NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 462/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (4) vyžaduje, aby ratingové agentury dodržovaly pravidla chování, jejichž cílem je zmírnění možných střetů zájmů, a zajistily vysokou kvalitu a dostatečnou transparentnost ratingů a ratingového procesu. V důsledku změn zavedených nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2011 (5) získal Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (6) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) pravomoc provádět registraci ratingových agentur a vykonávat nad nimi dohled. Toto nařízení stávající právní úpravu ratingových agentur doplňuje. Některé nejdůležitější otázky, jako například střety zájmů vyplývající z obchodního modelu ratingu placeného emitentem a zveřejňování u strukturovaných finančních nástrojů, již byly řešeny a poté, co bude tato úprava v platnosti přiměřeně dlouhou dobu, bude nutné posoudit, zda tyto otázky řeší zcela. Současná krize státního dluhu mezitím zvýraznila potřebu přezkoumat požadavky na průhlednost, procesní požadavky a termíny zveřejňování konkrétně pro ratingy států.
(2)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. června 2011 o ratingových agenturách: budoucí perspektivy (7) požaduje zvýšenou regulaci ratingových agentur. Rada pro hospodářské a finanční záležitosti na svém neformálním zasedání ve dnech 30. září a 1. října 2010 potvrdila, že je třeba dále se snažit o vyřešení řady otázek týkajících se ratingových činností, včetně rizika nadměrného spoléhání se na ratingy a rizika střetů zájmů vyplývajícího z modelu odměňování ratingových agentur. Evropská rada dne 23. října 2011 dospěla k závěru, že je třeba dosáhnout pokroku při omezování nadměrného spoléhání se na ratingy.
(3)
Na mezinárodní úrovni vydala Rada pro finanční stabilitu, jejímž členem je Evropská centrální banka (ECB), dne 20. října 2010 zásady pro omezování spoléhání se státních orgánů a finančních institucí na ratingy (dále jen „zásady RFS“). Zásady RFS v listopadu 2010 schválila vrcholná schůzka skupiny G-20 v Soulu. Je proto vhodné, aby odvětvové příslušné orgány posuzovaly postupy účastníků trhu a motivovaly je ke zmírňování dopadu jejich postupů. O motivačních opatřeních by měly rozhodovat odvětvové příslušné orgány. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl, případně ve spolupráci s evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (8) a evropským orgánem dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (9), v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 a v rámci tohoto nařízení podniknout kroky k usnadnění sbližování postupů dohledu.
(4)
Ratingové agentury by měly investory upozorňovat na pravděpodobnost selhání ratingů a ratingových výhledů, které vycházejí z údajů o historické výkonnosti uveřejněných centrálním archivem vytvořeným Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(5)
Podle zásad RFS by si „centrální banky měly udělat vlastní úsudek o úvěrových rizicích finančních nástrojů, které přijímají v rámci operací na trhu, ať už jako kolaterál nebo pro přímé nákupy. Politiky centrálních bank by se měly vyhýbat mechanickým přístupům, které by mohly vést ke zbytečně prudkým a rozsáhlým změnám ve způsobilosti finančních nástrojů a v úrovni srážek (haircuts), jež by mohla zesílit lavinové efekty“. ECB navíc ve svém stanovisku ze dne 2. dubna 2012 uvedla, že se zavazuje k podpoře společného cíle, tedy omezování nadměrného spoléhání se na ratingy. V tomto ohledu předkládá ECB pravidelně zprávy o různých opatřeních, která Eurosystém přijal s cílem omezit spoléhání se na ratingy. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má ECB předkládat výroční zprávu o činnosti Evropského systému centrálních bank (ESCB) a o měnové politice za uplynulý i běžný rok Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a také Evropské radě. Prezident ECB má tuto zprávu předložit Evropskému parlamentu, který na jejím základě může zahájit obecnou rozpravu, a Radě. ECB by v těchto zprávách mohla dále popsat, jak uplatňuje zásady RFS, a rovněž alternativní mechanismy hodnocení, které používá.
(6)
Unie v první fázi pracuje na přezkumu toho, zda odkazy na ratingy v právních předpisech Unie vedou nebo by mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na tyto ratingy, a ve druhé fázi na přezkumu všech odkazů na ratingy pro regulatorní účely s cílem je všechny odstranit do roku 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativní způsoby hodnocení úvěrového rizika.
(7)
Význam ratingových výhledů pro investory a emitenty a jejich účinky na trhy jsou srovnatelné s významem a účinky ratingů. Proto by měly všechny požadavky nařízení (ES) č. 1060/2009, jejichž cílem je zajistit, aby byly veškeré ratingové úkony přesné, transparentní a bez střetu zájmů, platit i pro ratingové výhledy. V souladu se stávající dohledovou praxí řada požadavků uvedeného nařízení platí i pro ratingové výhledy. Toto nařízení by mělo vyjasnit pravidla a poskytnout právní jistotu zavedením definice ratingových výhledů a objasněním, která konkrétní ustanovení se na tyto výhledy vztahují. Definice ratingových výhledů by měla rovněž zahrnout stanoviska týkající se pravděpodobného směru vývoje ratingu v krátkodobém horizontu, která se běžně označují jako úvěrové signály (credit watches).
(8)
Ve střednědobém výhledu by měla být posouzena další opatření pro odstranění odkazů na ratingy pro regulatorní účely z finančních předpisů a zamezení hodnocení rizik spojených s aktivy pomocí ratingů. Prozatím jsou však ratingové agentury důležitými účastníky finančního trhu. V důsledku toho má nezávislost a integrita ratingových agentur a jejich ratingové činnosti zvláštní význam jako záruka jejich důvěryhodnosti vzhledem k účastníkům trhu, zejména investorům a jiným uživatelům ratingů. Nařízení (ES) č. 1060/2009 stanoví, že ratingové agentury podléhají registraci a dohledu, neboť jejich služby mají významný vliv na veřejný zájem. Ratingy, na rozdíl od investičního průzkumu, nejsou pouhé názory na hodnotu nebo cenu finančního nástroje nebo finančního závazku. Ratingové agentury nejsou pouhými finančními analytiky nebo investičními poradci. Ratingové agentury mají regulační hodnotu pro regulované investory, jako jsou například úvěrové instituce, pojišťovny a jiní institucionální investoři. Ačkoli je motivace k nadměrnému spoléhání se na ratingy postupně snižována, investiční rozhodnutí se stále ratingy řídí, zejména z důvodu informačních asymetrií a pro účely efektivnosti. V této souvislosti musí být ratingové agentury nezávislé a musí jako takové být vnímány účastníky trhu a metody jejich hodnocení musí být průhledné a jako takové musí být i vnímány.
(9)
Mělo by být omezeno nadměrné spoléhání se na ratingy a postupně by se měly odstranit všechny automatické následky vyplývající z ratingů. Úvěrové instituce a investiční firmy by měly být motivovány k zavedení vnitřních postupů pro vlastní hodnocení úvěrového rizika a měly by investory vybízet k provádění hloubkového hodnocení. V tomto kontextu toto nařízení stanoví, že by se finanční instituce neměly spoléhat na ratingy výhradně či mechanicky. Tyto instituce by proto neměly uzavírat smlouvy, podle nichž by se výhradně či mechanicky spoléhaly na ratingy, a neměly by je ve smlouvách používat jako jediné kritérium pro posuzování bonity investic či rozhodování o tom, zda investovat či se investic zbavit.
(10)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 již stanovilo první soubor opatření k řešení otázky nezávislosti a integrity ratingových agentur a jejich ratingové činnosti. Cíl zaručit nezávislost ratingových agentur a cíl zjistit a zvládnout případné střety zájmů, které by mohly nastat, a pokud možno se jim vyhnout, byl již základem několika ustanovení uvedeného nařízení. Výběr a odměňování ratingových agentur hodnocenou osobou (v obchodním modelu ratingu placeného emitentem) vyvolává inherentní střety zájmů. V rámci tohoto modelu mají ratingové agentury motivaci vydávat příliš tolerantní ratingy emitenta za účelem zajištění dlouhodobého obchodního vztahu, aby si zaručily příjmy nebo zajistily další práci a příjmy. Navíc vztahy mezi akcionáři ratingových agentur a hodnocenými osobami mohou způsobit střety zájmů, které stávající pravidla dostatečně neřeší. V důsledku toho mohou být ratingy vydané v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem vnímány jako ratingy, které vyhovují emitentovi, spíše než jako ratingy, které potřebuje investor. Je nezbytné posílit podmínky nezávislosti platné pro ratingové agentury za účelem zvýšení úrovně důvěryhodnosti ratingů vydaných v rámci obchodního modelu ratingu placeného emitentem.
(11)
V zájmu posílení hospodářské soutěže na trhu, jemuž dominují tři ratingové agentury, by měla být přijata opatření na podporu využívání malých ratingových agentur. V nedávné době se obecnou praxí emitentů nebo spřízněných třetích osob stalo zadávání ratingu dvěma nebo více ratingovým agenturám, a proto by emitent nebo spřízněná třetí osoba v případě, že hodlá zadat dva a více ratingů, měl zvážit možnost pověřit vydáním ratingu alespoň jednou ratingovou agenturou, jejíž celkový tržní podíl nepřesahuje 10 % a kterou by mohl vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo osoby.
(12)
Na ratingovém trhu se ukazuje, že ratingové agentury a hodnocené osoby obvykle vstupují do dlouhodobých vztahů. To zvyšuje riziko nadstandardních vztahů, neboť ratingové agentury se mohou stát příliš nakloněné přáním hodnocené osoby. Za těchto okolností by mohla být časem zpochybněna nestrannost ratingových agentur. Ratingové agentury jednající z pověření podnikového emitenta, který je platí, mají motivaci vydávat nadměrně příznivé ratingy této hodnocené osoby nebo jejích dluhových nástrojů za účelem udržení obchodního vztahu s tímto emitentem. Na emitenty také působí stimuly ve prospěch dlouhodobých vztahů, například efekt uzamčení, kdy se emitent vyhýbá změně ratingové agentury, neboť by to mohlo vyvolat obavy investorů o bonitu emitenta. Tento problém byl již zjištěn v nařízení (ES) č. 1060/2009, které po ratingových agenturách požadovalo použití mechanismu rotace, který by zajistil postupné změny v analytických týmech a ratingových výborech, aby nebyla ohrožena nezávislost ratingových analytiků a osob schvalujících ratingy. Úspěch těchto pravidel ovšem do značné míry závisel na zásadách chování uvnitř ratingové agentury, totiž na skutečné nezávislosti a profesionalitě zaměstnanců ratingové agentury ve vztahu k obchodním zájmům samotné ratingové agentury. Tato pravidla nebyla vytvořena tak, aby třetím stranám poskytovala dostatečnou záruku, že střety zájmů vyplývající z dlouhodobých vztahů budou efektivně zmírněny a že jim bude zabráněno. Lze toho dosáhnout omezením lhůty, během níž může ratingová agentura nepřetržitě poskytovat ratingy téhož emitenta nebo jeho dluhových nástrojů. Stanovení maximálního trvání smluvního vztahu mezi emitentem, který je hodnocen nebo který vydal hodnocené dluhové nástroje, a ratingovou agenturou by mělo odstranit motivaci pro vydávání příznivých ratingů ve vztahu k tomuto emitentovi. Navíc požadavek na rotaci ratingových agentur jako normální a pravidelnou tržní praxi by měl rovněž účinně zmírnit problém efektu uzamčení. Rotace ratingových agentur by měla mít kladné účinky na ratingový trh, neboť usnadní vstup nových účastníků na trh a stávajícím ratingovým agenturám nabídne příležitost rozšířit jejich podnikání do nových oblastí.
(13)
Je však důležité koncipovat provádění mechanismu rotace takovým způsobem, aby jeho přínosy byly výrazně větší než jeho možné negativní dopady. Časté rotace by například mohly zvyšovat náklady emitentů a ratingových agentur, protože náklady spojené s ratingem nové osoby nebo nového finančního nástroje jsou obvykle vyšší než náklady na sledování již vydaného ratingu. Navíc jakýkoliv subjekt potřebuje k tomu, aby se zavedl jako ratingová agentura, ať už vyplňující mezeru na trhu či pokrývající všechny druhy aktiv, značné množství času a zdrojů. Mimoto neustálá rotace ratingových agentur by mohla mít podstatný vliv na kvalitu a kontinuitu ratingů. Stejně důležité je, aby byl mechanismus rotace prováděn s dostačujícími zárukami, aby měl trh možnost postupně se přizpůsobit dříve, než bude mechanismus v budoucnosti případně posílen. To lze provést omezením oblasti působnosti mechanismu na resekuritizace, což je omezený zdroj financování bank, přičemž by bylo možné, aby již vydané ratingy byly sledovány na vyžádání i poté, co se rotace stane závaznou. Obecně by tedy rotace měla ovlivnit pouze nové resekuritizace, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce. Komise by měla prověřit, zda je vhodné omezený mechanismus rotace zachovat nebo jej uplatnit i na jiné druhy aktiv, a je-li tomu tak, zda jiné druhy aktiv vyžadují odlišné zacházení, například pokud jde o maximální dobu trvání smluvního vztahu. Pokud je mechanismus rotace zřízen pro jiné druhy aktiv, měla by Komise posoudit, zda je nutné zavést povinnost ratingových agentur poskytnout na konci maximální doby trvání smluvního vztahu nastupující ratingové agentuře informace o emitentovi a hodnocených finančních nástrojích (předávací dokumentace).
(14)
Je vhodné zavést rotaci na trh s ratingem resekuritizací. Předně právě tento segment evropského sekuritizačního trhu nevykazuje od počátku finanční krize dostatečné výsledky, a nutnost řešit střety zájmů je tedy u něj nejnaléhavější. A dále, zatímco v případě dluhových nástrojů vydaných například podniky závisí úvěrové riziko do značné míry na schopnosti emitenta plnit dluhovou službu, u resekuritizací je úvěrové riziko obecně spojeno s jednotlivými transakcemi. Pokud tedy vznikne resekuritizace, nehrozí velké nebezpečí, že se v případě najmutí nové ratingové agentury ztratí informace. Jinými slovy, ačkoliv v současné době působí na trhu s ratingem resekuritizací pouze omezený počet ratingových agentur, je tento trh přirozeněji otevřen hospodářské soutěži a mechanismus rotace by mohl být hnací silou jeho dynamizace. Konečně, trh s ratingem resekuritizací je sice ovládán několika velkými ratingovými agenturami, ale i jiné subjekty získávají v této oblasti odborné znalosti a zkušenosti.
(15)
Pravidelná rotace ratingových agentur, které vydávají ratingy resekuritizací, by měla přinést větší různorodost do posuzování bonity. Početnější a různé názory, perspektivy a metodiky používané ratingovými agenturami by měly vést k větší různorodosti ratingů a v konečném důsledku k lepšímu posouzení bonity resekuritizací. Aby tato různorodost hrála roli a aby se předešlo vzájemné solidárnosti původců a ratingových agentur, musí být maximální doba, po kterou je ratingové agentuře dovoleno hodnotit resekuritizace stejného původce, omezena na úrovni, která zaručí pravidelné nové posuzování bonity. Z těchto hledisek a z potřeby zajistit určitou kontinuitu přístupu k ratingům vyplývá, že vhodná lhůta činí čtyři roky. Jsou-li vydáním ratingu pověřeny alespoň čtyři ratingové agentury, bylo cílů mechanismu rotace již dosaženo, takže by se požadavek na rotaci neměl uplatňovat. Má-li být zajištěna skutečná hospodářská soutěž, měla by tato výjimka platit pouze pro případy, kdy nejméně čtyři pověřené ratingové agentury vydávají rating pro určitý podíl nevypořádaných finančních nástrojů původce.
(16)
Středem struktury mechanismu rotace pro resekuritizace by měl být původce. Resekuritizace se vydávají prostřednictvím účelových subjektů, jež nemají velkou kapacitu pro plnění dluhové služby. Pokud by byl tedy středem struktury rotace emitent, byl by tento mechanismus neúčinný. Opačně pak platí, že pokud by byl středem struktury rotace sponzor, výjimka by platila téměř vždy.
(17)
Mechanismus rotace by mohl být důležitým nástrojem ke zmenšování překážek, které brání ve vstupu na trh s ratingem resekuritizací. Současně může být ovšem v důsledku mechanismu rotace pro nové účastníky trhu obtížnější získat na něm pevnou pozici, jelikož si nebudou moci udržet klienty. Pro malé ratingové agentury je tedy vhodné zavést výjimku z mechanismu rotace.
(18)
Aby byl mechanismus rotace účinný, musí být prosazován důvěryhodně. Požadavek rotace by nevedl k dosažení svých cílů, kdyby odcházející ratingová agentura měla za příliš krátkou dobu znovu dovoleno vydávat rating pro resekuritizace téhož původce. Je tudíž důležité stanovit vhodnou lhůtu, během níž odcházející ratingová agentura nemůže být pověřena opětovným hodnocením resekuritizací téhož původce. Tato lhůta by měla být dostatečně dlouhá, aby umožnila přicházející ratingové agentuře účinně poskytovat své ratingové služby, zajistila, že resekuritizace budou skutečně vystaveny novému zkoumání v rámci jiného přístupu, a zaručila, že ratingy vydané novou ratingovou agenturou budou vykazovat dostatečnou kontinuitu. Má-li však mechanismus rotace řádně fungovat, je délka lhůty rovněž omezena počtem dostupných ratingových agentur, které mají dostatečné odborné znalosti v oblasti resekuritizací. Lhůta by proto měla být přiměřeně dlouhá, měla by se obecně rovnat délce smlouvy odcházející ratingové agentury, jejíž doba platnosti uplynula, ale neměla by překročit čtyři roky.
(19)
Požadovat pravidelnou rotaci ratingových agentur je přiměřené sledovanému cíli. Tento požadavek platí pouze pro registrované ratingové agentury, které jsou regulované a které poskytují službu dotýkající se veřejného zájmu (ratingy, které lze využít pro regulatorní účely) podle modelu ratingu placeného emitentem a pro určité druhy aktiv (resekuritizace). Výsada poskytování služeb, které jsou uznávány jako významný faktor regulace trhu finančních služeb, a získání povolení pro výkon této funkce s sebou nese nutnost plnit určité povinnosti, aby byla za všech okolností zaručena nezávislost a vnímání nezávislosti. Ratingová agentura, která nesmí vydávat rating pro resekuritizace určitého původce, by měla stále moci vydávat rating pro resekuritizace jiných původců i rating pro jiné druhy aktiv. Na trhu, na němž pro všechny účastníky platí pravidlo rotace, vzniknou obchodní příležitosti, neboť všechny ratingové agentury budou muset rotovat. Ratingové agentury navíc vždy mohou vydávat nevyžádané ratingy pro resekuritizace téhož původce a využívat při tom svých zkušeností. Nevyžádané ratingy nejsou omezeny obchodním modelem ratingu placeného emitentem, a tudíž jsou teoreticky méně ovlivněné možnými střety zájmů. Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou a požadavek na využívání více než jedné ratingové agentury představují i pro klienty ratingových agentur omezení jejich svobody podnikání. Tato omezení jsou však vzhledem k vlivu obchodního modelu ratingu placeného emitentem na nezbytnou nezávislost ratingových agentur nezbytná z důvodů veřejného zájmu za účelem zaručení nezávislých ratingů, které mohou investoři využít pro regulatorní účely. Tato omezení zároveň nepřekračují nezbytnou míru a je třeba je spíše považovat za faktor zvyšující bonitu resekuritizace ve vztahu k jiným stranám, a v konečném důsledku vzhledem k trhu.
(20)
Nezávislost ratingové agentury ve vztahu k hodnocené osobě je také ovlivněna možnými střety zájmů mezi některým z jejích významných akcionářů a hodnocenou osobou. Akcionář ratingové agentury by mohl být členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby. Nařízení (ES) č. 1060/2009 se touto situací zabývalo, pouze pokud jde o střety zájmů způsobené ratingovými analytiky, osobami schvalujícími ratingy nebo jinými zaměstnanci ratingové agentury. Uvedené nařízení však neřešilo možné střety zájmů způsobené akcionáři nebo podílníky ratingových agentur. S cílem posílit vnímání nezávislosti ratingových agentur ve vztahu k hodnoceným osobám je vhodné stávající pravidla stanovená v uvedeném nařízení, která se týkají střetů zájmů způsobených zaměstnanci ratingových agentur, rozšířit i na střety zájmů způsobené akcionáři nebo podílníky, kteří mají v ratingové agentuře významnou pozici. Ratingová agentura by se tudíž měla zdržet vydávání ratingů nebo by měla zveřejnit, že rating může být ovlivněný, jestliže akcionář nebo podílník, který drží 10 % podíl na hlasovacích právech této agentury, je zároveň členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby nebo do hodnocené osoby investoval a tato investice dosáhla určité výše. Dále by skutečnost, že akcionář nebo podílník, který drží alespoň 5 % podíl na hlasovacích právech této ratingové agentury, investoval do hodnocené osoby nebo je členem správní nebo dozorčí rady hodnocené osoby, měla být zveřejněna přinejmenším tehdy, pokud investice dosáhne určité výše. Navíc, nachází-li akcionář nebo podílník v pozici s významným vlivem na obchodní činnost ratingové agentury, neměl by hodnocené osobě nebo spřízněné třetí osobě poskytovat konzultační ani poradenské služby týkající se její organizační nebo právní struktury, majetku, závazků nebo činností.
(21)
Aby bylo zajištěno proveditelné uplatňování pravidel nezávislosti a předcházení střetu zájmů stanovených v nařízení (ES) č. 1060/2009 a aby se zabránilo tomu, že se stanou neúčinná, je nezbytný dostatečně vysoký počet ratingových agentur, které nejsou spojeny ani s odcházející ratingovou agenturou v případě rotace, ani s ratingovou agenturou, která současně poskytuje ratingové služby témuž emitentovi. Je vhodné vyžadovat přísné oddělení odcházející agentury od přicházející ratingové agentury v případě rotace a také v případě dvou ratingových agentur současně poskytujících ratingové služby stejnému emitentovi. Dotčené ratingové agentury by navzájem neměly být spojeny kontrolou, příslušností ke stejné skupině ratingových agentur ani tím, že by byly akcionářem nebo podílníkem nebo by mohly vykonávat hlasovací práva v některé z ostatních dotčených ratingových agentur nebo by byly způsobilé jmenovat členy jejich správních nebo dozorčích rad.
(22)
Ratingové agentury by měly vytvořit, udržovat, prosazovat a dokumentovat účinnou strukturu vnitřní kontroly pro politiky a postupy předcházení možným střetům zájmů a jejich kontrolu a pro zajištění nezávislosti ratingů, ratingových analytiků a ratingových týmů vzhledem k akcionářům, správním a řídícím orgánům a prodejním a marketingovým činnostem. Pro podnikovou správu, organizační záležitosti a řešení střetů zájmů by měly být zavedeny standardní provozní postupy. Tyto postupy by měly být pravidelně přezkoumávány a sledovány s cílem posoudit, zda jsou účinné a zda nevyžadují aktualizaci.
(23)
Vnímání nezávislosti ratingových agentur by bylo zvlášť ohroženo, pokud by titíž akcionáři nebo podílníci investovali do různých ratingových agentur, které nepatří do stejné skupiny ratingových agentur, přinejmenším pokud by tato investice dosáhla určité výše, která by těmto akcionářům nebo podílníkům umožnila vykonávat určitý vliv na fungování ratingové agentury. Za účelem zajištění nezávislosti (a vnímání nezávislosti) ratingových agentur je vhodné stanovit přísnější pravidla týkající se vztahů mezi ratingovými agenturami a jejich akcionáři nebo podílníky. Z toho důvodu by žádná osoba neměla současně držet 5 % nebo vyšší podíl ve více než jedné ratingové agentuře, jestliže dotčené ratingové agentury nepatří do téže skupiny.
