NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1024/2012
ze dne 25. října 2012
o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu a o zrušení rozhodnutí Komise 2008/49/ES („nařízení o systému IMI“)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Použití některých aktů Unie upravujících volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu na vnitřním trhu vyžaduje, aby členské státy účinněji spolupracovaly a vyměňovaly si informace mezi sebou navzájem i s Komisí. Vzhledem k tomu, že praktické prostředky pro takovou výměnu informací v těchto aktech často nejsou uvedeny, je třeba učinit vhodná praktická opatření.
(2)
Systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (dále jen „systém IMI“) je softwarová aplikace přístupná prostřednictvím internetu, kterou vyvinula Komise ve spolupráci s členskými státy, s cílem pomoci členským státům při praktickém provádění požadavků na výměnu informací stanovených v aktech Unie, a to vytvořením centralizovaného komunikačního mechanismu, který by usnadnil přeshraniční výměnu informací a vzájemnou pomoc. Systém IMI umožňuje příslušným orgánům zejména určit jejich protějšek v jiném členském státě, řídit výměnu informací, včetně osobních údajů, na základě jednoduchých a jednotných postupů a překonávat jazykové bariéry na základě předem definovaných a předem přeložených pracovních postupů. Komise by uživatelům IMI měla poskytnout jakoukoli již existující doplňkovou překladovou funkci, která odpovídá jejich potřebám, splňuje požadavky na bezpečnost a důvěrnost výměny informací v systému IMI a může být nabízena při přiměřených nákladech.
(3)
V zájmu překonání jazykových bariér by systém IMI měl být v zásadě dostupný ve všech úředních jazycích Unie.
(4)
Účelem systému IMI by mělo být lepší fungování vnitřního trhu díky zavedení účinného, uživatelsky přívětivého nástroje pro provádění správní spolupráce mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí, což usnadní uplatňování aktů Unie uvedených v příloze tohoto nařízení.
(5)
Sdělení Komise ze dne 21. února 2011 s názvem „Lepší správa jednotného trhu prostřednictvím širší správní spolupráce: Strategie pro rozšíření a rozvoj systému pro výměnu informací o vnitřním trhu („IMI“)“ uvádí plány pro možné rozšíření systému IMI na další akty Unie. Sdělení Komise ze dne 13. dubna 2011 s názvem „Akt o jednotném trhu: Dvanáct nástrojů k podnícení hospodářského růstu a posílení důvěry - „Společně pro nový růst““ zdůrazňuje význam systému IMI pro posílení spolupráce mezi zúčastněnými stranami, a to i na místní úrovni, čímž se přispěje k lepší správě jednotného trhu. Je proto nezbytné vytvořit solidní právní rámec systému IMI a soubor společných pravidel, které zajistí jeho efektivní fungování.
(6)
Pokud použití ustanovení aktu Unie vyžaduje, aby si členské státy vyměňovaly osobní údaje, a stanoví účel tohoto zpracování, mělo by být takové ustanovení považováno za náležitý právní základ pro zpracování osobních údajů, s výhradou podmínek stanovených v článcích 8 a 52 Listiny základních práv Evropské unie. Na systém IMI by se mělo nahlížet především jako na nástroj pro výměnu informací, včetně osobních údajů, ke které by jinak došlo jinými prostředky, včetně běžného poštovního styku, faxu nebo elektronické pošty, na základě právní povinnosti uložené orgánům a subjektům členských států akty Unie. Osobní údaje vyměňované prostřednictvím systému IMI by měly být shromažďovány, zpracovávány a využívány pouze pro účely slučitelné s těmi, pro něž byly původně shromážděny, a měla by se na ně vztahovat všechna patřičná ochranná opatření.
(7)
Systém IMI vychází ze zásady ochrany soukromí již od návrhu, byl vytvořen s přihlédnutím k požadavkům právních předpisů o ochraně údajů a nabízí dobrou úroveň ochrany údajů, zejména z důvodu omezení přístupu k osobním údajům, které se v rámci systému IMI vyměňují. Systém IMI proto nabízí výrazně vyšší úroveň ochrany a bezpečnosti než jiné metody výměny informací, jako je běžný poštovní styk, telefon, fax nebo elektronická pošta.
(8)
Správní spolupráce za použití elektronických prostředků mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a Komisí by měla být v souladu s pravidly pro ochranu osobních údajů stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (4). Definice použité ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001 by měly platit i pro účely tohoto nařízení.
(9)
Komise dodává a spravuje software a infrastrukturu informačních technologií pro systém IMI, zajišťuje jeho bezpečnost, řídí síť národních koordinátorů IMI a je zapojena do odborné přípravy a technické pomoci poskytovaných uživatelům IMI. Proto by měla mít přístup pouze k takovým osobním údajům, které jsou naprosto nezbytné pro plnění jejích úkolů v rámci povinností stanovených v tomto nařízení, jako je registrace národních koordinátorů IMI. Komise by měla mít přístup k osobním údajům rovněž tehdy, pokud na žádost jiného subjektu IMI získává osobní údaje, které byly v systému IMI zablokovány a k nimž subjekt údajů požádal o přístup. Komise by neměla mít přístup k osobním údajům vyměňovaným v rámci správní spolupráce v systému IMI, ledaže některý akt Unie stanoví úlohu Komise v takové spolupráci.
(10)
V zájmu zajištění transparentnosti, zejména pro subjekty údajů, by měla být ustanovení aktů Unie, pro něž se má systém IMI použít, uvedena v příloze tohoto nařízení.
(11)
Systém IMI může být v budoucnosti rozšířen na nové oblasti, kde může pomoci zajistit účinné provádění aktu Unie nákladově efektivním a uživatelsky přívětivým způsobem, s ohledem na technickou proveditelnost a celkový dopad na systém IMI. Komise by měla provést nezbytné zkoušky v zájmu ověření technické připravenosti systému IMI na kterékoli zamýšlené rozšíření. Rozhodnutí o rozšíření systému IMI na další akty Unie by měla být přijímána řádným legislativním postupem.
(12)
Pilotní projekty jsou užitečným nástrojem pro ověření důvodnosti rozšíření systému IMI a pro přizpůsobení technických funkcí a procesních podmínek požadavkům uživatelů systému IMI ještě před přijetím rozhodnutí o rozšíření systému IMI. Členské státy by měly být plně zapojeny do rozhodování o tom, na které akty Unie by se měl pilotní projekt vztahovat, a o postupech v jeho rámci, aby bylo zajištěno, že pilotní projekt zohlední potřeby uživatelů systému IMI a že pravidla zpracování osobních údajů budou plně dodržována. Takové postupy by měly být definovány samostatně pro každý pilotní projekt.
(13)
Žádné ustanovení tohoto nařízení by nemělo bránit členským státům a Komisi při rozhodování o použití systému IMI pro výměnu informací, která nezahrnuje zpracování osobních údajů.
(14)
Toto nařízení by mělo stanovit pravidla pro používání systému IMI pro účely správní spolupráce, která se mohou vztahovat mimo jiné na individuální výměnu informací, oznamovací postupy, výstražné mechanismy, ujednání o vzájemné pomoci a řešení problémů.
(15)
Právo členského státu rozhodnout, které vnitrostátní orgány budou plnit povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, by mělo zůstat tímto nařízením nedotčeno. Členské státy by měly mít možnost přizpůsobit funkce a povinnosti týkající se systému IMI svým interním správním strukturám a zohlednit potřeby specifického pracovního postupu systému IMI. Členské státy by měly mít možnost jmenovat další koordinátory IMI, aby sami nebo společně s dalšími koordinátory vykonávali úkoly národních koordinátorů IMI pro určitou oblast vnitřního trhu, určitý obor veřejné správy nebo určitou zeměpisnou oblast nebo podle jiného kritéria. Členské státy by o jmenovaných koordinátorech IMI měly informovat Komisi, avšak neměly by mít povinnost uvést další koordinátory IMI v systému IMI, není-li to pro jeho řádné fungování nezbytné.
(16)
V zájmu dosažení účinné správní spolupráce prostřednictvím systému IMI by členské státy a Komise měly zajistit, aby jejich subjekty IMI měly zdroje nezbytné pro plnění povinností podle tohoto nařízení.
(17)
Ačkoliv je systém IMI v podstatě komunikačním nástrojem pro správní spolupráci mezi příslušnými orgány, který není přístupný široké veřejnosti, je možné, že bude třeba vyvinout technické prostředky, které by vnějším subjektům, jako jsou například občané, podniky a organizace, umožnily komunikovat s příslušnými orgány za účelem poskytování informací nebo získávání dat nebo vykonávat jejich práva subjektů údajů. Tyto technické prostředky by měly zahrnovat vhodná ochranná opatření na ochranu údajů. Za účelem zajištění vysoké míry bezpečnosti by mělo být každé takové veřejné rozhraní vytvořeno tak, aby bylo úplně technicky oddělené od systému IMI, ke kterému by měli mít přístup pouze uživatelé IMI.
(18)
Využívání systému IMI pro technickou podporu sítě SOLVIT by nemělo mít dopad na neformální povahu postupu v rámci této sítě, jehož základem je dobrovolný závazek členských států v souladu s doporučením Komise ze dne 7. prosince 2001 o zásadách využívání sítě SOLVIT - sítě pro řešení problémů vnitřního trhu (5) (dále jen „doporučení SOLVIT“). V zájmu dalšího fungování sítě SOLVIT na základě stávajících pracovních postupů může být jeden nebo více úkolů národního koordinátora IMI souvisejících s činností středisek SOLVIT uložen přímo těmto střediskům, aby mohla fungovat nezávisle na něm. Zpracování osobních údajů a důvěrných informací jako součást postupů v rámci sítě SOLVIT by mělo využívat všech záruk stanovených v tomto nařízení, aniž je dotčen nezávazný charakter doporučení SOLVIT.
(19)
Systém IMI obsahuje internetové uživatelské rozhraní, nicméně v určitých případech může být vhodné na žádost dotčených členských států zvážit technická řešení přímého přenosu údajů z vnitrostátních systémů do systému IMI, pokud jsou takové vnitrostátní systémy již v provozu, zejména pro účely oznamovacích postupů. Zavádění těchto technických řešení by mělo záviset na výsledku hodnocení jejich proveditelnosti, nákladů a předpokládaných přínosů. Tato řešení by neměla mít dopad na stávající struktury a vnitrostátní uspořádání pravomocí.
(20)
Pokud členské státy splní oznamovací povinnost podle čl. 15 odst. 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (6) tím, že použijí postup podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (7), nemělo by od nich být požadováno, aby totéž oznámení zaslaly i prostřednictvím systému IMI.
(21)
Výměna informací prostřednictvím systému IMI vychází z právní povinnosti orgánů členských států poskytovat si vzájemnou pomoc. Pro zajištění řádného fungování vnitřního trhu by informace získané příslušným orgánem prostřednictvím systému IMI z jiného členského státu neměly pozbývat důkazní hodnoty ve správním řízení pouze z toho důvodu, že pocházejí z jiného členského státu nebo že byly obdrženy elektronicky, a uvedený příslušný orgán by s nimi měl nakládat stejným způsobem jako s obdobnými dokumenty pocházejícími z jeho členského státu.
(22)
Pro zajištění vysoké úrovně ochrany údajů je třeba v systému IMI stanovit maximální lhůty pro uchovávání osobních údajů. Tyto lhůty by však měly být vyvážené a brát náležitý ohled na nutnost řádného fungování systému IMI i na právo subjektů údajů plně uplatňovat svá práva, například získáním důkazů o tom, že došlo k výměně informací, aby mohly napadnout určité rozhodnutí. Lhůty pro uchovávání údajů by zejména neměly překračovat rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů tohoto nařízení.
