ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2013 m. kovo 26 d.
dėl valstybių narių metinių išmetamų dujų kiekio kvotų 2013-2020 m. laikotarpiu nustatymo pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 406/2009/EB
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 1708)
(2013/162/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 406/2009/EB dėl valstybių narių pastangų mažinti jų šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas, Bendrijai siekiant įvykdyti įsipareigojimus iki 2020 m. sumažinti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijas (1), ypač į jo 3 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą,
kadangi:
(1)
iš įrenginių, kuriems taikoma 2003 m. spalio 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/87/EB, nustatanti šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos leidimų schemą Bendrijoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 96/61/EB (2), išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekio duomenys, nurodyti Sąjungos registre, Komisijos sprendimuose, nacionaliniuose apyvartinių taršos leidimų paskirstymo planuose ir oficialioje Komisijos ir atitinkamų valstybių narių korespondencijoje, sudaro patikrintus išmestų ŠESD kiekio (emisijų) duomenis pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB 3 straipsnio 2 dalies ketvirtą pastraipą;
(2)
bendro išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio, nustatyto atsižvelgiant į tam tikras dujų ir veiklos rūšis, kaip apibrėžta Sprendimo Nr. 406/2009/EB 2 straipsnio 1 dalyje, duomenys, pateikti 2012 m. pagal 2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 280/2004/EB dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų emisijos Bendrijoje monitoringo mechanizmo ir Kioto protokolo įgyvendinimo (3) remiantis Komisijos atlikta pirmine 2012 m. peržiūra pagal 2012 m. šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo apskaitos techninės peržiūros gaires (4), sudaro peržiūrėtus 2005, 2008, 2009 ir 2010 m. duomenis apie išmestų ŠESD kiekius, kaip nurodyta Sprendimo Nr. 406/2009/EB 3 straipsnio 2 dalies ketvirtoje pastraipoje;
(3)
kad kiekvienais metais būtų užtikrintas metinių išmetamų dujų kiekio kvotų nustatymo ir ataskaitose pateikiamo išmetamų ŠESD kiekio nuoseklumas, valstybių narių metines išmetamų dujų kiekio kvotas reikėtų taip pat apskaičiuoti taikant visuotinio atšilimo potencialo vertes iš 4-osios Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos vertinimo ataskaitos, priimtos Sprendimu 15/CP.17. Taip apskaičiuotas metines išmetamų dujų kiekio kvotas reikėtų pradėti taikyti nuo pirmųjų metų, už kuriuos pagal Sprendimo Nr. 280/2004/EB 3 straipsnį privaloma teikti ŠESD išmetimo apskaitos ataskaitas taikant minėtas naująsias visuotinio atšilimo potencialo vertes;
(4)
šiuo metu nacionalinėse šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo apskaitos ataskaitose, taip pat nacionaliniuose ir Sąjungos registruose pateikiamų duomenų nepakanka, kad būtų galima valstybių narių lygmeniu nustatyti šalies civilinės aviacijos sektoriuje išmetamo CO2 kiekį, kuriam netaikoma Direktyva 2003/87/EB. Vykdant skrydžius, kuriems netaikoma Direktyva 2003/87/EB, išmetamo CO2 kiekis sudaro tik labai mažą viso išmetamų ŠESD kiekio dalį, o papildomos informacijos apie jį rinkimas būtų neproporcinga administracinė našta. Todėl metinių išmetamų dujų kiekio kvotų nustatymo tikslais aprašo kategorijos „1.A.3.A Civilinė aviacija“ išmetamo CO2 kiekis turėtų būti laikomas lygiu nuliui;
(5)
metinę valstybės narės 2020 m. išmetamų dujų kiekio kvotą reikėtų apskaičiuoti iš peržiūrėto 2005 m. išmestų ŠESD kiekio atimant patikrintą ŠESD kiekį, išmestą iš 2005 m. egzistavusių įrenginių ir gautą rezultatą pakoreguojant pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB II priede nurodytą procentą;
(6)
patikrintą įrenginių išmestų ŠESD kiekį reikėtų nustatyti taip:
-
valstybių narių, kurios apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje dalyvauja nuo 2005 m., atveju - įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, 2005 m. išmestų ŠESD kiekis, pakoreguotas pagal tų įrenginių, 2008-2012 m. įtrauktų į apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą arba iš jos išbrauktų dėl valstybių narių patikslintos taikymo srities, išmestų ŠESD kiekį ir įrenginių, kurie 2005 m. laikinai buvo išbraukti iš apyvartinių taršos leidimų sistemos, o 2008-2012 m. iš jos neišbraukti, išmestų ŠESD kiekį;
-
valstybių narių, kurios apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje dalyvauja nuo 2007 m., atveju - įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, 2007 m. išmestų ŠESD kiekis;
-
valstybių narių, kurios apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemoje dalyvauja nuo 2013 m., atveju - įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, 2005 m. išmestų ŠESD kiekis (kurį nurodo atitinkama valstybė narė ir peržiūri Komisija).