(24)
K dosažení cíle zajistit dostatečnou nezávislost ratingových agentur je třeba, aby investoři neměli investice ve výši 5 % či více současně ve více než jedné ratingové agentuře. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (10), stanoví, že osoby kontrolující alespoň 5 % hlasovacích práv kotované společnosti mají tuto skutečnost zveřejnit, neboť je mimo jiné v zájmu investorů vědět o změnách ve struktuře hlasování takové společnosti. Prahová hodnota 5 % se tedy považuje za významnou účast, s níž je možno ovlivnit strukturu hlasování ve společnosti. Je proto vhodné ji použít pro účely omezení souběžných investic ve více než jedné ratingové agentuře. Toto opatření nelze považovat za nepřiměřené vzhledem k tomu, že všechny registrované ratingové agentury v Unii jsou podniky nekotované na burze cenných papírů, a tudíž nepodléhající pravidlům v oblasti transparentnosti a procesním pravidlům, která platí pro kotované společnosti v Unii v souladu se směrnicí 2004/109/ES. Podniky nekotované na burze cenných papírů se často řídí protokoly nebo dohodami akcionářů a počet akcionářů nebo podílníků je obvykle nízký. Tudíž i menšinové postavení v ratingové agentuře nekotované na burze cenných papírů by mohlo hrát velkou roli. Aby však byla stále zajištěna možnost čistě ekonomických investic do ratingových agentur, nemělo by se toto omezení současných investic do více než jedné ratingové agentury vztahovat na investice prováděné prostřednictvím programů kolektivního investování spravovaných třetími stranami nezávislými na investorovi a nepodléhajícími jeho vlivu.
(25)
Ustanovení tohoto nařízení týkající se střetů zájmů vyplývajících z vlastnické struktury by se neměla vztahovat pouze na přímé držení podílů, ale i na držení nepřímé, neboť jinak lze tato pravidla snadno obejít. Ratingové agentury by měly co nejvíce usilovat o to, aby znaly své nepřímé akcionáře, a mohly tak zabránit jakýmkoliv případným střetům zájmů tohoto druhu.
(26)
Účinnost pravidel pro nezávislost a předcházení střetům zájmů, která vyžadují, aby ratingové agentury neposkytovaly ratingové služby témuž emitentovi po dlouhou dobu, by mohla být omezena, pokud by se ratingové agentury směly stát významnými akcionáři nebo podílníky jiných ratingových agentur.
(27)
Je důležité zajistit, aby se v důsledku změn metodik pro vydávání ratingů nesnížila přesnost a důslednost metodik. Proto by emitenti, investoři a další zúčastněné strany měli mít možnost vyjádřit se ke všem zamýšleným změnám metodik pro vydávání ratingů. To jim pomůže pochopit důvody zavedení nových metodik a dotčených změn. Vyjádření emitentů a investorů k návrhu metodik může ratingovým agenturám poskytnout cenné podklady pro definování metodik. O zamýšlených změnách by rovněž měl být informován Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Přestože nařízení (ES) č. 1060/2009 uděluje Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pravomoc ověřit, zda jsou metodiky uplatňované ratingovými agenturami přesné a důsledné, systematické, stabilní a podléhají vyhodnocování založenému na zkušenostech z minulosti, včetně zpětného testování, neměl by tento postup ověřování Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy přiznávat žádnou pravomoc posuzovat vhodnost navrhované metodiky ani obsah ratingů vydaných následně po použití metodik. Metodiky pro vydávání ratingů by měly tam, kde je to vhodné, zohledňovat finanční rizika vyplývající z ohrožení životního prostředí.
(28)
Vzhledem ke složitosti strukturovaných finančních nástrojů se ratingovým agenturám ne vždy dařilo zajišťovat dostatečně vysokou kvalitu vydávaných ratingů těchto nástrojů. To vedlo ke ztrátě důvěry trhů v tento druh ratingů. K obnovení důvěry by bylo vhodné od emitentů nebo spřízněných třetích osob vyžadovat, aby si pro poskytnutí ratingu strukturovaných finančních nástrojů najaly alespoň dvě různé ratingové agentury, což by mohlo vést k různým a konkurenčním ratingům. To by také mohlo omezit nadměrné spoléhání se na jediný rating.
(29)
Návrh směrnice o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky a návrh nařízení o obezřetnostních požadavcích pro úvěrové instituce a investiční společnosti, které mají nahradit směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (11) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (12), zavádějí požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky hodnotily úvěrové riziko subjektů a finančních nástrojů, do nichž investují, a nespoléhaly se v tomto ohledu pouze na ratingy. Tento požadavek by měl být rozšířen i na jiné účastníky finančního trhu regulované podle práva Unie, včetně správců investičních fondů. Měl by však být od všech účastníků finančního trhu vymáhán rovnoměrně a měla by být zohledněna povaha, rozsah a složitost dotyčného účastníka. Členské státy by neměly být oprávněny ukládat ani zachovávat pravidla umožňující větší spoléhání se těchto investorů na ratingy.
(30)
Schopnost investorů informovaně hodnotit bonitu investice do strukturovaných finančních nástrojů by se dále zlepšila, pokud by jim byly poskytovány dostatečné informace o těchto nástrojích. Například vzhledem k tomu, že riziko spojené se strukturovanými finančními nástroji do velké míry závisí na kvalitě a výkonnosti podkladových aktiv, měli by být investoři více informováni o tomto druhu aktiv. Tím by se snížila závislost investorů na ratingu. Navíc zveřejnění příslušných informací o strukturovaných finančních nástrojích pravděpodobně posílí hospodářskou soutěž mezi ratingovými agenturami, protože by mohlo vést ke zvýšení počtu nevyžádaných ratingů. Do ledna 2016 by Komise měla prověřit, zda je vhodné uvedený požadavek na zveřejňování informací rozšířit na další finanční produkty, a předložit o tom zprávu. Existují například další finanční produkty, jako jsou kryté dluhopisy a jiné zajištěné dluhy, u nichž riziko do velké míry závisí na vlastnostech podkladového kolaterálu, a u kterých by tedy mohlo být vhodné investory o kolaterálu podrobněji informovat.
(31)
Investoři, emitenti a jiné zúčastněné strany by měli mít přístup k aktuálním ratingovým informacím na centrální internetové stránce. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měl zřídit Evropskou ratingovou platformu a umožnit investorům snadné srovnání všech existujících ratingů týkajících se konkrétní hodnocené osoby. Je důležité, aby na internetových stránkách Evropské ratingové platformy byly uvedeny všechny dostupné ratingy pro jednotlivé nástroje, aby investoři mohli před přijetím rozhodnutí o investici posoudit celou škálu názorů. Aby však ratingové agentury mohly i nadále využívat obchodní model ratingu placeného investorem, takové ratingy by v Evropské ratingové platformě zahrnuty být neměly. Malým a novým ratingovým agenturám by Evropská ratingová platforma měla pomoci se zviditelnit. Součástí Evropské ratingové platformy by měl být centrální archiv Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, aby tak vznikla jedna platforma pro všechny dostupné ratingy podle nástroje a pro informace o historické výkonnosti zveřejňované v centrálním archivu. Evropský parlament podpořil zavedení takového zveřejňování ratingů ve svém usnesení o ratingových agenturách ze dne 8. června 2011.
(32)
Ratingy, ať už vydané pro regulatorní účely, nebo ne, mají významný dopad na investiční rozhodnutí a na image a finanční atraktivitu emitentů. Ratingové agentury tedy mají významnou odpovědnost vůči investorům a emitentům spočívající v dodržování nařízení (ES) č. 1060/2009, aby tak jejich ratingy byly nezávislé, objektivní a přiměřeně kvalitní. Investoři a emitenti však nejsou vždy v takovém postavení, aby na ratingových agenturách vymohli, aby vůči nim jednaly odpovědně. Může být mimořádně složité stanovit občanskoprávní odpovědnost ratingové agentury při neexistenci smluvního vztahu mezi ratingovou agenturou a například investorem nebo emitentem, kteří jsou hodnoceni bez vyžádání. Emitenti mohou rovněž čelit potížím při vymáhání občanskoprávní odpovědnosti na ratingových agenturách, i když mají s dotčenou ratingovou agenturou smluvní vztah: například snížení ratingu na základě porušení nařízení (ES) č. 1060/2009, k němuž došlo úmyslně nebo v důsledku hrubé nedbalosti, může mít negativní dopad na pověst emitenta i na financování jeho nákladů, čímž může způsobit tomuto emitentovi škodu, i když se na ni nebude vztahovat smluvní odpovědnost. Je tudíž důležité stanovit náležité právo na náhradu škody pro investory, kteří se důvodně spolehli na rating vydaný v rozporu s nařízením (ES) č. 1060/2009, jakož i pro emitenty, jimž byla způsobena občanskoprávní škoda v důsledku ratingu vydaného v rozporu s uvedeným nařízením. Investor a emitent by měli mít možnost uplatňovat odpovědnost ratingové agentury za škodu způsobenou porušením uvedeného nařízení, které ovlivnilo výsledek ratingu. Zatímco investoři a emitenti, kteří mají k ratingové agentuře smluvní vztah, se mohou rozhodnout uplatnit svůj nárok vůči této ratingové agentuře na základě porušení smlouvy, možnost uplatňovat nárok na náhradu škod z důvodu porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 by měli mít všichni investoři a emitenti bez ohledu na to, zda mezi nimi a druhou stranou existuje smluvní vztah.
(33)
Ratingové agentury by mělo být možné pohnat k odpovědnosti, jestliže úmyslně nebo z hrubé nedbalosti poruší povinnosti jim uložené nařízením (ES) č. 1060/2009. Tato míra zavinění je přiměřená, protože činnost ratingových agentur obnáší určitý stupeň hodnocení složitých hospodářských činitelů a používání různých metodik může vést k různým výsledkům ratingu, z nichž žádný nemůže být považován za nepravdivý. Je také vhodné stanovit, že ratingové agentury nesou potenciálně neomezenou odpovědnost, pouze pokud nařízení (ES) č. 1060/2009 poruší úmyslně nebo z hrubé nedbalosti.
(34)
Investor nebo emitent uplatňující nárok na náhradu škody z důvodu porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 by měl předložit přesné a podrobné informace, které dokládají, že se ratingová agentura takového porušení uvedeného nařízení dopustila. Tuto skutečnost by měl posoudit příslušný soud, který by měl současně přihlédnout k tomu, že investor nebo emitent nemusí mít přístup k informacím, které jsou výlučně v dosahu ratingové agentury.
(35)
Záležitosti, které se týkají občanskoprávní odpovědnosti ratingové agentury a na které se nevztahuje toto nařízení nebo které nejsou tímto nařízení vymezeny, včetně příčinné souvislosti a pojmu hrubá nedbalost, se řídí použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Členské státy by měly mít zejména možnost zachovat vnitrostátní úpravu občanskoprávní odpovědnosti, která je příznivější pro investory či emitenty nebo která není založena na porušení nařízení (ES) č. 1060/2009. Soud příslušný k rozhodnutí o nároku z občanskoprávní odpovědnosti vzneseném investorem nebo emitentem by měly určit příslušné normy mezinárodního práva soukromého.
(36)
Skutečnost, že institucionální investoři, včetně správců investičních fondů, mají povinnost provádět vlastní hodnocení spolehlivosti investice do aktiv, by neměla bránit soudům dospět k závěru, že porušení nařízení (ES) č. 1060/2009 ratingovou agenturou způsobilo investorovi škodu, za niž ratingová agentura odpovídá. I když toto nařízení zlepší možnosti investorů pro provádění vlastního hodnocení rizika, budou mít investoři nadále k informacím omezenější přístup než samotné ratingové agentury. Navíc zejména malým investorům může často chybět schopnost kriticky přezkoumat rating poskytnutý ratingovou agenturou.
(37)
Členské státy a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by měly zajistit, aby veškeré sankce uložené podle nařízení (ES) č. 1060/2009 byly zveřejněny tehdy, je-li to přiměřené.
(38)
V zájmu dalšího zmírnění střetů zájmů a usnadnění spravedlivé hospodářské soutěže na ratingovém trhu je důležité zajistit, aby poplatky účtované ratingovými agenturami klientům nebyly diskriminační. Rozdíly v poplatcích účtovaných za službu téhož druhu by měly být odůvodnitelné pouze rozdílem ve skutečných nákladech při poskytování této služby různým klientům. Navíc by poplatky účtované za ratingové služby danému emitentovi neměly záviset na výsledcích nebo závěru provedené práce nebo na poskytnutí souvisejících (doplňkových) služeb. Dále by v zájmu umožnění účinného dohledu nad těmito pravidly měly ratingové agentury Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy sdělit poplatky přijaté od každého z jejich klientů i svou obecnou cenovou politiku.
(39)
V zájmu aktuálnosti a důvěryhodnosti vydávaných ratingů států a snazšího porozumění uživatelů je důležité uvedené ratingy pravidelně přezkoumávat. Je také důležité zvýšit transparentnost týkající se prováděného průzkumu, zaměstnanců pověřených přípravou ratingů států a základních předpokladů ratingů, které ratingové agentury přijímají ve vztahu ke státnímu dluhu.
(40)
Je velmi důležité, aby investoři měli náležité informace k posuzování bonity členských států. Komise v rámci svého dohledu nad ekonomickou a fiskální politikou členských států shromažďuje a zpracovává údaje o hospodářské, finanční a fiskální situaci a výsledcích všech členských států, z nichž většinu zveřejňuje, a investoři je tedy mohou případně využít k posuzování bonity členských států. Ve vhodných a možných případech a jsou-li splněny příslušné předpisy pro zachování důvěrnosti, jimiž se Komise v rámci svého dohledu nad hospodářskou a fiskální politikou členských států řídí, by měla Komise stávající zprávy o hospodářských výsledcích členských států doplnit o další možné faktory či ukazatele, které by mohly investorům pomoci při posuzování bonity členských států. Tyto faktory by měly být veřejně přístupné a měly by doplňovat již zveřejněné a jinak veřejně přístupné informace, aby tak investoři mohli získat další údaje, které by jim pomohly při posuzování bonity svrchovaných subjektů a údajů o jejich zadlužení. S ohledem na to by Komise měla zvážit, zda by bylo možné vyvinout evropský systém pro posuzování bonity, který by investorům umožnil bonitu členských států nestranně a objektivně posuzovat a zohledňovat při tom konkrétní vývoj jejich hospodářské a sociální situace. V případě potřeby by měla Komise předložit vhodné legislativní návrhy.
(41)
Stávající pravidla stanoví, že ratingy je třeba hodnocené osobě oznámit 12 hodin před zveřejněním. Aby k tomuto oznámení nedošlo mimo pracovní dobu a aby hodnocená osoba měla dostatek času na ověření správnosti údajů, na nichž se rating zakládá, měl by být rating nebo ratingový výhled hodnocené osobě sdělen celý pracovní den před svým zveřejněním. Seznam osob oprávněných obdržet uvedené oznámení by měl být omezený a jasně určený hodnocenou osobou.
(42)
S ohledem na zvláštnosti ratingů států a v zájmu snížení rizika volatility je vhodné a přiměřené od ratingových agentur vyžadovat, aby tyto ratingy zveřejňovaly teprve po uzavření obchodování obchodních systémů usazených v Unii a nejméně jednu hodinu před jejich otevřením. Stejně tak je vhodné a přiměřené, aby ratingové agentury na konci prosince vydávaly harmonogram na příštích dvanáct měsíců, v němž stanoví termíny zveřejnění ratingů států a případně i jim odpovídající termíny zveřejnění souvisejících ratingových výhledů. Tyto termíny by měly být zvoleny tak, aby připadaly na pátek. Pouze v případě nevyžádaných ratingů států by měl být počet termínů zveřejnění v harmonogramu omezen na dva až tři. Ratingové agentury by měly mít možnost odchýlit se od zveřejněného harmonogramu, je-li to nutné za účelem splnění jejich právních povinností, s tím, že podrobně vysvětlí důvody tohoto odchýlení. Toto odchýlení by se však nemělo stát běžnou praxí.
(43)
Na základě vývoje trhu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu o vhodnosti a způsobech podpory evropské veřejné ratingové agentury, která by hodnotila bonitu státního dluhu členských států, nebo evropské ratingové nadace pro všechny ostatní ratingy. V případě potřeby by měla Komise předložit vhodné legislativní návrhy.
(44)
S ohledem na zvláštnosti ratingů států a s cílem zabránit riziku finanční nákazy šířící se Unií by mělo být zakázáno ohlašovat revize určité skupiny zemí, pokud nebudou doplněny o zprávy o jednotlivých zemích. Mimoto v zájmu posílení spolehlivosti a dostupnosti informačních zdrojů, které ratingové agentury používají pro veřejná sdělení o případných změnách v ratingu států - kromě ratingů, ratingových výhledů a doprovodných tiskových zpráv - by se tato sdělení měla vždy zakládat na informacích v dosahu hodnocené osoby, které byly zveřejněny se souhlasem této osoby, ledaže lze tyto informace získat z obecně dostupných zdrojů. Hodnocená osoba tento souhlas udělit nesmí, pokud jí právní úprava, jíž se řídí, nepovoluje tyto informace zveřejnit, jako například v případě důvěrné informace definované v čl. 1 bodě 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem (zneužívání trhu) (13).
(45)
Z důvodu transparentnosti by ratingové agentury měly při zveřejňování ratingů států ve svých tiskových prohlášeních nebo zprávách objasnit klíčové faktory, na nichž jsou příslušné ratingy postaveny. Nicméně transparentnost při vydávání ratingů států by neměla být rozhodující pro směr, kterým se ubírají vnitrostátní politiky (v oblasti ekonomiky, zaměstnanosti či jiné). Zatímco tyto politiky mohou být pro ratingovou agenturu jedním z faktorů, které jí slouží k posuzování bonity svrchovaného subjektu či jeho finančních nástrojů, a lze je použít při vysvětlování hlavních důvodů k určitému ratingu státu, nemělo by být ratingovým agenturám povoleno předkládat svrchovaným subjektům přímé či výslovné požadavky nebo doporučení ohledně zmíněných politik. Ratingové agentury by neměly vydávat jakákoli přímá či výslovná doporučení k politikám svrchovaných subjektů.
(46)
Technické normy v odvětví finančních služeb by měly zajistit přiměřenou ochranu vkladatelů, investorů a spotřebitelů v celé Unii. Vypracování návrhu regulačních a prováděcích technických norem, které neobsahují volby politiky, pro předložení Komisi by bylo efektivní a vhodné svěřit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy jako orgánu s vysoce specializovanými odbornými znalostmi.
(47)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy týkající se obsahu, četnosti a prezentace informací o strukturovaných finančních nástrojích, které mají poskytovat emitenti, prezentace informací, včetně struktury, formátu, metod a časového rozvrhu předkládání zpráv, které by ratingové agentury měly sdělovat Evropskému výboru pro cenné papíry a trhy v souvislosti s Evropskou ratingovou platformou a obsahem a formátem pravidelných výkazů poplatků účtovaných ratingovými agenturami a předkládaných Evropskému výboru pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu. Komise by měla tyto normy přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU a v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
(48)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 umožňuje použití ratingů vydaných v třetích zemích pro regulatorní účely, pokud jsou vydány ratingovými agenturami certifikovanými podle uvedeného nařízení nebo přejaty ratingovými agenturami usazenými v Unii v souladu s uvedeným nařízením. Certifikace vyžaduje, aby Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti regulatorního režimu třetí země pro ratingové agentury, a převzetí vyžaduje, aby postup ratingové agentury ze třetí země splňoval požadavky, jež jsou alespoň stejně přísné jako příslušná pravidla Unie. Některá ustanovení zaváděná tímto nařízením by se neměla vztahovat na posuzování rovnocennosti a převzetí. Jedná se o ustanovení, jež ukládají povinnosti pouze emitentům, nikoli však ratingovým agenturám. V této souvislosti by se dále nemělo přihlížet k ustanovením, jež se týkají struktury ratingového trhu v Unii, a nikoli stanovení pravidel jednání ratingových agentur. Aby měly třetí země dostatek času k přezkumu svých regulatorních rámců vzhledem ke zbývajícím novým hmotněprávním ustanovením, měla by se tato ustanovení pro účely posuzování rovnocennosti a převzetí používat až od 1. června 2018. V této souvislosti je nutno připomenout, že regulatorní režim třetí země nemusí obsahovat totožná pravidla, jako jsou pravidla tohoto nařízení. Jak již bylo stanoveno v nařízení (ES) č. 1060/2009, je k tomu, aby byl regulatorní režim třetí země považován za rovnocenný regulatornímu režimu Unie nebo za stejně přísný jako regulatorní režim Unie, postačující, aby dosahoval stejných cílů a účinků v praxi.
(49)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž posílení nezávislosti ratingových agentur, prosazení řádných postupů a metodik pro vydávání ratingů, zmírnění rizik spojených s ratingy států, omezení rizik nadměrného spoléhání se účastníků trhu na ratingy a zajištění práva na náhradu škody pro investory, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu celounijní struktury a dopadu ratingových činností, jež mají být předmětem dohledu, lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(50)
Komise by měla do konce roku 2013 předložit zprávu o tom, zda je proveditelné vytvořit síť malých ratingových agentur s cílem posílit na trhu hospodářskou soutěž. Tato zpráva by měla posoudit finanční a nefinanční podporu i pobídky Unie pro vytvoření takové sítě a zohlednit při tom potenciální střety zájmů vyplývající z veřejného financování tohoto druhu.
(51)
Evropský inspektor ochrany údajů byl v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14) konzultován a vydal své stanovisko (15).
(52)
Nařízení (ES) č. 1060/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1060/2009
Nařízení (ES) č. 1060/2009 se mění takto:
1)
Článek 1 se nahrazuje tímto:
„Článek 1
Předmět
Toto nařízení zavádí společný regulatorní přístup k posílení čestnosti a poctivosti, transparentnosti, odpovědnosti, řádné správy a řízení a nezávislosti ratingových činností a přispívá ke kvalitě ratingů vydávaných v Unii i k řádnému fungování vnitřního trhu při dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů. Stanoví podmínky pro vydávání ratingů a pravidla organizace a jednání ratingových agentur, včetně jejich akcionářů a podílníků, s cílem podpořit nezávislost ratingových agentur, vyhnout se střetům zájmů a posílit ochranu spotřebitelů a investorů.
Toto nařízení také stanoví emitentům, původcům a sponzorům usazeným v Unii povinnosti ve vztahu ke strukturovaným finančním nástrojům.“
2)
V čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 písm. m), čl. 4 odst. 2, odst. 3 návětí a odst. 4 prvním a druhém pododstavci, čl. 5 odst. 1 návětí, čl. 14 odst. 1 a v bodě 1 přílohy II se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje.