(23)
Pro účely slučitelné s cíli tohoto nařízení, k nimž patří sledování používání systému koordinátory IMI a Komisí, komunikace, vzdělávací a osvětové iniciativy a shromažďování informací o správní spolupráci a vzájemné pomoci na vnitřním trhu, by mělo být možné zpracovat jmenné a kontaktní údaje uživatelů IMI.
(24)
Evropský inspektor ochrany údajů by měl sledovat a usilovat o zajištění uplatňování tohoto nařízení, včetně příslušných ustanovení o bezpečnosti údajů, mimo jiné udržováním kontaktů s vnitrostátními orgány pro ochranu údajů.
(25)
Aby bylo zajištěno účinné sledování fungování systému IMI a uplatňování tohoto nařízení a aby bylo v tomto ohledu zajištěno podávání zpráv, měly by členské státy relevantní informace zpřístupnit Komisi.
(26)
Subjekty údajů by měly být informovány o zpracování svých osobních údajů v systému IMI a o tom, že mají právo na přístup k údajům, které se jich týkají, a právo na opravu nesprávných údajů a vymazání neoprávněně zpracovaných údajů v souladu s tímto nařízením a vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
(27)
Příslušným orgánům členských států je třeba umožnit provádění právních předpisů o správní spolupráci a efektivní výměnu informací prostřednictvím systému IMI, a za tímto účelem může být nutné stanovit praktická opatření pro tuto výměnu. Tato opatření by měla být přijata Komisí formou samostatného prováděcího aktu pro každý akt Unie uvedený v příloze nebo pro každý druh postupu správní spolupráce a měla by se týkat klíčových technických funkcí a procesních podmínek potřebných k provedení příslušných postupů správní spolupráce prostřednictvím systému IMI. Komise by měla zajišťovat údržbu a vývoj softwaru a infrastruktury informačních technologií pro systém IMI.
(28)
Pro zajištění dostatečné transparentnosti pro subjekty údajů by měly být zveřejněny předem stanovené pracovní postupy, odpovědi na často kladené dotazy, formuláře a jiná ujednání o postupech správní spolupráce v systému IMI.
(29)
Pokud členské státy v souladu s článkem 13 směrnice 95/46/ES uplatňují u práv subjektů údajů omezení nebo výjimky, měly by být informace o takových omezeních nebo výjimkách zveřejněny, aby se zajistila úplná transparentnost pro subjekty údajů. Takové výjimky nebo omezení by měly být nezbytné a přiměřené pro zamýšlený účel a měla by se na ně vztahovat vhodná ochranná opatření.
(30)
Pokud jsou uzavřeny mezinárodní dohody mezi Unií a třetími zeměmi, které se rovněž zabývají uplatňováním ustanovení aktů Unie uvedených v příloze tohoto nařízení, mělo by být možné zapojit protějšky subjektů IMI v těchto třetích zemích do postupů správní spolupráce podporovaných systémem IMI za předpokladu, že dotyčná třetí země poskytuje přiměřenou úroveň ochrany osobních údajů v souladu se směrnicí 95/46/EC.
(31)
Rozhodnutí Komise 2008/49/ES ze dne 12. prosince 2007 týkající se provádění systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI), pokud jde o ochranu osobních údajů (8), by mělo být zrušeno. Rozhodnutí Komise 2009/739/ES ze dne 2. října 2009 o praktických opatřeních pro výměnu informací elektronickými prostředky mezi členskými státy podle kapitoly VI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (9) by se mělo i nadále vztahovat na otázky týkající se výměny informací podle směrnice 2006/123/ES.
(32)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (10).
(33)
Účinné uplatňování tohoto nařízení členskými státy by mělo být sledováno ve výroční zprávě o fungování systému IMI, založené na statistických údajích ze systému IMI a na jakýchkoli dalších relevantních údajích. Uplatňování tohoto nařízení členskými státy by mělo být hodnoceno mimo jiné na základě průměrných dob odpovědí, aby byly zajištěny odpovědi rychlé a kvalitní.
(34)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení pravidel používání systému IMI pro správní spolupráci, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(35)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který předložil své stanovisko dne 22. listopadu 2011 (11),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla pro používání systému pro výměnu informací o vnitřním trhu (dále jen „systém IMI“) při správní spolupráci, včetně zpracování osobních údajů, mezi příslušnými orgány členských států navzájem a mezi příslušnými orgány členských států a Komisí.
Článek 2
Zřízení systému IMI
Formálně se zřizuje systém IMI.
Článek 3
Oblast působnosti
1. Systém IMI se používá pro správní spolupráci mezi příslušnými orgány členských států navzájem a mezi příslušnými orgány členských států a Komisí nezbytnou k provedení aktů Unie v oblasti vnitřního trhu ve smyslu čl. 26 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, jimiž se stanoví správní spolupráce, včetně výměny osobních údajů, mezi členskými státy navzájem nebo mezi členskými státy a Komisí. Tyto akty Unie jsou uvedeny v příloze.
2. Žádné ustanovení tohoto nařízení nečiní závaznými ustanovení aktů Unie, jež nejsou závazná.
Článek 4
Rozšiřování systému IMI
1. Komise může provést pilotní projekty s cílem vyhodnotit, zda by systém IMI byl účinným nástrojem k provedení ustanovení o správní spolupráci obsažených v aktech Unie, které nejsou uvedeny v příloze. Komise přijme prováděcí akt s cílem stanovit, na která ustanovení aktů Unie se pilotní projekt bude vztahovat, a vymezit postupy každého projektu, zejména klíčové technické funkce a procesní podmínky potřebné k provedení příslušných ustanovení o správní spolupráci. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 24 odst. 3.
2. Komise předloží hodnocení výsledků pilotního projektu včetně otázek ochrany údajů a účinných překladových funkcí Evropskému parlamentu a Radě. Kde je to vhodné, může být k hodnocení připojen legislativní návrh na změnu přílohy s cílem rozšířit využívání systému IMI na příslušná ustanovení aktů Unie.
Článek 5
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené ve směrnici 95/46/ES a v nařízení (ES) č. 45/2001.
Vedle toho se rozumí:
a)
„systémem IMI“ elektronický nástroj, který Komise poskytuje na podporu správní spolupráce mezi příslušnými orgány členských států navzájem a mezi příslušnými orgány členských států a Komisí;
b)
„správní spoluprací“ spolupráce mezi příslušnými orgány členských států navzájem nebo mezi příslušnými orgány členských států a Komisí pomocí výměny a zpracování informací, a to i prostřednictvím oznámení a výstrah, nebo poskytováním vzájemné pomoci, včetně pomoci při řešení problémů, pro účely lepšího uplatňování práva Unie;
c)
„oblastí vnitřního trhu“ právní nebo funkční oblast vnitřního trhu ve smyslu čl. 26 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v níž se systém IMI používá v souladu s článkem 3 tohoto nařízení;
d)
„postupem správní spolupráce“ předem definovaný pracovní postup stanovený pro systém IMI, který subjektům IMI umožňuje navzájem komunikovat a jednat strukturovaným způsobem;
e)
„koordinátorem IMI“ subjekt jmenovaný členským státem k výkonu podpůrných úkolů, které jsou nezbytné pro účinné fungování systému IMI v souladu s tímto nařízením;
f)
„příslušným orgánem“ jakýkoliv orgán zřízený na celostátní, regionální nebo místní úrovni a registrovaný v systému IMI, který má specifické povinnosti týkající se uplatňování vnitrostátního práva nebo aktů Unie uvedených v příloze v jedné nebo více oblastech vnitřního trhu;
g)
„subjekty IMI“ příslušné orgány, koordinátoři IMI a Komise;
h)
„uživatelem IMI“ fyzická osoba, která pracuje v rámci pravomoci subjektu IMI a která je v systému IMI zaregistrována jménem tohoto subjektu IMI;
i)
„vnějšími subjekty“ fyzické nebo právnické osoby jiné než uživatelé IMI, které mohou vzájemně komunikovat v systému IMI pouze za použití oddělených technických prostředků a v souladu se specifickým, předem stanoveným pracovním postupem zavedeným pro uvedený účel;
j)
„zablokováním“ použití technických prostředků tak, aby uživatelé IMI nemohli mít prostřednictvím běžného rozhraní systému IMI přístup k osobním údajům;
k)
„formálním ukončením“ technický nástroj poskytovaný systémem IMI pro ukončení postupu správní spolupráce.
KAPITOLA II
FUNKCE A POVINNOSTI VE VZTAHU K SYSTÉMU IMI
Článek 6
Koordinátoři IMI
1. Každý členský stát jmenuje jednoho národního koordinátora IMI, k jehož úkolům patří
a)
registrovat nebo ověřovat registraci koordinátorů IMI a příslušných orgánů;
b)
působit jako hlavní kontaktní osoba pro subjekty IMI z členských států v záležitostech týkajících se systému IMI, včetně poskytování informací o aspektech souvisejících s ochranou osobních údajů podle tohoto nařízení;
c)
působit jako partner Komise v otázkách souvisejících se systémem IMI, včetně poskytování informací o aspektech souvisejících s ochranou osobních údajů podle tohoto nařízení;
d)
poskytovat subjektům IMI z členských států znalosti, odbornou přípravu a podporu, včetně základní technické pomoci;
e)
zajišťovat účinné fungování systému IMI, nakolik je to v jeho moci, včetně poskytování včasných a přiměřených odpovědí subjekty IMI z členských států na žádosti o správní spolupráci.
2. Vedle toho může každý členský stát v souladu se svou vnitřní správní strukturou jmenovat jednoho nebo více koordinátorů IMI, kteří budou plnit některé z úkolů uvedených v odstavci 1.
3. Členské státy uvědomí Komisi o koordinátorech IMI jmenovaných v souladu s odstavci 1 a 2 a o úkolech, za které jsou odpovědní. Komise tyto informace sdělí ostatním členským státům.
4. Všichni koordinátoři IMI mohou působit jako příslušné orgány. V takových případech má koordinátor IMI stejná přístupová práva jako příslušný orgán. Každý koordinátor IMI působí jako správce ve vztahu k vlastním činnostem zpracování údajů, které vykonal jako subjekt IMI.
Článek 7
Příslušné orgány
1. Při spolupráci prostřednictvím systému IMI příslušné orgány prostřednictvím uživatelů IMI jednajících v souladu s postupy správní spolupráce zajistí, aby v souladu s příslušným aktem Unie byla co nejdříve a v každém případě ve lhůtě stanovené v uvedeném aktu poskytnuta přiměřená odpověď.
2. Příslušný orgán může jako důkazy použít veškeré informace, dokumenty, závěry, prohlášení nebo ověřené kopie, které obdržel elektronicky prostřednictvím systému IMI, na stejném základě jako obdobné informace získané ve své vlastní zemi, pokud tak činí pro účely slučitelné s účelem, pro který byly údaje původně shromážděny.
3. Každý příslušný orgán působí jako správce ve vztahu k vlastním činnostem zpracování údajů vykonávaným uživatelem IMI spadajícím pod jeho pravomoc a zajišťuje, v případě potřeby ve spolupráci s Komisí, aby subjekty údajů mohly vykonávat svá práva v souladu s kapitolami III a IV.
