtikrintų pirmoje ir antroje pastraipose nurodytų sertifikatų tikslumą, ir prireikus susigrąžina naudą.
14 straipsnis
Eksporto licencija ir reikšmingas eksporto padidėjimas
1. Eksporto licencijos pateikti nereikia eksportuojant šiuos produktus:
(a)
13 straipsnio 3 dalyje nurodytus produktus;
(b)
13 straipsnio 5 dalyje nurodytus produktus, kurie neatitinka eksporto grąžinamųjų išmokų suteikimo sąlygų.
2. Kilus pavojui, kad reguliarų produktų tiekimą atokiausiems regionams gali apsunkinti reikšmingai padidėjęs 13 straipsnio 1 dalyje nurodytų produktų eksportas, kompetentingos institucijos gali apriboti kiekius, kad patenkintų atitinkamų sektorių prioritetinius poreikius. Tas kiekybinis apribojimas taikomas nediskriminuojant.
15 straipsnis
Tradicinis eksportas, eksportas vykdant regioninę prekybą ir tradicinis perdirbtų produktų siuntimas
1. Perdirbėjai, pagal 7 straipsnio 3 dalį pareiškę ketinimą tradicinės prekybos srautų ar regioninės prekybos sąlygomis eksportuoti arba tradicinės prekybos srautų sąlygomis siųsti, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 228/2013 14 straipsnio 2 dalyje, perdirbtus produktus, kurių sudėtyje yra žaliavų, kurioms taikoma speciali tiekimo tvarka, gali tai daryti neviršydami šio reglamento II-V prieduose nurodytų metinių kiekių. Kompetentingos institucijos išduoda reikiamų leidimų tiek, kad būtų užtikrinta, jog sandoriai neviršija minėtų metinių kiekių.
Reglamento (ES) Nr. 228/2013 14 straipsnio 3 dalyje nurodytas trečiųjų šalių sąrašas pateikiamas šio reglamento VI priede.
Eksportuodami produktus regioninės prekybos sąlygomis eksportuotojai kompetentingoms institucijoms pateikia Reglamento (EB) Nr. 612/2009 17 straipsnyje nurodytus dokumentus per to reglamento 46 straipsnyje nustatytus terminus. Jei dokumentai nepateikiami per tuos terminus, kompetentingos institucijos susigrąžina pagal specialią tiekimo tvarką suteiktą naudą.
2. Eksportuojant šiame straipsnyje nurodytus produktus, eksporto licencijos pateikti nereikia.
3. Eksportuojant šiame straipsnyje nurodytus produktus, eksporto deklaracijos 44 langelyje įrašomas vienas iš I priedo I dalyje pateiktų įrašų.
6 SKIRSNIS
Valdymas, kontrolė ir stebėsena
16 straipsnis
Patikrinimai
1. Importuojant, įvežant, eksportuojant ir siunčiant žemės ūkio produktus atliekami išsamūs administraciniai patikrinimai, per kuriuos atliekami 8 straipsnio 1 dalyje nurodytų dokumentų kryžminiai patikrinimai.
2. Per fizinius patikrinimus, kurie atitinkamuose atokiausiuose regionuose atliekami tuomet, kai importuojami, įvežami, eksportuojami ir siunčiami žemės ūkio produktai, tikrinamas reprezentatyvus bent 5 % licencijų ir sertifikatų, pateiktų pagal 9 straipsnį, ėminys.
Tiems fiziniams patikrinimams mutatis mutandis taikomas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1276/2008 (9).
Ypatingais atvejais Komisija gali reikalauti, kad per fizinius patikrinimus būtų tikrinama kitokia licencijų ir sertifikatų procentinė dalis.
17 straipsnis
Nacionalinės valdymo ir stebėsenos taisyklės
Kompetentingos institucijos patvirtina papildomas taisykles, reikalingas specialiai tiekimo tvarkai valdyti ir stebėti tikruoju laiku.
Komisijos prašymu valstybės narės informuoja Komisiją apie visas priemones, kurias jos įgyvendina pagal pirmą pastraipą.
