PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 215/2013
ze dne 11. března 2013
o uložení vyrovnávacího cla na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŠETŘENÍ
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) dne 22. února 2012 o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podalo dne 9. ledna 2012 sdružení EUROFER (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících v tomto případě více než 70 % celkové výroby určitých výrobků z oceli s organickým povlakem v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečný důvod k zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž způsobuje subvencovaný dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a dosáhlo se řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala Evropská komise dne 21. prosince 2011 o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR.
(5)
Dne 20. září 2012 uložila Komise nařízením (EU) č. 845/2012 (4) na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy předložené v kterémkoli z těchto řízení zohledněny v obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 19 čínských vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců. Nicméně jeden z vyvážejících výrobců zahrnutých v tomto vzorku svoji spolupráci ukončil. Byl tudíž nahrazen následujícím vyvážejícím výrobcem s nejvyšším objemem vývozu do Unie. Po oznámení i tento vyvážející výrobce spolupráci ukončil.
(10)
Aby nedošlo k dalším prodlevám v řízení bylo rozhodnuto omezit výběr vzorku na dvě skupiny vyvážejících výrobců, které vykazovaly nejvyšší objem vývozu do Unie, tj. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení, a Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení. Vzorek těchto dvou skupin vyvážejících výrobců slouží jako základ pro stanovení míry subvencování těchto skupin, jakož i míry subvencování v případě všech spolupracujících výrobců nezahrnutých ve vzorku v souladu s čl. 15 odst. 2 a 3 základního nařízení.
(11)
Pokud jde o výrobce v Unii, Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával ze šesti výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi známo, že vyrábějí obdobný výrobek, a jež byli vybráni na základě prodeje, objemu výroby, velikosti a zeměpisné polohy v Unii. Výrobci v Unii zařazení do vzorku představují 46 % výroby v Unii a 38 % prodeje v Unii. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Jeden výrobce v Unii uvedl, že si nepřeje být do vzorku zařazen, a byl proto nahrazen následujícím největším výrobcem.
(12)
Pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců se výběr vzorku již nepovažoval za nutný.
(13)
Komise zaslala dotazníky zástupcům vlády ČLR, dvěma vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku, 14 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti spolupracujícím dovozcům v Unii a známým uživatelům.
(14)
Odpovědi byly obdrženy od zástupců ČLR, devíti vyvážejících výrobců a společností ve spojení v ČLR, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, dvou dovozců, kteří nejsou ve spojení, a deseti uživatelů.
(15)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
výrobci v Unii:
-
ArcelorMittal Belgium, Belgie, a prodejní společnost ve spojení ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA, Lucembursko,
-
ArcelorMittal Poland, Polsko,
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG, Německo,
-
voestalpine Stahl GmbH a voestalpine Stahl Service Center GmbH, Rakousko,
-
Tata Steel Maubeuge SA (dříve pod názvem Myriad SA), Francie,
-
Tata Steel UK Ltd, Spojené království.
c)
skupiny vyvážejících výrobců (a společností ve spojení) v ČLR:
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd a Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd,
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd a společnost, která je s ní ve spojení, Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd,
d)
dovozci v Unii:
-
ThyssenKrupp Mannex, Německo
-
Macrometal, Hamburk, Německo.
(16)
Všechny strany byly následně informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečných vyrovnávacích cel na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem pocházejících z ČLR (dále jen „zveřejnění konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž se mohly ke konečným informacím vyjádřit.
(17)
Komentáře předložené zúčastněnými stranami byly vzaty v úvahu a příslušně zohledněny.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(18)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(19)
V oznámení o zahájení řízení byl výrob0ek, který je předmětem šetření, definován jako určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující více než 70 % hmotnostních zinku).
2.2. ŽÁDOSTI O VYLOUČENÍ VÝROBKU
(20)
Čínské sdružení železa a oceli, dva vývozci a dva uživatelé navrhli vyloučit pět druhů výrobků. Tyto žádosti byly obdrženy a byly analyzovány takto:
2.2.1. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM POTAŽENÁ CHROMEM NEBO CÍNEM
(21)
Uživatel oceli s organickým povlakem předložil požadavek, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem byla vyloučena z definice výrobku. Šetřením bylo zjištěno, že kovový povlak z chromu nebo cínu činí tento typ výrobku fyzicky a technicky odlišným od oceli s organickým povlakem, která je předmětem šetření. Navíc ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem je používána téměř výhradně při výrobě obalů potravin a kabelů. A konečně, výrobní odvětví Unie vysvětlilo, že nemělo v úmyslu zahrnout výše uvedený typ výrobku do daného šetření. Vzhledem k shora uvedeným důvodům není ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zahrnuta do definice výrobku.