3)
Článek 3 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
„regulatorním účelem“ použití ratingů ke zvláštnímu účelu dosažení souladu s právem Unie samotným nebo tak, jak je provedeno vnitrostátními právními předpisy členských států;“,
ii)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„pa)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 bodu 1 směrnice 2006/48/ES;
pb)
„investičním podnikem“ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2004/39/ES;
pc)
„pojišťovnou“ pojišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (16);
pd)
„zajišťovnou“ zajišťovna ve smyslu čl. 13 bodu 4 směrnice 2009/138/ES;
pe)
„institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění“ instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES;
pf)
„správcovskou společností“ správcovská společnost ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (17);
pg)
„investiční společností“ investiční společnost zřízená podle směrnice 2009/65/ES;
ph)
„správcem alternativního investičního fondu“ správce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (18);
pi)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (19), která je povolena v souladu s článkem 14 uvedeného nařízení;
pj)
„prospektem“ prospekt zveřejněný podle směrnice 2003/71/ES a nařízení (ES) č. 809/2004;
iii)
písmena q) a r) se nahrazují tímto:
„q)
„odvětvovými právními předpisy“ legislativní akty Unie uvedené v písmenech pa) až pj);
r)
„odvětvovými příslušnými orgány“ vnitrostátní příslušné orgány, které byly podle příslušných odvětvových právních předpisů pověřeny dohledem nad úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami a zajišťovnami, institucemi zaměstnaneckého penzijního připojištění, správcovskými společnostmi, investičními společnostmi, správci alternativních investičních fondů, ústředními protistranami a prospekty;“,
iv)
doplňují se nová písmena, která znějí:
„s)
„emitentem“ emitent ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. h) směrnice 2003/71/ES;
t)
„původcem“ původce ve smyslu čl. 4 bodu 41 směrnice 2006/48/ES;
u)
„sponzorem“ sponzor ve smyslu čl. 4 bodu 42 směrnice 2006/48/ES;
v)
„ratingem státu“
i)
rating, u něhož je hodnocenou osobou stát nebo regionální či místní orgán státu,
ii)
rating, u něhož je emitentem dluhového nástroje nebo finančního závazku, dluhového cenného papíru nebo jiného finančního nástroje stát nebo regionální či místní orgán státu nebo účelový subjekt pro stát nebo regionální či místní orgán,
iii)
rating, u něhož je emitentem mezinárodní finanční instituce zřízená dvěma nebo více státy, jejímž účelem je získávat finanční prostředky a poskytovat finanční pomoc ve prospěch členů této mezinárodní finanční instituce, kteří čelí vážným finančním problémům nebo jim takové problémy hrozí;
w)
„ratingovým výhledem“ stanovisko týkající se pravděpodobného směru vývoje ratingu v krátkém, středním nebo obojím období;
x)
„nevyžádaným ratingem“ a „nevyžádaným ratingem státu“ rating nebo rating státu, který vydá ratingová agentura jinak než na žádost;
y)
„úvěrovým ohodnocením“ měřítko bonity odvozené od sumarizace a vyjádření údajů pouze na základě předem nastaveného statistického systému nebo modelu bez jakýchkoli podstatných dodatečných analytických vstupů ratingového analytika týkajících se ratingu;
z)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES, který je usazen v Unii;
aa)
„resekuritizací“ resekuritizace ve smyslu čl. 4 bodu 40a směrnice 2006/48/ES.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„3. Pro účely tohoto nařízení pojem „akcionář“ zahrnuje skutečné vlastníky ve smyslu čl. 3 bodu 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (20).
4)
Článek 4 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny, zajišťovny, instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění, správcovské společnosti, investiční společnosti, správci alternativních investičních fondů a ústřední protistrany mohou k regulatorním účelům používat pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými v Unii a registrovanými v souladu s tímto nařízením.
Pokud prospekt obsahuje odkaz na rating nebo ratingy, zajistí emitent, předkladatel nabídky nebo osoba žádající o přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, aby byla v prospektu uvedena také jasná a výrazná informace o tom, zda ratingy vydala ratingová agentura usazená v Unii a registrovaná podle tohoto nařízení.“;
b)
v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
ratingová agentura ověřila a může Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (21) (dále jen „Evropský orgán pro cenné papíry a trhy“) průběžně dokládat, že ratingovou činnost vedoucí k vydání ratingu, který má být přejat, vykonávala ratingová agentura ze třetí země způsobem, jenž splňuje požadavky alespoň stejně přísné, jako jsou požadavky stanovené v článcích 6 až 12 a v příloze I, s výjimkou článků 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a a oddílu B bodu 3 písm. ba) a bodů 3a a 3b přílohy I.
5)
Článek 5 se mění takto:
a)
v odstavci 6 druhém pododstavci se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
ratingové agentury v této třetí zemi jsou povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v článcích 6 až 12 a v příloze I, s výjimkou článků 6a, 6b, 8a, 8b, 8c a 11a a oddílu B bodu 3 písm. ba) a bodů 3a a 3b přílohy I, a“;
b)
odstavec 8 se nahrazuje tímto:
„8. Články 20, 23b a 24 se vztahují na ratingové agentury certifikované v souladu s čl. 5 odst. 3 a jimi vydávané ratingy.“
6)
V hlavě I se vkládají nové články, které znějí:
„Článek 5a
Nadměrné spoléhání se finančních institucí na ratingy
1. Subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci provádějí vlastní hodnocení úvěrového rizika a nespoléhají se pro účely posouzení bonity osoby nebo finančního nástroje výhradně nebo mechanicky na ratingy.
2. Odvětvové příslušné orgány pověřené dohledem nad subjekty uvedenými v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci sledují, s přihlédnutím k povaze, rozsahu a složitosti činností těchto subjektů, přiměřenost jejich postupů hodnocení úvěrového rizika, posuzují používání smluvních odkazů na ratingy a případně je v souladu s odvětvovými právními předpisy vybízejí ke zmírňování dopadu těchto odkazů, aby tak omezily výhradní a mechanické spoléhání se na ratingy.
Článek 5b
Spoléhání se evropských orgánů dohledu a Evropské rady pro systémová rizika na ratingy
1. Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (22), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (23) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy nebudou ve svých pokynech, doporučeních a návrzích technických norem odkazovat na ratingy, jestliže by tyto odkazy u příslušných orgánů, odvětvových příslušných orgánů nebo subjektů uvedených v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci nebo jiných účastníků finančního trhu mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na ratingy. V souladu s tím do 31. prosince 2013 Evropský orgán pro bankovnictví, Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ve stávajících pokynech a doporučeních přezkoumají a případně odstraní všechny takové odkazy na ratingy.
2. Evropská rada pro systémová rizika zřízená nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (24) nebude ve svých varováních a doporučeních odkazovat na ratingy, jestliže by tyto odkazy mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání se na ratingy.
Článek 5c
Nadměrné spoléhání se na ratingy v právních předpisech Unie
Aniž je dotčeno její právo legislativní iniciativy, pokračuje Komise v přezkumu toho, zda odkazy na ratingy v právních předpisech Unie vedou nebo by mohly vést k tomu, že by se příslušné orgány, odvětvové příslušné orgány, subjekty uvedené v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci či jiní účastníci finančního trhu výhradně nebo mechanicky spoléhali na ratingy, a to s cílem odstranit všechny odkazy na ratingy pro regulatorní účely v právních předpisech Unie do 1. ledna 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativní způsoby hodnocení úvěrového rizika.
7)
Článek 6 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Ratingová agentura přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila, že vydání ratingu nebo ratingového výhledu není ovlivněno žádnými stávajícími nebo potenciálními střety zájmů ani obchodním vztahem ratingové agentury, která rating nebo ratingový výhled vydává, jejích akcionářů, řídících pracovníků, ratingových analytiků, zaměstnanců či jiných fyzických osob, které poskytují služby pro ratingovou agenturu nebo podle jejích příkazů, nebo jakékoli osoby s ratingovou agenturou přímo či nepřímo spojené prostřednictvím kontroly.“;
b)
v odstavci 3 se návětí nahrazuje tímto:
„3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy může ratingové agentuře na její žádost udělit výjimku z povinnosti plnit požadavky stanovené v oddíle A bodech 2, 5, 6 a 9 přílohy I a v čl. 7 odst. 4, pokud tato ratingová agentura prokáže, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti její činnosti i vzhledem k povaze a rozsahu vydávaných ratingů nejsou tyto požadavky přiměřené, a pokud“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„4. Ratingové agentury vytvářejí, udržují, prosazují a dokumentují účinnou strukturu vnitřní kontroly pro uplatňování politik a postupů pro předcházení a zmírňování možných střetů zájmů a jejich kontrolu a pro zajištění nezávislosti ratingů, ratingových analytiků a ratingových týmů na akcionářích, správních a řídících orgánech a prodejních a marketingových činnostech. Ratingové agentury zavedou standardní provozní postupy pro podnikovou správu, organizaci a řešení střetů zájmů. Tyto postupy pravidelně sledují a přezkoumávají za účelem posouzení jejich účinnosti a potřeby jejich aktualizace.“
8)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 6a
Střety zájmů týkající se investic do ratingových agentur
1. Akcionář nebo podílník ratingové agentury, který drží 5 % nebo více kapitálu nebo hlasovacích práv v ratingové agentuře nebo ve společnosti, jež má faktickou moc vykonávat nad ní kontrolu nebo dominantní vliv, nesmí
a)
držet 5 % nebo více kapitálu žádné jiné ratingové agentury;
b)
mít právo nebo faktickou moc vykonávat 5 % nebo více hlasovacích práv v žádné jiné ratingové agentuře;
c)
mít právo nebo faktickou moc jmenovat nebo odvolávat členy správní nebo dozorčí rady žádné jiné ratingové agentury;
d)
být členem správní nebo dozorčí rady žádné jiné ratingové agentury;
e)
vykonávat nebo mít faktickou moc vykonávat kontrolu nebo dominantní vliv nad jinou ratingovou agenturou.
Zákaz uvedený v prvním pododstavci písm. a) se nevztahuje na podíly na osobách nebo fondech diverzifikovaného kolektivního investování, včetně spravovaných fondů, jako jsou penzijní fondy nebo životní pojištění, za předpokladu, že podíly na těchto osobách nebo fondech nestaví akcionáře nebo podílníka ratingové agentury do pozice s významným vlivem na obchodní činnosti těchto osob nebo fondů.
2. Tento článek se nevztahuje na investice do jiných ratingových agentur, které patří do téže skupiny ratingových agentur.
Článek 6b
Maximální doba trvání smluvního vztahu s ratingovou agenturou
1. Jestliže ratingová agentura uzavřela smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, nesmí vydávat ratingy nových resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, po dobu delší než čtyři roky.
2. Jestliže ratingová agentura uzavře smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, požaduje, aby uvedený emitent
a)
stanovil počet ratingových agentur, které uzavřely smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce;
b)
vypočítal v procentním vyjádření celkový počet nevypořádaných ratingem hodnocených resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, ke kterému vydává každá ratingová agentura ratingy.
Jestliže alespoň čtyři ratingové agentury vydávají rating k více než 10 % celkového počtu nevypořádaných ratingem hodnocených resekuritizací, omezení uvedená v odstavci 1 se nepoužijí.
Výjimka stanovena ve druhém pododstavci platí nejméně do doby, kdy ratingová agentura uzavře novou smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce. Pokud při uzavírání takové smlouvy nejsou splněna kritéria uvedená ve druhém pododstavci, počítá se doba uvedená v odstavci 1 ode dne uzavření nové smlouvy.
3. Po uplynutí doby platnosti smlouvy podle odstavce 1 nesmí ratingová agentura uzavřít novou smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací, jejichž podkladová aktiva pocházejí od stejného původce, po dobu rovnající se době trvání ukončené smlouvy, avšak nejdéle po dobu čtyř let.
První pododstavec se použije také na
a)
ratingovou agenturu, která náleží do stejné skupiny ratingových agentur jako ratingová agentura uvedená v odstavci 1;
b)
ratingovou agenturu, která je akcionářem nebo podílníkem ratingové agentury uvedené v odstavci 1;
c)
ratingovou agenturu, v níž je akcionářem nebo podílníkem ratingová agentura uvedená v odstavci 1.
4. Bez ohledu na odstavec 1, pokud byl rating resekuritizace vydán před koncem maximální doby trvání smluvního vztahu uvedené v odstavci 1, může ratingová agentura tyto ratingy na vyžádání dále sledovat a aktualizovat po dobu trvání resekuritizace.
5. Tento článek se nevztahuje na ratingové agentury, které mají na úrovni skupiny méně než 50 zaměstnanců zapojených do výkonu ratingových činností, ani na agentury, jejichž roční obrat z ratingových činností na úrovni skupiny nedosahuje 10 milionů EUR.
6. Jestliže ratingová agentura uzavře smlouvu na vydávání ratingů resekuritizací před 20. červnem 2013, doba uvedená v odstavci 1 se počítá od zmíněného dne.“
9)
V článku 7 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Odměňování a hodnocení výkonu zaměstnanců, kteří jsou zapojeni do výkonu ratingových činností nebo do zpracování ratingových výhledů, a osob schvalujících ratingy nebo ratingové výhledy nesmí záviset na výši příjmů, které ratingové agentuře plynou od hodnocených osob nebo spřízněných třetích osob.“
10)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Ratingová agentura přijímá, uplatňuje a prosazuje vhodná opatření k zajištění toho, aby ratingy a ratingové výhledy, které vydává, byly založeny na důkladné analýze veškerých informací, které má k dispozici a které jsou podle příslušných metodik pro vydávání ratingů z hlediska jí prováděné analýzy relevantní. Přijme veškerá nezbytná opatření, aby informace, které při udělování ratingů a ratingových výhledů využívá, byly dostatečně kvalitní a pocházely ze spolehlivých zdrojů. Ratingová agentura při vydávání ratingů a ratingových výhledů uvádí, že rating je stanoviskem agentury a že by se na něj mělo spoléhat v omezené míře.
2a. Změny ratingů se vydávají v souladu se zveřejněnými metodikami pro vydávání ratingů ratingové agentury.“;
b)
v odstavci 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Ratingy států se přezkoumávají nejméně každých šest měsíců.“;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„5a. Ratingová agentura, která zamýšlí významně změnit stávající nebo používat případné nové ratingové metodiky, modely nebo klíčové předpoklady pro vydávání ratingů, které by mohly ovlivnit rating, na svých internetových stránkách zveřejní navrhované významné změny nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů, společně s podrobným vysvětlením důvodů pro navrhované významné změny nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů a jejich důsledků a vyzve zúčastněné osoby k podání připomínek ve lhůtě jednoho měsíce.“;
d)
odstavec 6 se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„6. Jsou-li v souladu s čl. 14 odst. 3 změněny metodiky pro vydávání ratingů, modely nebo klíčové předpoklady pro vydávání ratingů používané při ratingových činnostech, ratingová agentura“,
ii)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„aa)
neprodleně uvědomí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy a na svých internetových stránkách zveřejní výsledky připomínkování a nové metodiky pro vydávání ratingů společně s jejich podrobným vysvětlením a s datem, od něhož budou používány;
ab)
neprodleně na svých internetových stránkách zveřejní odpovědi na připomínky uvedené v odstavci 5a s výjimkou případů, kdy ten, kdo připomínky podal, požádal o zachování důvěrnosti;“
e)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„7. Jestliže ratingová agentura zjistí chyby ve svých metodikách pro vydávání ratingů nebo v jejich uplatňování, neprodleně
a)
tyto chyby oznámí Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy a všem dotčeným hodnoceným osobám a vysvětlí jejich vliv na své ratingy, včetně případné nutnosti přezkoumat vydané ratingy;
b)
mají-li některé chyby vliv na její ratingy, zveřejní tyto chyby na svých internetových stránkách;
c)
opraví tyto chyby v metodikách pro vydávání ratingů a
d)
použije opatření uvedená v odst. 6 písm. a), b) a c).“
11)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 8a
Ratingy států
1. Ratingy států se vydávají způsobem, který zaručuje, že byla provedena analýza konkrétní zvláštnosti daného členského státu. Ohlášení revize určité skupiny zemí je zakázáno, pokud není doplněno o zprávy o jednotlivých zemích. Tyto zprávy se zveřejní.
2. Veřejná sdělení jiná než ratingy, ratingové výhledy nebo doprovodná tisková prohlášení nebo zprávy uvedené v oddíle D části I bodě 5 přílohy I, která se týkají případných změn v ratingu státu, se nesmějí zakládat na informacích v dosahu hodnocené osoby, jež byly zveřejněny bez jejího souhlasu, ledaže lze tyto informace získat z obecně dostupných zdrojů nebo hodnocená osoba nemá žádný oprávněný důvod k tomu, aby s jejich zveřejněním nesouhlasila.
3. Ratingová agentura s přihlédnutím k čl. 8 odst. 5 druhému pododstavci na konci prosince každého roku zveřejní na svých internetových stránkách v souladu s oddílem D částí III bodem 3 přílohy I a zašle Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy harmonogram na příštích dvanáct měsíců, v němž stanoví nejvýše tři termíny pro uveřejnění nevyžádaných ratingů států a souvisejících ratingových výhledů a dále termíny pro uveřejnění vyžádaných ratingů států a souvisejících ratingových výhledů. Tyto termíny zvolí tak, aby připadaly na pátek.
4. Od termínů stanovených v harmonogramu pro zveřejnění ratingů států nebo souvisejících ratingových výhledů se ratingová agentura může odchýlit jen tehdy, je-li to nezbytné ke splnění jejích povinností podle čl. 8 odst. 2, čl. 10 odst. 1 a čl. 11 odst. 1. V takovém případě podrobně vysvětlí, proč se od oznámeného harmonogramu odchýlila.
Článek 8b
Informace o strukturovaných finančních nástrojích
1. Emitent, původce a sponzor strukturovaného finančního nástroje usazení v Unii jsou povinni na internetové stránce zřízené Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy podle odstavce 4 společně zveřejnit informace o úvěrové kvalitě a výkonnosti podkladových aktiv tohoto strukturovaného finančního nástroje, struktuře sekuritizační transakce, peněžních tocích a jakémkoli kolaterálu zajišťujícím sekuritizační expozici, jakož i jakékoliv informace, které jsou potřebné pro provedení komplexního a řádně podloženého zátěžového testu peněžních toků a hodnot kolaterálu zajišťujícího podkladové expozice.
2. Povinnost zveřejnit informace v souladu s odstavcem 1 se nevztahuje na zveřejňování informací, které by mělo za následek porušení vnitrostátního práva nebo práva Unie upravujícího ochranu důvěrnosti informačních zdrojů nebo zpracování osobních údajů.
3. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění
a)
informací, které jsou osoby uvedené v odstavci 1 povinny zveřejňovat, aby vyhověly povinnosti vyplývající z odstavce 1 v souladu s odstavcem 2;
b)
frekvence aktualizace informací uvedených v písmenu a);
c)
prezentace informací uvedených v písmenu a) pomocí standardizované předlohy pro zveřejňování informací.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zřídí internetovou stránku pro zveřejňování informací o strukturovaných finančních nástrojích, jak je uvedeno v odstavci 1.
Článek 8c
Dvojitý rating strukturovaných finančních nástrojů
1. Jestliže emitent nebo spřízněná třetí osoba zamýšlí požádat o rating strukturovaného finančního nástroje, pověří alespoň dvě ratingové agentury, aby nezávisle na sobě poskytly svůj rating.
2. Emitent nebo spřízněná třetí osoba podle odstavce 1 zajistí, aby pověřené ratingové agentury splňovaly tyto podmínky:
a)
nepatří do stejné skupiny ratingových agentur;
b)
nejsou akcionářem nebo podílníkem žádné z ostatních ratingových agentur;
c)
nemají právo nebo faktickou moc vykonávat hlasovací právo v žádné z ostatních ratingových agentur;
d)
nemají právo nebo faktickou moc jmenovat či odvolávat členy správní nebo dozorčí rady žádné z ostatních ratingových agentur;
e)
žádný z členů jejich správní nebo dozorčí rady není členem správní nebo dozorčí rady žádné z ostatních ratingových agentur;
f)
nevykonávají ani nemají faktickou moc vykonávat kontrolu nebo dominantní vliv nad žádnou z ostatních ratingových agentur.
Článek 8d
Využívání více ratingových agentur
1. Zamýšlí-li emitent nebo spřízněná třetí osoba pověřit vydáním ratingu téže emise či ohodnocením téže osoby alespoň dvě ratingové agentury, zváží možnost pověřit tímto úkolem alespoň jednu ratingovou agenturu, jejíž podíl na trhu nepřesahuje 10 % a kterou může vyhodnotit jako schopnou vydat rating dotyčné emise nebo ohodnotit dotyčnou osobu, je-li na základě seznamu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvedeného v odstavci 2 taková ratingová agentura k dispozici. Pokud emitent nebo spřízněná třetí osoba ratingem nepověří alespoň jednu ratingovou agenturu, jejíž celkový podíl na trhu nepřesahuje 10 %, je jeho rozhodnutí zaznamenáno.
2. S cílem usnadnit emitentovi nebo spřízněné třetí osobě vyhodnocení podle odstavce 1 zveřejňuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy každoročně na svých internetových stránkách seznam registrovaných ratingových agentur s uvedením jejich celkového podílu na trhu a typů ratingů, které vydávají. Tento seznam může emitent použít jako východisko pro své vyhodnocení.
3. Pro účely tohoto článku se celkový tržní podíl měří ve vztahu k ročnímu obratu z činnosti a doplňkových služeb ratingové agentury na úrovni skupiny.“
12)
V článku 10 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Ratingová agentura neselektivně a včas uveřejní každý rating nebo ratingový výhled i každé rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu. V případě rozhodnutí o ukončení vydávání ratingu obsahuje uveřejněná informace také plné odůvodnění takového rozhodnutí.
První pododstavec se vztahuje také na ratingy, které jsou distribuovány na základě předplatného.
2. Ratingové agentury zajistí, aby byly ratingy a ratingové výhledy prezentovány a zpracovávány v souladu s požadavky stanovenými v oddíle D přílohy I a aby obsahovaly výlučně faktory, které se vztahují k dotčeným ratingům.
2a. Ratingy, ratingové výhledy a související informace se až do svého zveřejnění na trhu považují za důvěrné informace ve smyslu směrnice 2003/6/ES a v souladu s ní.
Na ratingové agentury se obdobně použije zejména čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice v souvislosti s jejich povinností zachovávat důvěrnost a vést seznam osob, které mají přístup k jejím ratingům, ratingovým výhledům nebo souvisejícím informacím před jejich zveřejněním.
Seznam osob, jimž jsou ratingy, ratingové výhledy nebo související informace sdělovány před jejich zveřejněním, by měl být omezen na osoby, které za tímto účelem každá hodnocená osoba určí.“
13)
V čl. 10 odst. 5 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„5. Pokud ratingová agentura vydává nevyžádaný rating, zřetelně a s použitím jasně rozeznatelného barevného odlišení pro ratingovou kategorii v něm uvede, zda byla hodnocená osoba nebo spřízněná třetí osoba zapojena do procesu udělování ratingu a zda ratingová agentura měla přístup k účetnictví, řízení a dalším významným interním dokumentům hodnocené osoby nebo spřízněné třetí osoby.“
14)
V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každá registrovaná nebo certifikovaná ratingová agentura poskytne do centrálního archivu zřízeného Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy informace o své historické výkonnosti, včetně četnosti přenosu ratingů, a informace o ratingových hodnoceních vydaných v minulosti a jejich změnách. Tato ratingová agentura poskytuje informace do tohoto archivu na standardním formuláři, který poskytne Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Ten je zpřístupní veřejnosti a každoročně zveřejní souhrnné informace o hlavních aspektech vývoje.“
15)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 11a
Evropská ratingová platforma
1. Každá registrovaná nebo certifikovaná ratingová agentura poskytne při vydávání ratingu či ratingového výhledu Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy ratingové informace včetně ratingu a ratingového výhledu hodnoceného nástroje, informace o druhu ratingu, druhu ratingové činnosti a datu a hodině zveřejnění.
2. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní na internetové stránce jednotlivé ratingy, které mu byly předloženy podle odstavce 1 („Evropská ratingová platforma“).
Součástí Evropské ratingové platformy je centrální archiv uvedený v čl. 11 odst. 2.