II SKYRIUS
VIETOS ŽEMĖS ŪKIO PRODUKTŲ RĖMIMO PRIEMONĖS
1 SKIRSNIS
Pagalbos paraiškos
18 straipsnis
Paraiškų teikimas
Pagalbos paraiškos už vienus kalendorinius metus pateikiamos valstybės narės kompetentingų institucijų paskirtai įstaigai, laikantis tų institucijų nustatytų pavyzdžių ir laikotarpių. Šie laikotarpiai nustatomi taip, kad būtų galima atlikti būtinus patikrinimus vietoje ir negali būti vėlesni nei kitų kalendorinių metų vasario 28 d.
19 straipsnis
Akivaizdžių klaidų taisymas
Jei kompetentinga institucija aptinka akivaizdžią klaidą, pateikta pagalbos paraiška gali būti bet kada pataisyta.
20 straipsnis
Pavėluotas paraiškų pateikimas
Išskyrus force majeure atvejus ir išskirtines aplinkybes, pagalbos paraišką pateikus po termino, nustatyto pagal 18 straipsnį, už kiekvieną pavėluotą darbo dieną suma, kurią pagalbos paraiškos teikėjas būtų gavęs, jeigu pagalbos paraiška būtų pateikta laiku, sumažinama 1 %. Kai vėluojama daugiau kaip 25 dienas, paraiška nepriimama.
21 straipsnis
Pagalbos paraiškų atsiėmimas
1. Visą pagalbos paraišką arba jos dalį galima atsiimti bet kuriuo metu.
Tačiau jeigu kompetentinga institucija jau yra pranešusi pagalbos paraiškos teikėjui apie pagalbos paraiškoje aptiktus pažeidimus arba apie savo ketinimą atlikti patikrinimą vietoje, o atlikus tą patikrinimą aptinkama pažeidimų, su tais pažeidimais susijusių pagalbos paraiškos dalių atsiimti negalima.
2. Kai pagal 1 dalį paraiška atsiimama, pareiškėjo padėtis lieka tokia, kokia buvo iki pateikiant pagalbos paraišką arba tos paraiškos dalį.
2 SKIRSNIS
Patikrinimai
22 straipsnis
Bendrieji principai
Tikrinama atliekant administracinius patikrinimus ir patikrinimus vietoje.
Administraciniai patikrinimai yra išsamūs ir apima kryžminius patikrinimus, kuriuos atliekant naudojami inter alia integruotos administravimo ir kontrolės sistemos, numatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 (10) V antraštinės dalies II skyriuje, VI antraštinės dalies II skyriuje ir 47, 61 straipsniuose bei 102 straipsnio 3 dalyje, duomenys.
Kompetentingos institucijos, remdamosi rizikos analize pagal šio reglamento 24 straipsnio 1 dalį, atlieka patikrinimus vietoje atrinkdamos bent 5 % pagalbos paraiškų. Tikrinamas ne mažiau kaip 5 % visos pagalbos sumos atitinkantis paraiškų kiekis.
Visais reikiamais atvejais valstybės narės naudojasi integruota administravimo ir kontrolės sistema.
23 straipsnis
Patikrinimai vietoje
1. Patikrinimai vietoje atliekami apie juos iš anksto nepranešus. Tačiau, jeigu tai netrukdo patikrinimo tikslui, galima pateikti išankstinį pranešimą nurodant tik būtiniausią informaciją. Pranešama ne anksčiau kaip prieš 48 valandas, išskyrus tinkamai pagrįstus atvejus.
2. Kai tinka, šiame skirsnyje numatyti patikrinimai vietoje atliekami kartu su bet kuriais kitais Sąjungos teisės aktuose numatytais patikrinimais.
3. Jei pagalbos paraiškų teikėjai arba jų atstovai neleidžia atlikti patikrinimo vietoje, atitinkama pagalbos paraiška arba paraiškos atmetamos.