Článek 8
Komise
1. Komise odpovídá za vykonávání těchto úkolů:
a)
zajišťování bezpečnosti, dostupnosti, údržby a vývoje softwaru a infrastruktury informačních technologií pro systém IMI;
b)
poskytování mnohojazyčného systému, včetně existujících překladových funkcí, odborné přípravy ve spolupráci s členskými státy a asistenční služby, která členským státům poskytuje pomoc při používání systému IMI;
c)
provádění registrace národních koordinátorů IMI a udělování jim přístupu k systému IMI;
d)
zpracování osobních údajů v systému IMI, pokud je tak stanoveno v tomto nařízení, v souladu s účely stanovenými platnými akty Unie uvedenými v příloze;
e)
sledování, zda je uplatňováno toto nařízení, a podávání zpráv Evropskému parlamentu, Radě a evropskému inspektorovi ochrany údajů v souladu s článkem 25.
2. Pro účely plnění úkolů uvedených v odstavci 1 a pro sestavování statistických zpráv má Komise přístup k nezbytným informacím, které se týkají zpracování údajů prováděného v systému IMI.
3. Komise se podílí na postupech správní spolupráce, jejichž součástí je zpracování osobních údajů, pouze pokud to vyžaduje ustanovení některého aktu Unie uvedeného v příloze.
Článek 9
Přístupová práva subjektů a uživatelů IMI
1. Přístup k systému IMI mají pouze uživatelé IMI.
2. Členské státy jmenují koordinátory IMI a určí příslušné orgány i oblasti vnitřního trhu, které jsou v jejich působnosti. Komise v tomto procesu může plnit poradní úlohu.
3. Každý subjekt IMI podle potřeby uděluje a odebírá vhodná přístupová práva svým uživatelům IMI v oblasti vnitřního trhu, která je v jeho působnosti.
4. Komise a členské státy zavedou vhodné prostředky, kterými zajistí, aby uživatelům IMI byl umožněn přístup pouze k osobním údajům zpracovaným v systému IMI, které potřebují, a pouze v těch oblastech vnitřního trhu, pro které jim byla udělena přístupová práva v souladu s odstavcem 3.
5. Zakazuje se používat osobní údaje, které jsou zpracovány v systému IMI za určitým účelem, způsobem neslučitelným s tímto původním účelem, není-li to výslovně stanoveno vnitrostátním právem v souladu s právem Unie.
6. Pokud postup správní spolupráce zahrnuje zpracování osobních údajů, mají k těmto údajům přístup pouze subjekty IMI zapojené do tohoto postupu.
Článek 10
Důvěrnost
1. Každý členský stát použije v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo v souladu s právními předpisy Unie svá pravidla zachovávání služebního tajemství nebo jiné srovnatelné povinnosti zachování důvěrnosti pro své subjekty IMI a uživatele IMI.
2. Subjekty IMI zajistí, aby uživatelé IMI spadající pod jejich pravomoc respektovali žádosti jiných subjektů IMI o zachování důvěrnosti informací vyměňovaných prostřednictvím systému IMI.
Článek 11
Postupy správní spolupráce
Systém IMI je založen na postupech správní spolupráce, jimiž se provádějí ustanovení stanovená v příslušných aktech Unie uvedených v příloze. V případě potřeby může Komise přijmout prováděcí akty ke konkrétnímu aktu Unie uvedenému v příloze nebo pro určitý druh postupu správní spolupráce, a stanovit tak klíčové technické funkce a procesní podmínky potřebné k tomu, aby příslušné postupy správní spolupráce mohly fungovat, v příslušných případech rovněž komunikací mezi vnějšími subjekty a systémem IMI podle článku 12. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 24 odst. 2.
Článek 12
Vnější subjekty
Vnějším subjektům lze poskytnout technické prostředky, jež jim umožní komunikovat se systémem IMI, je-li tato interakce
a)
stanovena aktem Unie;
b)
stanovena v prováděcím aktu podle článku 11 v zájmu usnadnění správní spolupráce mezi příslušnými orgány v členských státech pro uplatňování ustanovení aktů Unie uvedených v příloze; nebo
c)
nezbytná pro podávání žádostí v zájmu výkonu jejich práv jakožto subjektů údajů v souladu s článkem 19.
Všechny tyto technické prostředky musí být odděleny od systému IMI a nesmějí vnějším subjektům umožňovat přístup do systému IMI.
KAPITOLA III
ZPRACOVÁNÍ OSOBNÍCH ÚDAJŮ A BEZPEČNOST
Článek 13
Omezení účelu
Subjekty IMI si vyměňují a zpracovávají osobní údaje pouze pro účely vymezené v příslušných ustanoveních aktů Unie uvedených v příloze.
Údaje předložené systému IMI subjekty údajů se využívají pouze k účelům, k nimž byly poskytnuty.
Článek 14
Uchování osobních údajů
1. Osobní údaje zpracovávané v systému IMI jsou v něm zablokovány, jakmile již nejsou nezbytné pro účely, pro které byly shromážděny, v závislosti na zvláštnostech jednotlivých druhů správní spolupráce a obecně nejpozději šest měsíců po formálním ukončení postupu správní spolupráce.
Je-li však v některém z platných aktů Unie uvedených v příloze stanovena delší doba, lze osobní údaje zpracované v systému IMI uchovávat nejdéle osmnáct měsíců po formálním ukončení postupu správní spolupráce.
2. Pokud je některým závazným aktem Unie uvedeným v příloze vyžadováno úložiště informací pro účely jejich budoucího použití subjekty IMI, mohou být osobní údaje uložené v těchto úložištích zpracovávány po dobu nezbytnou pro tyto účely, a to buď se souhlasem subjektu údajů, nebo stanoví-li tak zmíněný akt Unie.
3. Osobní údaje zablokované podle tohoto článku smějí být, s výjimkou svého uložení, zpracovávány pouze jako důkaz o výměně informací prostřednictvím systému IMI se souhlasem subjektu údajů, ledaže je zpracování potřebné s ohledem na naléhavé důvody obecného zájmu.
4. Zablokované údaje jsou v systému IMI automaticky vymazány po uplynutí tří let od formálního ukončení postupu správní spolupráce.
5. Na výslovnou žádost příslušného orgánu a se souhlasem subjektu údajů lze v konkrétním případě osobní údaje vymazat před skončením příslušné doby uchování.
6. Komise pomocí technických prostředků zajistí zablokování a vymazání osobních údajů a jejich vyhledávání v souladu s odstavcem 3.
7. Zavedou se technické prostředky, jimiž budou subjekty IMI motivovány, aby postupy správní spolupráce formálně uzavíraly co nejdříve po završení výměny informací, a díky nimž budou subjekty IMI moci zapojit příslušné koordinátory IMI do kteréhokoli postupu, jenž zůstává bez opodstatnění neaktivní po dobu přesahující dva měsíce.
Článek 15
Uchovávání osobních údajů uživatelů IMI
1. Odchylně od článku 14 se pro uchovávání osobních údajů uživatelů IMI použijí odstavce 2 a 3 tohoto článku. K těmto osobním údajům patří jméno a příjmení a veškeré údaje o elektronickém nebo jiném kontaktu nezbytné pro účely tohoto nařízení.
2. Osobní údaje týkající se uživatelů IMI jsou v systému IMI uloženy tak dlouho, dokud jsou tyto osoby uživateli IMI, a mohou být zpracovány pro účely slučitelné s cíli tohoto nařízení.
3. Pokud fyzická osoba přestane být uživatelem IMI, jsou její osobní údaje pomocí technických prostředků zablokovány po dobu tří let. S výjimkou uložení jsou tyto údaje zpracovávány pouze jako důkaz o výměně informací prostřednictvím systému IMI a po uplynutí tří let se vymaží.
Článek 16
Zpracování zvláštních kategorií údajů
1. Zpracování zvláštních kategorií údajů uvedených v čl. 8 odst. 1 směrnice 95/46/ES a čl. 10 odst. 1 nařízení (ES) č. 45/2001 prostřednictvím systému IMI se povoluje pouze na základě konkrétního důvodu uvedeného v čl. 8 odst. 2 a 4 uvedené směrnice a čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení a s výhradou vhodných ochranných opatření stanovených v uvedených článcích v zájmu zajištění práv jednotlivců, jejichž osobní údaje jsou zpracovány.
2. Systém IMI lze použít pro zpracování údajů týkajících se protiprávního jednání, rozsudků v trestních věcech nebo bezpečnostních opatření uvedených v čl. 8 odst. 5 směrnice 95/46/ES a čl. 10 odst. 5 nařízení (ES) č. 45/2001, s výhradou ochranných opatření stanovených v uvedených článcích, včetně informací o disciplinárních či správních sankcích nebo trestech nebo jiných informací nezbytných k prokázání bezúhonnosti fyzické nebo právnické osoby, pokud je zpracování těchto údajů stanoveno v aktu Unie, který je základem pro zpracování, nebo s výslovným souhlasem subjektu údajů, s výhradou zvláštních ochranných opatření uvedených v čl. 8 odst. 5 směrnice 95/46/ES.
Článek 17
Bezpečnost
1. Komise zajistí, aby v systému IMI byla dodržována pravidla pro ochranu údajů přijatá Komisí podle článku 22 nařízení (ES) č. 45/2001.
2. Komise zavede nezbytná opatření k zajištění bezpečnosti osobních údajů zpracovávaných v systému IMI, včetně vhodné kontroly přístupu k údajům a bezpečnostního plánu, který musí být průběžně aktualizován.
3. Komise zajistí, aby v případě mimořádné bezpečnostní události bylo možné ověřit, které údaje byly v systému IMI zpracovány, kdy, kým a pro jaký účel.
4. Subjekty IMI přijmou veškerá procesní a organizační opatření nezbytná k zajištění bezpečnosti osobních údajů jimi zpracovávaných v systému IMI v souladu s článkem 17 směrnice 95/46/ES.
KAPITOLA IV
PRÁVA SUBJEKTŮ ÚDAJŮ A DOHLED
Článek 18
Informace poskytované subjektům údajů a transparentnost
1. Subjekty IMI zajistí, aby subjekty údajů byly co nejdříve informovány o zpracování svých osobních údajů v systému IMI a aby měly přístup k informacím o svých právech a o tom, jak je vykonávat, včetně totožnosti a kontaktních údajů správce a popřípadě jeho zástupce, v souladu s článkem 10 nebo 11 směrnice 95/46/ES a s vnitrostátními právními předpisy, které jsou v souladu s uvedenou směrnicí.
2. Komise zpřístupní veřejnosti snadno dostupným způsobem
a)
informace o systému IMI v souladu s články 11 a 12 nařízení (ES) č. 45/2001 v jasné a srozumitelné formě;
b)
informace o aspektech ochrany údajů u postupů správní spolupráce v systému IMI podle článku 11 tohoto nařízení;
c)
informace o výjimkách nebo omezeních práv subjektů údajů uvedených v článku 20 tohoto nařízení;
d)
druhy postupů správní spolupráce, klíčové funkce systému IMI a kategorie údajů, které mohou být v systému IMI zpracovávány;
e)
úplný seznam všech prováděcích aktů nebo aktů v přenesené pravomoci týkajících se systému IMI, přijatých na základě tohoto nařízení nebo jiného aktu Unie, a konsolidovanou verzi přílohy tohoto nařízení a její následné změny jinými akty Unie.
