PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. prosince 2014
o uznání Japonska podle směrnice 2008/106/ES Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům
(oznámeno pod číslem C(2014) 9590)
(Text s významem pro EHP)
(2014/935/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (1), a zejména na čl. 19 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2008/106/ES mohou členské státy rozhodnout, zda potvrdí odpovídající průkazy způsobilosti námořníků vydané třetími zeměmi za předpokladu, že dotčená třetí země je uznána Komisí. Uvedené třetí země musí splňovat všechny požadavky Úmluvy Mezinárodní námořní organizace (IMO) o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (dále jen „úmluva STCW“) v pozměněném znění.
(2)
Dopisem ze dne 13. května 2005 Kyperská republika požádala o uznání Japonska. Na základě této žádosti Komise kontaktovala japonské orgány s cílem posoudit systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti, aby ověřila, zda Japonsko splňuje všechny požadavky úmluvy STCW a zda byla přijata vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti. Bylo vysvětleno, že posouzení by vycházelo z výsledků vyšetřovací inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost. Po dlouhých jednáních ohledně právního rámce Evropské unie japonské orgány přijaly inspekční cestu dopisem ze dne 8. března 2011. Komise poté přistoupila k posouzení systémů výcviku a vydávání průkazů způsobilosti v Japonsku, které vycházelo z výsledků inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v únoru 2012 a z odpovědi japonských orgánů ze dne 10. ledna 2014 na žádost ze dne 25. října 2012 o dobrovolný plán nápravných opatření.
(3)
Z posouzení nevyplynuly vážné obavy, nicméně odhalilo některé oblasti vyžadující pozornost. Zejména jde o to, že systém norem kvality námořní správy a námořních vzdělávacích a výcvikových institucí neuplatňoval některé postupy. Osnovy a praktický výcvik stanovené vnitrostátními normami nezajistily dosažení předepsaných norem způsobilosti pro kurzy „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(4)
Japonské právní předpisy umožňovaly uchazeči o průkaz způsobilosti dokončit námořní službu na palubě lodí o nižší tonáži nebo hnacím výkonu, než je limit odpovídající průkazu, který má být vydán, nebo na palubě rybářských plavidel nebo lodí pobřežní stráže. S cílem zajistit, aby tento typ námořní služby odpovídal průkazu způsobilosti, o který bylo požádáno, a aby byly během námořní služby získány všechny odpovídající dovednosti, uplatnily správní orgány některá kritéria na uchazeče, kteří absolvovali 12 měsíců námořní služby v rámci schváleného výcvikového programu. Nicméně z analýzy dokumentace, kterou poskytly japonské orgány, vyplynulo, že tyto správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby uchazeči, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, získali během této námořní služby všechny odpovídající dovednosti. Rovněž se ukázalo, že správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby bylo během této námořní služby nabyto všech odpovídajících dovedností v případě prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti pro všechny uchazeče.
(5)
Správní orgány požadovaly po uchazečích, kteří absolvovali schválenou 12měsíční námořní službu v rámci výcvikového programu, dokončení schváleného vzdělávání, pokud měli zájem požádat o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni. Ukázalo se však, že správní orgány dokončení schváleného vzdělávání před požádáním o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni nepožadovaly po uchazečích, kteří absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců.
(6)
Dopisem ze dne 5. června 2014 Komise vyzvala japonské orgány, aby poskytly nezbytné objasnění týkající se otázek, které vyvstaly v rámci posouzení na základě příslušné dokumentace. Dne 4. srpna 2014 japonské orgány předložily svou odpověď.
(7)
V uvedené odpovědi japonské orgány poskytly dokumenty dokládající, že na všechny chybějící postupy se nyní vztahuje systém norem kvality. Kromě toho byly vypracovány nové právní předpisy a modernizována zařízení, takže již uplatňují chybějící normy týkající se kurzů „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(8)
Co se týče ověření toho, že v případě uchazečů, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, a těch, kteří požádali o prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti, námořní služba odpovídá požadovanému průkazu způsobilosti a že je při ní nabyto všech odpovídajících dovedností, japonské orgány uvedly, že uplatňují kritéria pro udělení průkazů způsobilosti a prodloužení a rozšíření jeho platnosti ve vztahu k rozměru lodě, plavební oblasti a vykonávané funkci. Poskytnutými informacemi však nebylo toto uplatňování dostatečně prokázáno.
