PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2013 m. rugpjūčio 28 d.
dėl Italijos pateikto nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno kilmės ženklinimo metodų potvarkio projekto
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 5517)
(Tekstas autentiškas tik italų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/444/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/13/EB dėl valstybių narių įstatymų, reglamentuojančių maisto produktų ženklinimą, pateikimą ir reklamavimą, derinimo (1), ypač į jos 19 straipsnį,
kadangi:
(1)
laikydamosi Direktyvos 2000/13/EB 19 straipsnio antroje pastraipoje nustatytos tvarkos Italijos valdžios institucijos 2012 m. lapkričio 9 d. pranešė Komisijai apie potvarkio, kuriuo, inter alia, nustatomi nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno privalomi ženklinimo reikalavimai, projektą;
(2)
potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalyje nustatyta, kad nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno etiketėse turi būti nurodyta pieno ūkio, iš kurio gautas perdirbtas pienas, kilmės šalis, o jei pienas gautas iš vienos arba kelių Europos Sąjungos valstybių narių arba trečiųjų šalių, turi būti atitinkamai įrašyta „ES“ arba „trečiosios šalys“;
(3)
Direktyva 2000/13/EB suderinamos maisto produktų ženklinimą reglamentuojančios taisyklės: pirma, numatoma suderinti tam tikras nacionalines nuostatas, antra, nustatoma nesuderintas nacionalines nuostatas reglamentuojanti tvarka. Derinimo aprėptis yra apibrėžta tos direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje, kurioje išdėstoma visa pagrindinė informacija, kurią, remiantis 4-17 straipsniais ir juose pateiktomis išimtimis, būtina nurodyti ženklinant maisto produktus;
(4)
pagal Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punktą informacija apie kilmės vietą yra privaloma, „jei tokios informacijos nepateikus pirkėjas būtų iš esmės klaidinamas dėl tikrosios maisto produkto kilmės“;
(5)
Direktyvos 2000/13/EB 4 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad apie konkrečiai nurodytus maisto produktus, be tos Direktyvos 3 straipsnio 1 dalyje nurodytos pagrindinės informacijos, Europos Sąjungos teisės aktų nuostatomis arba, jei tokių nėra, nacionalinėmis nuostatomis gali būti reikalaujama pateikti ir kitokios informacijos;
(6)
pagal Direktyvos 2000/13/EB 18 straipsnio 2 dalį leidžiama priimti nesuderintas nacionalines nuostatas, jei jos pateisinamos viena iš toje dalyje išvardytų priežasčių, įskaitant, inter alia, visuomenės sveikatos apsaugą ir sukčiavimo prevenciją, nebent tokios nuostatos trukdytų taikyti Direktyvoje 2000/13/EB nustatytas apibrėžtis ir taisykles. Todėl kai valstybė narė pasiūlo nacionalinių ženklinimo nuostatų projektą, būtina ištirti, ar nuostatos atitinka pirmiau minėtus reikalavimus ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo nuostatas;
(7)
Italijos valdžios institucijų tvirtinimu, minėta priemonė būtina užtikrinant vartotojų interesų apsaugą ir vykdant sukčiavimo maisto produktų srityje prevenciją bei kovą su juo. Paaiškinta, kad ne visas pienas, kuriuo prekiaujama Italijoje, yra gautas šalyje, bet Italijos vartotojai to nežino; todėl nenorint klaidinti vartotojų yra būtina etiketėje žymėti produkto kilmės vietą. Dėl pirmiau išvardytų priežasčių Italijos valdžios institucijos tvirtina, jog pagal Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punktą 2 straipsnio 1 dalies nuostatos yra pateisinamos;
(8)
Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punkte numatytas tinkamas mechanizmas, kuriuo užtikrinama, kad vartotojai nebūtų klaidinami tais atvejais, jei dėl tam tikrų produkto sudėtinių dalių galėtų susidaryti įspūdis, kad tam tikro maisto produkto kilmės vieta yra kita nei tikroji. Maisto ūkio subjektai privalo užtikrinti, kad etiketėse būtų informacija apie produkto kilmės šalį, jei nepateikus šios informacijos pirkėjui galėtų kilti daug klausimų. Nacionalinės įgyvendinimo institucijos turi užtikrinti, kad šios prievolės būtų laikomasi;
(9)
potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalies nuostatose minima, kad dėl aptariamų maisto produktų pateikimo būdo Italijos vartotojai klaidinami dėl tikrosios jų kilmės vietos. Komisija pažymi, kad potvarkio, apie kurį pranešta, aprėptis netaikoma (labai) riboto galiojimo laiko pienui (žalias pienas, pasterizuotas pienas). Todėl būtent dėl šios priežasties aptariamų rūšių pieną vartotojai laiko pagamintu Italijoje;
(10)
be bendro pobūdžio nurodymo apie poreikį apsaugoti vartotojų interesus, Italijos valdžios institucijos nepateikė pakankamų įrodymų, iš kurių būtų galima daryti išvadą, kad, siejant su potvarkio, apie kurį pranešta, 1 straipsnyje išvardytais produktais, būtų būtinai pateikiama privaloma informacija apie kilmės vietą, išskyrus įpareigojimą, išdėstytą Direktyvos 2000/13/EB 3 straipsnio 1 dalies 8 punkte;
(11)
todėl Italijos valdžios institucijos neįrodė, kad informacija apie kilmės vietą, kaip nustatyta potvarkiu, apie kurį pranešta, yra būtina, kad pasiektų vieną iš Direktyvos 2000/13/EB 18 straipsnio 2 dalyje išvardytų tikslų;
(12)
atsižvelgdama į šias pastabas Komisija pagal Direktyvos 2000/13/EB 19 straipsnio trečiąją pastraipą pareiškė neigiamą nuomonę dėl minėtų nuostatų;
(13)
todėl reikėtų reikalauti, kad Italijos valdžios institucijos nepriimtų potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalies nuostatų;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Italijos Respublika nepriima potvarkio, apie kurį pranešta, 2 straipsnio 1 dalies nuostatų dėl nešaldomo ilgai negendančio pieno, UAT pieno, mikrofiltruoto pasterizuoto pieno ir aukšta temperatūra pasterizuoto pieno kilmės ženklinimo metodų.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Italijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 28 d.