3. Tento článek se nevztahuje na ratingy a ratingové výhledy, které jsou za poplatek zpracovány a zpřístupněny výlučně investorům.“
16)
V čl. 14 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Aniž je dotčen druhý pododstavec, oznámí ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy zamýšlené významné změny metodik pro vydávání ratingů nebo navrhované nové metodiky pro vydávání ratingů, když je zveřejní na svých internetových stránkách v souladu s čl. 8 odst. 5a. Po uplynutí lhůty pro podávání připomínek oznámí ratingová agentura Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy veškeré změny vyplývající z těchto připomínek.“
17)
V článku 18 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Každé rozhodnutí podle článku 16, 17 nebo 20 oznámí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy Komisi, Evropskému orgánu pro bankovnictví, Evropskému orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, příslušným orgánům a odvětvovým příslušným orgánům.“
18)
V článku 19 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy účtuje ratingovým agenturám poplatky v souladu s tímto nařízením a nařízením Komise uvedeným v odstavci 2. Tyto poplatky plně pokrývají nezbytné výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy související s registrací a certifikací ratingových agentur a dohledem nad nimi a s náhradami veškerých nákladů, jež mohou vzniknout příslušným orgánům při plnění úkolů na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30.“
19)
Článek 21 se mění takto:
a)
odstavec 4 se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„4. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění“,
ii)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
obsahu a formátu pravidelného předkládání ratingových údajů, jež má Evropský orgán pro cenné papíry a trhy od registrovaných a certifikovaných ratingových agentur požadovat pro účely průběžného dohledu.“,
iii)
doplňují se nové pododstavce, které znějí:
„Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“;
b)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„4a. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění
a)
obsahu a prezentace informací, včetně struktury, formátu, metody a časového rozvrhu předkládání zpráv, které mají ratingové agentury poskytovat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 11a odst. 1, a
b)
obsahu a formátu pravidelných výkazů poplatků účtovaných ratingovými agenturami a předkládaných Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy pro účely průběžného dohledu.
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 21. června 2014.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem stanoveným v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4b. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy podá Komisi do 21. června 2015 zprávu o možnosti zavést jednu nebo více kategorizací ratingů poskytnutých v souladu s čl. 11a odst. 1 stupňům úvěrové kvality (mapping). Zpráva zejména vyhodnotí
a)
možnost, náklady a přínosy zavedení jedné nebo více kategorizací;
b)
jak lze jednu nebo více kategorizací provést, aniž by byly ratingy vzhledem k různým metodikám pro vydávání ratingů nesprávně vykládány;
c)
veškeré dopady, které by kategorizace mohla mít na regulační technické normy vypracované do té doby v souvislosti s čl. 21 odst. 4a písm. a) a b).
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy konzultuje ohledně údajů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) s Evropským orgánem pro bankovnictví a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.“;
c)
odstavec 5 se nahrazuje tímto:
„5. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zveřejní každoročně zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva obsahuje zejména posouzení toho, jak ratingové agentury registrované podle tohoto nařízení uplatňují přílohu I a jak je uplatňován mechanismus přejímání ratingů podle čl. 4 odst. 3.“
20)
Nadpis článku 22a se nahrazuje tímto:
„Posuzování dodržování metodických požadavků“.
21)
Článek 25a se nahrazuje tímto:
„Článek 25a
Odvětvové příslušné orgány zodpovědné za dohled nad čl. 4 odst. 1 a nad články 5a, 8b, 8c a 8d a za jejich prosazování
Odvětvové příslušné orgány zodpovídají za dohled nad čl. 4 odst. 1 a nad články 5a, 8b, 8c a 8d a za jejich prosazování v souladu s příslušnými odvětvovými právními předpisy.“
22)
Vkládá se nová hlava, která zní:
„HLAVA IIIa
OBČANSKOPRÁVNÍ ODPOVĚDNOST RATINGOVÝCH AGENTUR
Článek 35a
Občanskoprávní odpovědnost
1. Jestliže se ratingová agentura úmyslně či z hrubé nedbalosti dopustí kteréhokoliv z porušení povinnosti uvedených v příloze III, jež má vliv na rating, vzniká investorovi nebo emitentovi vůči ratingové agentuře nárok na náhradu škody, která mu v důsledku tohoto porušení vznikla.
Investor může požadovat náhradu škody podle tohoto článku, pokud prokáže, že se v souladu s čl. 5a odst. 1 nebo jinak s náležitou péčí důvodně spoléhal na daný rating v souvislosti s rozhodnutím, zda má do finančního nástroje, který byl předmětem tohoto ratingu, investovat, zda jej má držet nebo se jej má zbavit.
Emitent může požadovat náhradu škody podle tohoto článku, pokud prokáže, že on sám nebo jeho finanční nástroje byly předmětem daného ratingu a že k porušení povinnosti nedošlo v důsledku zavádějících a nepřesných informací poskytnutých emitentem ratingové agentuře, ať přímo nebo prostřednictvím veřejně přístupných informací.
2. Je na investorovi nebo emitentovi, aby předložil přesné a podrobné informace, které dokládají, že ratingová agentura porušila některou povinnost podle tohoto nařízení a že dotyčné porušení ovlivnilo vydaný rating.
Otázku, co představuje přesné a podrobné informace, posoudí příslušný vnitrostátní soud s přihlédnutím k tomu, že investor nebo emitent nemusí mít přístup k informacím, které jsou výlučně v dosahu ratingové agentury.
3. Občanskoprávní odpovědnost ratingových agentur uvedená v odstavci 1 je předem omezena pouze tehdy, je-li toto omezení
a)
rozumné a přiměřené a současně;
b)
možné podle použitelného vnitrostátního práva určeného v souladu s odstavcem 4.
Omezení občanskoprávní odpovědnosti, které je v rozporu s prvním pododstavcem, nebo její vyloučení nemá žádný právní účinek.
4. Pojmy jako „škoda“, „úmysl“, „hrubá nedbalost“, „důvodné spoléhání“, „náležitá péče“, „vliv“, „rozumné“ a „přiměřené“ uvedené v tomto článku, jež toto nařízení nevymezuje, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Otázky občanskoprávní odpovědnosti ratingové agentury, jež toto nařízení neupravuje, se řídí použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými normami mezinárodního práva soukromého. Soud příslušný k rozhodnutí o nároku z občanskoprávní odpovědnosti uplatněném investorem nebo emitentem se určí v souladu s příslušnými normami mezinárodního práva soukromého.
5. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátním právem.
6. Právo na náhradu škody stanovené v tomto článku nebrání Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, aby plně vykonával své pravomoci stanovené v článku 36a.“
23)
V čl. 36a odst. 2 se první pododstavec mění takto:
a)
písmena a) a b) se nahrazují tímto:
„a)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1 až 5, 11 až 15, 19, 20, 23, 26a až 26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 a 55 až 62 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 500 000 EUR, přičemž nepřesáhne 750 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37 až 40, 42, 42a, 42b, 45 až 49a, 52, 53 a 54 oddílu I přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 300 000 EUR, přičemž nepřesáhne 450 000 EUR;“
b)
písmena d) a e) se nahrazují tímto:
„d)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 1, 6, 7, 8 a 9 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 50 000 EUR, přičemž nepřesáhne 150 000 EUR;
e)
v případech porušení povinnosti uvedených v bodech 2 a 3a až 5 oddílu II přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 25 000 EUR, přičemž nepřesáhne 75 000 EUR;“
c)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
v případě porušení povinnosti uvedených v bodě 20a oddílu I přílohy III a v bodech 4 až 4c, 6, 8 a 10 oddílu III přílohy III dosahuje výše pokuty nejméně 90 000 EUR, přičemž nepřesáhne 200 000 EUR;“.
24)
Článek 39 se mění takto:
a)
odstavce 1 a 3 se zrušují;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Komise po obdržení technického poradenství Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumá situaci na ratingovém trhu pro strukturované finanční nástroje, především na trhu s ratingem resekuritizací. V návaznosti na tento přezkum předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. července 2016 zprávu, případně doprovázenou legislativním návrhem, v níž posoudí zejména
a)
dostupnost dostatečné volby ke splnění požadavků stanovených v článcích 6b a 8c;
b)
zda je vhodné zkrátit nebo prodloužit maximální dobu trvání smluvního vztahu uvedenou v čl. 6b odst. 1 a minimální lhůtu, než může ratingová agentura znovu uzavřít smlouvu s emitentem nebo se spřízněnou třetí osobou za účelem vydání ratingů resekuritizací uvedených v čl. 6b odst. 3;
c)
zda je vhodné pozměnit výjimku uvedenou v čl. 6b odst. 2 druhém pododstavci.
5. Komise po obdržení technického poradenství Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přezkoumá situaci na ratingovém trhu. V návaznosti na tento přezkum předloží do 1. ledna 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu, případně doprovázenou legislativním návrhem, v níž posoudí zejména:
a)
zda je nutné rozšířit povinnosti uvedené v článku 8b a zahrnout do nich další finanční úvěrové produkty;
b)
zda požadavky uvedené v článcích 6, 6a a 7 dostatečně zmírnily střety zájmů;
c)
zda by oblast působnosti mechanismu rotace uvedeného v článku 6b měla být rozšířena na další druhy aktiv a zda je vhodné používat pro různé druhy aktiv různě dlouhá období;
d)
vhodnost stávajících a alternativních modelů odměňování;
e)
zda je nutné provádět další opatření na podporu hospodářské soutěže na ratingovém trhu;
f)
zda je vhodné zavést dodatečná opatření na podporu hospodářské soutěže na ratingovém trhu s ohledem na vývoj struktury tohoto odvětví;
g)
zda je nutné navrhnout opatření, která by řešila nadměrné spoléhání na ratingy ve smlouvách;
h)
míru koncentrace trhu, rizika plynoucí z vysoké koncentrace a vliv na celkovou stabilitu finančního sektoru.
6. Komise alespoň jednou ročně informuje Evropský parlament a Radu o veškerých nových rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 5 odst. 6, která byla přijata během vykazovaného období.“
25)
Článek 39a se nahrazuje tímto:
„Článek 39a
Lidské a finanční zdroje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy do 21. června 2014 posoudí své potřeby lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z převzetí pravomocí a povinností podle tohoto nařízení, a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Komisi související zprávu.“
26)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 39b
Oznamovací povinnosti
1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu o
a)
opatřeních přijatých k odstranění odkazů na ratingy, které vedou nebo by mohly vést k výhradnímu nebo mechanickému spoléhání na rating; a
b)
alternativních nástrojích, které by investorům umožnily vypracovávat vlastní hodnocení úvěrového rizika emitentů a finančních nástrojů,
s cílem odstranit všechny odkazy na ratingy v právních předpisech Unie pro regulatorní účely do 1. ledna 2020 za předpokladu, že budou určeny a zavedeny vhodné alternativy. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytuje Komisi technické poradenství pro účely tohoto odstavce.
2. Komise s přihlédnutím k situaci na trhu předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2014 zprávu o tom, zda je vhodné vypracovat evropský systém pro posuzování bonity státního dluhu.
Komise s přihlédnutím ke zjištěním obsaženým ve zprávě uvedené v prvním pododstavci a k situaci na trhu předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2016 zprávu o tom, zda je vhodné a proveditelné ustavit evropskou ratingovou agenturu, která by hodnotila bonitu státního dluhu členských států, nebo evropskou ratingovou nadaci pro všechny ostatní ratingy.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2013 zprávu o tom, zda je proveditelné vytvořit síť malých ratingových agentur s cílem posílit na trhu hospodářskou soutěž. V této zprávě posoudí finanční a nefinanční podporu vytvoření takové sítě a zváží potenciální střety zájmů vycházející z takového veřejného financování. Na základě zjištění obsažených v této zprávě a technického poradenství poskytnutého Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy může Komise znovu posoudit článek 8d a navrhnout jeho změnu.“
27)
Příloha I se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
28)
Příloha III se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Bez ohledu na první pododstavec:
1)
čl. 1 bod 7 písm. a), body 9 a 10, bod 11 ve vztahu k článku 8d nařízení (ES) č. 1060/2009 a body 12 a 27 tohoto nařízení se použijí ode dne 1. června 2018 pro účely posouzení podle:
a)
čl. 4 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1060/2009, jehož předmětem je zjistit, zda jsou požadavky třetí země alespoň stejně přísné jako požadavky uvedené v uvedeném písmenu; a
b)
čl. 5 odst. 6 druhého pododstavce písm. b) nařízení (ES) č. 1060/2009, jehož předmětem je zjistit, zda jsou ratingové agentury v třetích zemích povinny dodržovat právně závazná pravidla, která jsou rovnocenná pravidlům stanoveným v uvedeném písmenu;
2)
pokud jde o kteréhokoli akcionáře nebo podílníka ratingové agentury, který k 15. listopadu 2011 držel 5 % nebo více kapitálu více než jedné ratingové agentury, použije se čl. 1 bod 8 tohoto nařízení ve vztahu k čl. 6a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1060/2009 ode dne 21. června 2014;
3)
čl. 1 bod 15 se použije ode dne 21. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 462/2013
2013 m. gegužės 21 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1060/2009 dėl kredito reitingų agentūrų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1060/2009 (4) reikalaujama, kad kredito reitingų agentūros laikytųsi veiklos vykdymo taisyklių, siekiant sušvelninti galimus interesų konfliktus ir užtikrinti aukštą kredito reitingų ir reitingavimo proceso kokybę ir pakankamą skaidrumą. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 513/2011 (5) padarius pakeitimus, Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) (toliau - EVPRI), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010 (6), buvo įgaliota registruoti ir prižiūrėti kredito reitingų agentūras. Šiuo reglamentu papildoma dabartinė kredito reitingų agentūrų reguliavimo sistema. Kai kurie iš svarbiausių klausimų, kaip antai interesų konfliktai dėl modelio „emitentas moka“ ir informacijos apie struktūrizuotas finansines priemones atskleidimas, buvo aptarti, o praėjus pagrįstos trukmės laikotarpiui sistemą reikės peržiūrėti ir įvertinti, ar ją taikant tie klausimai visapusiškai išspręsti. Tuo tarpu per dabartinę valstybės skolos krizę išryškėjo būtinybė peržiūrėti skaidrumo, procedūrinius ir paskelbimo laiko reikalavimus, ypač taikomus valstybės reitingams;
(2)
2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamentas rezoliucijoje „Kredito reitingų agentūros: ateities perspektyvos“ (7) ragino sustiprinti kredito reitingų agentūrų reguliavimą. Savo neoficialiame 2010 m. rugsėjo 30 d. ir spalio 1 d. posėdyje Ecofin Taryba pripažino, kad reikėtų toliau stengtis spręsti tam tikras su kredito reitingavimo veikla susijusias problemas, įskaitant per didelio kliovimosi kredito reitingais riziką ir interesų konfliktų riziką, kylančią dėl atlygio kredito reitingų agentūroms modelio. 2011 m. spalio 23 d. Europos Vadovų Taryba padarė išvadą, kad būtina užtikrinti pažangą mažinant per didelį kliovimąsi kredito reitingais;
(3)
tarptautiniu lygiu 2010 m. spalio 20 d. Finansinio stabilumo taryba (toliau - FST), kurios narys yra Europos Centrinis Bankas (toliau - ECB), patvirtino principus, kuriais siekiama mažinti valdžios institucijų ir finansų įstaigų kliovimąsi kredito reitingais (toliau - FST principai). FST principai patvirtinti 2010 m. lapkričio mėn. G 20 aukščiausiojo lygio susitikime Seule. Todėl tinkama, kad sektorių kompetentingos institucijos įvertintų rinkos dalyvių praktiką ir paskatintų tuos rinkos dalyvius mažinti tokios praktikos daromą įtaką. Sektorių kompetentingos institucijos turėtų nuspręsti, kokių skatinimo priemonių reikėtų imtis. EVPRI, prireikus bendradarbiaudama su Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija) įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010 (8), ir Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010 (9), turėtų imtis veiksmų, kad sudarytų palankias sąlygas priežiūros veiklos konvergencijai, laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 ir pagal šio reglamento nuostatas;
(4)
kredito reitingų agentūros turėtų supažindinti investuotojus su nepasitvirtinusių kredito reitingų ir reitingų perspektyvų tikimybe, paremta duomenimis apie ankstesnius veiklos rezultatus, kurie paskelbiami EVPRI įsteigtoje centrinėje duomenų saugykloje;
(5)
pagal FST principus „centriniai bankai turėtų patys vertinti finansinių priemonių, kurias jie priima rinkos operacijose kaip įkaitą ar vykdant tiesioginius (vienakrypčius) pardavimus, kredito kokybę. Vykdant centrinio banko politiką turėtų būti vengiama mechaniškumo, kuris gali be reikalo sutrikdyti finansinių priemonių atitiktį reikalavimams ir sąlygoti didelius šios atitikties reikalavimams pokyčius, ir įvertinimo mažesne nei rinkos verte lygius, kurie gali dar labiau pabloginti staigaus kritimo poveikį“. Be to, 2012 m. balandžio 2 d. nuomonėje ECB nurodė, kad jis įsipareigoja remti bendrą tikslą sumažinti per didelį kliovimąsi kredito reitingais. Tuo klausimu ECB reguliariai praneša apie įvairias priemones, kurių imasi Eurosistema, siekdama sumažinti per didelį kliovimąsi kredito reitingais. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 284 straipsnio 3 dalį, ECB Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai, taip pat Europos Vadovų Tarybai, turi pateikti metinę Europos centrinių bankų sistemos (toliau - ECBS) veiklos ir pinigų politikos praėjusiais bei einamaisiais metais ataskaitą. ECB pirmininkas tą ataskaitą turi pateikti Europos Parlamentui, kuris dėl jo gali surengti bendras diskusijas, ir Tarybai. Po to ECB tokiose ataskaitose galėtų aprašyti, kaip jis įgyvendino FST principus ir savo naudojamas alternatyvias vertinimo priemones;
(6)
Sąjunga deda pastangas, siekdama, pirma, peržiūrėti, ar Sąjungos teisėje esančios nuorodos į kredito reitingus skatina išimtinai ar mechaniškai kliautis tokiais kredito reitingais arba gali paskatinti tą daryti, ir, antra, peržiūrėti visas nuorodas į kredito reitingus reguliavimo tikslais, siekdama ne vėliau kaip 2020 m. jas išbraukti su sąlyga, kad bus nustatytas ir įgyvendintas tinkamas alternatyvus kredito rizikos vertinimas;
(7)
reitingų perspektyvų tinkamumas investuotojams ir emitentams ir jų poveikis rinkoms yra palyginamas su kredito reitingų tinkamumu ir poveikiu. Todėl visi Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 reikalavimai, kuriais siekiama užtikrinti, kad reitingavimo veiksmai būtų tikslūs, skaidrūs ir nekeltų interesų konfliktų, taip pat turėtų būti taikomi reitingų perspektyvoms. Pagal dabartinę priežiūros praktiką daug to reglamento reikalavimų taikoma reitingų perspektyvoms. Šiuo reglamentu turėtų būti paaiškintos taisyklės ir užtikrintas teisinis tikrumas pateikiant reitingų perspektyvų apibrėžtį ir paaiškinant, kurios konkrečios nuostatos taikomos tokioms reitingų perspektyvoms. Reitingų perspektyvų apibrėžtis taip pat turėtų apimti nuomones apie tikėtiną kredito reitingų kitimo kryptį artimiausiu metu, paprastai vadinamas kredito stebėjimu (angl. credit watches);
(8)
vidutiniu laikotarpiu turėtų būti įvertinti tolesni veiksmai siekiant išbraukti nuorodas į kredito reitingus reguliavimo tikslais iš finansinio reglamento ir pašalinti turto rizikos įvertinimą kredito reitingų pagalba. Vis dėlto šiuo metu kredito reitingų agentūros yra svarbios finansų rinkų dalyvės. Todėl kredito reitingų agentūrų ir jų kredito reitingavimo veiklos nepriklausomumas ir sąžiningumas yra labai svarbūs siekiant užtikrinti kredito reitingų agentūrų ir jų reitingų patikimumą rinkos dalyvių, ypač investuotojų ir kitų kredito reitingų naudotojų, atžvilgiu. Reglamente (EB) Nr. 1060/2009 numatoma, kad kredito reitingų agentūros turi būti registruojamos ir prižiūrimos, nes jų paslaugos daro didelį poveikį visuomenės interesams. Kredito reitingai, skirtingai nei investiciniai tyrimai, yra ne tik nuomonės apie finansinės priemonės ar finansinio įsipareigojimo vertę ar kainą. Kredito reitingų agentūros yra ne tik finansų analitikai ar konsultantai investicijų klausimais. Kredito reitingai turi reguliuojamąją vertę reguliuojamiems investuotojams, pvz., kredito įstaigoms, draudimo bendrovėms ir kitiems instituciniams investuotojams. Nors paskatos per daug kliautis kredito reitingais mažinamos, kredito reitingai vis dar turi įtakos investiciniams sprendimams, visų pirma dėl informacijos asimetrijos ir veiksmingumo tikslais. Tomis aplinkybėmis kredito reitingų agentūros turi ne tik būti nepriklausomos, bet ir tokiomis turi būti laikomos rinkos dalyvių, o agentūrų atliekamo reitingavimo metodai turi būti skaidrūs ir turi būti laikomi skaidriais;
(9)