2.2.2. PLECHY VÁLCOVANÉ ZA TEPLA S OCHRANNÝM NÁTĚREM, AŤ ORGANICKÝM ČI ANORGANICKÝM
(22)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť uvedené výrobky nespadají pod kódy KN v rámci šetření. Účelem nátěru nebo povlaku je pouze ochrana proti korozi, a výrobky proto patří do položky KN 7208, a nikoliv do položky KN 7210. Plechy válcované za tepla s ochranným nátěrem, ať organickým či anorganickým, nejsou zahrnuty do definice výrobku, a proto z ní nemohou být vyňaty.
2.2.3. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM O TLOUŠŤCE SUBSTRÁTU MEZI 0,6 A 2,0 MM
(23)
Čínské sdružení železa a oceli a dva vývozci požadovali vyloučení oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, která představuje 5-10 % vývozu z Číny, přičemž tvrdili, že přímá konkurence mezi čínským vývozem a výrobním odvětvím Unie existuje pouze v případě oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm.
(24)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť jak čínští vývozci, tak výrobní odvětví Unie vyrábějí a prodávají ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu mezi 0,6 a 2,0 mm, a tyto výrobky si tudíž jasně konkurují. Nebyly poskytnuty žádné důkazy, které by nasvědčovaly tomu, že ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu menší než 0,6 mm nekonkuruje oceli s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm, a že by tedy šlo o různé typy výrobků. Ocel s organickým povlakem o tloušťce substrátu větší než 0,6 mm má stejné fyzikální a technické vlastnosti a stejné konečné použití, a jedná se tedy o totožný výrobek.
2.2.4. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU HLINÍK-ZINEK
(25)
Dva dovozci tvrdili, že pouze čtyři výrobci v Unii mají osvědčení na výrobu tohoto typu výrobku a že ve skutečnosti jej vyrábí pouze jedna společnost. Rovněž tvrdili, že tento výrobek se liší od oceli s organickým povlakem potažené zinkem, pokud jde o vlastnosti výrobku.
(26)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť oba typy jsou zaměnitelné a jejich použití se překrývá, přičemž přinejmenším dva spolupracující výrobci Unie vyráběli tento typ výrobku během období šetření. Je třeba poznamenat, že pouze jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce vyvážel tento typ výrobku do Unie během období šetření.
2.2.5. OCEL S ORGANICKÝM POVLAKEM SE SUBSTRÁTEM POTAŽENÝM SLITINOU ZINKU
(27)
Tato žádost byla zamítnuta, neboť na rozdíl od tvrzení jednoho uživatele, je tento výrobek vyráběn a prodáván ve významném množství několika výrobci Unie a má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečné použití jako ostatní typy oceli s organickým povlakem.
2.3. ŽÁDOSTI O ZAHRNUTÍ VÝROBKU
(28)
Jedno sdružení požadovalo, aby ocel s organickým povlakem potažená chromem nebo cínem zařazená pod kód TARIC 7210122010 a 7210500010 byla zahrnuta do definice výrobku. Tento požadavek byl zamítnut, neboť na uvedené kódy se původní podnět nevztahuje a výrobky, které spadají pod dané kódy, mají jiné fyzikální a technické vlastnosti než výrobky zahrnuté v podnětu.
2.4. DOTČENÝ VÝROBEK
(29)
Vzhledem k vyloučení oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem, jak je popsáno v 21. bodě odůvodnění, je definice dotčeného výrobku příslušně upravena.
(30)
Dotčeným výrobkem jsou tedy určité výrobky z oceli s organickým povlakem (dále jen „ocel s organickým povlakem“), tj. ploché válcované výrobky z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, a kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a s výjimkou oceli s organickým povlakem potažené chromem nebo cínem v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 a pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“).
2.5. OBDOBNÝ VÝROBEK
(31)
Šetření ukázalo, že ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná výrobním odvětvím Unie v Unii, ocel s organickým povlakem vyráběná a prodávaná na domácím trhu v ČLR a ocel s organickým povlakem dovážená do Unie z ČLR mají stejné základní fyzikální a chemické vlastnosti a stejné základní konečné použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(32)
Čínská vláda a čínští vyvážející výrobci zahrnutí do vzorku poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě za účelem ověření odpovědí.
(33)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise jí po analýze odpovědí na dotazník zaslala písemné upozornění na nedostatky a dvě oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. Ve skutečnosti byly lhůty čínské vládě výrazně prodlouženy, tj. lhůta pro odpověď na dotazník byla prodloužena o 20 dní, čímž byla konečná lhůta na předložení odpovědi na dotazník prodloužena na 57 dní a 25 dní v případě odpovědi na písemné upozornění na nedostatky.
(34)
Ve svých odpovědích na dotazník, písemná upozornění na nedostatky a různá další podání poskytla čínská vláda informace, které se týkaly pouze programů používaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a tvrdila, že by se od ní nemělo žádat, aby odpovídala na otázky týkající se údajných subvenčních programů dostupných rovněž pro výrobce nezařazené do vzorku nebo výrobce, kteří se nepřihlásili.