(9)
Pokud jde o dokončení schváleného vzdělání uchazečů, kteří požádali o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni a absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců, japonské orgány uvedly, že splňují příslušné požadavky úmluvy STCW. Poskytnutými informacemi však nebylo splnění požadavků dostatečně prokázáno.
(10)
I když odůvodnění, pokud jde o poslední dva body, nerozptylují zcela obavy, které byly vyjádřeny v průběhu posuzování, o celkové úrovni dodržování požadavků úmluvy STCW na výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků ze strany Japonska není pochyb.
(11)
Konečné výsledky posouzení prokazují, že Japonsko splňuje požadavky úmluvy STCW a že přijalo vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
(12)
Členským státům byla předána zpráva o výsledcích posouzení.
(13)
Opatření stanovené tímto rozhodnutím je v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Japonsko uznává, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. prosince 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. gruodžio 17 d.
dėl Japonijos jūrininkų rengimo ir atestavimo sistemų pripažinimo pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/106/EB
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 9590)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/935/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo (1), ypač į jos 19 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
pagal Direktyvą 2008/106/EB valstybės narės gali nuspręsti patvirtinti trečiųjų šalių išduotus atitinkamus jūrininkų atestatus, jeigu Komisija yra pripažinusi tą trečiąją šalį. Tos trečiosios šalys turi atitikti visus 1978 m. Tarptautinės jūrų organizacijos konvencijos dėl jūrininkų rengimo, atestavimo ir budėjimo normatyvų (JRAB konvencija) reikalavimus su pakeitimais;
(2)
2005 m. gegužės 13 d. raštu Kipro Respublika pateikė Japonijos pripažinimo prašymą. Gavusi šį prašymą, Komisija kreipėsi į Japonijos valdžios institucijas, norėdama įvertinti jų jūrininkų rengimo ir atestavimo sistemą ir patikrinti, ar Japonija laikosi visų JRAB konvencijos reikalavimų ir ar imtasi tinkamų priemonių siekiant užkirsti kelią su atestatais susijusiam sukčiavimui. Buvo paaiškinta, kad vertinimas bus grindžiamas faktų tikrinimo, kurį atliks Europos jūrų saugumo agentūros ekspertai, rezultatais. Po ilgų diskusijų apie Europos Sąjungos teisinius pagrindus Japonijos valdžios institucijos 2011 m. kovo 8 d. raštu sutiko priimti tikrintojus. Tuomet Komisija, remdamasi Europos jūrų saugumo agentūros ekspertų 2012 m. vasario mėn. atlikto tikrinimo rezultatais ir Japonijos valdžios institucijų 2014 m. sausio 10 d. atsakymu į 2012 m. spalio 25 d. prašymą pateikti savanorišką taisomųjų veiksmų planą, ėmėsi vertinti Japonijoje veikiančią jūrininkų rengimo ir atestavimo sistemą;
(3)
vertinant nerasta jokių didelių problemų, tačiau nustatyta, kad kai kurių sričių klausimus reikia išnagrinėti atidžiau. Visų pirma, jūrų laivybos administracijos ir jūrininkų rengimo įstaigų kokybės standartų sistema neaprėpė kai kurių procesų. Be to, nacionaliniuose standartuose nustatytomis mokymo programomis ir praktiniu mokymu nebuvo užtikrinami tam tikri gyvybės gelbėjimo ir gaisro gesinimo kursams nustatyti kompetencijos standartai;
(4)