turėtų būti mažinamas per didelis kliovimasis kredito reitingais ir laipsniškai naikinamas visas automatinis kredito reitingų poveikis. Kredito įstaigos ir investicinės įmonės turėtų būti skatinamos nustatyti vidaus procedūras, pagal kurias pačios atliktų kredito rizikos vertinimą ir turėtų skatinti investuotojus deramai atsargiai vykdyti veiklą. Atsižvelgiant į tai, šiame reglamente numatoma, kad finansų įstaigos neturėtų išimtinai ir mechaniškai kliautis kredito reitingais. Taigi, tos įstaigos turėtų vengti sudaryti sutartis išimtinai ar mechaniškai pasikliaudamos kredito reitingais ir sutartyse vengti juos naudoti kaip vienintelį kriterijų siekdamos įvertinti investicijų kreditingumą arba nuspręsti investuoti ar investicijas likviduoti;
(10)
Reglamente (EB) Nr. 1060/2009 jau numatytas pirmas priemonių rinkinys, skirtas kredito reitingų agentūrų ir jų kredito reitingavimo veiklos sąžiningumo ir nepriklausomumo klausimui spręsti. Kredito reitingų agentūrų nepriklausomumo užtikrinimo ir bet kokių galinčių kilti interesų konfliktų nustatymo, valdymo ir kuo didesnio vengimo tikslai jau sudarė to reglamento keleto nuostatų pagrindą. Kredito reitingų agentūrą renkasi ir jai atlygį moka reitinguojamas subjektas (modelis „emitentas moka“), todėl kyla interesų konfliktų problema. Pagal tą modelį yra paskatų kredito reitingų agentūroms suteikti emitentui palankius reitingus siekiant užsitikrinti ilgalaikius verslo santykius, garantuojančius pajamas, arba papildomą darbą ir pajamas. Be to, dėl kredito reitingų agentūrų akcininkų ir reitinguojamų subjektų ryšių gali kilti interesų konfliktų problema, kuri yra nepakankamai veiksmingai sprendžiama pagal esamas taisykles. Todėl pagal modelį „emitentas moka“ suteikiami kredito reitingai gali būti laikomi kredito reitingais, tenkinančiais emitentą, o ne kredito reitingais, kurių reikia investuotojui. Svarbu griežtinti kredito reitingų agentūroms taikomas nepriklausomumo sąlygas siekiant padidinti pagal modelį „emitentas moka“ suteikiamų kredito reitingų patikimumą;
(11)
kad būtų padidinta konkurencija rinkoje, kurioje dominuoja trys kredito reitingų agentūros, reikėtų imtis priemonių siekiant skatinti naudotis mažesnių kredito reitingų agentūrų paslaugomis. Pastaruoju metu emitentai ar susijusios trečiosios šalys paprastai siekdavo gauti dviejų ar daugiau kredito reitingų agentūrų kredito reitingus, todėl siekdamas gauti dviejų ar daugiau agentūrų kredito reitingus, emitentas ar susijusi trečioji šalis turėtų apsvarstyti, ar paskirti bent vieną kredito reitingo agentūrą, kuriai tenka ne didesnė nei 10 % bendra rinkos dalis ir kurią emitentas ar susijusi trečioji šalis galėtų įvertinti kaip galinčią reitinguoti atitinkamą emisiją ar subjektą;
(12)
kredito reitingų rinkoje matyti, kad tradiciškai kredito reitingų agentūros ir reitinguojami subjektai užmezga ilgalaikius santykius. Todėl kyla nepriimtino artimumo rizika, nes kredito reitingų agentūra gali tapti pernelyg palanki reitinguojamo subjekto norams. Tomis aplinkybėmis kredito reitingų agentūrų nešališkumas laikui bėgant galėtų tapti abejotinas. Iš tiesų emitento įmonės paskirtos ir apmokamos kredito reitingų agentūros skatinamos suteikti per daug palankius šio reitinguojamo subjekto arba jo skolos priemonių reitingus, kad išlaikytų verslo santykius su tokiu emitentu. Emitentai taip pat yra priklausomi nuo paskatų palaikyti ilgalaikius santykius, pvz., susaistymo efekto, kai emitentas susilaiko nuo kredito reitingų agentūros keitimo, nes dėl to galėtų kilti investuotojų susirūpinimas dėl emitento kreditingumo. Ši problema jau buvo identifikuota Reglamente (EB) Nr. 1060/2009, pagal kurį reikalaujama, kad kredito reitingų agentūros taikytų rotacijos mechanizmą, kuriuo užtikrinama laipsniška analitikų grupių ir kredito reitingų komitetų sudėties kaita, kad nekiltų pavojaus reitingų analitikų ir kredito reitingus tvirtinančių asmenų nepriklausomumui. Vis dėlto tų taisyklių sėkmė labai priklausė nuo vidinių kredito reitingų agentūrų elgsenos sprendimų, būtent nuo faktinio kredito reitingų agentūros darbuotojų nepriklausomumo ir profesionalumo ir nuo pačios kredito reitingų agentūros komercinių interesų. Tos taisyklės nebuvo skirtos tam, kad trečiosioms šalims būtų pakankamai garantuota, jog interesų konfliktai, kylantys dėl ilgalaikių santykių, būtų veiksmingai švelninami arba jų būtų išvengta. Tai pasiekti būtų galima ribojant laikotarpį, kuriuo kredito reitingų agentūra galėtų nuolat teikti kredito reitingus tam pačiam emitentui arba jo skolos priemonėms. Nustačius maksimalią emitento, kuris yra reitinguojamas arba kuris išleido reitinguojamas skolos priemones, ir kredito reitingų agentūros sutartinių santykių trukmę turėtų būti pašalinta paskata suteikti palankius kredito reitingus to emitento atžvilgiu. Be to, pareikalavus kredito reitingų agentūrų rotacijos, kaip įprastinės ir nuolatinės rinkos praktikos, taip pat turėtų būti veiksmingai švelninama susaistymo efekto problema. Galiausiai kredito reitingų agentūrų rotacija turėtų daryti teigiamą poveikį kredito reitingų rinkai, nes naujiems dalyviams būtų lengviau patekti į rinką, o jau esančioms kredito reitingų agentūroms atsirastų galimybė išplėsti savo verslą į naujas sritis;
(13)
vis dėlto, rotacijos mechanizmo įgyvendinimą svarbu numatyti tokiu būdu, kad mechanizmo naudingumas neabejotinai nusvertų jo galimus neigiamus padarinius. Pavyzdžiui, dėl dažnos rotacijos galėtų padidėti emitentų ir kredito reitingų agentūrų sąnaudos, nes su naujo subjekto arba finansinės priemonės reitingavimu susijusios sąnaudos paprastai yra didesnės už jau suteikto reitingo stebėsenos sąnaudas. Taip pat kredito reitingų agentūros įsteigimui reikia nemažai laiko ir išteklių, neatsižvelgiant į tai, ar ji steigiama kaip tam tikros rinkos nišos dalyvė, ar kaip visas turto klases vertinanti agentūra. Be to, nuolatinė kredito reitingų agentūrų rotacija galėtų daryti reikšmingą poveikį kredito reitingų kokybei ir nuoseklumui. Įgyvendinant rotacijos mechanizmą taip pat labai svarbu imtis pakankamų apsaugos priemonių, kad rinka galėtų palaipsniui prisitaikyti, o vėliau šį mechanizmą būtų galima sustiprinti. To būtų galima pasiekti nustatant, kad mechanizmas taikomas tik pakartotiniams pakeitimams vertybiniais popieriais, nes tai ribotas bankų finansavimo šaltinis, o kredito reitingai, kurie jau yra suteikti, galėtų būti toliau stebimi kaip užsakyti reitingai net ir tuomet, kai rotacija taps privaloma. Todėl paprastai rotacija turėtų daryti poveikį tik naujiems pakartotiniams pakeitimams vertybiniais popieriais, kurių pagrindas - to paties iniciatoriaus turtas. Komisija turėtų peržiūrėti, ar tinkama palikti galioti ribotą rotacijos mechanizmą, ar nevertėtų jo taip pat taikyti kitoms turto klasėms ir, jei taip, ar pagrįsta kitoms turto klasėms nustatyti skirtingas sąlygas atsižvelgiant, pavyzdžiui, į ilgiausią sutartinių santykių trukmę. Jei rotacijos mechanizmas būtų nustatytas ir kitoms turto klasėms, Komisija turėtų įvertinti, ar reikia nustatyti kredito reitingų agentūrai pareigą ilgiausio sutartinių santykių laikotarpio pabaigoje pateikti perimančiajai kredito reitingų agentūrai informaciją apie emitentą ir apie reitinguotas finansines priemones (perdavimo bylą);
(14)
pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingų rinkoje tinkama įvesti rotacijos principą. Pirma, tai yra Europos pakeitimo vertybiniais popieriais rinkos segmentas, kurio rezultatai, prasidėjus finansų krizei, palyginti blogi, todėl jame ypač svarbu spręsti interesų konfliktų klausimus. Antra, nors, pavyzdžiui, įmonių išleistų skolos priemonių kredito rizika labai susijusi su paties emitento skolos tvarkymo pajėgumais, pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito rizika paprastai yra skirtinga kiekvieno sandorio atveju. Taigi, kai sukuriamas pakartotinis pakeitimas vertybiniais popieriais, samdant naują kredito reitingų agentūrą pavojus prarasti sukauptas žinias nėra didelis. Kitaip tariant, nors šiuo metu kredito reitingų rinkoje veikiančių pakartotinius pakeitimus vertybiniais popieriais reitinguojančių kredito reitingų agentūrų skaičius ribotas, ta rinka natūraliai atviresnė konkurencijai ir rotacijos mechanizmas galėtų paskatinti didesnius tos rinkos pokyčius. Galiausiai, pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingų rinkoje vyrauja kelios didelės kredito reitingų agentūros, tačiau yra ir kitų šioje srityje žinių įgijusių subjektų;
(15)
vykdant reguliarią kredito reitingų agentūrų, suteikiančių pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingus, rotaciją kreditingumo vertinimas taptų įvairesnis. Įvairūs ir skirtingi kredito reitingų agentūrų požiūriai, perspektyvos ir metodai turėtų lemti įvairesnius kredito reitingus ir galiausiai pagerėtų pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kreditingumo vertinimas. Kad tokia įvairovė darytų poveikį ir kad būtų išvengta ir iniciatorių, ir kredito reitingų agentūrų atsipalaidavimo, ilgiausias laikotarpis, per kurį kredito reitingų agentūrai leidžiama nustatyti to paties iniciatoriaus pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais reitingus, turi būti ribojamas tiek, kad būtų nuolat garantuojamas naujas kreditingumo vertinimas. Šie veiksniai, kartu su būtinybe užtikrinti tam tikrą požiūrio į kredito reitingus nuoseklumą, reiškia, kad ketverių metų laikotarpis yra tinkamas. Kai yra paskirtos bent keturios kredito reitingų agentūros, rotacijos reikalavimas neturėtų būti taikomas, nes rotacijos mechanizmo tikslai jau pasiekti. Norint užtikrinti, kad vyktų tikra konkurencija, tokia išimtis turėtų būti taikoma tik tuo atveju, jei bent keturios paskirtos kredito reitingų agentūros reitinguoja tam tikrą dalį apyvartoje esančių iniciatoriaus finansinių priemonių;
(16)
tinkama rotacijos mechanizmą pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais srityje susieti su iniciatoriumi. Pakartotinius pakeitimus vertybiniais popieriais išleidžia specialiosios paskirties įmonės, neturinčios didelių pajėgumų tvarkyti skolą. Todėl, jei rotacija bus susieta su emitentu, mechanizmas taps neveiksmingas. Jei rotacija bus susieta su rėmėju, priešingai - išimtis bus taikoma beveik visada;
(17)
rotacijos mechanizmas galėtų būti svarbi priemonė siekiant sumažinti kliūtis, trukdančias patekti į pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingų rinką. Vis dėlto tuo pačiu metu naujiems rinkos dalyviams gali tapti sunkiau įsitvirtinti rinkoje, nes jiems nebus leista išlaikyti savo klientų. Taigi tinkama nustatyti atleidimą nuo rotacijos mechanizmo mažoms kredito reitingų agentūroms;
(18)
siekiant rotacijos mechanizmo veiksmingumo, jo turi būti patikimai laikomasi. Rotacijos reikalavimo tikslų pasiekti nepavyktų, jeigu pasitraukiančiajai kredito reitingų agentūrai būtų leista po pernelyg trumpo laikotarpio vėl reitinguoti to paties iniciatoriaus pakartotinius pakeitimus vertybiniais popieriais. Todėl svarbu nustatyti tinkamą laikotarpį, per kurį pasitraukiančiosios kredito reitingų agentūros negalima paskirti vėl reitinguoti to paties iniciatoriaus pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais. Tas laikotarpis turėtų būti pakankamai ilgas, kad perimančioji kredito reitingų agentūra galėtų veiksmingai teikti savo kredito reitingavimo paslaugas, siekiant užtikrinti, kad pakartotiniams pakeitimams vertybiniais popieriais iš tiesų būtų taikomas naujas tikrinimo metodas, ir garantuoti, kad naujos kredito reitingų agentūros suteikiamais kredito reitingais būtų užtikrintas pakankamas tęstinumas. Tuo pačiu metu norint, kad rotacijos mechanizmas tinkamai veiktų, turėtų būti nustatyta tokia laikotarpio trukmė, kad kredito reitingų agentūros spėtų įgyti pakankamai žinių pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais srityje. Todėl laikotarpio trukmė turėtų būti proporcinga ir paprastai turėtų prilygti pasitraukiančiosios kredito reitingų agentūros pasibaigusios sutarties trukmei, bet neturėtų viršyti ketverių metų;
(19)
reikalavimas nuolat rotuoti kredito reitingų agentūras yra proporcingas siekiamo tikslo atžvilgiu. Reikalavimas taikomas tik registruotoms kredito reitingų agentūroms, kurios yra reguliuojamos ir kurios teikia paslaugą, darančią poveikį visuomenės interesams (kredito reitingus, kuriuos galima naudoti reguliavimo tikslais) pagal modelį „emitentas moka“, ir susijusią su tam tikra turto klase (pakartotiniais pakeitimais vertybiniais popieriais). Dėl šios privilegijos teikti paslaugas, kurios būtų pripažįstamos kaip atliekančios svarbų vaidmenį reguliuojant finansinių paslaugų rinką, ir gauti patvirtinimą atlikti šią funkciją, atsiranda būtinybė laikytis tam tikrų pareigų siekiant visomis aplinkybėmis užtikrinti nepriklausomumą ir nepriklausomumo įvaizdį. Kredito reitingų agentūra, kuriai neleidžiama reitinguoti tam tikro iniciatoriaus pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais, vis dar galėtų reitinguoti kitų iniciatorių pakartotinius pakeitimus vertybiniais popieriais ir kitų klasių turtą. Rinkos sąlygomis, kuriomis rotacijos taisyklė taikoma visiems dalyviams, atsiras naujų verslo galimybių, nes visos kredito reitingų agentūros turės laikytis rotacijos. Be to, kredito reitingų agentūros visada gali suteikti neužsakytus to paties iniciatoriaus pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingus, remdamosi savo patirtimi. Neužsakytiems kredito reitingams modelis „emitentas moka“ netaikomas, todėl jie teoriškai yra mažiau veikiami galimų interesų konfliktų. Ilgiausia sutartinių santykių su kredito reitingų agentūra trukmė ir reikalavimas samdyti daugiau nei vieną kredito reitingų agentūrą, kredito reitingų agentūrų klientams taip pat yra jų laisvės užsiimti savo verslu apribojimas. Vis dėlto tie apribojimai yra būtini dėl su visuomenės interesais susijusių priežasčių, atsižvelgiant į modelio „emitentas moka“ poveikį būtinam kredito reitingų agentūrų nepriklausomumui, siekiant garantuoti nepriklausomus kredito reitingus, kuriais investuotojai galėtų naudotis reguliavimo tikslais. Kartu tais apribojimais neviršijama to, kas būtina, todėl jie turėtų būti vertinami kaip didinantys pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kreditingumą kitų šalių ir galiausiai rinkos atžvilgiu;
(20)
kredito reitingų agentūrų nepriklausomumui nuo reitinguojamo subjekto taip pat turi įtakos galimi bet kurio iš jos didelių akcininkų interesų, susijusių su reitinguojamu subjektu, konfliktai. Kredito reitingų agentūros akcininkas galėtų būti reitinguojamo subjekto arba susijusios trečiosios šalies administracinio organo ar stebėtojų tarybos narys. Reglamente (EB) Nr. 1060/2009 tokia situacija buvo aptariama tik reitingų analitikų, kredito reitingus tvirtinančių asmenų arba kitų kredito reitingų agentūrų darbuotojų interesų konfliktų atžvilgiu. Vis dėlto tame reglamente neužsimenama apie galimus kredito reitingų agentūrų akcininkų arba narių interesų konfliktus. Siekiant pagerinti kredito reitingų agentūrų nepriklausomumo nuo reitinguojamų subjektų įvaizdį, būtų tikslinga išplėsti esamas tame reglamente nustatytas taisykles dėl interesų konfliktų, kylančių dėl kredito reitingų agentūrų darbuotojų, ir jas taikyti tiems interesų konfliktams, kurie kyla dėl akcininkų ar narių, kredito reitingų agentūroje užimančių svarbias pareigas. Taigi, kredito reitingų agentūra turėtų kurį laiką nesuteikti kredito reitingų arba turėtų atskleisti, kad kredito reitingai gali būti paveikti, kai akcininkas arba narys, turintis 10 % tos agentūros balsavimo teisių, yra ir reitinguojamo subjekto administracinio organo ar stebėtojų tarybos narys arba investuotojas, kai investicija siekia tam tikrą dydį. Be to, tai, kad akcininkas arba narys turintis bent 5 % tos kredito reitingų agentūros balsavimo teisių yra investavęs į reitinguojamą subjektą arba yra reitinguojamo subjekto administracinio organo ar stebėtojų tarybos narys, turėtų būti atskleista viešai bent tada, kai investicija siekia tam tikrą dydį. Be to, kai akcininkas arba narys turi galimybę daryti reikšmingą įtaką kredito reitingų agentūros verslo veiklai, tas asmuo neturėtų teikti reitinguojamam subjektui arba susijusiai trečiajai šaliai konsultacinių ar patariamųjų paslaugų, susijusių su jų organizacine arba teisine struktūra, turtu, įsipareigojimais ar veikla;
(21)
siekiant užtikrinti veiksmingą Reglamente (EB) Nr. 1060/2009 nustatytų nepriklausomumo užtikrinimo ir interesų konfliktų prevencijos taisyklių taikymą ir siekiant išvengti, kad tos taisyklės taptų neveiksmingos, reikia turėti pakankamai daug kredito reitingų agentūrų, kurios nebūtų susijusios nei su rotacijos atveju pasitraukiančia kredito reitingų agentūra, nei su kredito reitingų agentūra, teikiančia kredito reitingų paslaugas lygiagrečiai tam pačiam emitentui. Tinkama reikalauti rotacijos atveju griežtai atskirti pasitraukiančiąją kredito reitingų agentūrą nuo perimančiosios kredito reitingų agentūros, taip pat dvi kredito reitingų agentūras, tuo pačiu metu teikiančias kredito reitingavimo paslaugas tam pačiam emitentui. Atitinkamos kredito reitingų agentūros neturėtų būti viena su kita susijusios kontrolės ryšiais, priklausyti tai pačiai kredito reitingų agentūrų grupei, būti kitos agentūros akcininke ar nare, galėti pasinaudoti balsavimo teisėmis bet kurioje kitoje agentūroje arba galėti skirti bet kurios kitos kredito reitingų agentūros administracinių organų ar stebėtojų tarybų narius;
(22)
kredito reitingų agentūros turėtų sukurti, palaikyti, įgyvendinti ir patvirtinti dokumentais veiksmingą vidaus kontrolės sistemą, skirtą politikos kryptims ir procedūroms įgyvendinti, siekiant išvengti galimų interesų konfliktų ir juos kontroliuoti bei užtikrinti kredito reitingų, reitingų analitikų ir reitingų grupių nepriklausomumą akcininkų, administracijos ir valdymo organų bei pardavimo ir rinkodaros veiklos atžvilgiu. Turėtų būti įdiegtos standartinės veiklos procedūros (toliau - SVP) įmonių valdymo, organizavimo klausimų ir interesų konfliktų valdymo srityse. SVP turėtų būti periodiškai peržiūrimos ir stebimos siekiant įvertinti jų veiksmingumą ir nustatyti, ar jos neturėtų būti atnaujintos;
(23)
be to, kredito reitingų agentūrų nepriklausomumo įvaizdžiui būtų itin pakenkta, jeigu tie patys akcininkai arba nariai investuotų į kitas kredito reitingų agentūras, nepriklausančias tai pačiai kredito reitingų agentūrų grupei, bent tada, kai tokios investicijos siekia tam tikrą dydį, kuriam esant tie akcininkai arba nariai galėtų daryti tam tikrą įtaką kredito reitingų agentūros veiklai. Todėl, siekiant užtikrinti kredito reitingų agentūrų nepriklausomumą (ir nepriklausomumo įvaizdį), tikslinga numatyti griežtesnes kredito reitingų agentūrų ir jų akcininkų ar narių ryšių taisykles. Dėl tos priežasties joks asmuo neturėtų tuo pačiu metu turėti 5 % arba daugiau akcijų daugiau nei vienoje kredito reitingų agentūroje, jeigu atitinkamos kredito reitingų agentūros nepriklauso tai pačiai grupei;
(24)
tikslas užtikrinti pakankamą kredito reitingų agentūrų nepriklausomumą reikalauja, kad investuotojai tuo pačiu metu neturėtų 5 % arba daugiau investicijų daugiau nei vienoje kredito reitingų agentūroje. 2004 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2004/109/EB dėl informacijos apie emitentus, kurių vertybiniais popieriais leista prekiauti reguliuojamoje rinkoje, skaidrumo reikalavimų suderinimo (10) numato, kad asmenys, kontroliuojantys bent 5 % į biržos sąrašus įtrauktos bendrovės balsavimo teisių, tą faktą atskleistų visuomenei, nes, inter alia, investuotojai yra suinteresuoti žinoti apie tokios bendrovės balsavimo struktūros pasikeitimus. Todėl 5 % dydis yra laikomas kontroline balsavimo teisių dalimi, suteikiančia galimybę daryti įtaką bendrovės balsavimo struktūrai. Todėl, siekiant apriboti galimybes tuo pačiu metu investuoti į daugiau nei vieną kredito reitingų agentūrą, tikslinga nustatyti 5 % dydį. Priemonės negalima laikyti neproporcinga, nes visos Sąjungoje registruotos kredito reitingų agentūros yra įmonės, kurios nėra įtrauktos į biržos sąrašus ir todėl joms netaikomos skaidrumo ir procedūrinės taisyklės, kurios taikomos į biržos sąrašus įtrauktoms Sąjungos bendrovėms pagal Direktyvą 2004/109/EB. Dažnai į biržos sąrašus neįtrauktos įmonės valdomos pagal akcininkų protokolus arba susitarimus, o akcininkų ar narių paprastai yra mažai. Todėl net mažumos pozicija į biržos sąrašus neįtrauktoje kredito reitingų agentūroje galėtų būti įtakinga. Vis dėlto, siekiant užtikrinti, kad vis dar būtų galimos išimtinai ekonominės investicijos į kredito reitingų agentūras, šios galimybės vienu metu investuoti į daugiau nei vieną kredito reitingų agentūrą ribojimas neturėtų būti išplėstas įtraukiant investicijas, nukreiptas per kolektyvinio investavimo schemas, valdomas trečiųjų šalių, nepriklausančių nuo investuotojo ir nuo investuotojo įtakos;
(25)
šio reglamento nuostatose dėl interesų konfliktų, susijusių su akcininkų struktūra, turėtų būti nurodomi ne tik tiesiogiai, bet ir netiesiogiai valdomi akcijų paketai, nes kitaip tas taisykles būtų galima lengvai apeiti. Kredito reitingų agentūros turėtų dėti visas pastangas, kad sužinotų apie visus netiesioginius savo akcininkus ir taip išvengtų bet kokių galimų interesų konfliktų šioje srityje;
(26)
nepriklausomumo užtikrinimo ir interesų konfliktų prevencijos taisyklių, pagal kurias reikalaujama, kad kredito reitingų agentūros tam pačiam emitentui neteiktų kredito reitingavimo paslaugų ilgą laiką, veiksmingumas galėtų sumažėti, jeigu kredito reitingų agentūroms būtų leidžiama būti didelėmis kitų kredito reitingų agentūrų akcininkėmis arba narėmis;
(27)
svarbu užtikrinti, kad dėl reitingavimo metodų pakeitimų tie metodai netaptų ne tokie griežti. Tuo tikslu emitentai, investuotojai ir kitos suinteresuotosios šalys turėtų turėti galimybę teikti pastabas dėl bet kokių numatomų reitingavimo metodų pakeitimų. Tai jiems padės suprasti naujų metodų atsiradimo ir jų keitimo priežastis. Emitentų ir investuotojų pateiktos pastabos dėl metodų projektų gali būti vertinga informacija kredito reitingų agentūroms nustatant metodus. Apie numatomus pakeitimus turėtų būti pranešama ir EVPRI. Nors Reglamentu (EB) Nr. 1060/2009 EVPRI suteikiami įgaliojimai tikrinti, ar kredito reitingo agentūros naudoja griežtus, sistemingus ir nuoseklius metodus ir ar juos tvirtina remdamosi ankstesne patirtimi, įskaitant grįžtamąjį patikrinimą, tas patikrinimo procesas neturėtų suteikti EVPRI jokių įgaliojimų spręsti apie siūlomo metodo arba kredito reitingų, suteiktų taikant šiuos metodus, tinkamumą. Naudojant reitingavimo metodus prireikus turėtų būti atsižvelgiama į finansinę riziką, kylančią dėl grėsmės aplinkai;