(35)
S tímto požadavkem vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas a vysvětlila čínské vládě, že účelem dotazníku, který jí byl zaslán, je poskytnout Komisi informace o subvencování výrobního odvětví oceli s organickým povlakem v Číně a zjistit, do jaké míry je subvencován dovoz dotčeného výrobku do Unie. Komise informovala čínskou vládu o tom, že od ní vyžaduje podrobnější informace k rozsahu subvencování, aby mohla řešit případy, v nichž vývozci, kteří údajně obdrželi výhody podle konkrétních subvenčních programů, jež nebyly k dispozici společnostem zařazeným do vzorku nebo spolupracujícím společnostem, hrubě nespolupracují, a dále i případné žádosti pro individuální posouzení podané spolupracujícími vyvážejícími výrobci. Čínská vláda však svůj přístup nezměnila a neposkytla informace o většině ostatních programů subvencí uvedených ve stížnosti, nicméně nepoužitých společnostmi zařazenými do vzorku.
(36)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam vládních útvarů, jež se měly inspekcí účastnit. Bylo namítáno, že v případě, že tyto informace nebudou čínské vládě poskytnuty „nebude si vědoma toho, co mělo být připraveno nebo by mohlo být očekáváno v průběhu inspekce“, a že oznámení o inspekci „rozhodně neposkytuje žádnou informaci o tom, co přesně Komise hodlá ověřovat …“.
(37)
Komise nemohla žádosti čínské vlády vyhovět. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise splnila všechny příslušné podmínky čl. 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů odpovědných za příslušné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány odpovědné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, může určit pouze čínská vláda. Pokud jde o seznam konkrétních otázek, Komise vysvětlila, že právní předpisy EU (ani požadavky WTO) tento seznam nevyžadují a že účelem tohoto šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a příslušná doplňková podání; inspekce se proto bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítnutí, pokud jde o poskytování potřebných informací či o pomoc orgánu provádějícímu šetření při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, by mohlo postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky ustanovení článku 28 základního nařízení.
(38)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s článkem 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Předběžně přitom dospěla k závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů zůstala jednoduše nezodpovězena. Čínská vláda byla následně upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(39)
Čínská vláda rovněž uvedla, že Komise na ni ukládá neodůvodněnou zátěž a že v dotazníku a následném písemném upozornění na nedostatky požaduje nepodstatné a nadbytečné informace.
(40)
S ohledem na požadované informace je třeba poznamenat, že Komise požadovala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření vyžadovala tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení předložených informací a jejich vlivu na programy, jež byly předmětem šetření. Jinými slovy, Komise požadovala pouze informace, které byly nutné pro posouzení toho, zda dochází k subvencování a v jaké míře je pro dotčený výrobek dostupné na základě dalších údajných subvenčních programů v podnětu. Tyto informace by byly umožnily stanovit odpovídající výši poskytnuté subvence podle dalších subvenčních programů, jichž se šetření týká, dostupných nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Vzhledem k tomu, že zástupci ČLR ani nespolupracující vyvážející výrobci neposkytli potřebné informace k určení, zda nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům byly k dispozici další subvenční programy, došla Komise na základě nejspolehlivějších dostupných údajů k závěru, že další údajné subvenční programy byly nespolupracujícím vyvážejícím výrobcům skutečně k dispozici a při výpočtu výše výhody poskytnuté prostřednictvím těchto programů vycházela z nejspolehlivějších dostupných údajů.
3.2. INDIVIDUÁLNÍ ZJIŠŤOVÁNÍ
(41)
Dva spolupracující vyvážející výrobci, tj. Union Steel China (Union Steel) a Shenzhen Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd., předložili podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení žádosti o individuální zjišťování. Oběma žádostem o individuální zjišťování nebylo možné vyhovět, neboť vzhledem k vysokému počtu údajných subvenčních programů a časové náročnosti antisubvenčního šetření by to bylo neúměrně zatěžující a mohlo by to zabránit včasnému ukončení šetření.
(42)
Společnost Union Steel již byla nicméně jednotlivě šetřena v souběžném antidumpingovém šetření, a individuální rozpětí újmy u této společnosti bylo tedy vypočteno.
(43)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda poskytla pouze odpověď týkající se programů využívaných vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku, jak je vysvětleno výše ve 34. bodě odůvodnění, bylo v podstatě nemožné analyzovat některé ze subvenčních programů, jež možná využívá společnost Union Steel. Proto byla na základě dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení přidělena této společnosti průměrná subvenční sazba použitelná pro ostatní spolupracující společnosti.