24 straipsnis
Vietoje tikrintinų pagalbos paraiškų teikėjų atranka
1. Vietoje tikrintinus pagalbos paraiškų teikėjus kompetentinga institucija atrenka remdamasi rizikos analize ir pateiktų pagalbos paraiškų reprezentatyvumu. Rizikos analizėje atsižvelgiama į:
(a)
pagalbos sumą;
(b)
paraiškoje nurodytą žemės ūkio paskirties sklypų skaičių, plotą ir gyvulių skaičių arba pagamintą, pervežtą, perdirbtą arba parduotą kiekį;
(c)
pokyčius, palyginti su praėjusiais metais,
(d)
ankstesnių metų patikrinimų rezultatus;
(e)
kitus valstybių narių nustatytinus parametrus.
Kad galėtų užtikrinti reprezentatyvumą, valstybės narės atsitiktinai atrenka nuo 20 iki 25 % minimalaus vietoje tikrintinų pagalbos paraiškų teikėjų skaičiaus.
2. Kompetentinga institucija registruoja priežastis, dėl kurių ji pasirinko konkrečius vietoje tikrintinus pagalbos paraiškų teikėjus. Patikrinimą vietoje atliekančiam inspektoriui apie tas priežastis pranešama iki patikrinimo pradžios.
25 straipsnis
Patikrinimo ataskaita
1. Po kiekvieno patikrinimo vietoje parengiama patikrinimo ataskaita, kurioje išsamiai aprašomi atlikti patikrinimai. Visų pirma ataskaitose nurodoma:
(a)
pagalbos schema ir patikrintos paraiškos;
(b)
dalyvavę asmenys;
(c)
patikrinti žemės ūkio paskirties sklypai, išmatuoti žemės ūkio paskirties sklypai, kiekvieno išmatuoto sklypo matavimų rezultatai ir naudoti matavimo metodai;
(d)
kiekvienos nustatytos rūšies gyvulių skaičius ir, jei yra, ausies įsagų numeriai, kompiuterinėje duomenų bazėje ir registre įrašyti duomenys apie galvijus ir visi tikrinti patvirtinamieji dokumentai, patikrinimų rezultatai, o tam tikrais atvejais, konkrečios pastabos apie atskirus gyvulius ar jų identifikavimo kodai;
(e)
pagaminti, pervežti, perdirbti ar parduoti kiekiai, kurie buvo patikrinti;
(f)
informacija apie tai, ar pagalbos paraiškos teikėjui buvo iš anksto pranešta apie apsilankymą, o jei taip, - prieš kiek laiko;
(g)
visos kitos įgyvendintos kontrolės priemones.
2. Pagalbos paraiškų teikėjams arba jų atstovams suteikiama galimybė pasirašyti ataskaitą taip patvirtinant savo dalyvavimą patikrinime ir pateikti savo pastabas. Nustačius pažeidimus, pagalbos paraiškos teikėjui pateikiama patikrinimo ataskaitos kopija.
Jei patikrinimas vietoje atliekamas nuotoliniu būdu, valstybės narės gali nuspręsti pagalbos paraiškų teikėjams arba jų atstovams nesuteikti galimybės pasirašyti patikrinimo ataskaitą, jei tikrinant nuotoliniu būdu nenustatoma pažeidimų.
3 SKIRSNIS
Pagalbos sumažinimas, neskyrimas ir nepagrįstai išmokėtos sumos
26 straipsnis
Pagalbos sumažinimas ir neskyrimas
Jeigu pagalbos paraiškose nurodyta informacija ir išvados, padarytos atlikus 2 skirsnyje numatytus patikrinimus, skiriasi, atitinkama valstybė narė pagalbą sumažina arba jos neskiria. Toks pagalbos sumažinimas ir neskyrimas turi būti veiksmingi, proporcingi ir atgrasomi.
27 straipsnis
Pagalbos sumažinimo ir neskyrimo taikymo išimtys
1. 26 straipsnyje numatyti pagalbos sumažinimas ir neskyrimas netaikomi, jeigu pagalbos paraiškos teikėjas pateikė faktiškai tikslią informaciją arba gali kitaip įrodyti, kad nepadarė pažeidimo.