(28)
dėl struktūrizuotų finansinių priemonių sudėtingumo kredito reitingų agentūroms ne visada pavykdavo užtikrinti pakankamai aukštą suteikiamų tokių priemonių kredito reitingų kokybę. Dėl to buvo prarastas rinkos pasitikėjimas šio tipo kredito reitingais. Siekiant susigrąžinti pasitikėjimą būtų tikslinga reikalauti, kad emitentai arba susijusios trečiosios šalys samdytų bent dvi skirtingas kredito reitingų agentūras struktūrizuotų finansinių priemonių kredito reitingams teikti, nes taip būtų galima gauti skirtingus ir konkuruojančius vertinimus. Be to, taip būtų galima sumažinti per didelį kliovimąsi vienu kredito reitingu;
(29)
pasiūlyme dėl direktyvos dėl galimybės verstis kredito įstaigų veikla ir dėl rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų ir investicinių įmonių priežiūros ir pasiūlyme dėl reglamento dėl rizikos ribojimo reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms, kuriais bus pakeistos 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (11) ir 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (12), įvedamas reikalavimas kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms patiems vertinti subjektų ir finansinių priemonių, į kurias jie investuoja, kredito riziką, o ne vien kliautis kredito reitingais. Tas reikalavimas turėtų būti taikomas ir kitiems finansų rinkos dalyviams, kurie yra reglamentuojami Sąjungos teisėje, įskaitant investicijų valdytojus. Vis dėlto to reikalavimo taikymas visiems finansų rinkos dalyviams turėtų būti užtikrintas proporcingai, atsižvelgiant į atitinkamo dalyvio pobūdį, mastą ir sudėtingumą. Valstybėms narėms nereikėtų suteikti teisės nustatyti arba palikti galioti taisykles, pagal kurias tiems investuotojams būtų leidžiama daugiau kliautis kredito reitingais;
(30)
be to, investuotojų gebėjimas atlikti kompetentingą struktūrizuotų finansinių priemonių kreditingumo vertinimą padidėtų, jeigu investuotojams būtų suteikiama pakankamai informacijos apie tas priemones. Pavyzdžiui, kadangi struktūrizuotų finansinių priemonių rizika didžiąja dalimi priklauso nuo pagrindinio turto kokybės ir rezultatų, investuotojams turėtų būti teikiama daugiau informacijos apie pagrindinį turtą. Dėl to sumažėtų investuotojų kliovimasis kredito reitingais. Be to, jei būtų atskleidžiama atitinkama informacija apie struktūrizuotas finansines priemones, tikėtina, kad padidėtų kredito reitingų agentūrų konkurencija, nes dėl to galėtų padaugėti neužsakytų kredito reitingų. Ne vėliau kaip 2016 m. sausio mėn. Komisija turėtų peržiūrėti ir parengti ataskaitą dėl to, ar tinkama išplėsti to atskleidimo reikalavimo taikymo sritį į ją įtraukiant kitus finansinius produktus. Pavyzdžiui, yra kitų finansinių produktų, tokių kaip antai padengtos obligacijos ir kitos įkaitu užtikrintos paskolos, kurių rizika didžiąja dalimi priklauso nuo įkaito pobūdžio, ir atsižvelgiant į tai būtų svarbu teikti investuotojams daugiau informacijos apie įkaitą;
(31)
investuotojai, emitentai ir kitos suinteresuotosios šalys turėtų turėti galimybę centrinėje interneto svetainėje gauti naujausią reitingų informaciją. EVPRI turėtų įsteigti Europos reitingų platformą, kuri investuotojams turėtų suteikti galimybę lengvai palyginti visus konkrečiam reitinguojamam subjektui suteiktus kredito reitingus. Svarbu, kad Europos reitingų platformos interneto svetainėje būtų pateikti visi turimi kiekvienos priemonės kredito reitingai, kad prieš priimdami investicinį sprendimą investuotojai galėtų atsižvelgti į įvairias nuomones. Vis dėlto siekiant nesumenkinti kredito reitingų agentūrų gebėjimo veikti pagal modelį „investuotojas moka“, tokie kredito reitingai neturėtų būti įtraukiami į Europos reitingų platformą. Europos reitingų platforma turėtų padėti mažesnėms ir naujoms kredito reitingų agentūroms tapti žinomomis. Europos reitingų platforma turėtų apimti ir centrinę EVPRI duomenų saugyklą, siekiant sukurti vieną platformą visiems turimiems kiekvienos priemonės kredito reitingams ir informacijai apie ankstesnius veiklos rezultatus, paskelbtus centrinėje duomenų saugykloje. 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamentas rezoliucijoje dėl kredito reitingų agentūrų pritarė tam, kad būtų nustatytas toks kredito reitingų skelbimas;
(32)
kredito reitingai, suteikiami reguliavimo arba kitais tikslais, turi reikšmingą poveikį investiciniams sprendimams ir emitentų įvaizdžiui bei finansiniam patrauklumui. Taigi kredito reitingų agentūros prisiima didelę atsakomybę investuotojų ir emitentų atžvilgiu užtikrindamos, kad jos laikosi Reglamento (EB) Nr. 1060/2009, ir taip garantuoja, kad jų kredito reitingai būtų nepriklausomi, objektyvūs ir tinkamos kokybės. Vis dėlto investuotojai ir emitentai ne visada turi galimybę priversti kredito reitingų agentūras vykdyti pareigas jų atžvilgiu. Gali būti itin sunku nustatyti kredito reitingų agentūros civilinę atsakomybę nesant kredito reitingų agentūros ir, pavyzdžiui, investuotojo arba emitento, kuriam suteikiami neužsakyti reitingai, sutartinių santykių. Be to, emitentams gali būti sunku priversti kredito reitingų agentūras prisiimti civilinę atsakomybę jų atžvilgiu net ir tada, kai juos su atitinkama kredito reitingų agentūra sieja sutartiniai santykiai: pavyzdžiui, kredito reitingo sumažinimas, dėl kurio sprendimas priimtas remiantis Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 pažeidimu, padarytu tyčia arba dėl didelio aplaidumo, gali turėti neigiamos įtakos emitento reputacijai ir finansavimo išlaidoms ir taip padaryti žalos tam emitentui, net jei tai nenumatyta pagal sutartinę atsakomybę. Todėl svarbu numatyti tinkamą teisę į žalos atlyginimą investuotojams, kurie pagrįstai pasikliovė kredito reitingu, suteiktu pažeidžiant Reglamentą (EB) Nr. 1060/2009, ir emitentams, kurie patiria žalą dėl kredito reitingo, suteikto pažeidžiant Reglamentą (EB) Nr. 1060/2009. Investuotojas ir emitentas turėtų turėti galimybę laikyti kredito reitingų agentūrą atsakinga už žalą, patirtą dėl to reglamento pažeidimo, turėjusio poveikį reitingavimo rezultatui. Nors investuotojai ir emitentai, kuriuos su kredito reitingo agentūra sieja sutartiniai santykiai, pateikdami tai kredito reitingų agentūrai žalos atlyginimo reikalavimą gali pasirinkti šį reikalavimą pagrįsti sutarties pažeidimu, visiems investuotojams ir emitentams turėtų būti suteikta galimybė reikalauti žalos atlyginimo dėl Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 pažeidimo, nepaisant to, ar šalis sieja sutartiniai santykiai;
(33)
turėtų būti galima kredito reitingų agentūras laikyti atsakingomis tik tada, kai jos tyčia arba dėl didelio aplaidumo pažeidžia Reglamentu (EB) Nr. 1060/2009 joms nustatytas pareigas. Šis kaltės laipsnis yra tinkamas todėl, kad kredito reitingavimo veikla apima tam tikrą sudėtingų ekonominių veiksnių vertinimą ir kad taikant skirtingus metodus gali būti gauti skirtingi reitingavimo rezultatai ir nė vienas iš jų negali būti laikomas neteisingu. Be to, numatyti galimai neribotą kredito reitingų agentūrų atsakomybę derėtų tik tada, kai jos Reglamentą (EB) Nr. 1060/2009 pažeidžia tyčia arba dėl didelio aplaidumo;
(34)
investuotojas ar emitentas, reikalaujantis atlyginti žalą dėl to, kad buvo pažeistas Reglamentas (EB) Nr. 1060/2009, turėtų pateikti tikslią ir išsamią informaciją, kurioje nurodoma, kad kredito reitingų agentūra padarė tokį to reglamento pažeidimą. Tai turi įvertinti kompetentingas teismas, atsižvelgdamas į tai, kad investuotojas ar emitentas gali neturėti prieigos prie informacijos, kuri priklauso vien kredito reitingų agentūros sferai;
(35)
su kredito reitingų agentūros civiline atsakomybe susiję klausimai, kuriems šis reglamentas netaikomas arba kurie jame neapibrėžti, įskaitant priežastinį ryšį ir didelio aplaidumo sąvoką, turėtų būti reglamentuojami pagal taikomą nacionalinę teisę, nustatytą pagal atitinkamas tarptautinės privatinės teisės taisykles. Visų pirma valstybės narės turėtų turėti galimybę palikti galioti nacionalines civilinės atsakomybės sistemas, kurios yra palankesnės investuotojams ar emitentams arba kurios nėra grindžiamos Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 pažeidimu. Kompetentingas teismas, turintis priimti sprendimą dėl investuotojo ar emitento pareikšto ieškinio dėl civilinės atsakomybės, turėtų būti nustatytas pagal atitinkamas tarptautinės jurisdikcijos taisykles;
(36)
tai, kad instituciniai investuotojai, įskaitant investicijų valdytojus, privalo atlikti savo turto kreditingumo vertinimus, neturėtų trukdyti teismams pripažinti, kad dėl kredito reitingų agentūros padaryto Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 pažeidimo buvo padaryta žala investuotojui, už kurią atsako ši kredito reitingų agentūra. Nors šiuo reglamentu bus padidintos investuotojų galimybės patiems atlikti rizikos vertinimą, jų galimybės gauti informaciją ir toliau bus labiau ribotos nei pačios kredito reitingų agentūros. Be to, visų pirma mažesniems investuotojams gali stigti gebėjimo kritiškai peržiūrėti kredito reitingų agentūros pateiktus kredito reitingus;
(37)
valstybės narės ir EVPRI turėtų užtikrinti, kad informacija apie visas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1060/2009 skirtas sankcijas būtų viešai atskleista, tik kai toks viešas atskleidimas būtų proporcingas;
(38)
siekiant toliau švelninti interesų konfliktus ir palengvinti sąžiningą konkurenciją kredito reitingų rinkoje, svarbu užtikrinti, kad mokesčiai, kuriais kredito reitingų agentūros apmokestina klientus, nebūtų diskriminaciniai. Mokesčių už tos pačios rūšies paslaugą skirtumai turėtų būti pateisinami tik faktinių sąnaudų, patirtų teikiant šią paslaugą įvairiems klientams, skirtumu. Be to, mokesčiai už kredito reitingavimo paslaugas, suteiktas konkrečiam emitentui, neturėtų priklausyti nuo atlikto darbo rezultatų ar baigties arba susijusių (papildomų) paslaugų teikimo. Siekiant sudaryti sąlygas veiksmingai tų taisyklių priežiūrai, kredito reitingų agentūros EVPRI turėtų atskleisti informaciją apie mokesčius, gautus iš kiekvieno savo kliento, ir apie savo bendrą kainodaros politiką;
(39)
siekiant padėti suteikti atnaujintus ir patikimus valstybės reitingus ir padėti naudotojams juos suprasti, svarbu tuos reitingus nuolat peržiūrėti. Taip pat svarbu padidinti atliekamo tiriamojo darbo, informacijos apie darbuotojus, paskirtus rengti valstybės reitingus, ir prielaidų, kurias kredito reitingų agentūros naudoja rengdamos su valstybės skola susijusius kredito reitingus, skaidrumą;
(40)
labai svarbu, kad investuotojai turėtų tinkamą informaciją valstybių narių kreditingumui vertinti. Vykdydama valstybių narių ekonominės ir fiskalinės politikos priežiūrą Komisija renka ir apdoroja duomenis apie visų valstybių narių ekonominę, finansinę ir fiskalinę padėtį bei jų veiklos rezultatus ir daugelį šių duomenų skelbia, todėl juos gali naudoti investuotojai, norėdami įvertinti potencialų valstybių narių kreditingumą. Kai tinkama ir įmanoma, taip pat laikydamasi atitinkamų konfidencialumo taisyklių, taikytinų vykdant valstybių narių ekonominės ir fiskalinės politikos priežiūrą, Komisija turėtų papildyti esamas valstybių narių ekonominės veiklos ataskaitas galimais papildomais veiksniais ar rodikliais, kurie galėtų padėti investuotojams įvertinti valstybių narių kreditingumą. Tie veiksniai turėtų būti viešai skelbiami, papildant jau skelbtus duomenis ir kitą viešai atskleistą informaciją, siekiant pateikti investuotojams daugiau duomenų ir taip padėti jiems įvertinti valstybinių subjektų kreditingumą ir informaciją apie jų skolą. Atsižvelgdama į tai, Komisija turėtų išnagrinėti galimybę sukurti Europos kreditingumo vertinimą, kad sudarytų sąlygas investuotojams atsižvelgiant į konkrečią valstybių narių ekonominę ir socialinę raidą atlikti nešališką ir objektyvų jų kreditingumo vertinimą. Prireikus Komisija turėtų pateikti atitinkamus pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų;
(41)
dabartinėse taisyklėse numatyta, kad apie kredito reitingus turi būti pranešama reitinguojamam subjektui prieš 12 valandų iki jų paskelbimo. Siekiant išvengti, kad toks pranešimas būtų teikiamas ne darbo valandomis, ir palikti reitinguojamam subjektui pakankamai laiko patikrinti kredito reitingą pagrindžiančių duomenų teisingumą, reitinguojamas subjektas turėtų būti informuojamas prieš visą darbo dieną iki kredito reitingo arba reitingo perspektyvos paskelbimo. Asmenų, turinčių teisę gauti tokį pranešimą sąrašas turėtų būti ribotas ir reitinguojamo subjekto turėtų būti aiškiai nustatytas;
(42)
atsižvelgiant į valstybės reitingų specifiką ir siekiant sumažinti nepastovumo riziką, būtų tikslinga ir proporcinga reikalauti, kad kredito reitingų agentūros tuos reitingus skelbtų tik pasibaigus Sąjungoje įsteigtų prekybos vietų darbo dienai ir likus bent valandai iki jų atidarymo. Remiantis tuo pačiu pagrindu, taip pat tinkama ir proporcinga, kad gruodžio mėn. pabaigoje kredito reitingų agentūros paskelbtų kitų 12 mėnesių tvarkaraštį, nurodydamos valstybių kredito reitingų paskelbimo datas ir prireikus jas atitinkančias susijusių reitingų perspektyvų paskelbimo datas. Tos datos turėtų būti penktadieniai. Tik neužsakytų valstybės reitingų skelbimų skaičius tvarkaraštyje turėtų būti apribotas dviem-trim skelbimais. Kredito reitingų agentūroms turėtų būti leidžiama nukrypti nuo jų paskelbto tvarkaraščio tais atvejais, kai jos turi vykdyti savo teisines pareigas ir tokiais atvejais jos išsamiai paaiškina tokio nukrypimo priežastis. Vis dėlto, toks nukrypimas neturėtų tapti įprastiniu;
(43)
atsižvelgdama į rinkos pokyčius, Komisija turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, kurioje nagrinėjama, ar reikėtų remti Europos viešąją kredito reitingų agentūrą, skirtą valstybių narių valstybės skolos kreditingumui įvertinti, ir (arba) Europos kredito reitingų fondą, skirtą visiems kitiems kredito reitingams nustatyti, ir kokiomis priemonėmis tai daryti. Prireikus Komisija turėtų pateikti atitinkamus pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų;
(44)
atsižvelgiant į valstybės reitingų ypatumus ir siekiant išvengti išplitimo į visą Sąjungą rizikos, pareiškimai, kuriais pranešama apie tam tikros valstybių grupės reitingų pakeitimą, turėtų būti uždrausti, jei kartu nepateikiamos atskirų valstybių ataskaitos. Be to, siekiant padidinti kredito reitingų agentūrų viešuose skelbimuose apie galimus valstybės skolinimosi reitingų pakeitimus (kurie nėra kredito reitingai, reitingų perspektyvos ir pridedami pranešimai spaudai) nurodomų informacijos šaltinių pagrįstumą ir prieinamumą, tokie pranešimai visada turėtų būti grindžiami reitinguojamo subjekto sferoje esančia informacija, kuri buvo atskleista sutikus reitinguojamam subjektui, nebent tą informaciją galima sužinoti iš bendrai prieinamų šaltinių. Kai reitinguojamą subjektą reglamentuojančiame teisiniame pagrinde numatyta, kad reitinguojamas subjektas negali atskleisti tokios informacijos, kaip antai - viešai neatskleista informacija, kaip apibrėžta 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/6/EB dėl prekybos vertybiniais popieriais, pasinaudojant viešai neatskleista informacija, ir manipuliavimo rinka (piktnaudžiavimo rinka) (13) 1 straipsnio 1 punkte), reitinguojamas subjektas negali duoti savo sutikimo;
(45)
siekdamos užtikrinti skaidrumą, kredito reitingų agentūros, viešai skelbdamos savo valstybės kredito reitingus, pranešimuose spaudai arba ataskaitose turėtų paaiškinti pagrindinius tuos kredito reitingus pagrindžiančius veiksnius. Vis dėlto valstybės reitingų skaidrumas neturėtų daryti lemiamos įtakos nacionalinės politikos (ekonomikos, darbo ar kitos politikos) krypčiai. Taigi, nors tomis politikos kryptimis kredito reitingų agentūra, vertindama valstybinio subjekto ar jo išleistų finansinių priemonių kreditingumą, gali remtis kaip vienu iš veiksnių ir ji gali juos naudoti aiškindama pagrindines valstybės reitingų nustatymo priežastis, kredito reitingų agentūroms neturėtų būti leidžiama valstybiniams subjektams teikti tiesioginių ar akivaizdžių reikalavimų arba rekomendacijų dėl šių politikos krypčių. Kredito reitingų agentūros neturėtų teikti jokių tiesioginių ar akivaizdžių rekomendacijų dėl valstybinių subjektų politikos krypčių;
(46)
techniniais standartais finansinių paslaugų srityje turėtų būti užtikrinta tinkama indėlininkų, investuotojų ir vartotojų apsauga visoje Sąjungoje. Su politikos pasirinkimu nesusijusių techninių reguliavimo ir įgyvendinimo standartų projektus, kurie būtų teikiami Komisijai, būtų veiksminga ir tinkama patikėti rengti EVPRI, kaip itin specializuotų žinių turinčiai institucijai;
(47)
Komisija turėtų priimti EVPRI parengtus techninių reguliavimo standartų projektus dėl: informacijos, kurią turi suteikti emitentai apie struktūrizuotas finansines priemones, turinio, pateikimo dažnumo ir išdėstymo; informacijos, kurią kredito reitingų agentūros turėtų atskleisti EVPRI Europos reitingų platformos atžvilgiu, pateikimo, įskaitant struktūrą, formą, metodą ir pranešimo laiką; taip pat EVPRI vykdomos priežiūros tikslais periodiškai teikiamų duomenų apie kredito reitingų agentūrų imamus mokesčius turinio ir formos. Komisija turėtų priimti tuos standartus priimdama deleguotuosius aktus pagal SESV 290 straipsnį ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsnius;
(48)
Reglamentu (EB) Nr. 1060/2009 leidžiama trečiųjų valstybių suteiktus kredito reitingus naudoti reguliavimo tikslais, jei juos suteikė pagal tą reglamentą sertifikuotos kredito reitingų agentūros arba pagal tą reglamentą patvirtino Sąjungoje įsteigtos kredito reitingų agentūros. Sertifikuojant reikalaujama, kad Komisija būtų priėmusi lygiavertiškumo sprendimą dėl trečiosios valstybės kredito reitingų agentūroms taikomos reguliavimo sistemos, o patvirtinimas gali būti suteiktas su sąlyga, kad trečiosios valstybės kredito reitingų agentūros veikla atitiktų reikalavimus, kurie yra bent tokie pat griežti kaip atitinkamos Sąjungos taisyklės. Tam tikros šiuo reglamentu įtraukiamos nuostatos neturėtų būti taikomos atliekant lygiavertiškumo ir patvirtinimo vertinimus. Tai nuostatos, kuriomis nustatomi reikalavimai, taikomi tik emitentams, o ne kredito reitingų agentūroms. Be to, šiame kontekste nereikėtų atsižvelgti į nuostatas, kuriomis reglamentuojama Sąjungos kredito reitingų rinkos struktūra, o ne nustatomos kredito reitingų agentūrų veiklos vykdymo taisyklės. Siekiant suteikti trečiosioms valstybėms pakankamai laiko, kad jos galėtų peržiūrėti savo reguliavimo sistemas atsižvelgdamos į naujas esmines nuostatas, pastarosios nuostatos atliekant vertinimus lygiavertiškumo ir patvirtinimo tikslais turėtų būti taikomos tik nuo 2018 m. birželio 1 d. Šiuo atžvilgiu svarbu prisiminti, kad trečiosios valstybės reguliavimo sistemos taisyklės neturi būti identiškos šiame reglamente nustatytoms taisyklėms. Kaip jau numatyta Reglamente (EB) Nr. 1060/2009, kad trečiosios valstybės reguliavimo tvarka būtų pripažinta lygiaverte Sąjungos reguliavimo tvarkai arba tokia pat griežta, turėtų pakakti, kad ją taikant praktiškai būtų pasiekti tie patys tikslai ir užtikrintas tas pats poveikis;
(49)
kadangi šio reglamento tikslų, t. y. stiprinti kredito reitingų agentūrų nepriklausomumą, skatinti patikimus kredito reitingavimo procesus ir metodus, mažinti su valstybės reitingais susijusią riziką, mažinti per didelio rinkos dalyvių kliovimosi kredito reitingais riziką ir užtikrinti teisę į žalos atlyginimą investuotojams, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl kredito reitingavimo veiklos, kuri bus prižiūrima, Sąjungos masto struktūros ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(50)
Komisija ne vėliau kaip 2013 m. pabaigoje turėtų pateikti ataskaitą dėl galimybės įsteigti mažesnių kredito reitingų agentūrų tinklą, siekiant padidinti konkurenciją rinkoje. Toje ataskaitoje turėtų būti įvertinta galimybė teikti Sąjungos finansinę ir nefinansinę paramą ir numatyti tokio tinklo steigimo paskatas, atsižvelgiant į interesų konfliktus, galinčius kilti dėl tokio viešojo finansavimo;
(51)
vadovaujantis 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (14) 28 straipsnio 2 dalimi buvo konsultuojamasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu, kuris pateikė nuomonę (15);
(52)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1060/2009 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 1060/2009 iš dalies keičiamas taip:
1.
1 straipsnis pakeičiamas taip:
„1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomas bendras su reguliavimu susijęs požiūris į kredito reitingavimo veiklos sąžiningumo, skaidrumo, atsakingumo, gero valdymo ir nepriklausomumo didinimą gerinant Sąjungoje suteiktų kredito reitingų kokybę ir sklandų vidaus rinkos veikimą, kartu siekiant aukšto vartotojų ir investuotojų apsaugos lygio. Juo nustatomos kredito reitingų suteikimo sąlygos ir kredito reitingų agentūrų, įskaitant jų akcininkus ir narius, organizavimo bei veiklos taisyklės, siekiant skatinti kredito reitingų agentūrų nepriklausomumą, išvengti interesų konfliktų ir padidinti vartotojų ir investuotojų apsaugą.
Šiuo reglamentu taip pat nustatomos Sąjungoje įsteigtų emitentų, iniciatorių ir rėmėjų pareigos dėl struktūrizuotų finansinių priemonių.“;
2.
2 straipsnio 1 dalyje, 3 straipsnio 1 dalies m punkte, 4 straipsnio 2 dalyje, 4 straipsnio 3 dalies įžanginėje dalyje, 4 straipsnio 4 dalies pirmoje ir antroje pastraipose, 5 straipsnio 1 dalies įžanginėje dalyje, 14 straipsnio 1 dalyje ir II priedo 1 punkte žodis „Bendrija“ pakeičiamas žodžiu „Sąjunga“;
3.