3.3. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(44)
Na základě informací uvedených v podnětu si Komise vyžádala informace týkající se těchto programů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence ze strany vládního orgánu:
I)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování vstupů za cenu nižší než přiměřenou: ocel válcovaná za tepla nebo za studena
-
Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
-
Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
-
Program zásobování elektrickou energií a vodou za cenu nižší než přiměřenou v provincii Jiangsu
-
Poskytování různých vstupů za cenu nižší než přiměřenou
II)
Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro výrobní odvětví oceli s organickým povlakem
III)
Kapitálové programy
-
Swapy dluhů za aktiva
-
Doplnění základního kapitálu
-
Nevyplacené dividendy
IV)
Programy týkající se daně z příjmu a ostatních přímých daní
-
Daňová politika pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
-
Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
-
Slevy na dani z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
-
Preferenční daňová politika pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
-
Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické obnovy na vnitrostátní úrovni
-
Různé místní daňové slevy (provincie Shandong, Chongqing, město Guangxi regionu Zhuang, daňová zvýhodnění pro rozvoj centrálních a západních regionů)
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi
-
Místní programy osvobození od daně z příjmu a jejího snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
V)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
-
Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
-
Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
-
Jiné daňové výsady města Ma'anshan
VI)
Grantové programy
-
Program „China World Top Brand“
-
Program „Famous Brands“
-
Fond projektu pro státní klíčové technologie
-
Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
VII)
Nákup zboží vládou za cenu vyšší než přiměřenou
VIII)
Jiné regionální programy
-
Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
-
Programy týkající se severovýchodního regionu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
-
Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
IX)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu
3.3.1. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
3.3.1.1. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(45)
V podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky s cílem poskytnout výrobcům oceli s organickým povlakem vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci oceli s organickým povlakem vyrovnávací subvence prostřednictvím nákupu státem vyráběné oceli válcované za tepla a za studena od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu, která je pro státem vlastněné podniky nižší než přiměřená.
(46)
Komise požadovala od čínské vlády podrobné informace o státem vlastněných podnicích, které poskytují čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickýcm povlakem ocel válcovanou za tepla a za studena, s cílem ověřit tvrzení uvedená v podnětu a zjistit, zda tyto státem vlastněné podniky jsou veřejnoprávními subjekty. Komise konkrétně vytvořila k dotazníku pro čínskou vládu dodatek B určený pro státem vlastněné podniky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla informace požadované v tomto dodatku. V písemném upozornění na nedostatky Komise znovu požádala čínskou vládu, aby poskytla informace žádané v dodatku B a vyzvala ji, aby odpovědi koordinovala s příslušnými státem vlastněnými podniky.
(47)
Čínská vláda však neposkytla odpověď na žádnou z otázek v dodatku B ani neposkytla podstatné informace požadované v hlavní části dotazníku (např. pokud jde o vlastnictví a kontrolu státem vlastněných podniků v odvětví oceli ze strany čínské vlády a o její zapojení do reorganizace čínského ocelářského průmyslu). Místo toho, aby čínská vláda poskytla požadované informace, uvedla ve své odpovědi na dotazník, že žadatelé nebyli schopni prokázat, že výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou veřejnoprávními subjekty.
(48)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády musela Komise prozkoumat další nejlepší možné dostupné informace. Komise tento postup oznámila čínské vládě. Při posuzování, zda státem vlastněné podniky, které čínským vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty, vzala Komise v úvahu omezené informace poskytnuté čínskou vládou, informace uvedené v podnětu, veřejně dostupné věcné informace z podobných řízení vedených jinými vyšetřovacími orgány, jakož i další veřejně dostupné informace, a založila své závěry na celkovém souhrnu informací k danému spisu.
a) Státem vlastněné podniky, které vývozcům oceli s organickým povlakem poskytují ocel válcovanou za tepla a za studena, jsou veřejnoprávními subjekty
(49)
Žadatel tvrdí, že státem vlastněné podniky v Číně jsou veřejnoprávními orgány ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, které poskytují zboží (ocel válcovanou za tepla a za studena) výrobcům oceli s organickým povlakem za cenu nižší než tržní, a tím je zvýhodňují.
(50)
Odvolací orgán WTO ve své zprávě „Spojené státy - Konečná antidumpingová a antisubvenční cla na některé výrobky z Číny“ (5) (zpráva odvolacího orgánu) definoval veřejnoprávní subjekt jako entitu, která „má či vykonává vládní pravomoci nebo je jimi pověřena“ (6). Podle odvolacího orgánu je pro veřejnoprávní orgány rovněž charakteristický „výkon vládních funkcí“ (7), které by „za běžných okolností v rámci právního řádu příslušného Člena vykonávala státní moc“ (8).
(51)
S ohledem na závěry odvolacího orgánu WTO jsou analyzovány dvě otázky, tj. a) zda dotčené státem vlastněné podniky vykonávají funkce, jež jsou v Číně běžně považovány za součást výkonu státní moci a b) v případě, že ano, zda přitom jednají z pověření vlády.