Článek 19
Právo na přístup, opravu a vymazání
1. Subjekty IMI zajistí, aby subjekt údajů mohl účinně uplatňovat právo na přístup k údajům, které se ho v systému IMI týkají, jakož i právo na opravu nesprávných nebo neúplných údajů a vymazání neoprávněně zpracovaných údajů, v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Opravu nebo vymazání údajů provede odpovědný subjekt IMI co nejdříve a nejpozději 30 dnů od obdržení žádosti subjektu údajů.
2. Pokud subjekt údajů napadne správnost nebo zákonnost údajů zablokovaných podle čl. 14 odst. 1, je třeba tuto skutečnost zaznamenat a uvést i správné, opravené informace.
Článek 20
Výjimky a omezení
Pokud členské státy v souladu s článkem 13 směrnice 95/46/ES ve vnitrostátních právních předpisech stanoví výjimky z práv nebo omezení práv, jež pro subjekty údajů stanoví tato kapitola, uvědomí o tom Komisi.
Článek 21
Dohled
1. Vnitrostátní orgán nebo orgány dozoru určené v každém členském státě, jimž byly svěřeny pravomoci uvedené v článku 28 směrnice 95/46/ES („vnitrostátní orgán dozoru“), kontrolují nezávislým způsobem zákonnost zpracování osobních údajů subjekty IMI svého členského státu a zejména zajistí, aby byla práva subjektů údajů stanovená v této kapitole chráněna v souladu s tímto nařízením.
2. Evropský inspektor ochrany údajů sleduje a snaží se zajistit, aby činnosti, které Komise ve své úloze subjektu IMI provádí při zpracování osobních údajů, byly prováděny v souladu s tímto nařízením. Odpovídajícím způsobem se použijí povinnosti a pravomoci uvedené v článku 46 a 47 nařízení (ES) č. 45/2001.
3. Vnitrostátní orgány dozoru a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých pravomocí, zajistí koordinovaný dohled nad systémem IMI a jeho používáním subjekty IMI.
4. Evropský inspektor ochrany údajů může vnitrostátní orgány dozoru vyzvat, aby se v případě nutnosti sešly za účelem zajištění koordinovaného dohledu nad systémem IMI a jeho používáním subjekty IMI podle odstavce 3. Náklady na tato setkání nese evropský inspektor ochrany údajů. Pro tento účel mohou být společně dle potřeby zavedeny další pracovní metody, včetně jednacího řádu. Evropskému parlamentu, Radě a Komisi se alespoň jednou za tři roky zasílá společná zpráva o činnostech.
KAPITOLA V
ZEMĚPISNÁ PŮSOBNOST SYSTÉMU IMI
Článek 22
Vnitrostátní používání systému IMI
1. Členský stát může používat systém IMI pro účely správní spolupráce mezi příslušnými orgány na svém území v souladu s vnitrostátním právem, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
nejsou vyžadovány žádné podstatné změny stávajících postupů správní spolupráce;
b)
vnitrostátnímu orgánu dozoru bylo předloženo oznámení plánovaného použití systému IMI, pokud to vyžaduje vnitrostátní právo, a
c)
nemá to negativní dopad na účinné fungování systému IMI, pokud jde o jeho uživatele.
2. Pokud členský stát zamýšlí systematicky využívat systém IMI pro vnitrostátní účely, oznámí svůj záměr Komisi a požádá ji předem o schválení. Komise posoudí, zda jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 1. Je-li to nezbytné, uzavřou členské státy s Komisí v souladu s tímto nařízením dohodu, která mimo jiné stanoví technická, finanční a organizační opatření pro vnitrostátní použití, včetně závazků subjektů IMI.
Článek 23
Výměna informací se třetími zeměmi
1. Subjekty IMI v rámci Unie si mohou v souladu s tímto nařízením se svými protějšky ve třetí zemi vyměňovat v systému IMI informace, včetně osobních údajů, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
informace jsou zpracovávány podle ustanovení aktu Unie uvedeného v příloze a podle rovnocenných právních předpisů dané třetí země;
b)
informace jsou vyměňovány nebo zpřístupňovány v souladu s mezinárodní dohodou, která stanoví
i)
použití ustanovení aktu Unie uvedeného v příloze danou třetí zemí,
ii)
využití systému IMI a
iii)
zásady a postupy takové výměny a
c)
dotyčná třetí země zajišťuje odpovídající ochranu osobních údajů v souladu s čl. 25 odst. 2 směrnice 95/46/ES, včetně vhodných ochranných opatření, podle nichž se údaje zpracovávané v systému IMI použijí pouze pro účely, pro které byly původně vyměněny, a Komise přijala rozhodnutí v souladu s čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES.
2. Pokud je Komise subjektem IMI, použije se pro jakoukoli výměnu osobních údajů, které jsou zpracovány v systému IMI, s jejími protějšky ve třetí zemi čl. 9 odst. 1 a 7 nařízení (ES) č. 45/2001.
3. Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a průběžně aktualizuje seznam třetích zemí oprávněných k výměně informací, včetně osobních údajů, v souladu s odstavcem 1.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 25
Sledování a podávání zpráv
1. Komise předloží každoročně Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování systému IMI.
2. Do 5 prosince 2017 a každých pět let poté podá Komise evropskému inspektorovi ochrany údajů zprávu o aspektech, které se týkají ochrany osobních údajů v systému IMI, včetně bezpečnosti údajů.
3. Pro účely vypracování zpráv uvedených v odstavcích 1 a 2 poskytnou členské státy Komisi veškeré informace týkající se uplatňování tohoto nařízení, včetně informací o praktickém uplatňování požadavků na ochranu údajů, které jsou v tomto nařízení stanoveny.
Článek 26
Náklady
1. Náklady na vývoj, propagaci, provoz a údržbu systému IMI se hradí ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, aniž jsou dotčena opatření podle čl. 22 odst. 2.
2. Pokud není stanoveno jinak v aktu Unie, hradí jednotlivé členské státy náklady na provoz systému IMI na své úrovni, včetně lidských zdrojů nezbytných pro poskytování odborné přípravy, propagaci a technickou pomoc (asistenční službu), jakož i pro správu systému IMI na vnitrostátní úrovni.
Článek 27
Zrušení
Rozhodnutí 2008/49/ES se zrušuje.
Článek 28
Účinné uplatňování
Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily účinné uplatňování tohoto nařízení svými subjekty IMI.
Článek 29
Výjimky
1. Bez ohledu na článek 4 tohoto nařízení může pilotní projekt systému IMI zahájený dne 16. května 2011, jehož cílem je vyzkoušet vhodnost systému IMI pro provádění článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb (12), nadále probíhat na základě postupů stanovených před vstupem tohoto nařízení v platnost.
2. Aby se prostřednictvím systému IMI provedla ustanovení o správní spolupráci obsažená v doporučení SOLVIT, může bez ohledu na čl. 8 odst. 3 a čl. 12 první pododstavec písm. a) a b) tohoto nařízení a na základě postupů stanovených před vstupem tohoto nařízení v platnost pokračovat zapojení Komise do postupů správní spolupráce a fungování stávajícího nástroje pro vnější subjekty. Lhůta uvedená v čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení pro osobní údaje zpracovávané v systému IMI pro účely doporučení SOLVIT činí osmnáct měsíců.
3. Bez ohledu na čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení může Komise zahájit pilotní projekt, jehož cílem bude posoudit, zda je systém IMI účinným, nákladově efektivním a uživatelsky vstřícným nástrojem pro provedení čl. 3 odst. 4, 5 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu („směrnice o elektronickém obchodu“) (13). Nejpozději dva roky po zahájení takového pilotního projektu Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě hodnocení uvedené v čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení, v němž bude rovněž zahrnuta i interakce mezi správní spoluprací v rámci systému spolupráce v oblasti ochrany spotřebitele, která byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 ze dne 27. října 2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele („nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele“) (14), a v rámci systému IMI.
4. Bez ohledu na čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení se v této oblasti nadále uplatňují veškeré lhůty v délce nepřesahující osmnáct měsíců, o nichž bylo rozhodnuto podle článku 36 směrnice 2006/123/ES s ohledem na správní spolupráci podle kapitoly VI zmíněné směrnice.
Článek 30
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1024/2012
2012 m. spalio 25 d.