2. Pagalbos sumažinimas ir neskyrimas netaikomi pagalbos paraiškos dalims, kurios, remiantis pagalbos paraiškos teikėjo raštišku pranešimu kompetentingai institucijai, yra netikslios arba tapo netikslios po to, kai paraiška buvo pateikta, jeigu kompetentinga institucija pagalbos paraiškos teikėjo jau nėra informavusi apie ketinimą atlikti patikrinimą vietoje arba paraiškoje aptiktus pažeidimus.
Remiantis pagalbos paraiškos teikėjo suteikta informacija, kaip nurodyta pirmoje pastraipoje, pagalbos paraiška pataisoma atsižvelgiant į faktinę padėtį.
28 straipsnis
Nepagrįstai išmokėtų sumų susigrąžinimas ir nuobaudos
1. Nepagrįstai išmokėtų sumų atveju Komisijos reglamento (EB) Nr. 1122/2009 (11) 80 straipsnis taikomas mutatis mutandis.
2. Kai sumos nepagrįstai išmokamos dėl suklastotos deklaracijos, suklastotų dokumentų arba dėl didelio pagalbos paraiškos teikėjo aplaidumo, skiriama nepagrįstai išmokėtos sumos dydį atitinkanti nuobauda, kartu su palūkanomis, kurios apskaičiuojamos pagal Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 80 straipsnio 2 dalį.
29 straipsnis
Force majeure ir išskirtinės aplinkybės
Force majeure atvejais arba susiklosčius išskirtinėms aplinkybėms, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 2 straipsnio 2 dalyje, mutatis mutandis taikomas Reglamento (EB) Nr. 1122/2009 75 straipsnis.
III SKYRIUS
PAPILDOMOSIOS PRIEMONĖS
1 SKIRSNIS
Grafinis simbolis
30 straipsnis
Grafinio simbolio naudojimo sąlygų tikrinimas
Kompetentingos institucijos reguliariai tikrina, ar patvirtinti ūkinės veiklos vykdytojai vykdo grafinio simbolio, nurodyto Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 5 straipsnyje, naudojimui keliamas sąlygas ir įpareigojimus, nustatytus to deleguotojo reglamento 6 straipsnio 4 dalyje.
Tokius patikrinimus kompetentingos institucijos gali pavesti įgaliotoms įstaigoms, kurios turi reikiamą techninę kompetenciją ir yra nešališkos. Tokiu atveju tos įstaigos joms reguliariai teikia ataskaitas apie atliekamus patikrinimus.
31 straipsnis
Piktnaudžiavimams grafiniu simboliu ir grafinio simbolio reklama
Valstybės narės taiko tinkamas galiojančias nacionalines nuostatas, kad užkirstų kelią piktnaudžiavimui grafiniu simboliu ir prireikus už tai nubaustų, arba priima tam reikalingas priemones. Komisijos prašymu jos praneša Komisijai apie taikomas priemones.
Valstybės narės pasirūpina tinkama grafinio simbolio ir produktų, kurie juo gali būti žymimi, reklama.
32 straipsnis
Nacionalinės priemonės
1. Valstybės narės priima papildomas administracines priemones, kurių reikia grafinio simbolio sistemai administruoti. Tokios priemonės gali apimti visų pirma mokesčio už grafinio simbolio spausdinimą taikymą patvirtintiems ūkinės veiklos vykdytojams, kad būtų padengtos administracinės ir patikrinimų išlaidos.
2. Komisijos prašymu kompetentingos institucijos praneša Komisijai apie tarnybas arba, kai tinkama, įstaigas, atsakingas už patvirtinimo, numatyto Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 6 straipsnio 3 dalyje, suteikimą ir už patikrinimus, kurie turi būti atliekami pagal šį skirsnį, taip pat apie šio straipsnio 1 dalyje nurodytas papildomas priemones.