(52)
V kontextu čínské vlády existují dostatečné důkazy svědčící o tom, že vláda je plně zapojena do řízení hospodářství. Ústřední úloha čínské vlády v oblasti hospodářství je zaručena Ústavou Čínské lidové republiky. Ustanovení článku 7 ústavy zní: „Státní hospodářství je odvětví socialistického hospodářství ve vlastnictví lidu; je hlavní silou v národním hospodářství. Stát zajišťuje upevnění a růst státního hospodářství.“ Podobně zní článek 15 ústavy: „Stát provádí hospodářské plánování na základě socialistického veřejného vlastnictví.“ Rovněž Ústava Komunistické strany Číny stanoví primární úlohu veřejného vlastnictví, např. preambule Ústavy Komunistické strany Číny zní: „strana musí zachovat a zlepšit základní hospodářský systém, přičemž veřejné vlastnictví hraje rozhodující roli …“ Rovněž různé pětileté plány vyhlášené národní komisí pro rozvoj a reformy a přijaté čínským nejvyšším výkonným orgánem Státní radou poukazují na velmi silnou kontrolu hospodářství ze strany čínské vlády.
(53)
Pokud jde o odvětví oceli, z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné podniky vyrábějící v Číně ocel válcovanou za tepla a za studena často vykonávají popsané vládní funkce, mimo jiné v odvětvových plánech pro železářský a ocelářský průmysl. Tyto plány potvrzují rozhodnutí čínské vlády úzce se zapojit do řízení a rozvoje odvětví oceli v Číně, a proto jejich příslušné provádění státem vlastněnými podniky může být považováno za součást vládních postupů. Plány stanoví cíle pro veškeré subjekty v odvětví výroby železa a oceli a řídí celé odvětví, aby bylo stanovených cílů dosaženo. Čínská vláda ve skutečnosti používá státem vlastněné železářské a ocelářské podniky jako prodlouženou ruku státu za účelem dosažení cílů stanovených v těchto plánech.
(54)
Vyhláška č. 35 národní komise pro rozvoj a reformy - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu mimo jiné nastiňuje politiku, která má snížit počet podniků zabývajících se hutnictvím železa a oceli a stanoví cíle pro výstupy pro ty skupiny podniků, které jsou mezi 10 nejúspěšnějšími na domácím trhu (článek 3); pokud jde o výrobní kapacitu zakazuje zřízení nových železářských a ocelářských sdružených podniků (článek 10), stanoví podmínky pro přístup do odvětví železa a oceli na úrovni zařízení a rovněž udává technické a hospodářské ukazatele, jimiž se mají železářské a ocelářské podniky řídit (článek 12), stanoví pravidla pro změny v organizační struktuře ocelářských podniků (článek 20), spravuje investice (články 22, 23), podmiňuje přístup k finančním fondům (články 25, 26), dává státu právo zasahovat do nákupu surovin (článek 30).
(55)
Dvanáctý pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl shrnuje dosažení cílů stanovených v předchozím plánu, zahrnuje vývoj strategie a stanoví cíle pro celý ocelářský průmysl. Podobně jako vyhláška č. 35 stanoví velmi specifické cíle na úrovni průmyslových klastrů (Oddíl III.(III).6), podporuje některé projekty a jiné ne (Oddíl IV(IV)) a při podpoře železářského a ocelářského průmyslu v různých provinciích se chová diskriminačně (Oddíl IV(V), podporuje velké ocelářské podniky a přiznává vedoucí úlohu největším státem vlastněným čínským výrobcům oceli, jako je Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel atd. (9) Plán rovněž posiluje regulaci a řízení výrobní činnosti stávajících ocelářských podniků (Oddíl V(IV).
(56)
Zákon Čínské lidové republiky o státních prostředcích podniků rovněž zavazuje státem vlastněné podniky (nebo podniky se státními investicemi, které jsou v tomto zákoně zmiňovány), aby dodržovaly státní průmyslovou politiku (10). Podobně Předběžná opatření pro dohled a správu investic ústředních podniků ukládají státem vlastněným podnikům (podnikům se státními investicemi), aby se řídily plány rozvoje a průmyslovou politikou státu (11). Podle Opatření týkajících se správy rozvojových strategií a plánů ústředních podniků všechny podniky se státními investicemi musí vytvořit rozvojový a strategický plán, který musí přezkoumat a schválit komise Státní rady pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Při provádění tohoto přezkumu a před samotným schválením musí komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vzít mimo jiné v úvahu, zda je daný plán v souladu se státním plánováním rozvoje a průmyslovou politikou a zda je či není v souladu se strategickou úpravou podoby a struktury státního hospodářství (12).
(57)
Konkrétní příklady provádění opatření popsaných v plánech, jako je přesídlení Capital Steel Corporation (13) nebo četné fúze ocelářských podniků (14) ukazují, že plány nejsou pouze orientačními dokumenty sloužícími jako pokyny, ale že vyúsťují v konkrétní opatření podnikaná státem v něm vlastněných ocelářských podnicích (zastoupeným Národní komisí pro rozvoj a reformy a Státní radou).