dėl administracinio bendradarbiavimo per Vidaus rinkos informacinę sistemą, kuriuo panaikinamas Komisijos sprendimas 2008/49/EB (VRI reglamentas)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
taikydamos tam tikrus Sąjungos aktus, kuriais reglamentuojamas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas vidaus rinkoje, valstybės narės privalo veiksmingiau bendradarbiauti ir keistis informacija tarpusavyje ir su Komisija. Tuose aktuose dažnai nesukonkretintos praktinės tokio keitimosi informacija priemonės, todėl turi būti nustatyta tinkama praktinė tvarka;
(2)
vidaus rinkos informacinė sistema (toliau - VRI) yra bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis Komisijos sukurta ir internetu prieinama taikomoji programa, skirta padėti valstybėms narėms praktiškai įgyvendinti Sąjungos aktuose nustatytus keitimosi informacija reikalavimus suteikiant galimybę naudotis centralizuotu ryšių palaikymo mechanizmu, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos tarpvalstybiniam keitimuisi informacija ir tarpusavio pagalbai. VRI pirmiausia padeda kompetentingoms institucijoms identifikuoti atitinkamą instituciją kitoje valstybėje narėje, valdyti keitimąsi informacija, įskaitant asmens duomenis, laikantis paprastų ir vienodų procedūrų bei įveikti kalbos barjerus naudojantis iš anksto suformuluotais ir išverstais darbo eigos modeliais. Komisija turėtų suteikti VRI naudotojams bet kokią esamą papildomą vertimo raštu funkciją, jeigu tokia yra, kuri atitiktų jų poreikius, būtų suderinama su keitimosi informacija VRI saugumo ir konfidencialumo reikalavimais ir galėtų būti suteikta nepatiriant didelių išlaidų;
(3)
siekiant įveikti kalbos barjerus, VRI iš esmės turėtų veikti visomis Sąjungos oficialiomis kalbomis;
(4)
taikant VRI turėtų būti siekiama gerinti vidaus rinkos veikimą suteikiant galimybę naudotis veiksminga, patogia valstybių narių tarpusavio ir valstybių narių bei Komisijos administracinio bendradarbiavimo įgyvendinimo priemone, tokiu būdu sudarant palankesnes sąlygas šio reglamento priede išvardytų Sąjungos aktų taikymui;
(5)
2011 m. vasario 21 d. Komisijos komunikate „Geresnis bendrosios rinkos valdymas užtikrinant glaudesnį administracinį bendradarbiavimą. Vidaus rinkos informacinės sistemos (VRI) aprėpties plėtimo ir plėtros strategija“ pateikti planai dėl galimo VRI naudojimo išplėtimo įtraukiant ir kitus Sąjungos aktus. 2011 m. balandžio 13 d. Komisijos komunikate Bendrosios rinkos aktas. Dvylika svertų augimui skatinti ir pasitikėjimui stiprinti „Bendros pastangos skatinti naująjį augimą“ akcentuojama VRI svarba stiprinant atitinkamų subjektų bendradarbiavimą (įskaitant bendradarbiavimą vietos lygiu), tokiu būdu padedant gerinti bendrosios rinkos valdyseną. Todėl būtina sukurti tvirtą VRI teisinį pagrindą ir nustatyti bendras taisykles, kurių laikantis būtų užtikrintas VRI veikimo veiksmingumas;
(6)
kai vienoje iš Sąjungos akto nuostatų reikalaujama, kad valstybės narės keistųsi asmens duomenimis ir joje numatoma tokio duomenų tvarkymo paskirtis, ta nuostata turėtų būti laikoma tinkamu teisiniu pagrindu asmens duomenims tvarkyti laikantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 8 ir 52 straipsniuose išdėstytų sąlygų. VRI pirmiausia turėtų būti laikoma priemone, skirta keitimuisi informacija, įskaitant asmens duomenis, kuris kitu atveju būtų vykdomas naudojantis kitomis priemonėmis, įskaitant paštą, faksą arba elektroninį paštą, pagal Sąjungos aktuose valstybių narių institucijoms ir įstaigoms nustatytą teisinę prievolę. Asmens duomenys, kuriais keičiamasi per VRI, turėtų būti renkami, tvarkomi ir naudojami tik tais tikslais, kuriais jie buvo iš pradžių surinkti ir jų atžvilgiu turėtų būti taikomos visos atitinkamos apsaugos priemonės;
(7)
pagal privatumo apsaugos visą ciklą principą VRI buvo kuriama laikantis teisės aktų dėl asmens duomenų apsaugos reikalavimų ir joje iš pat pradžių buvo užtikrinama asmens duomenų apsauga, visų pirma apribojant prieigą prie asmens duomenų, kuriais keičiamasi VRI. Todėl VRI apsaugos ir saugumo lygis yra gerokai aukštesnis nei kitų keitimosi informacija priemonių, pavyzdžiui, įprastinio pašto, telefono, fakso ar elektroninio pašto;
(8)
valstybių narių tarpusavio ir valstybių narių bei Komisijos administracinis bendradarbiavimas elektroninėmis priemonėmis turėtų būti vykdomas pagal asmens duomenų apsaugos taisykles, nustatytas 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (3) ir 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (4). Direktyvoje 95/46/EB ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001 vartojamų terminų apibrėžtys turėtų būti vartojamos ir šiame reglamente;
(9)
Komisija teikia ir administruoja VRI programinę įrangą ir IT infrastruktūrą, užtikrina VRI saugumą, administruoja nacionalinių VRI koordinatorių tinklą ir dalyvauja rengiant mokymus bei teikiant techninę pagalbą VRI naudotojams. Tuo tikslu Komisija turėtų turėti teisę susipažinti tik su tais asmens duomenimis, kurie yra būtini jos užduotims atlikti vykdant šiame reglamente nustatytas pareigas, pavyzdžiui, nacionalinių VRI koordinatorių registracijai. Komisija taip pat turėtų turėti teisę susipažinti su asmens duomenimis, kurie buvo užblokuoti VRI ir su kuriais susipažinti paprašė duomenų subjektas, kai tokių duomenų ieškoma kito VRI subjekto prašymu. Komisijai neturėtų būti suteikta teisė susipažinti su asmens duomenimis, kuriais keičiamasi vykdant administracinį bendradarbiavimą per VRI, išskyrus atvejus, kai Sąjungos akte numatytas Komisijos vaidmuo vykdant tokį bendradarbiavimą;
(10)
siekiant užtikrinti skaidrumą, ypač duomenų subjektams, šio reglamento priede turėtų būti išvardytos Sąjungos aktų nuostatos, kurioms įgyvendinti turi būti naudojama VRI;
(11)
ateityje VRI naudojimas gali būti išplėstas įtraukiant naujas sritis, kuriose ji gali padėti užtikrinti veiksmingą Sąjungos akto įgyvendinimą ekonomiškai efektyviomis, vartotojui patogiomis priemonėmis, atsižvelgiant į technines galimybes ir bendrą poveikį VRI. Komisija turėtų atlikti reikiamus bandymus, kad patikrintų, ar techniniu požiūriu VRI yra parengta bet kokiam numatytam VRI naudojimo išplėtimui. Sprendimai dėl VRI naudojimo išplėtimo įtraukiant papildomų Sąjungos aktų turėtų būti priimami taikant įprastą teisėkūros procedūrą;
(12)
bandomieji projektai yra naudinga priemonė patikrinti, ar VRI naudojimo išplėtimas yra pagrįstas, ir pritaikyti technines funkcijas bei procedūrines priemones prie VRI naudotojų reikalavimų prieš priimant sprendimą dėl VRI išplėtimo. Valstybės narės turėtų visokeriopai dalyvauti sprendžiant, kurie Sąjungos aktai turėtų būti įtraukti į bandomąjį projektą ir kokios turėtų būti tokio bandomojo projekto sąlygos, siekiant užtikrinti, kad bandomasis projektas atspindėtų VRI naudotojų poreikius ir kad būtų visiškai laikomasi nuostatų dėl asmens duomenų tvarkymo. Tokios sąlygos turėtų būti nustatytos atskirai kiekvienam bandomajam projektui;
(13)
nė viena šio reglamento nuostata neturėtų trukdyti valstybėms narėms ir Komisijai nuspręsti naudoti VRI keitimuisi informacija, nesusijusiam su asmens duomenų tvarkymu;
(14)
šiame reglamente turėtų būti nustatytos taisyklės, kaip naudoti VRI administraciniam bendradarbiavimui, kuris, inter alia, gali apimti dviejų subjektų keitimąsi informacija, pranešimo procedūras, įspėjimo mechanizmus, susitarimus dėl savitarpio pagalbos ir problemų sprendimą;
(15)
šiuo reglamentu neturėtų būti daromas poveikis valstybių narių teisei nuspręsti, kurios nacionalinės institucijos vykdo šiame reglamente nustatytas prievoles. Valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė su VRI susijusias funkcijas ir įsipareigojimus pritaikyti prie vidaus administracinių struktūrų, taip pat atsižvelgti į konkretaus VRI darbo eigos modelio poreikius. Valstybės narės turėtų galėti paskirti papildomų VRI koordinatorių nacionalinių VRI sistemos koordinatorių užduotims atlikti, pavieniui arba kartu su kitais, tam tikroje vidaus rinkos srityje, pagal administracinį suskirstymą, pagal geografinį regioną arba pagal kitą kriterijų. Valstybės narės turėtų informuoti Komisiją apie paskirtus VRI koordinatorius, tačiau joms neturėtų būti privaloma nurodyti papildomus VRI koordinatorius VRI, kai tai nebūtina tinkamam jos veikimui užtikrinti;
(16)
kad administracinis bendradarbiavimas per VRI būtų veiksmingas, valstybės narės ir Komisija turėtų užtikrinti, kad jų VRI subjektai turėtų reikiamų išteklių prievolėms pagal šį reglamentą vykdyti;
(17)
nors VRI iš esmės yra kompetentingų institucijų administracinio bendradarbiavimo priemonė, kuri plačiajai visuomenei neprieinama, gali prireikti sukurti technines priemones, kad ir išorės subjektai, pvz., piliečiai, įmonės ir organizacijos, galėtų per ją bendrauti su kompetentingomis institucijomis siekiant teikti informaciją ar gauti duomenis arba pasinaudoti savo, kaip duomenų subjektų, teisėmis. Tokios techninės priemonės turėtų apimti tinkamas duomenų apsaugos priemones. Siekiant užtikrinti aukšto lygio saugumą, bet kokia tokia sukurta viešoji sąsaja turėtų būti techniškai visiškai atskirta nuo VRI, prie kurios prieigą turėtų turėti tik VRI naudotojai;
(18)
VRI sistemos naudojimas SOLVIT tinklo techniniam palaikymui turėtų nedaryti poveikio SOLVIT procedūros, kuri grindžiama valstybių narių savanorišku įsipareigojimu, neformaliam pobūdžiui, laikantis 2001 m. gruodžio 7 d. Komisijos rekomendacijos dėl SOLVIT (Vidaus rinkos problemų sprendimo tinklo) naudojimo principų (5) (SOLVIT rekomendacija). Siekiant užtikrinti tolesnį SOLVIT tinklo veikimą remiantis galiojančiais darbiniais susitarimais, viena ar kelios nacionalinio VRI koordinatoriaus užduotys gali būti pavestos SOLVIT centrams pagal jų veiklos kompetenciją, kad jie galėtų veikti nepriklausomai nuo nacionalinio VRI koordinatoriaus. Asmens duomenų ir konfidencialios informacijos kaip SOLVIT procedūrų dalies tvarkymui turėtų būti suteiktos visos šiame reglamente nustatytos garantijos, nedarant poveikio rekomendacijos dėl SOLVIT neprivalomam pobūdžiui;
(19)
VRI apima internetu grindžiamą jos naudotojams skirtą programos sąsają, tačiau tam tikrais atvejais ir atitinkamos valstybės narės prašymu gali būti tikslinga apsvarstyti techninius tiesioginio duomenų perdavimo iš nacionalinių sistemų į VRI sprendimus, jeigu tokios nacionalinės sistemos, visų pirma skirtos pranešimo procedūroms, jau yra sukurtos. Tokių techninių sprendimų įgyvendinimas turėtų priklausyti nuo jų tinkamumo, išlaidų ir numatomos naudos įvertinimo rezultatų. Tie sprendimai neturėtų daryti poveikio esamoms struktūroms ir nacionalinei kompetencijų nustatymo tvarkai;
(20)
valstybėms narėms įvykdžius įsipareigojimą pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (6) 15 straipsnio 7 dalį pateikti pranešimą laikantis 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 98/34/EB, nustatančioje informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (7), nustatytos tvarkos, iš jų neturėtų būti reikalaujama tokį patį pranešimą pateikti ir per VRI;
(21)
keitimasis informacija per VRI yra valstybių narių institucijų teisinė prievolė teikti savitarpio pagalbą. Siekiant užtikrinti tinkamą vidaus rinkos veikimą, kompetentingos institucijos per VRI iš kitos valstybės narės gautos informacijos įrodomoji vertė administracinėse procedūrose neturėtų būti nuvertinta vien dėl to, kad ji atsiųsta iš kitos valstybės narės ar gauta elektroninėmis priemonėmis, ir ta kompetentinga institucija tą informaciją turėtų vertinti taip pat kaip ir jos valstybėje narėje parengtus panašius dokumentus;