atestato siekiantys asmenys pagal Japonijos teisės aktus galėjo tarnybą jūroje atlikti laivuose, kurių tonažo arba variklių galios riba yra mažesnė už atestatui, kurį ketinama išduoti, galiojančią ribą, arba žūklės laivuose ar pakrantės apsaugos tarnybos laivuose. Siekdama užtikrinti, kad tokio tipo tarnyba jūroje būtų susijusi su atestatu, kurio prašoma, ir kad atliekant tarnybą jūroje būtų gauti visi reikalingi gebėjimai, pagal patvirtintą rengimo programą 12 mėnesių tarnybą jūroje baigusiems kandidatams administracija taikė tam tikrus kriterijus. Tačiau išnagrinėjus Japonijos valdžios institucijų pateiktus dokumentus aiškėja, kad administracija neužtikrino, kad 36 mėnesių tarnybą jūroje baigusių kandidatų tokio tipo tarnyba jūroje būtų susijusi su atestatu, kurio prašoma, ir kad atlikdami tą tarnybą jūroje jie būtų gavę visus reikalingus gebėjimus. Be to, paaiškėjo, kad administracija neužtikrino, kad visų tarnybą jūroje baigusių kandidatų, siekusių atnaujinti savo atestatų galiojimą arba gauti aukštesnės kvalifikacijos atestatą, tokio tipo tarnyba jūroje būtų susijusi su atestatu, kurio prašoma, ir kad atlikdami tą tarnybą jūroje jie būtų gavę visus reikalingus gebėjimus;
(5)
galiausiai, administracija reikalavo, kad kandidatai, pagal patvirtintą rengimo programą atlikę patvirtintą 12 mėnesių tarnybą jūroje, užbaigtų patvirtintą mokymą, kad galėtų prašyti veiklos lygio atestato. Tačiau paaiškėjo, kad administracija nereikalavo, kad 36 mėnesių tarnybą jūroje atlikę kandidatai taip pat užbaigtų patvirtintą mokymą, kad galėtų prašyti veiklos lygio atestato;
(6)
2014 m. birželio 5 d. Komisija Japonijos valdžios institucijas paragino pateikti vertinime iškeltų klausimų paaiškinimus ir juos pagrįsti atitinkamais dokumentais. Savo atsakymą Japonijos valdžios institucijos atsiuntė 2014 m. rugpjūčio 4 d.;
(7)
atsakyme Japonijos valdžios institucijos pateikė dokumentus, kuriais įrodoma, kad kokybės standartų sistema dabar aprėpia visus trūkstamus procesus. Jos taip pat parengė naujų teisės aktų projektus ir patobulino įrenginius, kad būtų įtraukti trūkstami gyvybės gelbėjimo ir gaisro gesinimo kursų standartai;
(8)
dėl administracijos vykdomo tikrinimo, ar tarnyba jūroje susijusi su atestatu, kurio prašoma, ir ar atlikdami tarnybą jūroje kandidatai, baigę 36 mėnesių tarnybą jūroje, ir kandidatai, siekę atnaujinti savo atestatų galiojimą arba gauti aukštesnės kvalifikacijos atestatą, gavo visus reikalingus gebėjimus, Japonijos valdžios institucijos nurodė, kad taiko atestatų išdavimo, aukštesnės kvalifikacijos atestatų išdavimo ir atestatų atnaujinimo kriterijus, susijusius su laivo dydžiu, navigacijos rajonu ir atliktomis užduotimis. Tačiau, remiantis pateikta informacija, negauta pakankamai tokių kriterijų taikymo įrodymų;
(9)
dėl reikalavimo, kad 36 mėnesių tarnybą jūroje atlikę kandidatai, prašantys veiklos lygio atestato, užbaigtų patvirtintą mokymą, Japonijos valdžios institucijos nurodė, kad laikosi atitinkamų JRAB konvencijos reikalavimų. Tačiau, remiantis pateikta informacija, negauta pakankamai tokio reikalavimų laikymosi įrodymų;
(10)
remiantis pateiktais dviejų paskutinių punktų paaiškinimais, vertinime pareikštos abejonės visiškai neišsklaidomos, tačiau nekyla abejonių, kad JRAB konvencijoje nustatytų jūrininkų rengimo ir atestatų jiems išdavimo reikalavimų Japonija apskritai laikosi;
(11)
remiantis galutiniais vertinimo rezultatais, Japonija laikosi JRAB konvencijos reikalavimų ir ėmėsi reikiamų priemonių, kad užkirstų kelią su atestatais susijusiam sukčiavimui;
(12)
vertinimo rezultatų ataskaita pateikta valstybėms narėms;
(13)
šiame sprendime numatyta priemonė atitinka Jūrų saugumo ir teršimo iš laivų prevencijos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Įgyvendinant Direktyvos 2008/106/EB 19 straipsnį pripažįstamos Japonijos jūrininkų rengimo ir atestavimo sistemos.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 17 d.