(58)
Podniky zahrnuté v plánech musí dodržovat a provádět všechna specifická opatření popsaná v předchozích bodech odůvodnění. Byl učiněn závěr, že tímto přímým zapojením vlády do obchodního chování ocelářských podniků fungují státem vlastněné ocelářské podniky jako prodloužená ruka vlády při výkonu vládních funkcí, což následně vede k plnění cílů stanovených v daných plánech.
(59)
Poté, co bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky vykonávají vládní funkce, zůstává otázka, zda při tomto výkonu jednají z pověření vlády. V tomto ohledu je zásadní otázkou, zda je vláda opravdu kontroluje (15). Pokud tomu tak je, je vhodné s ohledem na všechny příslušné důkazy vymezit, že státem vlastněné podniky jsou prodlouženou rukou vlády a účinně provádí politiku stanovenou ve výše uvedených plánech.
(60)
Níže popsaná vládní kontrola naznačuje, že státem vlastněné podniky mají či vykonávají vládní pravomoci nebo jsou jimi pověřeny. Kontrola může být mimo jiné uplatňována prostřednictvím státního vlastnictví, správních předpisů a zapojení komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, správní rady a vládních plánů.
(61)
Jak již bylo uvedeno v předchozím textu, který se týká nedostatečné spolupráce (46.-48. bod odůvodnění), čínská vláda nepředložila požadované informace o vlastnické struktuře výrobců oceli válcované za tepla a za studena. V odpovědi na dotazník, čínská vláda předložila seznam 54 podniků, v nichž je čínská vláda největším akcionářem, avšak v průběhu inspekce na místě uvedla, že tento seznam není správný a rovněž zahrnuje podniky v soukromém vlastnictví. Čínská vláda tento seznam neopravila a ani neuvedla, které společnosti jsou v soukromém vlastnictví a které jsou vlastněny čínskou vládou. Vzhledem k nedostatečné spolupráci musela Komise prozkoumat další důkazy obsažené ve spisu, jakož i veřejně dostupné informace.
(62)
Žadatel poskytl důkazy o tom, že hlavní výrobci oceli válcované za tepla a za studena jsou ve vlastnictví státu, a předložil v tomto ohledu podrobné informace v příloze 10 daného podnětu (16). Rovněž ostatní veřejně dostupné údaje (17) potvrzují, že čínská vláda má vlastnický podíl v mnohých podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(63)
S ohledem na všechny informace týkající se daného spisu lze logicky dojít k závěru, že čínská vláda má významný vlastnický podíl v mnohých čínských podnicích vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena.
(64)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv vykonává odpovědnosti státu jakožto investora a řídí státem vlastněná aktiva podléhající jejímu dohledu. Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda v odpovědi na dotazník a následná podání tvrdila, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv není zapojena do obchodní činnosti státem vlastněných podniků a toto tvrzení podpořila odkazem na článek 7 Prozatímních opatření pro dohled a správu státem vlastněných aktiv podniků (18), ostatní články téhož zákona a také další údaje ze spisu (19) vedou k opačnému závěru.
(65)
Ve skutečnosti z odpovědi čínské vlády na antisubvenční dotazník vyplývá, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, schválená Státní radou, jmenuje a odvolává vedoucí pracovníky jednotlivých podniků pod dohledem a hodnotí jejich výkony prostřednictvím právních postupů. Na podniky pod dohledem rovněž vyvíjí tlak, aby prováděly hlavní zásady a politiky, je odpovědná za hlavní řízení státem vlastněných aktiv podniků a řídí a kontroluje správu státem vlastněných aktiv na místní úrovni v souladu se právními předpisy.
(66)
Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv rovněž odpovídá za platy a hodnocení vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků; kromě toho je jmenuje a rozhoduje o jejich odměnách a sankcích (20). Všechny důkazy naznačují, že kariéra vedoucích pracovníků státem vlastněných podniků závisí na komisi pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Tyto okolnosti ukazují, že komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv je pověřena vládními pravomocemi.
(67)
Složení správní rady státem vlastněných podniků rovněž ukazuje vysokou úroveň kontroly státem vlastněných podniků ze strany čínské vlády. Z důkazů obsažených ve spisu (21) vyplývá, že řada členů správní rady a dozorčí rady zastává nebo v minulosti zastávala vládní a/nebo stranické funkce a že jejich výběr je silně ovlivněn vládními orgány, jako je komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv nebo Komunistická strany Číny.
(68)
Politika, zájmy a cíle čínské vlády týkající se ocelářského průmyslu se stanovují prostřednictvím řady vládních plánů na ústřední i nižší úrovni. Státem vlastněné podniky jsou vybízeny k tomu, aby tuto politiku plnily (podnikům, jež ji neplní, mohou být dokonce uloženy i sankce), a z nedávného chování některých z významných státem vlastněných podniků v Číně je zjevné, že státem vlastněné ocelářské podniky tuto politiku dodržují a usilují o naplnění cílů a úkolů, jak byly v těchto plánech vymezeny.