(22)
norint užtikrinti aukštą duomenų apsaugos lygį, reikėtų nustatyti ilgiausius asmens duomenų saugojimo VRI laikotarpius. Tačiau tie laikotarpiai turėtų būti gerai subalansuoti deramai atsižvelgiant į poreikį užtikrinti tinkamą VRI veikimą, taip pat duomenų subjektų teises visiškai pasinaudoti savo teisėmis, pavyzdžiui, gauti įrodymą apie įvykusį pasikeitimą informacija, kad galėtų apskųsti sprendimą. Duomenų saugojimo laikotarpiai visų pirma neturėtų viršyti to, kas būtina šio reglamento tikslams pasiekti;
(23)
turėtų būti įmanoma tvarkyti VRI naudotojų vardus, pavardes ir kontaktinius duomenis su šio reglamento tikslais suderinamoms reikmėms, be kita ko, vykdyti VRI koordinatorių ir Komisijos naudojimosi VRI stebėseną, ryšių, mokymų ir viešinimo iniciatyvas bei informacijos apie administracinį bendradarbiavimą arba savitarpio pagalbą vidaus rinkoje rinkimą;
(24)
Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas turėtų vykdyti stebėseną ir siekti užtikrinti, kad būtų taikomas šis reglamentas, įskaitant atitinkamas nuostatas dėl duomenų saugumo, inter alia, palaikydamas ryšius su nacionalinėmis duomenų apsaugos institucijomis;
(25)
siekdamos užtikrinti veiksmingą VRI veikimo stebėseną ir ataskaitų teikimą bei šio reglamento taikymą, valstybės narės turėtų teikti atitinkamą informaciją Komisijai;
(26)
duomenų subjektai turėtų būti informuoti apie jų asmens duomenų tvarkymą VRI ir apie tai, kad jie turi teisę susipažinti su duomenimis, kurie su jais susiję, ir teisę reikalauti, kad netikslūs duomenys būtų ištaisyti, o neteisėtai tvarkomi duomenys būtų ištrinti, laikantis šio reglamento ir nacionalinės teisės aktų, kuriais įgyvendinama Direktyva 95/46/EB;
(27)
siekiant sudaryti galimybes valstybių narių kompetentingoms institucijoms įgyvendinti teisines nuostatas dėl administracinio bendradarbiavimo ir veiksmingo keitimosi informacija per VRI, gali reikėti nustatyti tokio keitimosi praktines priemones. Tas priemones turėtų patvirtinti Komisija atskiru kiekvieno iš priede išvardytų Sąjungos aktų arba kiekvienos administracinio bendradarbiavimo procedūros įgyvendinimo aktu ir šios priemonės turėtų apimti pagrindines technines funkcijas bei procedūrines priemones, reikalingas atitinkamoms administracinio bendradarbiavimo procedūroms įgyvendinti per VRI. Komisija turėtų užtikrinti VRI programinės įrangos ir IT infrastruktūros techninę priežiūrą ir plėtojimą;
(28)
siekiant duomenų subjektams užtikrinti pakankamą skaidrumą, iš anksto parengti darbo eigos modeliai, klausimų ir atsakymų rinkiniai, formos ir kitos su administracinio bendradarbiavimo procedūromis susijusios VRI priemonės turėtų būti skelbiamos viešai;
(29)
kai taikydamos Direktyvos 95/46/EB 13 straipsnį valstybės narės apriboja duomenų subjektų teises arba joms taiko išimtis, informacija apie tokius apribojimus ar išimtis turėtų būti skelbiama viešai, kad duomenų subjektams būtų užtikrintas visiškas skaidrumas. Tokios išimtys ar apribojimai turėtų būti būtini ir proporcingi numatytam tikslui, ir jiems turėtų būti taikomos tinkamos apsaugos priemonės;
(30)
jeigu Sąjunga yra sudariusi tarptautinius susitarimus su trečiosiomis šalimis, kurie taip pat apima šio reglamento priede išvardytų Sąjungos aktų nuostatų taikymą, turėtų būti galima į administracinio bendradarbiavimo procedūras, kuriose naudojama VRI, įtraukti tose trečiosiose šalyse veikiančius VRI subjektų partnerius, su sąlyga, jog buvo nustatyta, kad atitinkama trečioji šalis užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugos lygį laikantis Direktyvos 95/46/EB;
(31)
2007 m. gruodžio 12 d. Komisijos sprendimas 2008/49/EB dėl vidaus rinkos informacinės sistemos įgyvendinimo užtikrinant asmens duomenų apsaugą (8) turėtų būti panaikintas. 2009 m. spalio 2 d. Komisijos sprendimas 2009/739/EB, kuriuo nustatomos valstybių narių informacijos mainų elektroniniu būdu praktinės priemonės pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje VI skyrių (9), turėtų būti toliau taikomas klausimams, susijusiems su keitimusi informacija pagal Direktyvą 2006/123/EB;
(32)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Šiais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (10);
(33)
valstybių narių veiklos, susijusios su veiksmingu šio reglamento taikymu, rezultatų stebėsena turėtų būti atliekama metinėje ataskaitoje dėl VRI veikimo, grindžiamoje iš VRI gautais statistiniais duomenimis ir kitais atitinkamais duomenimis. Valstybių narių veiklos rezultatai turėtų būti vertinami, inter alia, remiantis vidutine atsakymų pateikimo trukme siekiant užtikrinti greitus kokybiškus atsakymus;
(34)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nustatyti VRI naudojimo administraciniam bendradarbiavimui taisykles, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl jo apimties ir poveikio ir kadangi to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(35)
vadovaujantis Reglamento (EB) Nr. 45/2001 28 straipsnio 2 dalimi buvo konsultuotasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, kuris pateikė nuomonę 2011 m. lapkričio 22 d. (11),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomos Vidaus rinkos informacinės sistemos (toliau - VRI) naudojimo taisyklės, taikytinos valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio bei valstybių narių kompetentingų institucijų ir Komisijos administraciniam bendradarbiavimui, įskaitant asmens duomenų tvarkymą.
2 straipsnis
VRI sukūrimas
Šiuo reglamentu formaliai sukuriama VRI.
3 straipsnis
Taikymo sritis
1. VRI naudojama valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio bei valstybių narių kompetentingų institucijų ir Komisijos administraciniam bendradarbiavimui, kuris yra būtinas Sąjungos aktams vidaus rinkos srityje, kaip apibrėžta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 26 straipsnio 2 dalyje, kuriuose numatytas valstybių narių tarpusavio arba valstybių narių ir Komisijos administracinis bendradarbiavimas, įskaitant keitimąsi asmens duomenimis, įgyvendinti. Tie Sąjungos aktai išvardyti priede.
2. Dėl nė vienos šio reglamento nuostatos Sąjungos aktų, kurie neturi privalomosios galios, nuostatos netampa privalomomis.
4 straipsnis
VRI išplėtimas
1. Siekdama įvertinti, ar VRI būtų veiksminga priemonė priede neišvardytų Sąjungos aktų nuostatoms dėl administracinio bendradarbiavimo įgyvendinti, Komisija gali vykdyti bandomuosius projektus. Komisija priima įgyvendinimo aktą, siekdama nuspręsti, dėl kurių Sąjungos aktų nuostatų bus vykdomas bandomasis projektas, ir nustatyti kiekvieno projekto sąlygas, visų pirma pagrindines technines funkcijas ir procedūrines priemones, reikalingas atitinkamoms administracinio bendradarbiavimo nuostatoms įgyvendinti. Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 24 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia bandomojo projekto rezultatų, įskaitant duomenų apsaugos klausimus ir veiksmingas vertimo raštu funkcijas, įvertinimą. Atitinkamais atvejais prie šio įvertinimo gali būti pridedamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kuriuo būtų iš dalies keičiamas priedas siekiant išplėsti VRI naudojimą įtraukiant atitinkamas Sąjungos aktų nuostatas.
5 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Direktyvoje 95/46/EB ir Reglamente (EB) Nr. 45/2001.
Be to, vartojamos šios apibrėžtys:
a) VRI- Komisijos sukurta elektroninė priemonė, skirta sudaryti palankesnes sąlygas valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio bei valstybių narių kompetentingų institucijų ir Komisijos administraciniam bendradarbiavimui;
b) administracinis bendradarbiavimas- valstybių narių kompetentingų institucijų tarpusavio arba valstybių narių kompetentingų institucijų ir Komisijos bendradarbiavimas keičiantis informacija ir ją tvarkant, be kita ko, teikiant pranešimus ir įspėjimus, arba teikiant tarpusavio pagalbą, be kita ko, skirtą problemoms spręsti, siekiant geriau taikyti Sąjungos teisę;
c) vidaus rinkos erdvė- vidaus rinkos teisėkūros arba funkcinė sritis, kaip apibrėžta SESV 26 straipsnio 2 dalyje, kurioje pagal šio reglamento 3 straipsnį naudojama VRI sistema;
d) administracinio bendradarbiavimo procedūra- VRI iš anksto nustatytas darbo eigos modelis, kurį taikant VRI subjektams sudaromos sąlygos palaikyti ryšį ir struktūriškai sąveikauti;
e) VRI koordinatorius- valstybės narės paskirta įstaiga pagalbinėms užduotims, būtinoms veiksmingam VRI veikimui pagal šį reglamentą, atlikti;
f) kompetentinga institucija- nacionaliniu, regioniniu ar vietos lygiu įsteigta ir VRI užregistruota įstaiga, kuri konkrečiai atsakinga už nacionalinės teisės arba priede išvardytų Sąjungos aktų taikymą vienoje ar daugiau vidaus rinkos sričių;
g) VRI subjektai- kompetentingos institucijos, VRI koordinatoriai ir Komisija;
h) VRI naudotojas- VRI subjektui pavaldus ir VRI to VRI subjekto vardu užregistruotas fizinis asmuo;
i) išorės subjektai- fiziniai arba juridiniai asmenys, išskyrus VRI naudotojus, kurie gali sąveikauti su VRI tik naudodamiesi atskiromis techninėmis priemonėmis ir laikydamiesi specialiai tam tikslui numatyto darbo eigos modelio;
j) blokavimas- techninių priemonių taikymas tokiu būdu, kad asmens duomenys taptų neprieinami VRI naudotojams per įprastinę VRI sąsają;
k) formalus užbaigimas- VRI numatytos techninės funkcijos taikymas siekiant užbaigti administracinio bendradarbiavimo procedūrą.
II SKYRIUS
SU VRI SUSIJUSIOS FUNKCIJOS IR PAREIGOS
6 straipsnis
VRI koordinatoriai
1. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną nacionalinį VRI koordinatorių, kurio pareigos yra tokios:
a)
registruoti VRI koordinatorius bei kompetentingas institucijas arba tvirtinti jų registraciją;
b)
būti pagrindiniu valstybių narių VRI subjektų kontaktiniu punktu sprendžiant dėl VRI kylančius klausimus, įskaitant informavimą apie aspektus, susijusius su asmens duomenų apsauga pagal šį reglamentą;
c)
palaikyti ryšius su Komisija dėl klausimų, susijusių su VRI, įskaitant informavimą apie aspektus, susijusius su asmens duomenų apsauga pagal šį reglamentą;
d)
teikti informaciją, mokymus ir paramą, įskaitant pagrindinę techninę pagalbą, valstybių narių VRI subjektams;
e)
pagal vykdomos kontrolės apimtį užtikrinti veiksmingą VRI veikimą, įskaitant valstybių narių VRI subjektų laiku vykdomą tinkamą reagavimą į prašymus dėl administracinio bendradarbiavimo.
2. Be to, kiekviena valstybė narė, atsižvelgdama į savo vidaus administracinę struktūrą, gali papildomai paskirti vieną ar daugiau VRI koordinatorių bet kuriai iš 1 dalyje išvardytų užduočių atlikti.
3. Valstybės narės praneša Komisijai apie pagal 1 ir 2 dalis paskirtus VRI koordinatorius ir apie jiems pavestas užduotis. Komisija išplatina tą informaciją kitoms valstybėms narėms.
4. Visi VRI koordinatoriai gali veikti kaip kompetentingos institucijos. Tokiais atvejais VRI koordinatorius turi tokias pat prieigos teises kaip kompetentinga institucija. Kiekvienas VRI koordinatorius yra duomenų valdytojas jo kaip VRI subjekto vykdomos duomenų tvarkymo veiklos atžvilgiu.
7 straipsnis
Kompetentingos institucijos
1. Kompetentingos institucijos, veikdamos per VRI naudotojus pagal administracinio bendradarbiavimo procedūras, užtikrina, kad pagal taikytiną Sąjungos aktą per kuo trumpesnį laikotarpį ir bet kuriuo atveju iki tame akte nustatyto termino būtų pateiktas tinkamas atsakymas.