3. Kompetentingos institucijos Komisijai praneša apie kiekvieną teisės naudoti grafinį simbolį patvirtinimą, nurodydamos gamintojo pavadinimą ir buveinę, produktus ir laikotarpį, kuriam ta teisė buvo suteikta.
Šioje dalyje minimas pranešimas teikiamas pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
2 SKIRSNIS
Gyvūniniai produktai
33 straipsnis
Gyvulininkystė
1. Tol, kol vietoje auginamų buliukų skaičius pasieks lygį, kurio pakaktų vietos galvijienos gamybai išlaikyti ir plėsti, trečiųjų šalių kilmės buliukai, kurių KN kodai yra 0102 29 05, 0102 29 29 ar 0102 29 49, skirti penėti ir vartoti Prancūzijos užjūrio departamentuose bei Madeiroje, importuojami be muitų.
2. Kad galėtų pasinaudoti 1 dalyje numatyta išimtimi, importuotojas arba paraiškos teikėjas turi įrodyti, kad atitinka Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 8 straipsnyje nustatytas sąlygas ir šiuo tikslu pateikia:
a)
atvežus gyvulius į Prancūzijos užjūrio departamentus arba Madeirą parengiamą rašytinę deklaraciją, kad galvijai skirti penėti bent 120 dienų skaičiuojant nuo faktinės jų atvykimo dienos, o vėliau bus suvartoti;
b)
atvežus gyvulius pateikiamą raštišką įsipareigojimą per vieną mėnesį nuo gyvulių atvežimo dienos kompetentingas institucijas informuoti apie ūkį ar ūkius, kuriuose gyvuliai bus penimi.
3 SKIRSNIS
Tabako importas į kanarų salas
34 straipsnis
Muitų netaikymas tabakui
1. Didžiausio metinio tabako kiekio, kuriam neturi būti taikomi importo muitai tais atvejais, kai jis tiesiogiai importuojamas į Kanarų salas, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 228/2013 29 straipsnio 1 dalies trečioje pastraipoje, apskaičiavimo metinis laikotarpis trunka nuo bet kurių metų sausio 1 d. iki tų pačių metų gruodžio 31 d.
2. Reglamento (ES) Nr. 228/2013 29 straipsnio 1 dalyje nurodyto žaliavinio ir pusiau perdirbto tabako kiekiai perskaičiuojami į žaliavinio tabako, iš kurio pašalintos vidurinės gyslos, kiekius, taikant šio reglamento VIII priede nurodytus atitinkamų produktų ekvivalentiškumo koeficientus.
35 straipsnis
Atleidimo nuo muitų sąlygos
1. Importuojant VII priede išvardytus produktus būtina pateikti atleidimo nuo muitų sertifikatą. Sertifikatų paraiškų ir sertifikatų 20 langelyje įrašomas vienas iš I priedo J dalyje pateikiamų įrašų.
Išskyrus atvejus, kai šiame reglamente nurodyta kitaip, mutatis mutandis taikomi šio reglamento 3, 7-10, 12 ir 16 straipsniai, Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 1 straipsnis ir Reglamento (ES) Nr. 228/2013 12 straipsnio 2 dalis ir 18 straipsnis.
2. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad šio reglamento VII priede išvardyti produktai būtų naudojami pagal atitinkamas Sąjungos taisykles, visų pirma Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 291-300 straipsnius.
IV SKYRIUS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
36 straipsnis
Pagalbos išmokos
Patikrinusios pagalbos paraiškas ir atitinkamus patvirtinamuosius dokumentus bei nustačiusios sumas, kurios turi būti išmokėtos pagal POSEI programas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 228/2013 II skyriuje, kompetentingos institucijos pagalbos už vienus kalendorinius metus lėšas išmoka taip:
(a)
jei tai speciali tiekimo tvarka, gyvų gyvulių importo bei tiekimo priemonės ir Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 179/2014 9 straipsnyje nurodytos priemonės - per metus;
(b)
jei tai tiesioginės išmokos, - kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 75 straipsnyje,
(c)
kitų išmokų atveju - laikotarpiu nuo einamųjų metų spalio 16 d. iki kitų metų birželio 30 d.