(69)
Podle 12. pětiletého rozvojového plánu pro ocelářský průmysl, pouze „podniky, které plní politiku pro železářský a ocelářský průmysl a které splňují normy a podmínky výroby a fungování železářského a ocelářského průmyslu, mají při slučování a reorganizaci prvořadou úlohu.“ (22)
(70)
Řada plánů na provinční a místní úrovni rovněž uvádí konkrétní státem vlastněné podniky a stanoví pro ně úkoly a cíle. Žadatel poskytl výňatky z těchto plánů (23). Všechny tyto plány byly pro účely ověření a vysvětlení požadovány od čínské vlády v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky, avšak čínská vláda je neposkytla. Je nicméně třeba poznamenat, že čínská vláda přesnost těchto citací v průběhu řízení nezpochybnila. Kromě toho společnosti uvedené v provinčních a místních plánech připouštějí spolupráci s orgány a popisují, jak jednají nebo v minulosti jednali v souladu s těmito plány (24).
(71)
Přestože čínská vláda tvrdí, že některé z výše uvedených plánů jsou pouze orientační, nezávazné a mají sloužit pouze jako návod, ve spisu není toto tvrzení podloženo jinými důkazy. Naopak mnohé právní a správní předpisy, které jistě jsou právně závazné (25), ukládají státem vlastněným podnikům povinnost dodržovat rozvojové plány a průmyslovou politiku.
(72)
Čínská vláda formuluje cíle železářského a ocelářského průmyslu prostřednictvím pětiletých plánů a jiných úředních dokumentů a těchto cílů dosahuje pomocí funkcí a činností v nich popsaných. Vzhledem k tomu, že tyto plány a dokumenty jsou připravovány orgány čínské vlády, např. národní radou nebo národní komisí pro rozvoj a reformy, měly by se funkce a činnosti, na něž odkazují, považovat za výkon vládní moci. Jelikož, jak bylo popsáno výše, jsou státem vlastněné podniky povinny dodržovat dané plány a politiky, fungují jako prodloužená ruka vlády, a jelikož vláda má nad nimi významnou kontrolu, vykonávají ve skutečnosti vládní moc.
(73)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nebyla oblast působnosti těchto subjektů, jež jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“, definována v plném rozsahu. V každém případě je jakýkoliv podnik, v němž je vláda největším akcionářem, veřejnoprávním subjektem. Subjekty, v nichž vláda nemá vlastnický podíl, jsou soukromé subjekty. Z výše uvedeného vyplývá, že není třeba stanovit jasnou hranici mezi veřejnými a soukromými subjekty, neboť v 85.-98. bodě odůvodnění níže je ukázáno, že všechny soukromé subjekty v ocelářském průmyslu fungují z pověření státu a jsou jím řízeny, a tudíž se z hlediska veškerých relevantních účelů chovají stejně jako veřejnoprávní subjekty.
b) Výhoda (veřejnoprávní subjekty)
(74)
S cílem posoudit, zda se jedná o výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, je nutné porovnat ceny oceli válcované za tepla a za studena placené dotčenými vyvážejícími výrobci s přiměřeným srovnávacím základem. Zpráva odvolacího orgánu potvrdila, že v případě, kdy trh v zemi dodání výrobků je zkreslený úlohou vlády, je povoleno použít vnější srovnávací základ. Odvolací orgán rovněž poznamenal, že „tam, kde je vláda hlavním dodavatelem, je pravděpodobné, že tržní ceny budou zkreslené, přesto je však nutná analýza jednotlivých případů“ (26). Odvolací orgán dále uvedl: „… netvrdíme, že existuje práh, při jehož překročení samotná skutečnost, že vláda je hlavním dodavatelem na trhu, dostačuje pro zjištění, že dochází k deformaci cen, nicméně je jasné, že čím více úloha vlády na trhu převažuje, tím spíše tato úloha vede k narušení tržních cen“ (27). Odvolací orgán rovněž uvedl, že: „je-li vláda „významným“ dodavatelem, budou zapotřebí důkazy týkající se jiných faktorů než je vládní podíl na trhu, jelikož úloha vlády jakožto významného dodavatele nemůže sama o sobě prokázat narušení tržních cen“. Proto první otázkou, již je třeba zodpovědět, je, zda vládní podíl na výrobě oceli válcované za tepla a za studena v Číně je převážný nebo pouze významný.
(75)
Komise požadovala od čínské vlády informace o trhu oceli válcované za tepla a za studena, pokud jde o podíl výroby oceli válcované za tepla a za studena vyráběné státem vlastněnými podniky a soukromými společnostmi, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné podstatné informace (28).