2. Kompetentinga institucija kaip įrodymu gali remtis informacija, dokumentais, pažymomis, pareiškimais arba patvirtintomis originalo kopijomis, kuriuos ji gavo per VRI elektroninėmis priemonėmis, tokiu pačiu pagrindu kaip ir panašia informacija, gauta jos pačios šalyje, tais tikslais, kurie suderinami su tikslais, dėl kurių duomenys buvo iš pradžių surinkti.
3. Kiekviena kompetentinga institucija yra duomenų valdytoja jai pavaldaus VRI naudotojo vykdomos asmens duomenų tvarkymo veiklos atžvilgiu ir užtikrina, prireikus bendradarbiaudama su Komisija, kad duomenų subjektai galėtų pasinaudoti savo teisėmis pagal III ir IV skyrius.
8 straipsnis
Komisija
1. Komisija yra atsakinga už šių užduočių vykdymą:
a)
užtikrina VRI programinės įrangos ir IT infrastruktūros saugumą, prieinamumą, techninę priežiūrą ir plėtojimą;
b)
suteikia daugiakalbę sistemą, įskaitant esamas vertimo raštu funkcijas, kartu su valstybėmis narėmis rengia mokymus ir teikia pagalbos valstybėms narėms naudotis VRI tarnybos paslaugas;
c)
registruoja nacionalinius VRI koordinatorius ir suteikia jiems prieigą prie VRI;
d)
atlieka asmens duomenų tvarkymo operacijas VRI, kai tai numatyta šiame reglamente, vadovaudamasi tikslais, nustatytais priede išvardytuose taikytinuose Sąjungos aktuose;
e)
atlieka šio reglamento taikymo stebėseną ir teikia ataskaitas Europos Parlamentui, Tarybai bei Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui pagal 25 straipsnį.
2. Kad Komisija galėtų vykdyti 1 dalyje išvardytas užduotis ir parengti statistines ataskaitas, jai suteikiama teisė susipažinti su tam tikslui būtina informacija apie VRI atliekamas tvarkymo operacijas.
3. Komisija nedalyvauja administracinio bendradarbiavimo procedūrose, susijusiose su asmens duomenų tvarkymu, išskyrus atvejus, kai to reikalaujama pagal priede nurodyto Sąjungos akto nuostatą.
9 straipsnis
VRI subjektų ir naudotojų prieigos teisės
1. Tik VRI naudotojai turi prieigą prie VRI.
2. Valstybės narės paskiria VRI koordinatorius bei kompetentingas institucijas ir nurodo pastarųjų kompetencijai priskiriamas vidaus rinkos sritis. Šiame procese Komisijos vaidmuo gali būti konsultuojamojo pobūdžio.
3. Kiekvienas VRI subjektas prireikus gali suteikti ir atšaukti atitinkamas savo VRI naudotojų prieigos teises tose vidaus rinkos srityse, kurios priskiriamos jo kompetencijai.
4. Komisija ir valstybės narės įdiegia tinkamas priemones, kuriomis užtikrinama, kad VRI naudotojams būtų suteikta teisė susipažinti tik su tais VRI tvarkomais asmens duomenimis, su kuriais jiems susipažinti būtina, ir tik toje vidaus rinkos srityje ar srityse, kuriose jiems suteiktos prieigos teisės pagal 3 dalį.
5. VRI tvarkomus asmens duomenis draudžiama naudoti konkrečiam tikslui su tuo pradiniu tikslu nesuderinamu būdu, išskyrus atvejus, kai tai aiškiai numatyta nacionalinėje teisėje laikantis Sąjungos teisės.
6. Kai administracinio bendradarbiavimo procedūra apima asmens duomenų tvarkymą, teisę susipažinti su tokiais duomenimis turi tik toje procedūroje dalyvaujantys VRI subjektai.
10 straipsnis
Konfidencialumas
1. Kiekviena valstybė narė VRI subjektams ir VRI naudotojams taiko nacionalinės arba Sąjungos teisės aktais įtvirtintas profesinę paslaptį arba kitas lygiavertes konfidencialumo užtikrinimo pareigas reglamentuojančias taisykles.
2. VRI subjektai užtikrina, kad jiems pavaldūs VRI naudotojai atsižvelgtų į kitų VRI subjektų prašymus užtikrinti konfidencialų informacijos, kuria keičiamasi per VRI, tvarkymą.
11 straipsnis
Administracinio bendradarbiavimo procedūros
VRI grindžiama administracinio bendradarbiavimo procedūromis, kuriomis įgyvendinamos atitinkamų priede išvardytų Sąjungos aktų nuostatos. Atitinkamais atvejais Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus dėl priede nurodyto konkretaus Sąjungos akto arba dėl tam tikros rūšies administracinio bendradarbiavimo procedūros, kuriuose būtų išdėstytos pagrindinės techninės funkcijos ir procedūrinės priemonės, reikalingos siekiant sudaryti sąlygas atitinkamų administracinio bendradarbiavimo procedūrų veikimui, įskaitant, jei taikoma, išorės subjektų ir VRI sąveiką, kaip nurodyta 12 straipsnyje. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 24 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
12 straipsnis
Išorės subjektai
Gali būti suteikta techninių priemonių siekiant sudaryti sąlygas išorės subjektų ir VRI sąveikai, kai tokia sąveika yra:
a)
numatyta Sąjungos akte;
b)
numatyta 11 straipsnyje nurodytame įgyvendinimo akte siekiant sudaryti palankesnes sąlygas valstybių narių kompetentingų institucijų administraciniam bendradarbiavimui taikant priede išvardytų Sąjungos aktų nuostatas arba
c)
būtina prašymams pateikti, siekiant naudotis jų, kaip duomenų subjektų, teisėmis pagal 19 straipsnį.
Tokios techninės priemonės atskiriamos nuo VRI ir nesuteikia išorės subjektams prieigos prie VRI.
III SKYRIUS
ASMENS DUOMENŲ TVARKYMAS IR SAUGUMAS
13 straipsnis
Tikslo apribojimas
VRI subjektai keičiasi asmens duomenimis ir juos tvarko tik priede nurodytų Sąjungos aktų atitinkamose nuostatose apibrėžtais tikslais.
VRI pateikti duomenų subjektų duomenys naudojami tik tais tikslais, kuriais tie duomenys buvo pateikti.
14 straipsnis
Asmens duomenų saugojimas
1. VRI tvarkomi asmens duomenys VRI blokuojami iškart, kai jų nebereikia tikslui, kuriam jie buvo surinkti, priklausomai nuo kiekvienos rūšies administracinio bendradarbiavimo ypatumų ir paprastai - ne vėliau kaip šeši mėnesiai po formalaus administracinio bendradarbiavimo procedūros užbaigimo.
Tačiau jeigu priede nurodytame taikytiname Sąjungos akte numatytas ilgesnis laikotarpis, VRI tvarkomi asmens duomenys gali būti saugomi ne ilgiau kaip 18 mėnesių po oficialios administracinio bendradarbiavimo procedūros pabaigos.
2. Jei pagal priede nurodytą privalomą Sąjungos aktą reikia sukurti informacijos saugyklą, iš kurios ateityje VRI subjektai galėtų gauti informaciją, tokioje saugykloje saugomi asmens duomenys gali būti tvarkomi tol, kol jų reikia šiam tikslui, gavus duomenų subjekto sutikimą arba kai tai numatyta tame Sąjungos akte.
3. Pagal šį straipsnį blokuoti asmens duomenys tvarkomi, išskyrus jų saugojimą, tik siekiant įrodyti, kad įvyko keitimasis informacija per VRI sutikus duomenų subjektui, išskyrus atvejus, kai duomenis tvarkyti prašoma dėl svarbių priežasčių viešojo intereso tikslais.
4. Blokuoti duomenys VRI automatiškai ištrinami praėjus trejiems metams nuo oficialios administracinio bendradarbiavimo procedūros pabaigos.
5. Gavus konkretų kompetentingos institucijos prašymą ir duomenų subjekto sutikimą, asmens duomenys gali būti ištrinti iki taikytino saugojimo laikotarpio pabaigos.
6. Komisija techninėmis priemonėmis užtikrina, kad asmens duomenys būtų blokuojami, ištrinami ir pakartotinai panaudojami laikantis 3 dalies.
7. Įdiegiamos techninės priemonės siekiant skatinti VRI subjektus formaliai užbaigti administracinio bendradarbiavimo procedūras iškart po to, kai užbaigiamas keitimasis informacija, ir sudaryti VRI subjektams sąlygas į visas procedūras, kurios nepagrįstai neveikė ilgiau kaip du mėnesius, įtraukti atsakingus VRI koordinatorius.
15 straipsnis
VRI naudotojų asmens duomenų saugojimas
1. Nukrypstant nuo 14 straipsnio, VRI naudotojų asmens duomenų saugojimui taikomos šio straipsnio 2 ir 3 dalys. Tuos asmens duomenis sudaro visas vardas, pavardė bei visa šio reglamento tikslams būtina elektroninė ir kita kontaktinė informacija.
2. Su VRI naudotojais susiję asmens duomenys saugomi VRI tol, kol tie asmenys yra VRI naudotojai, ir gali būti tvarkomi siekiant tikslų, kurie yra suderinami su šio reglamento tikslais.
3. Kai fizinis asmuo nebėra VRI naudotojas, su tuo asmeniu susiję asmens duomenys techninėmis priemonėmis blokuojami trejus metus. Tie duomenys tvarkomi, išskyrus saugojimą, tik siekiant įrodyti, kad VRI įvyko keitimasis informacija, o praėjus trejiems metams - ištrinami.
16 straipsnis
Ypatingų kategorijų duomenų tvarkymas
1. Ypatingų kategorijų duomenų, nurodytų Direktyvos 95/46/EB 8 straipsnio 1 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001 10 straipsnio 1 dalyje, tvarkymas per VRI sistemą leidžiamas tik remiantis konkrečiu pagrindu, nurodytu tos direktyvos 8 straipsnio 2 ir 4 dalyse bei to reglamento 10 straipsnio 2 dalyje, ir taikant tinkamas tuose straipsniuose numatytas apsaugos priemones, kad būtų užtikrintos asmenų, kurių asmens duomenys tvarkomi, teisės.
2. VRI gali būti naudojama su nusikalstamomis veikomis, baudžiamaisiais nuosprendžiais arba saugumo priemonėmis, nurodytais Direktyvos 95/46/EB 8 straipsnio 5 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 45/2001 10 straipsnio 5 dalyje, susijusiems duomenims tvarkyti, laikantis tuose straipsniuose numatytų apsaugos priemonių, įskaitant informaciją apie drausmines, administracines ar baudžiamąsias sankcijas arba kitą informaciją, kuri būtina fizinio arba juridinio asmens gerai reputacijai nustatyti, jei tokių duomenų tvarkymas numatytas Sąjungos akte, kuriuo grindžiamas tvarkymas, arba duomenų subjektui aiškiai sutikus, laikantis Direktyvos 95/46/EB 8 straipsnio 5 dalyje nurodytų specialių apsaugos priemonių.
17 straipsnis
Saugumas
1. Komisija užtikrina, kad VRI atitiktų duomenų saugumo taisykles, Komisijos priimtas pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 22 straipsnį.
2. Komisija įgyvendina visas priemones, kurios būtinos VRI tvarkomų asmens duomenų saugumui užtikrinti, įskaitant tinkamą prieigos prie duomenų kontrolę ir nuolat atnaujinamą saugumo planą.
3. Komisija užtikrina, kad saugumo incidento atveju būtų galima patikrinti, kokius asmens duomenis, kada, kas ir kokiu tikslu tvarkė VRI.