37 straipsnis
Veiksmingumo rodikliai
Kiekvienais metais valstybės narės Komisijai praneša bent duomenis, susijusius su VIII priede kiekvienam jų atokiausiam regionui nustatytais veiksmingumo rodikliais.
Duomenys pranešami Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje nurodytoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje.
38 straipsnis
Pranešimai
1. Kompetentingos institucijos ne vėliau kaip paskutinę mėnesio po kiekvieno ketvirčio pabaigos dieną Komisijai praneša šiuos su specialia tiekimo tvarka susijusius tą dieną turimus duomenis apie operacijas, atliktas per praėjusius mėnesius ir susijusias su ataskaitinių kalendorinių metų tiekimo balansu, suskirstytus pagal produktus bei KN kodus ir, kai taikoma, individualias paskirties vietas:
(a)
produktų kiekius, suskirstytus atsižvelgiant į tai, ar produktai importuoti iš trečiųjų šalių, ar siunčiami iš Sąjungos;
(b)
pagalbos sumą ir faktiškai sumokėtas išlaidas pagal produktus ir, kai taikoma, pagal individualią paskirties vietą;
(c)
produktų kiekius, kurių licencijos ir sertifikatai nebuvo panaudoti, suskirstytus pagal licencijos ar sertifikato kategoriją;
(d)
visus produktų kiekius, reeksportuotus arba pakartotinai išsiųstus pagal 13 straipsnį ir susigrąžintas atskiras pagalbos sumas ir bendrą sumą;
(e)
visus produktų kiekius, reeksportuotus arba pakartotinai išsiųstus po perdirbimo remiantis 15 straipsniu;
(f)
į bendrą kiekį įskaičiuotų atitinkamos kategorijos produktų perskirstymo atvejus ir prognozuojamų tiekimo balansų pokyčius per aptariamąjį laikotarpį;
(g)
duomenis apie esamą balansą ir procentinį panaudojimo dydį.
Pirmoje pastraipoje nurodyti duomenys pateikiami remiantis naudojamomis licencijomis ir sertifikatais. Galutiniai duomenys apie kiekvienų kalendorinių metų tiekimo balansą pranešami Komisijai ne vėliau kaip kitų metų gegužės 31 d.
2. Vietos gamybos rėmimo atveju valstybės narės Komisijai pateikia:
(a)
ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. - duomenis apie gautas pagalbos paraiškas ir atitinkamas sumas ankstesniais kalendoriniais metais;
(b)
ne vėliau kaip kiekvienų metų liepos 31 d. - duomenis apie gautas pagalbos paraiškas, visiškai atitinkančias finansavimo reikalavimus, ir atitinkamas sumas ankstesniais kalendoriniais metais.
3. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
4. Reglamento (ES) Nr. 228/2013 23 straipsnio 3 dalyje ir 32 straipsnio 1 dalyje nurodyti pranešimai taip pat teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
39 straipsnis
Ataskaitos
1. Reglamento (ES) Nr. 228/2013 32 straipsnio 2 dalyje numatytoje ataskaitoje inter alia nurodoma ši informacija:
(a)
galimi svarbūs socialinių ir ekonominių bei žemės ūkio tendencijų pokyčiai;
(b)
turimų fizinių ir finansinių duomenų apie kiekvienos priemonės įgyvendinimą santrauka, kartu pateikiant duomenų ir, jei būtina, veiklos sektoriaus, kuriam taikoma atitinkama priemonė, analizę;
(c)
pažanga įgyvendinant priemones ir prioritetai jų veiklos ir specialių tikslų atžvilgiu ataskaitos pateikimo metu, naudojant kiekybinius rodiklius;
(d)
trumpa visų svarbiausių problemų, patirtų administruojant ir įgyvendinant priemones, apžvalga;
(e)
visų priemonių taikymo rezultatų tyrimas, atsižvelgiant į jų tarpusavio ryšius;
(f)
informacija apie specialią tiekimo tvarką:
i)
duomenys ir kainų pokyčių analizė, suteiktos naudos perdavimo būdas, taip pat, siekiant užtikrinti naudos perdavimą pagal šio reglamento 6 straipsnį, taikytos priemonės ir atlikti patikrinimai;
