PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 18. března 2014
o odmítnutí návrhu prováděcího nařízení o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla
(2014/149/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 5. října 2006 přijala Rada nařízení (ES) č. 1472/2006 (2) (dále jen „napadené nařízení“), které uložilo konečné antidumpingové clo z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a stanovilo konečný výběr uloženého prozatímního cla. Na základě přezkumu před pozbytím platnosti byla opatření rozšířena prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1294/2009 (3). Tato opatření pozbyla platnosti dne 31. března 2011.
(2)
Někteří vyvážející výrobci podali k Tribunálu žaloby na zrušení napadeného nařízení. Tribunál tyto žaloby zamítl (4). Soudní dvůr však v odvolacím řízení svými rozsudky ze dne 2. února 2012 ve věci C-249/10 P, Brosmann a další v. Rada a ze dne 15. listopadu 2012 ve věci C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v. Rada (dále jen „rozsudky“) zrušil rozsudky Tribunálu a zrušil i nařízení (ES) č. 1472/2006 v rozsahu, v němž se týká navrhovatelů. Soudní dvůr zejména dospěl k závěru, že Komise měla přezkoumat žádosti, které jí navrhovatelé předložili za účelem přiznání zacházení jako v tržním hospodářství v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1225/2009, a dále uvedl, že nelze vyloučit, že takový přezkum by pro navrhovatele vedl k nižší sazbě antidumpingového cla.
(3)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (5) Komise informovala vyvážející výrobce, kterých se dané rozsudky týkaly, že se rozhodla pokračovat v řízení o nahrazení zrušených částí napadeného nařízení a přezkoumat, zda v případě těchto výrobců převládaly během příslušného období podmínky tržního hospodářství.
(4)
Dne 19. února 2014 Komise přijala návrh prováděcího nařízení Rady o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla (dále jen „návrh“). V návrhu se uvádí, že z přezkumu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství vyplynulo, že pro vyvážející výrobce, kterých se týkaly rozsudky, během příslušného období podmínky tržního hospodářství nepřevládaly, že je proto třeba těmto vyvážejícím výrobcům odmítnout zacházení jako v tržním hospodářství, a že by v důsledku toho mělo být obnoveno antidumpingové clo, které bylo původně uloženo napadeným nařízením. Za tímto účelem by návrh obnovil definitivní antidumpingové clo pro vyvážející výrobce, kterých se týkají rozsudky, pro období platnosti napadeného nařízení.
(5)
Čl. 1 odst. 4 návrhu zní takto: „Použijí se platná ustanovení týkající se cel s výjimkou článku 221 nařízení Rady (EHS) č. 2913/1992 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (6). Sdělení výše cla dlužníkovi lze provést později než po uplynutí tří let ode dne vzniku celního dluhu, ale nejpozději dva roky po vstupu tohoto nařízení v platnost.“
V čl. 221 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2913/1992 (dále jen „celní kodex“) je stanoveno promlčení pro sdělení opětovně uloženého antidumpingového cla dlužníkovi pro jakýkoli dovoz, k němuž došlo před více než třemi lety, pokud tato lhůta nebyla pozastavena po dobu řízení o opravném prostředku podle článku 243 celního kodexu. Ustanovení čl. 1 odst. 4 napadeného nařízení stanovilo, že, není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy, a neobsahovalo žádnou odchylku od čl. 221 odst. 3 celního kodexu. Vzhledem k tomu, že původní sdělení dluhu dlužníkovi bylo v důsledku rozsudků staženo, mohly by hospodářské subjekty legitimně očekávat, že po uplynutí tříleté lhůty stanovené v čl. 221 odst. 3 celního kodexu došlo k promlčení jakéhokoli opětovného uložení dluhu, a že dluh proto „zanikl“ (7). Po zaniknutí dluhu podle čl. 221 odst. 3 by jeho opětovné uložení se zpětným účinkem porušilo legitimní očekávání dotčených hospodářských subjektů.