4. VRI subjektai imasi visų procedūrinių ir organizacinių priemonių, būtinų asmens duomenų, jų tvarkomų VRI pagal Direktyvos 95/46/EB 17 straipsnį, saugumui užtikrinti.
IV SKYRIUS
DUOMENŲ SUBJEKTŲ TEISĖS IR PRIEŽIŪRA
18 straipsnis
Duomenų subjektų informavimas ir skaidrumas
1. VRI subjektai užtikrina, kad pagal Direktyvos 95/46/EB 10 ar 11 straipsnius ir pagal tą direktyvą atitinkančius nacionalinės teisės aktus duomenų subjektai kuo greičiau būtų informuoti apie jų asmens duomenų tvarkymą VRI ir kad duomenų subjektai turėtų teisę susipažinti su informacija apie savo teises ir naudojimosi jomis būdus, įskaitant duomenų valdytojo ir jo atstovo, jeigu toks yra, asmens tapatybę bei kontaktinius duomenis.
2. Komisija lengvai prieinamu būdu viešai skelbia:
a)
aiškia ir suprantama forma informaciją apie VRI pagal Reglamento (EB) Nr. 45/2001 11 ir 12 straipsnius;
b)
informaciją apie administracinio bendradarbiavimo per VRI procedūrų, nurodytų šio reglamento 11 straipsnyje, duomenų apsaugos aspektus;
c)
informaciją apie duomenų subjektų teisių išimtis arba apribojimus, nurodytus šio reglamento 20 straipsnyje;
d)
administracinio bendradarbiavimo procedūrų rūšis, pagrindines VRI funkcijas ir duomenų, kurie gali būti tvarkomi VRI, kategorijas;
e)
išsamų visų įgyvendinimo arba deleguotųjų aktų dėl VRI, priimtų remiantis šiuo reglamentu arba kitu Sąjungos aktu, sąrašą ir šio reglamento priedo suvestinę redakciją bei jo vėlesnius pakeitimus kitais Sąjungos aktais.
19 straipsnis
Teisė susipažinti su duomenimis, juos ištaisyti ir ištrinti
1. VRI subjektai užtikrina, kad duomenų subjektai galėtų veiksmingai naudotis savo teise susipažinti su VRI saugomais su jais susijusiais duomenimis ir teise ištaisyti netikslius arba neišsamius duomenis bei ištrinti neteisėtai tvarkomus duomenis pagal nacionalinės teisės aktus. Duomenis kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 dienų nuo duomenų subjekto prašymo gavimo dienos, ištaiso arba ištrina atsakingas VRI subjektas.
2. Jei gaunamas duomenų subjekto skundas dėl pagal 14 straipsnio 1 dalį užblokuotų duomenų tikslumo arba teisėtumo, šis faktas užfiksuojamas kartu su tikslia bei ištaisyta informacija.
20 straipsnis
Išimtys ir apribojimai
Valstybės narės praneša Komisijai, jei jos nacionalinės teisės aktais pagal Direktyvos 95/46/EB 13 straipsnį numato šiame skyriuje išdėstytų duomenų subjektų teisių išimtis arba apribojimus.
21 straipsnis
Priežiūra
1. Kiekvienoje valstybėje narėje paskirta nacionalinė priežiūros institucija arba institucijos, kurioms suteikti Direktyvos 95/46/EB 28 straipsnyje nurodyti įgaliojimai (toliau - nacionalinė priežiūros institucija), nepriklausomai stebi, ar jų valstybės narės VRI subjektai teisėtai tvarko asmens duomenis ir, visų pirma, užtikrina, kad šiame skyriuje išdėstytos duomenų subjektų teisės būtų saugomos laikantis šio reglamento.
2. Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas stebi ir stengiasi užtikrinti, kad Komisija, veikdama kaip VRI subjektas, asmens duomenis tvarkytų laikydamasi šio reglamento. Atitinkamai vykdomos Reglamento (EB) Nr. 45/2001 46 ir 47 straipsniuose nurodytos pareigos ir įgaliojimai.
3. Nacionalinės priežiūros institucijos ir Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas, veikdami pagal savo atitinkamą kompetenciją, užtikrina koordinuotą VRI ir VRI subjektų naudojimosi ja priežiūrą.
4. Siekiant užtikrinti koordinuotą VRI ir VRI subjektų naudojimosi ja priežiūrą, kaip nurodyta 3 dalyje, Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas prireikus gali pakviesti nacionalines priežiūros institucijas susitikti. Tokių susitikimų išlaidas padengia Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūno biuras. Prireikus šiuo tikslu galėtų būti kartu parengti išsamesni darbo metodai, įskaitant darbo tvarkos taisykles. Ne rečiau kaip kas trejus metus Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai pateikiama bendra veiklos ataskaita.
V SKYRIUS
VRI GEOGRAFINĖ TAIKYMO SRITIS
22 straipsnis
VRI naudojimas nacionaliniais tikslais
1. Valstybė narė gali naudoti VRI savo teritorijoje esančių kompetentingų institucijų administracinio bendradarbiavimo tikslais laikantis nacionalinės teisės tik tuo atveju, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
nereikia iš esmės keisti esamų administracinio bendradarbiavimo procedūrų;
b)
apie numatomą VRI naudojimą pranešta nacionalinei priežiūros institucijai, jei to reikalaujama pagal nacionalinę teisę, ir
c)
tai nedaro neigiamo poveikio veiksmingam VRI veikimui VRI naudotojų atžvilgiu.
2. Jei valstybė narė ketina sistemingai naudotis VRI nacionaliniais tikslais, apie savo ketinimą ji praneša Komisijai ir prašo išankstinio pritarimo. Komisija nagrinėja, ar įvykdytos 1 dalyje išdėstytos sąlygos. Jei būtina, ir laikantis šio reglamento, valstybė narė ir Komisija sudaro susitarimą, kuriame, inter alia, nustatomos techninės, finansinės ir organizacinės priemonės dėl sistemos naudojimo nacionaliniais tikslais, įskaitant VRI sistemos subjektų atsakomybę.
23 straipsnis
Keitimasis informacija su trečiosiomis šalimis
1. Pagal šį reglamentą VRI subjektai Sąjungoje ir jų partneriai trečiojoje šalyje gali keistis informacija, įskaitant asmens duomenis, per VRI sistemą tik tuo atveju, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
informacija tvarkoma pagal priede nurodyto Sąjungos akto nuostatą ir jai lygiavertę trečiosios šalies teisės nuostatą;
b)
informacija keičiamasi arba ji teikiama laikantis tarptautinio susitarimo, kuriuo numatomas:
i)
priede nurodyto Sąjungos akto nuostatos taikymas trečiojoje šalyje,
ii)
VRI naudojimas ir
iii)
tokio keitimosi principai bei sąlygos ir
c)
atitinkama trečioji šalis užtikrina tinkamą asmens duomenų apsaugą pagal Direktyvos 95/46/EB 25 straipsnio 2 dalį, įskaitant tinkamas apsaugos priemones, kurias taikant užtikrinama, kad VRI tvarkomi asmens duomenys būtų naudojami tik tam tikslui, dėl kurio jais buvo keičiamasi pradžioje, ir Komisija priėmė sprendimą pagal Direktyvos 95/46/EB 25 straipsnio 6 dalį.
2. Jei Komisija yra viena iš VRI subjektų, VRI keitimuisi asmens duomenimis su jos partneriais trečiojoje šalyje taikomos Reglamento (EB) Nr. 45/2001 9 straipsnio 1 ir 7 dalys.
3. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje skelbia ir atnaujina trečiųjų šalių, su kuriomis leidžiama keistis informacija, įskaitant asmens duomenis, pagal 1 dalį, sąrašą.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
24 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - komitetas, kaip apibrėžta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
25 straipsnis
Stebėsena ir ataskaitų teikimas
1. Komisija kasmet Europos Parlamentui ir Tarybai teikia VRI sistemos veikimo ataskaitą.
2. Komisija ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 5 d. ir po to kas penkerius metus Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnui teikia ataskaitą dėl asmens duomenų apsaugos VRI sistemoje aspektų, įskaitant duomenų saugumą.
3. Siekiant parengti 1 ir 2 dalyse nurodytas ataskaitas valstybės narės Komisijai pateikia svarbią informaciją apie šio reglamento taikymą, įskaitant informaciją apie tai, kaip praktiškai taikomi šiame reglamente nustatyti duomenų apsaugos reikalavimai.
26 straipsnis
Sąnaudos
1. VRI plėtojimo, propagavimo, veiklos ir techninės priežiūros sąnaudos padengiamos iš Europos Sąjungos bendrojo biudžeto, nedarant poveikio 22 straipsnio 2 dalyje numatytai tvarkai.
2. Jei Sąjungos akte nenustatyta kitaip, VRI veiklos nacionaliniu lygiu sąnaudas, įskaitant mokymui ir VRI administravimui nacionaliniu lygiu reikalingų žmogiškųjų išteklių, propagavimo ir techninės pagalbos (pagalbos tarnybos) veiklos sąnaudas, padengia kiekviena valstybė narė.
27 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas 2008/49/EB panaikinamas.
28 straipsnis
Veiksmingas taikymas
Valstybės narės imasi visų būtinų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad jų VRI subjektai veiksmingai taikytų šį reglamentą.
29 straipsnis
Išimtys
1. Nepaisant šio reglamento 4 straipsnio, VRI bandomasis projektas, pradėtas 2011 m. gegužės 16 d. siekiant išbandyti, ar VRI sistema yra tinkama 1996 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 96/71/EB dėl darbuotojų komandiravimo paslaugų teikimo sistemoje (12) 4 straipsniui įgyvendinti, gali būti toliau vykdomas remiantis tvarka, nustatyta iki šio reglamento įsigaliojimo.
2. Nepaisant šio reglamento 8 straipsnio 3 dalies ir 12 straipsnio pirmos dalies a ir b punktų, siekiant per VRI įgyvendinti SOLVIT rekomendacijoje nustatytas administracinio bendradarbiavimo nuostatas, Komisija gali toliau dalyvauti administracinio bendradarbiavimo procedūrose ir esamoje išorės subjektams skirtoje struktūroje remiantis tvarka, nustatyta iki šio reglamento įsigaliojimo. Šio reglamento 14 straipsnio 1 dalyje nurodytas laikotarpis yra 18 mėnesių asmens duomenims, tvarkomiems VRI SOLVIT rekomendacijos tikslais.
3. Nepaisant šio reglamento 4 straipsnio 1 dalies, Komisija gali pradėti bandomąjį projektą, kad įvertintų, ar VRI yra veiksminga, ekonomiškai efektyvi ir vartotojui patogi priemonė 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (13) 3 straipsnio 4, 5 ir 6 dalims įgyvendinti. Ne vėliau kaip po dvejų metų nuo to bandomojo projekto pradžios Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje nurodytą įvertinimą, kuris taip pat apima administracinio bendradarbiavimo Bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje sistemoje, nustatytoje pagal 2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą, bendradarbiavimo (Reglamentas dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje) (14) ir VRI sąveiką.
4. Nepaisant šio reglamento 14 straipsnio 1 dalies, šioje srityje toliau laikomasi visų ne ilgesnių kaip 18 mėnesių laikotarpių, dėl kurių nuspręsta remiantis Direktyvos 2006/123/EB 36 straipsnio nuostatomis, susijusiomis su administraciniu bendradarbiavimu pagal jos VI skyrių.
30 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2012 m. spalio 25 d.