ii)
atsižvelgiant į kitą teikiamą pagalbą, pagalbos proporcingumo analizė, ją lyginant su padidėjusiomis vežimo į atokiausius regionus išlaidomis ir kainomis, kuriomis eksportuojama į trečiąsias šalis, o produktų, skirtų perdirbti ar naudoti kaip žemės ūkio gamybos priemonės, atveju - papildomomis išlaidomis dėl izoliuotumo ir nuošalumo;
(g)
kiekvienai programoje numatytai priemonei priskirtų tikslų įgyvendinimo mastas, nustatytas objektyviais rodikliais;
(h)
su atitinkamo regiono metiniu tiekimo balansu susiję duomenys, inter alia, suvartojimo, gyvulių bandų, gamybos ir prekybos pokyčių duomenys;
(i)
duomenys apie faktiškai skirtas sumas programos priemonėms įgyvendinti pagal valstybių narių nustatytus kriterijus, pvz. finansavimo reikalavimus atitinkančių gamintojų skaičius, gyvulių, už kuriuos skiriamos išmokos, skaičius, finansavimo reikalavimus atitinkantis plotas arba su programa susijusių ūkių skaičius;
(j)
informacija apie kiekvienos programoje nurodytos priemonės finansinį įgyvendinimą;
(k)
statistiniai duomenys apie kompetentingų institucijų atliktus patikrinimus ir taikytas nuobaudas;
(l)
atitinkamos valstybės narės pastabos apie programos įgyvendinimą;
(m)
metiniai duomenys apie šio reglamento 37 straipsnyje nurodytus veiksmingumo rodiklius.
2. 1 dalyje nurodyta ataskaita Komisijai teikiama pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
40 straipsnis
Programų pakeitimai
1. Pakeitimai, kuriuos būtina padaryti kiekvienoje POSEI programoje, pateikiami Komisijai tvirtinti ir turi būti tinkamai pagrįsti, visų pirma pateikiant tokią informaciją:
a)
įgyvendinimo problemų priežastis, dėl kurių reikia keisti programą;
b)
tikėtiną pakeitimo poveikį;
c)
poveikį finansavimui ir įsipareigojimų tikrinimui.
Išskyrus force majeure atvejus arba išskirtines aplinkybes, valstybės narės programų pakeitimų pasiūlymus teikia kiekvienos programos atžvilgiu tik kartą per kalendorinius metus. Pakeitimo pasiūlymus Komisija turi gauti ne vėliau kaip kiekvienų metų rugsėjo 30 d.
Jei Komisija nepateikia prieštaravimų dėl siūlomų pakeitimų, numatomi pakeitimai taikomi nuo metų, einančių po metų, kuriais apie juos pranešta, sausio 1 d.
Tokie pakeitimai gali būti taikomi anksčiau, jei iki trečioje pastraipoje nurodytos dienos Komisija raštu patvirtina valstybei narei, kad pakeitimai, apie kuriuos pranešta, atitinka Sąjungos teisės aktus.
Jei pakeitimas, apie kurį pranešta, neatitinka Sąjungos teisės aktų, Komisija iki trečioje pastraipoje nurodytos dienos atitinkamą valstybę narę informuoja apie tai, kad pakeitimas, apie kurį pranešta, bus pradėtas taikyti tik tada, kai Komisijai bus pateiktas pakeitimas, kurį galima pripažinti atitinkančiu reikalavimus.
2. Nukrypdama nuo 1 dalies, Komisija atskirai įvertina toliau nurodytus valstybių narių siūlomus pakeitimus ir ne vėliau kaip per keturis mėnesius nuo jų pateikimo priima sprendimą dėl tų pakeitimų patvirtinimo, laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 228/2013 34 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos:
(a)
naujo atokiausio regiono prisijungimas;
(b)
naujų produktų grupių, kurios turi būti remiamos pagal specialią tiekimo tvarką, arba naujų vietos žemės ūkio gamybą remiančių priemonių įtraukimas į bendrąją programą; ir
(c)
kiekvienai esamai priemonei jau patvirtinto paramos vieneto padidinimas daugiau kaip 50 % sumos, galiojančios tuomet, kai teikiamas pakeitimo pasiūlymas.