(7)
vidutinį valstybės narės, kuriai pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB II priedą nustatyta teigiama išmetamų ŠESD kiekio riba, 2009 m. išmestą ŠESD kiekį reikėtų apskaičiuoti iš atitinkamos valstybės narės bendro vidutinio peržiūrėto 2008, 2009 ir 2010 m. išmestų ŠESD kiekio atimant jos vidutinį patikrintą iš įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, 2008, 2009 ir 2010 m. išmestų ŠESD kiekį;
(8)
valstybės narės, kuriai pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB II priedą nustatyta teigiama išmetamų ŠESD kiekio riba, metines 2013-2019 m. išmetamų dujų kiekio kvotas reikėtų nustatyti pagal tiesės atkarpą, kurios pradžios taškas būtų tos valstybės narės vidutinis 2009 m. išmestų ŠESD kiekis, o pabaigos taškas - metinė 2020 m. išmetamų dujų kiekio kvota;
(9)
valstybės narės, kuriai pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB II priedą nustatyta neigiama išmetamų ŠESD kiekio riba, metinę 2013 m. išmetamų dujų kiekio kvotą reikėtų apskaičiuoti iš atitinkamos valstybės narės bendro vidutinio peržiūrėto 2008, 2009 ir 2010 m. išmestų ŠESD kiekio atimant jos vidutinį patikrintą iš įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, 2008, 2009 ir 2010 m. išmestų ŠESD kiekį;
(10)
valstybės narės, kuriai pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB II priedą nustatyta neigiama išmetamų ŠESD kiekio riba, metines 2014-2019 m. išmetamų dujų kiekio kvotas reikėtų nustatyti pagal tiesės atkarpą, kurios pradžios taškas būtų tos valstybės narės metinė 2013 m. išmetamų dujų kiekio kvota, o pabaigos taškas - metinė 2020 m. išmetamų dujų kiekio kvota;
(11)
apskaičiuojant vidutinį patikrintą iš įrenginių, kuriems taikoma Direktyva 2003/87/EB, 2008, 2009 ir 2010 m. išmestų ŠESD kiekį nereikėtų atsižvelgti į patikrintą iš įrenginių, vienašališkai įtrauktų į apyvartinių taršos leidimų prekybos sistemą pagal Direktyvos 2003/87/EB 24 straipsnį, 2008-2012 m. išmestų ŠESD kiekį, nes taip ateityje koreguojant metines išmetamų dujų kiekio kvotas pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB 10 straipsnį, išmestų ŠESD kiekis būtų apskaitytas dvigubai;
(12)
atsižvelgiant į Kroatijos įstojimą į Sąjungą, jos metines išmetamų dujų kiekio kvotas kiekvieniems 2013-2020 m laikotarpio metams reikėtų nustatyti laikantis tokios pačios metodikos kaip ir kitų valstybių narių atveju. Šios vertės turėtų būti pradėtos taikyti nuo Kroatijos įstojimo dienos;
(13)
atsižvelgiant į tai, kad 2012 m. liepos 11 d. Europos Vadovų Taryba priėmė Sprendimą 2012/419/ES, kuriuo nuo 2014 m. iš dalies keičiamas Majoto statusas Europos Sąjungos atžvilgiu (5), nuo 2014 m. Prancūzijos metinės išmetamų dujų kiekio kvotos apskaičiuojamos atsižvelgiant į atitinkamai peržiūrėtus išmestų ŠESD kiekius;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Klimato kaitos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Kiekvienos valstybės narės kiekvienų 2013-2020 m. laikotarpio metų metinės išmetamų dujų kiekio kvotos nustatytos I priede ir taikomos atsižvelgiant į visas korekcijas, paskelbtas pagal Sprendimo Nr. 406/2009/EB 10 straipsnį.
2 straipsnis
Nepaisant 1 straipsnio, jei teisės akte, priimtame pagal Sprendimo Nr. 280/2004/EB 3 straipsnį, nustatyta, kad valstybės narės turi pateikti ŠESD išmetimo apskaitos ataskaitas, parengtas taikant visuotinio atšilimo potencialo vertes iš 4-osios Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos vertinimo ataskaitos, priimtos Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos šalių konferencijos Sprendimu 15/CP.17, nuo pirmųjų metų, už kuriuos privaloma pateikti tokias ŠESD išmetimo apskaitos ataskaitas, taikomos II priede nustatytos metinės išmetamų dujų kiekio kvotos.
3 straipsnis
I priede Kroatijai nustatytos metinės išmetamų dujų kiekio kvotos taikomos nuo Sutarties dėl Kroatijos Respublikos stojimo įsigaliojimo dienos.
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2013 m. kovo 26 d.