Na závěr z hodnocení Rady vyplývá, že v tomto případě nelze uplatnit zpětnou působnost odchylky od čl. 221 odst. 3 celního kodexu, jelikož by tak byla porušena legitimní očekávání dotčených hospodářských subjektů.
(6)
Bez zpětné odchylky od čl. 221 odst. 3 by opětovné uložení cel mělo v praxi jen velmi omezený finanční účinek, jelikož původní opatření pozbyla platnosti dne 31. března 2011.
(7)
Navrhovatelé navíc neposkytli údaje prokazující, že přijetí navrženého opatření by na ně mělo dopad.
(8)
Soudní dvůr zrušil napadené nařízení jako celek v rozsahu, v němž se týká navrhovatelů. Účinky rozsudků s ohledem na zrušené opatření tedy nezávisí na žádném dalším aktu, který by měly orgány přijmout. Rada proto dochází k závěru, že článek 266 Smlouvy o fungování Evropské unie neukládá orgánům povinnost, aby v tomto případě opětovně uložily cla,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Návrh prováděcího nařízení Rady o opětovném uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a vyráběné společnostmi Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd a o konečném výběru jim uloženého prozatímního cla se zamítá a řízení týkající se uvedených výrobců se ukončují.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 18. března 2014.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. kovo 18 d.
kuriuo atmetamas pasiūlymas dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1)
2006 m. spalio 5 d. Taryba priėmė Reglamentą (EB) Nr. 1472/2006 (toliau - ginčijamas reglamentas), kuris nustatė galutinį antidempingo muitą ir laikinojo muito, nustatyto Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo kilmės tam tikros avalynės su batviršiais iš odos importui, galutinį surinkimą (2). Atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1294/2009 (3) šių priemonių taikymas buvo išplėstas. Priemonės nustojo galioti 2011 m. kovo 31 d.;
(2)
kai kurie eksportuojantys gamintojai Bendrajame Teisme pareiškė ieškinius siekdami panaikinti ginčijamą reglamentą. Bendrasis Teismas šiuos ieškinius atmetė (4). Tačiau, išnagrinėjęs apeliacinius skundus, Teisingumo Teismas (toliau - teismas) 2012 m. vasario 2 d. Sprendimu Brosmann et al. prieš Tarybą (C-249/10 P) ir 2012 m. lapkričio 15 d. Sprendimu Zhejiang Aokang Shoes prieš Tarybą (C-247/10 P) (toliau - Teismo sprendimai) panaikino Bendrojo Teismo sprendimus ir panaikino Reglamentą (EB) Nr. 1472/2006 tiek, kiek jis taikytinas apeliantams. Konkrečiai, Teismas nustatė, kad Komisija privalėjo išnagrinėti apeliantų skundus, pateiktus siekiant įrodyti, jog veikta rinkos ekonomikos sąlygomis, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 2 straipsnio 7 dalies b ir c punktuose, ir kad negalima atmesti, jog atlikus tokį nagrinėjimą apeliantams būtų buvęs nustatytas mažesnis antidempingo muitas;
(3)
Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbtu pranešimu (5) Komisija pranešė eksportuojantiems gamintojams, kurių atžvilgiu Teismo sprendimai buvo priimti, kad ji nusprendė iš naujo atlikti panaikintų ginčijamo reglamento dalių pakeitimo procedūrą ir įvertinti, ar atitinkamu laikotarpiu šie eksportuojantys gamintojai veikė rinkos ekonomikos sąlygomis;
(4)
2014 m. vasario 19 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd (toliau - pasiūlymas). Pasiūlyme nurodoma, kad išnagrinėjus skundus, pateiktus siekiant įrodyti, jog veikta rinkos ekonomikos sąlygomis, nustatyta, kad eksportuojantys gamintojai, kurių atžvilgiu Teismo sprendimai buvo priimti, atitinkamu laikotarpiu veikė ne rinkos ekonomikos sąlygomis ir kad dėl šios priežasties turi būti atsisakyta šiems eksportuojantiems gamintojams suteikti rinkos ekonomikos sąlygomis veikiančios įmonės statusą, todėl ginčijamu reglamentu iš pradžių nustatytas antidempingo muito taikymas turėtų būti atnaujintas. Tuo tikslu, pasiūlymu eksportuojantiems gamintojams, kurių atžvilgiu Teismo sprendimai buvo priimti, ginčijamo reglamento taikymo laikotarpiui būtų pakartotinai nustatytas galutinis antidempingo muitas;