Nepažeisdamos 1 dalyje nustatytos tvarkos, valstybės narės gali pateikti šioje dalyje numatytus pakeitimų pasiūlymus kiekvienos programos atžvilgiu kartą per kalendorinius metus. Šioje dalyje nurodytus pakeitimų pasiūlymus Komisija turi gauti ne vėliau kaip metų prieš tų pakeitimų taikymą liepos 31 d.
Pagal šią tvarką patvirtinti pakeitimai taikomi nuo kitų metų po metų, kuriais pakeitimo pasiūlymas buvo pateiktas, sausio 1 d. arba nuo patvirtinimo sprendime aiškiai nurodytos dienos.
3. Valstybės narės gali atlikti toliau nurodytus pakeitimus netaikydamos 1 dalyje nustatytos tvarkos, jei apie pakeitimus pranešama Komisijai:
(a)
prognozuojamo tiekimo balanso atveju teikiamos individualios pagalbos procentinės dalies pakeitimus iki 20 % arba produktų, kuriems taikomas tiekimo balansas, kiekių pakeitimus ir atitinkamai - pagalbos, skirtos kiekvienai produktų linijai remti, bendros sumos pakeitimus;
(b)
visų priemonių atveju - koregavimą, neviršijantį 20 % finansinių asignavimų kiekvienai atskirai priemonei, nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 228/2013 30 straipsnyje numatytoms finansinėms viršutinėms riboms, su sąlyga, kad apie tokį koregavimą pranešama ne vėliau kaip po kalendorinių metų, su kuriais susiję pakeisti finansiniai asignavimai, einančių metų balandžio 30 d.; ir
(c)
pakeitimus, atliktus iš dalies pakeitus Tarybos reglamente (EEB) Nr. 2658/87 (12) nurodytus kodus ir aprašymus, naudotus produktams, už kuriuos skiriama pagalba, identifikuoti, su sąlyga, kad pakeitimai nesusiję su pačių produktų pokyčiais.
4. 3 dalyje nurodytus pakeitimus negalima taikyti iki dienos, kurią juos gauna Komisija. Jie turi būti tinkamai paaiškinti bei pagrįsti ir gali būti atlikti tik kartą per metus, išskyrus tokius atvejus:
(a)
force majeure ir išskirtinės aplinkybės;
(b)
kai iš dalies pakeistas produktų, kuriems taikoma tiekimo tvarka, kiekis;
(c)
pakeitimai, atlikti pakeitus reglamente (EEB) Nr. 2658/87 nurodytus kodus ir aprašymus.
5. Šiame straipsnyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) priemonė- pagalbos schemų ir veiksmų, reikalingų norint pasiekti vieną ar kelis tikslus, nustatytus programai, atitinkančiai eilutę, kuriai skirtas finansinis asignavimas apibrėžiamas pagal Reglamento (ES) Nr. 228/2013 5 straipsnio a punkte nurodytą finansavimo lentelę, grupė;
b) produktų grupė- visi produktai, kurių du pirmi KN kodo skaitmenys sutampa, kaip nustatyta Reglamente (EEB) Nr. 2658/87.
6. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai teikiami pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009.
41 straipsnis
Avansų sumažinimas
Nepažeidžiant bendrųjų biudžeto vykdymo tvarkos taisyklių, kai valstybės narės Komisijai perduoda ne visą šio reglamento 38 ir 39 straipsniuose nustatytą informaciją arba nesilaiko tos informacijos perdavimo termino, Komisija, įskaitydama lėšas į žemės ūkio išlaidų sąskaitas, gali laikinai sumažinti avansus nustatytu tarifo dydžiu.
42 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 20 d.