3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
g punktas pakeičiamas taip:
„g) reguliavimo tikslai- kredito reitingų naudojimas konkrečiam tikslui, t. y. siekiant laikytis Sąjungos teisės arba Sąjungos teisės, kuri įgyvendinama valstybių narių nacionalinės teisės aktais“;
ii)
įterpiami šie punktai:
„pa) kredito įstaiga- kredito įstaiga, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 1 punkte;
pb) investicinė įmonė- investicinė įmonė, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte;
pc) draudimo įmonė- draudimo įmonė, kaip apibrėžta 2009 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/138/EB dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) (16) 13 straipsnio 1 punkte;
pd) perdraudimo įmonė- perdraudimo įmonė, kaip apibrėžta Direktyvos 2009/138/EB 13 straipsnio 4 punkte;
pe) įstaiga, atsakinga už profesinių pensijų skyrimą- įstaiga, atsakinga už profesinių pensijų skyrimą, kaip apibrėžta Direktyvos 2003/41/EB 6 straipsnio a punkte;
pf) valdymo įmonė- valdymo įmonė, kaip apibrėžta 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektais (KIPVS), derinimo (17) 2 straipsnio 1 dalies b punkte;
pg) investicinė bendrovė- investicinė bendrovė, kuriai išduotas leidimas laikantis Direktyvos 2009/65/EB;
ph) alternatyvaus investavimo fondų valdytojas- AIFV, kaip apibrėžta 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų (18) 4 straipsnio 1 dalies b punkte;
pi) pagrindinė sandorio šalis- pagrindinė sandorio šalis, kaip apibrėžta 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (19) 2 straipsnio 1 punkte ir įgaliota pagal to reglamento 14 straipsnį;
pj) prospektas- prospektas, paskelbtas pagal Direktyvą 2003/71/EB ir Reglamentą (EB) Nr. 809/2004;
iii)
q ir r punktai pakeičiami taip:
„q) sektorių teisės aktai- pa-pj punktuose nurodyti Sąjungos teisėkūros procedūra priimami aktai;
r) sektorių kompetentingos institucijos- nacionalinės kompetentingos institucijos, pagal atitinkamus sektorių teisės aktus paskirtos prižiūrėti kredito įstaigas, investicines įmones, draudimo įmones, perdraudimo įmones, įstaigas, atsakingas už profesinių pensijų skyrimą, valdymo įmones, investicines bendroves, alternatyvaus investavimo fondų valdytojus, pagrindines sandorio šalis ir prospektus.“;
iv)
papildoma šiais punktais:
„s)
emitentas - emitentas, kaip apibrėžta Direktyvos 2003/71/EB 2 straipsnio 1 dalies h punkte;
t)
iniciatorius - iniciatorius, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 41 punkte;
u)
rėmėjas - rėmėjas, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 42 punkte;
v)
valstybės reitingas yra:
i)
kredito reitingas, kai reitinguojamas subjektas yra valstybė arba valstybės regioninė ar vietos valdžios institucija;
ii)
kredito reitingas, kai skolos arba finansinio įsipareigojimo, skolos vertybinių popierių arba kitų finansinių priemonių emitentas yra valstybė arba valstybės regioninė ar vietos valdžios institucija, arba valstybės arba regioninės ar vietos valdžios institucijos specialiosios paskirties įmonė;
iii)
kredito reitingas, kai emitentas yra dviejų arba daugiau valstybių įsteigta tarptautinė finansų įstaiga, kurios tikslas - teikti finansavimą ir teikti finansinę paramą tos tarptautinės finansų įstaigos nariams, kurie patiria didelių finansinių problemų arba kuriems jos gresia;
w)
reitingo perspektyva - nuomonė apie tikėtiną kredito reitingo kitimo kryptį artimiausiu, vidutinės trukmės laikotarpiu arba abiem laikotarpiais;
x)
neužsakytas kredito reitingas ir neužsakytas valstybės reitingas - atitinkamai kredito reitingas arba valstybės reitingas, kurį kredito reitingų agentūra nustato negavusi atitinkamo prašymo;
y)
kreditų vertinimo balas - kreditingumo matas, gautas apibendrinus ir išreiškus duomenis remiantis vien iš anksto nustatyta statistine sistema arba modeliu, nenaudojant reitingų analitiko pateiktų papildomų esminių specifinių reitingavimo analitinių duomenų;
z)
reguliuojama rinka - reguliuojama rinka, kuri įsteigta Sąjungoje, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 1 dalies 14 punkte;
aa)
pakartotinis pakeitimas vertybiniais popieriais - pakartotinis pakeitimas vertybiniais popieriais, kaip apibrėžta Direktyvos 2006/48/EB 4 straipsnio 40a punkte.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„3. Šio reglamento tikslais terminas „akcininkas“ apima tikruosius savininkus, kaip apibrėžta 2005 m. spalio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2005/60/EB dėl finansų sistemos apsaugos nuo jos panaudojimo pinigų plovimui ir teroristų finansavimui (20) 3 straipsnio 6 punkte.
4.
4 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Kredito įstaigos, investicinės įmonės, draudimo įmonės, perdraudimo įmonės, įstaigos, atsakingos už profesinių pensijų skyrimą, valdymo įmonės, investicinės bendrovės, alternatyvaus investavimo fondų valdytojai ir pagrindinės sandorio šalys reguliavimo tikslais gali naudotis kredito reitingais tik tuo atveju, jeigu juos suteikė Sąjungoje įsisteigusios ir pagal šį reglamentą įregistruotos kredito reitingų agentūros.
Kai prospekte pateikiama nuoroda į kredito reitingą ar kredito reitingus, emitentas, siūlytojas ar asmuo, prašantis būti įtrauktu į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, užtikrina, kad prospekte taip pat būtų pateikiama informacija, kuria aiškiai ir pastebimai nurodoma, ar tokius kredito reitingus suteikė Sąjungoje įsisteigusi ir laikantis šio reglamento įregistruota kredito reitingų agentūra.“;
b)
3 dalies b punktas pakeičiamas taip:
„b)
kredito reitingų agentūra patikrino ir bet kuriuo metu Europos priežiūros institucijai (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI)), įsteigtai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1095/2010 (21), gali įrodyti, kad trečiosios valstybės kredito reitingų agentūros vykdoma kredito reitingavimo veikla, kurios rezultatas - kredito reitingo, kuris turi būti patvirtintas, suteikimas, atitinka reikalavimus, kurie yra bent tokie pat griežti, kaip nustatytieji 6-12 straipsniuose ir I priede, išskyrus 6a, 6b, 8a, 8b, 8c ir 11a straipsnius, I priedo B skirsnio 3 punkto ba papunktį ir 3a ir 3b punktus.
5.
5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
6 dalies antros pastraipos b punktas pakeičiamas taip:
„b)
tos trečiosios valstybės kredito reitingų agentūroms taikomos teisiškai privalomos taisyklės, lygiavertės nustatytosioms 6-12 straipsniuose ir I priede, išskyrus 6a, 6b, 8a, 8b, 8c ir 11a straipsnius, I priedo B skirsnio 3 punkto ba papunktį ir 3a ir 3b punktus, ir“;
b)
8 dalis pakeičiama taip:
„8. 20, 23b ir 24 straipsniai taikomi pagal 5 straipsnio 3 dalį sertifikuotoms kredito reitingų agentūroms ir jų suteiktiems kredito reitingams.“;
6.
į I antraštinę dalį įterpiami šie straipsniai:
„5a straipsnis
Finansų įstaigų per didelis kliovimasis kredito reitingais
1. 4 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyti subjektai vertindami subjekto arba finansinės priemonės kreditingumą patys atlieka kredito rizikos vertinimą ir išimtinai ar mechaniškai nesikliauja kredito reitingais.
2. Sektorių kompetentingos institucijos, atsakingos už 4 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytų subjektų priežiūrą, atsižvelgdamos į jų veiklos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, stebi jų kredito rizikos vertinimo procesų tinkamumą, vertina, kaip jie naudojasi sutartinėmis nuorodomis į kredito reitingus, ir prireikus juos skatina mažinti tokių nuorodų daromą įtaką, siekdamos, kad būtų mažiau išimtinai ir mechaniškai pasikliaunama kredito reitingais vadovaujantis specifiniais sektorių teisės aktais.
5b straipsnis
Europos priežiūros institucijų ir Europos sisteminės rizikos valdybos kliovimasis kredito reitingais
1. Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija (toliau - EBI)), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1093/2010 (22), Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija (toliau - EDPPI)), įsteigta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010 (23), ir EVPRI savo gairėse, rekomendacijose ir techninių standartų projektuose nedaro nuorodų į kredito reitingus, kai tokios nuorodos gali paskatinti kompetentingas institucijas, sektorių kompetentingas institucijas, 4 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytus subjektus ar kitus finansų rinkos dalyvius išimtinai ar mechaniškai kliautis kredito reitingais. Atitinkamai ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. EBI, EDPPI ir EVPRI peržiūri visas tokias nuorodas į kredito reitingus esamose gairėse bei rekomendacijose ir prireikus jas išbraukia.
2. Europos sisteminės rizikos valdyba (toliau - ESRV), įsteigta 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1092/2010 dėl Europos Sąjungos finansų sistemos makrolygio rizikos ribojimo priežiūros ir Europos sisteminės rizikos valdybos įsteigimo (24), savo įspėjimuose ir rekomendacijose nedaro nuorodų į kredito reitingus, kai tokios nuorodos gali paskatinti išimtinai ar mechaniškai kliautis kredito reitingais.
5c straipsnis
Per didelis kliovimasis kredito reitingais Sąjungos teisėje
Nedarant poveikio Komisijos turimai iniciatyvos teisei, ji toliau peržiūri, ar Sąjungos teisėje esančios nuorodos į kredito reitingus skatina kompetentingas institucijas, sektorių kompetentingas institucijas, 4 straipsnio 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodytus subjektus ar kitus finansų rinkos dalyvius išimtinai ar mechaniškai kliautis kredito reitingais arba gali jas paskatinti tą daryti, siekdama ne vėliau kaip 2020 m. sausio 1 d. išbraukti visas Sąjungos teisėje esančias nuorodas į kredito reitingus reguliavimo tikslais, jei bus nustatytas ir įgyvendintas tinkamas alternatyvus kredito rizikos vertinimas.
7.
6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Kredito reitingų agentūra imasi visų būtinų veiksmų siekdama užtikrinti, kad kredito reitingo ar reitingo perspektyvos suteikimui neturėtų įtakos jokie esami ar galimi interesų konfliktai ar komerciniai santykiai, kurių dalyviai yra kredito reitingą ar reitingo perspektyvą suteikianti kredito reitingų agentūra, jos akcininkai, valdytojai, reitingų analitikai, darbuotojai ar visi kiti fiziniai asmenys, kurių paslaugomis naudojasi ar kurių paslaugas kontroliuoja kredito reitingų agentūra, arba kiti asmenys, tiesiogiai ar netiesiogiai su ja susiję kontrolės ryšiais.“;
b)
3 dalies įžanginė dalis pakeičiama taip:
„3. Kredito reitingų agentūros prašymu EVPRI gali atleisti kredito reitingų agentūrą nuo I priedo A skirsnio 2, 5, 6 ir 9 punktuose bei 7 straipsnio 4 dalyje nustatytų reikalavimų laikymosi, jei kredito reitingų agentūra gali įrodyti, kad dėl jos veiklos pobūdžio, masto ir sudėtingumo bei dėl kredito reitingų suteikimo pobūdžio ir įvairovės, tie reikalavimai yra neproporcingi ir kad:“;
c)
papildoma šia dalimi:
„4. Kredito reitingų agentūros sukuria, palaiko, įgyvendina ir patvirtina dokumentais veiksmingą vidaus kontrolės sistemą, skirtą politikos kryptims ir procedūroms įgyvendinti, siekiant išvengti galimų interesų konfliktų ir juos švelninti bei užtikrinti kredito reitingų, reitingų analitikų ir reitingų nustatymo grupių nepriklausomumą akcininkų, administracijos ir valdymo organų bei pardavimo ir rinkodaros veiklos atžvilgiu. Kredito reitingų agentūros nustato standartines veiklos procedūras (toliau - SVP), taikomas bendrovių valdymui, veiklos organizavimui ir interesų konfliktų valdymui. Jos periodiškai stebi ir peržiūri tas SVP, siekdamos įvertinti jų veiksmingumą ir nustatyti, ar nereikėtų jų atnaujinti.“;
8.
įterpiami šie straipsniai:
„6a straipsnis
Interesų konfliktai dėl investicijų į kredito reitingų agentūras
1. Kredito reitingų agentūros akcininkui arba nariui, turinčiam bent 5 % tos kredito reitingų agentūros arba bendrovės, kuri turi įgaliojimus kontroliuoti tą kredito reitingų agentūrą ar daryti jai lemiamą įtaką, kapitalo arba balsavimo teisių, draudžiama:
a)
turėti 5 % arba daugiau kitos kredito reitingų agentūros kapitalo;
b)
turėti teisę arba įgaliojimus kitoje kredito reitingų agentūroje naudotis 5 % arba daugiau balsavimo teisių;
c)
turėti teisę arba įgaliojimus skirti arba atleisti kitos kredito reitingų agentūros administracinio organo arba stebėtojų tarybos narius;
d)
būti kitos kredito reitingų agentūros administracinio organo arba stebėtojų tarybos nariu;
e)
kontroliuoti bet kurią kitą kredito reitingų agentūrą ar daryti jai lemiamą įtaką arba turėti įgaliojimų jai daryti lemiamą įtaką ar ją kontroliuoti.
Pirmos pastraipos a punkte nurodytas draudimas netaikomas investicijoms į diversifikuotas kolektyvinio investavimo schemas, įskaitant valdomus fondus, kaip antai pensijų fondus ar gyvybės draudimą, jeigu dėl investicijų į tokias schemas akcininkas ar kredito reitingų agentūros narys neįgyja galimybės daryti reikšmingą įtaką tų schemų verslo veiklai.
2. Šis straipsnis netaikomas investicijoms į kitas kredito reitingų agentūras, priklausančias tai pačiai kredito reitingų agentūrų grupei.
6b straipsnis
Ilgiausias sutartinių santykių su kredito reitingų agentūra laikotarpis
1. Kai kredito reitingų agentūra sudaro sutartį dėl pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingų suteikimo, ji daugiau negu ketverius metus neteikia naujų pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais, kurių pagrindas - to paties iniciatoriaus turtas, kredito reitingų.
2. Kai kredito reitingų agentūra sudaro sutartį dėl pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais reitingavimo, ji prašo, kad emitentas:
a)
nustatytų kredito reitingų agentūrų, kurias sieja sutartiniai santykiai dėl pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais, padengtų to paties iniciatoriaus pagrindiniu turtu, kredito reitingų suteikimo, skaičių;
b)
apskaičiuotų visų apyvartoje esančių reitinguotų pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais, kurių pagrindas - to paties iniciatoriaus turtas ir kurių kredito reitingą nustato kiekviena kredito reitingo agentūra atskirai, procentinę dalį.
Kai bent kaip keturios kredito reitingų agentūros atskirai nustato daugiau nei 10 % visų apyvartoje esančių reitinguotų pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais reitingą, 1 dalyje nustatyti apribojimai netaikomi.
Antroje pastraipoje nustatyta išimtis toliau taikoma bent iki tol, kol kredito reitingų agentūra sudarys naują sutartį dėl pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais, kurių pagrindas - to paties iniciatoriaus turtas, reitingavimo. Jei sudarant tokią sutartį antroje pastraipoje nustatyti kriterijai neįvykdyti, 1 dalyje nurodytas laikotarpis skaičiuojamas nuo naujos sutarties sudarymo dienos.
3. Baigus galioti sutarčiai pagal 1 dalį, kredito reitingų agentūra nesudaro naujos sutarties dėl pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais, kurių pagrindas - to paties iniciatoriaus turtas, kredito reitingų laikotarpiui, kuris prilygsta pasibaigusios sutarties trukmei, tačiau neviršija ketverių metų.
Pirma pastraipa taip pat taikoma:
a)
kredito reitingų agentūrai, priklausančiai tai pačiai kredito reitingų agentūrų grupei, kaip 1 dalyje nurodyta kredito reitingų agentūra;
b)
kredito reitingų agentūrai, kuri yra 1 dalyje nurodytos kredito reitingų agentūros akcininkė arba narė;
c)
kredito reitingų agentūrai, kurios akcininkė arba narė yra 1 dalyje nurodyta kredito reitingų agentūra.
4. Neatsižvelgiant į 1 dalį, kai pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais kredito reitingas suteikiamas nepasibaigus 1 dalyje nurodytam ilgiausiam sutartinių santykių laikotarpiui, kredito reitingų agentūra, pateikus prašymą, gali toliau stebėti ir atnaujinti tuos kredito reitingus visą pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais galiojimo laikotarpį.
5. Šis straipsnis netaikomas kredito reitingų agentūroms, kurios turi mažiau kaip 50 darbuotojų, kurie dalyvauja kredito reitingavimo veikloje grupės lygiu, arba kurių metinė apyvarta iš kredito reitingavimo veiklos yra mažesnė kaip 10 mln. EUR grupės lygiu.
6. Jei kredito reitingų agentūra sudaro sutartį dėl pakartotinio pakeitimo vertybiniais popieriais kredito reitingų suteikimo anksčiau nei 2013 m. birželio 20 d., 1 dalyje nurodytas laikotarpis skaičiuojamas nuo tos datos.“;
9.
7 straipsnio 5 dalis pakeičiama taip:
„5. Kredito reitingų suteikimo ar reitingų perspektyvų tvirtinimo veikloje dalyvaujančių darbuotojų ir kredito reitingus arba reitingų perspektyvas tvirtinančių asmenų atlyginimas ir veiklos vertinimas nepriklauso nuo pajamų, kurias kredito reitingų agentūra gauna iš reitinguojamų subjektų ar susijusių trečiųjų šalių, dydžio.“;
10.
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Kredito reitingų agentūra priima, įgyvendina ir taiko tinkamas priemones, siekdama užtikrinti, kad jos suteikti kredito reitingai ir reitingų perspektyvos būtų pagrįsti išsamia visos jai prieinamos informacijos, kuri laikoma reikšminga pagal jos taikomus reitingavimo metodus, analize. Ji imasi visų būtinų priemonių, kad kredito reitingų ir reitingų perspektyvų nustatymui naudojama informacija būtų pakankamos kokybės ir gauta iš patikimų šaltinių. Kredito reitingų agentūra suteikia kredito reitingus ir reitingų perspektyvas, kuriose nurodo, kad reitingas yra agentūros nuomonė, ir kad ja turėtų būti pasikliaujama tam tikru lygiu.
2a. Kredito reitingai keičiami remiantis kredito reitingų agentūros paskelbtais reitingavimo metodais.“;
b)
5 dalis papildoma šia pastraipa:
„Valstybės reitingai peržiūrimi bent kas šešis mėnesius.“;
c)
įterpiama ši dalis:
„5a. Kredito reitingų agentūra, ketinanti iš esmės keisti esamus arba taikyti naujus reitingavimo metodus, modelius arba pagrindines reitingavimo prielaidas, kurie galėtų turėti įtakos kredito reitingui, siūlomus esminius pakeitimus arba siūlomus naujus reitingavimo metodus skelbia savo interneto svetainėje kartu su išsamiais siūlomų esminių pakeitimų ar siūlomų naujų reitingavimo metodų priežasčių ir pasekmių paaiškinimais ir kviečia suinteresuotuosius subjektus per vieną mėnesį teikti pastabas.“;
d)
6 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
įžanginė dalis pakeičiama taip:
„6. Kai pagal 14 straipsnio 3 dalį pakeičiami kredito reitingavimo veikloje naudojami reitingavimo metodai, modeliai ar pagrindinės reitingavimo prielaidos, kredito reitingų agentūra:“;
ii)
įterpiami šie punktai:
„aa)
nedelsdama praneša EVPRI ir savo interneto svetainėje skelbia konsultacijų rezultatus ir naujus reitingavimo metodus kartu su išsamiu jų paaiškinimu, taip pat jų taikymo pradžios datą;
ab)
savo interneto svetainėje nedelsdama skelbia atsakymus, gautus per 5a dalyje nurodytas konsultacijas, išskyrus atvejus, kai konsultacijų respondentas prašo laikytis konfidencialumo;“;
e)
papildoma šia dalimi:
„7. Sužinojusi apie savo reitingavimo metodų arba jų taikymo klaidas, kredito reitingų agentūra nedelsdama:
a)
apie tas klaidas praneša EVPRI ir visiems paveiktiems reitinguojamiems subjektams, paaiškindama poveikį savo reitingams, įskaitant poreikį atlikti suteiktų reitingų peržiūrą;
b)
jei klaidos daro poveikį jos kredito reitingams, skelbia tas klaidas savo interneto svetainėje;
c)
ištaiso tas reitingavimo metodų klaidas ir
d)
taiko 6 dalies a, b ir c punktuose nurodytas priemones.“;
11.
įterpiami šie straipsniai:
„8a straipsnis
Valstybės reitingai
1. Valstybės reitingai nustatomi tokiu būdu, kuris užtikrina, kad būtų išanalizuotos atitinkamos valstybės narės individualios ypatybės. Pareiškimas, kuriuo pranešama apie tam tikros valstybių grupės reitingų pakeitimą, draudžiamas, jei kartu su juo nepateikiamos atskirų valstybių ataskaitos. Tokios ataskaitos skelbiamos viešai.
2. Su galimais valstybės reitingų pakeitimais susiję vieši skelbimai, kurie nėra kredito reitingai, reitingų perspektyvos ar pridedami pranešimai spaudai ar ataskaitos, kaip nurodyta I priedo D skirsnio I dalies 5 punkte, neturi būti grindžiami reitinguojamo subjekto sferoje esančia informacija, kuri buvo atskleista be reitinguojamo subjekto sutikimo, nebent ją galima gauti naudojantis bendrai prieinamais šaltiniais arba jei nėra teisėtų priežasčių, dėl kurių reitinguojamas subjektas galėtų neduoti savo sutikimo atskleisti informaciją.
3. Kredito reitingų agentūra, atsižvelgdama į 8 straipsnio 5 dalies antrą pastraipą, laikydamasi I priedo D skirsnio III dalies 3 punkto, kiekvienų metų gruodžio mėn. pabaigoje savo interneto svetainėje skelbia ir teikia EVPRI kitų 12 mėnesių tvarkaraštį, kuriame nurodomos ne daugiau kaip trys neužsakytų valstybės reitingų ir susijusių reitingų perspektyvų paskelbimo datos ir nurodomos užsakytų valstybės reitingų ir susijusių reitingų perspektyvų paskelbimo datos. Tokios datos turi būti penktadieniai.
4. Nukrypti nuo valstybės reitingų ar susijusių reitingų perspektyvų tvarkaraščio skelbimo galima tik kai tai yra būtina, kad kredito reitingų agentūra įvykdytų savo pareigas pagal 8 straipsnio 2 dalį, 10 straipsnio 1 dalį ir 11 straipsnio 1 dalį, kartu pateikiant išsamų nukrypimo nuo paskelbto tvarkaraščio priežasčių paaiškinimą.
8b straipsnis
Informacija apie struktūrizuotas finansines priemones
1. Sąjungoje įsisteigęs struktūrizuotos finansinės priemonės emitentas, iniciatorius ir rėmėjas pagal 4 dalį EVPRI sukurtoje svetainėje kartu skelbia informaciją apie struktūrizuotos finansinės priemonės pagrindinio turto kredito kokybę ir rezultatus, pakeitimo vertybiniais popieriais sandorio struktūrą, pinigų srautus ir bet kokią užtikrinimo priemonę, kuria padengiama pakeitimo vertybiniais popieriais pozicija, taip pat bet kokią informaciją, kurios reikia išsamiems ir gerai pagrįstiems grynųjų pinigų srautų ir užtikrinimo priemonių, kuriomis padengiamos pagrindinės pozicijos, verčių testavimams nepalankiausiomis sąlygomis atlikti.
2. Pareiga skelbti informaciją pagal 1 dalį netaikoma, kai dėl tokio paskelbimo būtų pažeista nacionalinė arba Sąjungos teisė, pagal kurią reglamentuojama informacijos šaltinių konfidencialumo apsauga arba asmens duomenų tvarkymas.
3. EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus ir juose nurodo:
a)
informaciją, kurią 1 dalyje nurodyti asmenys turi skelbti siekdami vykdyti pareigą, kylančią pagal 1 dalį, laikydamiesi 2 dalies;
b)
kaip dažnai turi būti atnaujinama a punkte nurodyta informacija;
c)
a punkte nurodytos informacijos pateikimą pagal standartizuotą atskleidimo pavyzdį.
Ne vėliau kaip 2014 m. birželio 21 d. EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsniuose nustatyta tvarka.
4. EVPRI sukuria interneto svetainę informacijai apie struktūrizuotas finansines priemones, kaip nurodyta 1 dalyje, skelbti.
8c straipsnis
Dvigubi struktūrizuotų finansinių priemonių reitingai
1. Kai emitentas arba susijusi trečioji šalis ketina prašyti suteikti struktūrizuotos finansinės priemonės kredito reitingą, ji paskiria bent dvi kredito reitingų agentūras pateikti kredito reitingus nepriklausomai vienai nuo kitos.
2. 1 dalyje nurodytas emitentas arba susijusi trečioji šalis užtikrina, kad jų paskirtos kredito reitingų agentūros atitiktų šias sąlygas:
a)
jos nepriklauso tai pačiai kredito reitingų agentūrų grupei;
b)
jos nėra jokios kitos kredito reitingų agentūros akcininkės arba narės;
c)
jos neturi teisės arba įgaliojimų jokioje kitoje kredito reitingų agentūroje naudotis balsavimo teisėmis;
d)
jos neturi teisės arba įgaliojimų paskirti jokios kitos kredito reitingų agentūros administracinio organo arba stebėtojų tarybos narius arba juos atleisti;
e)
nė vienas iš jų administracinio organo arba stebėtojų tarybos narių nėra jokios kitos kredito reitingų agentūros administracinio organo arba stebėtojų tarybos narys;
f)
jos nekontroliuoja jokios kitos kredito reitingų agentūros ar nedaro jai lemiamos įtakos arba neturi įgaliojimų daryti lemiamą įtaką bet kokiai kitai kredito reitingų agentūrai ar ją kontroliuoti.
8d straipsnis
Kelių kredito reitingų agentūrų naudojimas
1. Kai emitentas ar susijusi trečioji šalis ketina paskirti bent dvi kredito reitingų agentūras nustatyti tos pačios emisijos ar subjekto kredito reitingus, emitentas ar susijusi trečioji šalis turi apsvarstyti galimybę paskirti bent vieną kredito reitingo agentūrą, kuriai tenka ne didesnė nei 10 % bendra rinkos dalis, kurią emitentas ar susijusi trečioji šalis gali įvertinti kaip galinčią reitinguoti atitinkamą emisiją ar subjektą, jeigu, remiantis 2 dalyje nurodytu EVPRI sąrašu, esama tokios kredito reitingų agentūros, kuri galėtų reitinguoti konkrečią emisiją ar subjektą. Kai emitentas ar susijusi trečioji šalis nepaskiria bent vienos kredito reitingų agentūros, kuriai tenka ne didesnė nei 10 % bendra rinkos dalis, tai turi būti patvirtinta dokumentais.
2. Siekdama palengvinti emitento ar susijusios trečiosios šalies pagal 1 dalį vykdomą vertinimą, EVPRI savo interneto svetainėje kasmet paskelbia registruotų kredito reitingų agentūrų sąrašą, kuriame nurodo joms tenkančią bendrą rinkos dalį ir suteikiamų kredito reitingų tipus, ir kuriuo emitentas gali naudotis pradėdamas vykdyti vertinimą.
3. Šio straipsnio tikslais bendra rinkos dalis matuojama darant nuorodą į metinę apyvartą, susidariusia vykdant kredito reitingavimo veiklą ir teikiant papildomas paslaugas grupės lygiu.“;
12.
10 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
„1. Kredito reitingų agentūra be atrankos ir laiku atskleidžia bet kokį kredito reitingą arba reitingo perspektyvą, taip pat bet kokį sprendimą nebevykdyti kredito reitingavimo. Priėmus sprendimą nutraukti kredito reitingavimą, atskleistoje informacijoje turi būti nurodytos visos sprendimo priėmimo priežastys.
Pirma pastraipa taip pat taikoma kredito reitingams, kurie platinami abonentams.
2. Kredito reitingų agentūros užtikrina, kad kredito reitingai ir reitingų perspektyvos būtų pateikiami ir tvarkomi laikantis I priedo D skirsnyje nustatytų reikalavimų ir kad nebūtų pateikiama su kredito reitingais nesusijusių veiksnių.
2a. Kol viešai neatskleidžiami kredito reitingai, reitingų perspektyvos ir su jais susijusi informacija, jie laikomi viešai neatskleista informacija kaip apibrėžta Direktyvoje 2003/6/EB bei laikantis jos nuostatų.
Tos direktyvos 6 straipsnio 3 dalis taikoma mutatis mutandis kredito reitingų agentūroms jų konfidencialumo pareigos ir jų pareigos turėti asmenų, kurie turi prieigą prie jų kredito reitingų, reitingų perspektyvų ar susijusios informacijos prieš jos atskleidimą, sąrašą klausimais.
Asmenų, kuriems kredito reitingai, reitingų perspektyvos ir su jais susijusi informacija pranešami prieš juos atskleidžiant, sąrašas apsiriboja asmenimis, kuriuos tuo tikslu nurodo kiekvienas reitinguojamas subjektas.“;
13.
10 straipsnio 5 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„5. Kai kredito reitingų agentūra suteikia neužsakytą kredito reitingą, ji, naudodama aiškiai atskiriamą įvairių spalvų kodą kredito reitingų kategorijoms žymėti, kredito reitinge aiškiai nurodo, ar reitinguojamas subjektas ar susijusi trečioji šalis dalyvavo kredito reitingavimo procese ir ar kredito reitingų agentūra turėjo prieigą prie reitinguojamo subjekto ar susijusios trečiosios šalies sąskaitų, valdymo ir kitų svarbių vidaus dokumentų.“;
14.
11 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Registruota ar sertifikuota kredito reitingų agentūra pateikia EVPRI įsteigtai centrinei duomenų saugyklai informaciją apie ankstesnius savo veiklos rezultatus, įskaitant reitingų kitimo dažnumą, ir informaciją apie anksčiau suteiktus kredito reitingus ir jų pokyčius. Tokia kredito reitingų agentūra informaciją tai saugyklai teikia standartine forma, kaip nurodo EVPRI. EVPRI viešai paskelbia tą informaciją ir kasmet skelbia informacijos apie pagrindinius pastebėtus pokyčius santrauką.“;
15.
įterpiamas šis straipsnis:
„11a straipsnis
Europos reitingų platforma
1. Registruota ar sertifikuota kredito reitingų agentūra, suteikdama kredito reitingą arba reitingo perspektyvą, EVPRI pateikia reitingų informaciją, įskaitant reitinguojamos priemonės kredito reitingą ir reitingo perspektyvą, informaciją apie kredito reitingo tipą, reitingavimo veiksmo tipą ir reitingo skelbimo datą bei valandą.
2. EVPRI svetainėje („Europos reitingų platforma“) skelbia atskirus kredito reitingus, kurie jai pateikti pagal 1 dalį.
11 straipsnio 2 dalyje nurodyta centrinė duomenų saugykla turi būti įtraukta į Europos reitingų platformą.
3. Šis straipsnis netaikomas kredito reitingams arba reitingų perspektyvoms, kurie už mokestį rengiami ir atskleidžiami tik investuotojams.“;
16.
14 straipsnio 3 dalis papildoma šia pastraipa:
„Nedarant poveikio antrai pastraipai, kredito reitingų agentūra, pagal 8 straipsnio 5a dalį savo interneto svetainėje paskelbusi siūlomus atlikti esminius reitingavimo metodų pakeitimus arba siūlomus naujus reitingavimo metodus, modelius arba pagrindines reitingavimo prielaidas, apie numatomus pakeitimus ir siūlomus naujus reitingavimo metodus, modelius arba pagrindines reitingavimo prielaidas praneša EVPRI. Pasibaigus konsultacijų laikotarpiui kredito reitingų agentūra EVPRI praneša apie visus dėl konsultacijų įvykdytus pakeitimus.“;
17.
18 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. EVPRI Komisijai, EBI ir EDPPI, kompetentingoms institucijoms ir sektoriaus kompetentingoms institucijoms praneša apie bet kokius sprendimus, priimtus pagal 16, 17 arba 20 straipsnį.“;
18.
19 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. EVPRI kredito reitingų agentūroms taiko mokesčius pagal šį reglamentą ir pagal 2 dalyje nurodytą Komisijos reglamentą. Tais mokesčiais visiškai padengiamos EVPRI būtinos išlaidos, susijusios su kredito reitingų agentūrų registracija, sertifikavimu bei priežiūra, ir kompensuojamos išlaidos, kurių gali susidaryti kompetentingoms institucijoms atliekant darbą pagal šį reglamentą, visų pirma susijusios su bet kokių užduočių pavedimu pagal 30 straipsnį.“;
19.
21 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
4 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
įžanginė dalis pakeičiama taip:
„4. EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus dėl:“;
ii)
e punktas pakeičiamas taip:
„e)
reitingų duomenų, kuriuos registruotos ir sertifikuotos kredito reitingų agentūros turi periodiškai teikti EVPRI nuolatinei priežiūrai vykdyti, turinio ir formos.“;
iii)
po e punkto įterpiamos šios pastraipos:
„Ne vėliau kaip 2014 m. birželio 21 d. EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsniuose nustatyta tvarka.“;
b)
įterpiamos šios dalys:
„4a. EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų projektus ir juose nurodo:
a)
informacijos, kurią kredito reitingų agentūros turi atskleisti EVPRI pagal 11a straipsnio 1 dalį, turinį ir pateikimo standartus, įskaitant struktūrą, formą, metodą ir pranešimo laiką, ir
b)
kredito reitingų agentūrų taikomų mokesčių duomenis, kuriuos kredito reitingų agentūros turi periodiškai teikti EVPRI nuolatinei priežiūrai vykdyti, turinį ir formą.
Ne vėliau kaip 2014 m. birželio 21 d. EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsniuose nustatyta tvarka.
4b. EVPRI ataskaitoje nurodo, ar yra galimybė sudaryti vieną ar daugiau pagal 11a straipsnio 1 dalį pateiktų kredito reitingų priskyrimų sistemų, ir tą ataskaitą pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 21 d. Toje ataskaitoje visų pirma vertinami:
a)
vienos ar daugiau priskyrimų sistemų sudarymo galimybė, sąnaudos ir nauda;
b)
galimybė taip sudaryti vieną ar daugiau priskyrimų sistemų, kad atsižvelgiant į skirtingus kredito reitingavimo metodus reitingai nebūtų iškraipomi;
c)
poveikis, kurį priskyrimo sistemos galėtų turėti pagal 21 straipsnio 4a dalies a ir b punktus jau parengtiems techniniams reguliavimo standartams.
EVPRI pirmos pastraipos a ir b punktų klausimais konsultuojasi su EBI ir EDPPI.“;
c)
5 dalis pakeičiama taip:
„5. EVPRI skelbia metinę šio reglamento taikymo ataskaitą. Toje ataskaitoje, visų pirma, vertinama, kaip pagal šį reglamentą įregistruotos kredito reitingų agentūros įgyvendina I priedą ir kaip taikomas 4 straipsnio 3 dalyje nurodytas patvirtinimo mechanizmas.“;
20.
22a straipsnio pavadinimas pakeičiamas taip:
„Atitikties reikalavimams, kurie keliami metodams, nagrinėjimas“;
21.
25a straipsnis pakeičiamas taip:
„25a straipsnis
Sektorių kompetentingos institucijos, atsakingos už 4 straipsnio 1 dalies ir 5a, 8b, 8c ir 8d straipsnių taikymo priežiūrą ir įvykdymo užtikrinimą
Sektorių kompetentingos institucijos atsako už 4 straipsnio 1 dalies ir 5a, 8b, 8c ir 8d straipsnių taikymo priežiūrą ir įvykdymo užtikrinimą pagal atitinkamus sektorių teisės aktus.“;
22.
įterpiama ši antraštinė dalis:
„IIIA ANTRAŠTINĖ DALIS
KREDITO REITINGŲ AGENTŪRŲ CIVILINĖ ATSAKOMYBĖ
35a straipsnis
Civilinė atsakomybė
1. Kai kredito reitingų agentūra tyčia arba dėl didelio aplaidumo padaro kurį nors iš III priede išvardytų pažeidimų, turintį poveikį kredito reitingui, investuotojas ar emitentas gali pareikalauti, kad kredito reitingų agentūra atlygintų žalą, kurią jis patyrė dėl to pažeidimo.
Investuotojas gali reikalauti atlyginti žalą pagal šį straipsnį, jei jis įrodo, kad priimdamas sprendimą investuoti į finansinę priemonę, kuriai taikomas tas kredito reitingas, ją laikyti arba jos atsisakyti, pagrįstai kliovėsi tuo kredito reitingu pagal 5a straipsnio 1 dalį arba kitaip deramai atsargiai elgdamasis.
Emitentas gali reikalauti atlyginti žalą pagal šį straipsnį, jei jis įrodo, kad tas kredito reitingas taikomas jam ar jo finansinei priemonei ir kad pažeidimas įvyko ne dėl emitento kredito reitingų agentūrai tiesiogiai ar naudojantis viešai prieinama informacija pateiktos klaidinančios ir netikslios informacijos.
2. Investuotojui ar emitentui tenka atsakomybė pateikti tikslią ir išsamią informaciją, iš kurios galima suprasti, kad kredito reitingų agentūra padarė šio reglamento pažeidimą ir kad tas pažeidimas turėjo poveikį suteiktam kredito reitingui.
Kompetentingas nacionalinis teismas, atsižvelgdamas į tai, kad investuotojas ar emitentas gali neturėti prieigos prie informacijos, kuri yra tik kredito reitingų agentūros sferoje, įvertina, kas yra tiksli ir išsami informacija.
3. 1 dalyje nurodyta kredito reitingų agentūros civilinė atsakomybė iš anksto ribojama tik tuo atveju, jei tas ribojimas:
a)
yra pagrįstas ir proporcingas ir
b)
leidžiamas pagal taikytiną nacionalinę teisę, kaip nustatyta 4 dalyje.
Bet koks civilinės atsakomybės ribojimas, kuris neatitinka pirmos pastraipos, ar bet koks panaikinimas neturi teisinės galios.
4. Šiame straipsnyje vartojami, tačiau neapibrėžti terminai „žala“, „ketinimas“, „didelis aplaidumas“, „pagrįstas kliovimasis“, „deramas atsargumas“, „poveikis“, „pagrįstas“ ir „proporcingas“ aiškinami ir taikomi laikantis taikytinos nacionalinės teisės, kaip nustatyta atitinkamose tarptautinės privatinės teisės taisyklėse. Su kredito reitingų agentūros civiline atsakomybe susiję klausimai, kuriems šis reglamentas netaikomas, reglamentuojami pagal taikytiną nacionalinę teisę, kaip nustatyta atitinkamose tarptautinės privatinės teisės taisyklėse. Teismas, turintis kompetenciją priimti sprendimą dėl investuotojo ar emitento pareikšto ieškinio dėl civilinės atsakomybės, nustatomas pagal atitinkamas tarptautinės privatinės teisės taisykles.
5. Šis straipsnis nedraudžia pagal nacionalinę teisę pareikšti kitų ieškinių dėl civilinės atsakomybės.
6. Šiame straipsnyje nustatyta teisė į žalos atlyginimą netrukdo EVPRI visapusiškai vykdyti savo įgaliojimų, nustatytų 36a straipsnyje.“;
23.
36a straipsnio 2 dalies pirma pastraipa iš dalies keičiama taip:
a)
a ir b punktai pakeičiami taip:
„a)
už III priedo I skirsnio 1-5, 11-15, 19, 20, 23, 26a-26d, 28, 30, 32, 33, 35, 41, 43, 50, 51 ir 55-62 punktuose nurodytus pažeidimus skiriamos ne mažesnės kaip 500 000 EUR ir ne didesnės kaip 750 000 EUR baudos;
b)
už III priedo I skirsnio 6, 7, 8, 16, 17, 18, 21, 22, 22a, 24, 25, 27, 29, 31, 34, 37-40, 42, 42a, 42b, 45-49a, 52, 53 ir 54 punktuose nurodytus pažeidimus skiriamos ne mažesnės kaip 300 000 EUR ir ne didesnės kaip 450 000 EUR baudos;“;
b)
d ir e punktai pakeičiami taip:
„d)
už III priedo II skirsnio 1, 6, 7, 8 ir 9 punktuose nurodytus pažeidimus skiriamos ne mažesnės kaip 50 000 EUR ir ne didesnės kaip 150 000 EUR baudos;
e)
už III priedo II skirsnio 2, 3a-5 punktuose nurodytus pažeidimus skiriamos ne mažesnės kaip 25 000 EUR ir ne didesnės kaip 75 000 EUR baudos;“;
c)
h punktas pakeičiamas taip:
„h)
už III priedo I skirsnio 20a punkto, III priedo III skirsnio 4-4c, 6, 8 ir 10 punktuose nurodytus pažeidimus skiriamos ne mažesnės kaip 90 000 EUR ir ne didesnės kaip 200 000 EUR baudos;“;
24.
39 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 ir 3 dalys išbraukiamos;
b)
papildoma šiomis dalimis:
„4. Komisija, gavusi EVPRI technines rekomendacijas, peržiūri struktūrizuotų finansinių priemonių padėtį kredito reitingų rinkoje, visų pirma pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingų rinkoje. Po tos peržiūros Komisija ne vėliau kaip 2016 m. liepos 1 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, prireikus kartu su pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kurioje visų pirma įvertinama:
a)
pakankamo pasirinkimo galimybė siekiant laikytis 6b ir 8c straipsniuose nustatytų reikalavimų;
b)
ar tikslinga sutrumpinti ar prailginti 6b straipsnio 1 dalyje nurodytą ilgiausią sutartinių santykių trukmę ir 6b straipsnio 3 dalyje nurodytą trumpiausią laikotarpį, po kurio kredito reitingų agentūra vėl gali sudaryti sutartį su emitentu arba susijusia trečiąja šalimi, dėl pakartotinių pakeitimų vertybiniais popieriais kredito reitingų suteikimo;
c)
ar tikslinga iš dalies keisti 6b straipsnio 2 dalies antroje pastraipoje nurodytą išimtį.
5. Komisija, gavusi EVPRI technines rekomendacijas, peržiūri padėtį kredito reitingų rinkoje. Po tos peržiūros Komisija ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, prireikus kartu su pasiūlymu dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kurioje visų pirma įvertinama:
a)
ar yra poreikis išplėsti 8b straipsnyje nurodytų pareigų taikymo sritį, kad ji apimtų visus kitus finansinius kredito produktus;
b)
ar 6, 6a ir 7 straipsniuose nurodytais reikalavimais pakankamai sumažinti interesų konfliktai;
c)
ar 6b straipsnyje nurodyto rotacijos mechanizmo taikymo sritis turėtų būti išplėsta, kad apimtų kitas turto klases, ir ar tikslinga skirtingų klasių turtui taikyti diferencijuotos trukmės laikotarpius;
d)
naudojamų ir alternatyvių atlygio modelių tinkamumas;
e)
ar yra poreikis įgyvendinti kitas konkurenciją kredito reitingų rinkoje skatinančias priemones;
f)
papildomų iniciatyvų, skirtų konkurencijai kredito reitingų rinkoje skatinti, tinkamumas sektoriaus struktūros raidos sąlygomis;
g)
ar yra poreikis siūlyti priemones, skirtas sutartinio pernelyg didelio kliovimosi kreditų reitingais klausimui spręsti;
h)
rinkos koncentracijos lygiai, rizika, kylanti dėl didelės koncentracijos, ir poveikis bendram finansų sektoriaus stabilumui.
6. Komisija bent kartą per metus Europos Parlamentui ir Tarybai praneša apie visus naujus 5 straipsnio 6 dalyje nurodytus sprendimus dėl lygiavertiškumo, kurie buvo priimti ataskaitiniu laikotarpiu.“;
25.
39a straipsnis pakeičiamas taip:
„39a straipsnis
EVPRI personalas ir ištekliai
Ne vėliau kaip 2014 m. birželio 21 d. EVPRI įvertina savo personalo ir išteklių poreikius, atsiradusius dėl pagal šį reglamentą prisiimtų įgaliojimų ir pareigų, ir pateikia ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.“;
26.
Įterpiamas šis straipsnis:
„39b straipsnis
Ataskaitų teikimo pareigos
1. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie:
a)
veiksmus, kurių imtasi siekiant išbraukti nuorodas į kredito reitingus, kuriomis skatinama arba gali būti skatinama išimtinai ar mechaniškai jais kliautis, ir
b)
alternatyvias priemones, kurios investuotojams suteikia galimybę atlikti savarankišką emitentų ir finansinių priemonių kredito rizikos vertinimą,
siekdama ne vėliau kaip 2020 m. sausio 1 d. išbraukti visas Sąjungos teisėje esančias nuorodas į kredito reitingus reguliavimo tikslais, jei bus nustatytos ir įgyvendintos atitinkamos alternatyvos. Pagal šios dalies nuostatas EVPRI teikia Komisijai technines rekomendacijas.
2. Komisija, atsižvelgdama į padėtį rinkoje, ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl Europos valstybių skolos kreditingumo vertinimo sukūrimo tinkamumo.
Komisija, atsižvelgdama į pirmoje pastraipoje nurodytoje ataskaitoje pateiktus duomenis ir padėtį rinkoje, ne vėliau kaip 2016 m. gruodžio 31 d. pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl Europos kredito reitingų agentūros, skirtos valstybių narių valstybės skolos kreditingumui įvertinti, ir (arba) Europos kredito reitingų fondo, skirto visiems kitiems kredito reitingams nustatyti, įsteigimo tinkamumo ir įgyvendinamumo.
3. Ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl galimybės įsteigti mažesnių kredito reitingų agentūrų tinklą, siekiant padidinti konkurenciją rinkoje. Toje ataskaitoje įvertinama finansinės ir nefinansinės paramos tokio tinklo steigimui galimybė, atsižvelgiant į interesų konfliktus, kurie galėtų kilti dėl tokio viešojo finansavimo. Komisija, atsižvelgdama į toje ataskaitoje pateikiamus duomenis ir į EVPRI technines rekomendacijas, gali iš naujo įvertinti ir pasiūlyti iš dalies pakeisti 8d straipsnį.“;
27.
I priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento I priedą;
28.
III priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento II priedą.
2 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Neatsižvelgiant į pirmą pastraipą:
1.
šio reglamento 1 straipsnio 7 punkto a papunktis, 9 ir 10 punktai ir 11 punktas Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 8d straipsnio atžvilgiu ir 12 ir 27 punktai taikomi nuo 2018 m. birželio 1 d. atliekant vertinimą, nurodytą:
a)
Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 4 straipsnio 3 dalies b punkte, siekiant nustatyti, ar trečiosios valstybės reikalavimai yra bent tokie pat griežti, kaip nurodytieji tame punkte, ir
b)
Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 5 straipsnio 6 dalies antros pastraipos b punkte, siekiant nustatyti, ar trečiosiose valstybėse kreditų reitingų agentūroms taikomos teisiškai privalomos taisyklės, lygiavertės nurodytosioms tame punkte;
2.
šio reglamento 1 straipsnio 8 punktas Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 6a straipsnio 1 dalies a punkto atžvilgiu taikomas nuo 2014 m. birželio 21 d., kiek tai susiję su bet kokiu kredito reitingų agentūros akcininku ar nariu, kuris 2011 m. lapkričio 15 d. turėjo daugiau nei vienos kredito reitingų agentūros 5 % arba daugiau kapitalo;
3.
1 straipsnio 15 punktas taikomas nuo 2015 m. birželio 21 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. gegužės 21 d.