(5)
pasiūlymo 1 straipsnio 4 dalis išdėstyta taip: „Taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos, išskyrus 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą (6), 221 straipsnį. Pranešimas skolininkui apie muito sumą gali būti pateiktas vėliau nei per trejus metus nuo tada, kai susidarė skola muitinei, tačiau ne vėliau kaip per dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo.“
Reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (toliau - Muitinės kodeksas) 221 straipsnio 3 dalyje nustatytas terminas, per kurį pranešama apie skolininkui iš naujo nustatytą antidempingo muito prievolę, susijusią su importo operacijomis, įvykusiomis praėjus daugiau kaip trejiems metams, su sąlyga, kad tas laikotarpis nebuvo sustabdytas, kol nagrinėjamas apeliacinis skundas, pateiktas pagal Muitinės kodekso 243 straipsnį. Ginčijamo reglamento 1 straipsnio 4 dalyje buvo numatyta, kad jeigu nenurodyta kitaip, taikomos muitams galiojančios nuostatos, ir jame nebuvo jokių nukrypti nuo Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalies leidžiančių nuostatų. Atsižvelgiant į tai, kad pirminis skolininkui pateiktas pranešimas apie skolą buvo atšauktas priėmus Teismo sprendimus, ekonominių operacijų vykdytojai galėjo teisėtai tikėtis, kad praėjus Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalyje nustatytam trejų metų laikotarpiui bet kokiam pakartotiniam skolos nustatymui sueina senaties terminas ir todėl skola „nebegalioja“ (7). Atsižvelgiant į tai, kad pagal 221 straipsnio 3 dalį skola nebegalioja, jos pakartotinis nustatymas atgaline data pažeistų atitinkamų ekonominių operacijų vykdytojų teisėtus lūkesčius.
Apibendrindama Taryba mano, kad šiuo atveju negalima atgaline data taikyti nukrypti nuo Muitinės kodekso 221 straipsnio 3 dalies leidžiančios nuostatos, kadangi taip būtų pažeisti atitinkamų ekonominių operacijų vykdytojų teisėti lūkesčiai;
(6)
atgaline data nepritaikius nukrypti nuo 221 straipsnio 3 dalies leidžiančios nuostatos, muitų pakartotinis nustatymas realiai padarytų labai ribotą finansinį poveikį, kadangi pradinės priemonės nustojo galioti 2011 m. kovo 31 d.;
(7)
be to, ieškovai nepateikė elementų, įrodančių, kad siūlomos priemonės priėmimas jiems padarytų poveikį;
(8)
Teismas panaikino viso ginčijamo reglamento galiojimą tiek, kiek tai susiję su apeliantais. Todėl Teismo sprendimų poveikis panaikintai priemonei nepriklauso nuo to, ar institucijos priims papildomą aktą. Todėl Taryba daro išvadą, kad Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 266 straipsniu institucijos neįpareigojamos pakartotinai nustatyti muitus šiuo atveju,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Pasiūlymas dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo iš naujo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas, nustatytas importuojamai tam tikrai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės avalynei su batviršiais iš odos, kurią pagamino bendrovės Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd ir Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, atmetamas ir procedūra šių gamintojų atžvilgiu yra baigta.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 18 d.