(76)
Komise použila jiné dostupné informace (29) týkající se dané záležitosti, na jejichž základě bylo zjištěno, že přinejmenším 63 % oceli válcované za tepla se v Číně vyrábí ve státem vlastněných podnicích. Je důležité poznamenat, že k tomuto 63 % podílu státem vlastněných podniků se dospělo po velmi střídmé analýze a představuje absolutní minimální hodnotu. Skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů uváděných vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků), nedostatečná spolupráce čínské vlády (viz 46.-48. bod odůvodnění výše) a zjištění jiných vyšetřovacích orgánů (viz poznámka pod čarou č. 32) vedou k závěru, že skutečný podíl státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je mnohem vyšší. Rovněž silné zapojení čínské vlády v tomto segmentu trhu s ocelí válcované za tepla (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) omezuje počínání soukromých subjektů.
(77)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti bylo zjištěno, že státem vlastněné podniky na čínském trhu oceli válcované za tepla převažují. Tato převaha státem vlastněných podniků na trhu oceli válcované za tepla je tak výrazná, že soukromí výrobci nemají jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků, jak je ukázáno níže.
(78)
Pokud jde o ocel válcovanou za studena, podíl státem vlastněných podniků vykázaný čínskými vyvážejícími výrobci (18 %) byl mnohem nižší než v případě oceli válcované za tepla, avšak byl v rozporu s dalšími informacemi (viz 79. bod odůvodnění níže). Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády, skutečnosti, že mnoho údajně soukromých dodavatelů oznámených vývozci se zdá být obchodními společnostmi (které mohly pořídit výrobek rovněž od státem vlastněných podniků) a omezení obchodní činnosti soukromých subjektů způsobenému silným zapojením čínské vlády v daném odvětví (viz 85. až 94. bod odůvodnění níže) je učiněn závěr (částečně na základě dostupných údajů (viz 79. bod odůvodnění níže) ve smyslu článku 28 základního nařízení), že státem vlastněné podniky rovněž převažují na čínském trhu oceli válcované za studena.
(79)
Tento závěr je podpořen v přehledu World Steel Capacity Book, který nepotvrzuje 18 % podíl oznámený čínskými vývozci a uvádí, že více než 70 % celkové kapacity výroby oceli válcované za studena je v Číně ve vlastnictví státu (30).
(80)
Komise od čínské vlády požadovala informace o cenách oceli válcované za tepla a za studena uplatňované na čínském trhu státem vlastněnými podniky a podniky v soukromém vlastnictví. V odpovědi na dotazník čínská vláda žádné takové informace neposkytla. Šetření u vývozců oceli s organickým povlakem zjistila, že ceny zaplacené čtyřmi vyvážejícími výrobci/skupinami výrobců během období šetření za ocel válcovanou za tepla a za studena soukromým výrobcům oceli válcované za tepla a za studena nebo obchodníkům se soustavně velmi blížily cenám státem vlastněných podniků (31). Zjištěné údaje spolu s převahou státem vlastněných podniků v tomto odvětví ukazují, že cena soukromých dodavatelů se prakticky shoduje s cenami placenými státem vlastněným podnikům. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka provázat cenu s cenou dodavatele státem vlastněných podniků.
(81)
Na základě všech informací týkajících se daného spisu bylo zjištěno, že ceny oceli válcované za tepla a za studena prodávané státem vlastněnými podniky v Číně jsou v důsledku silné převahy státem vlastněných podniků v oblasti výroby oceli válcované za tepla a za studena na čínském trhu zkresleny. Ceny oceli válcované za tepla a za studena soukromých dodavatelů jsou upraveny podle cen státem vlastněných podniků. S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že žádné spolehlivé tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena v Číně neexistují. Protože v Číně neexistují žádné „převládající tržní podmínky“ pro trh oceli válcované za tepla a za studena, Komise musela v souladu s čl. 6 písm. d) základního nařízení hledat alternativní srovnávací základ. S ohledem na skutečnost, že celý čínský trh je narušený, se nepovažuje za praktické přizpůsobovat náklady a ceny v Číně nějakým významným způsobem, přičemž dovozní ceny by byly podobně zkreslené vzhledem k převaze státem vlastněných podniků. Proto byl v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení hledán vnější srovnávací základ.
(82)
Nejvhodnějším srovnávacím základem se zdá být početně zjištěná referenční úroveň na základě světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena pravidelně zveřejňované v různých odborných časopisech věnovaných oceli, jako je Steel Business Briefing, MEPS a CRU.
(83)
Porovnání ceny státem vlastněných podniků se srovnávacím základem (jehož výpočet je vysvětlen v 103. bodě odůvodnění níže) ukázalo, že tyto ceny byly výrazně nižší než ceny srovnávacího základu, a tudíž představují výhodu pro čínské vyvážející výrobce oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
c) Specifičnost
(84)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení vzhledem k tomu, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá ve své výrobě pouze omezený počet odvětví a podniků v Číně.
d) Pověření a řízení soukromých dodavatelů
(85)
Dále je třeba se zabývat otázkou, zda také soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena, kteří nejsou veřejnoprávními subjekty, jsou pověřeni nebo řízeni čínskou vládou s cílem poskytovat ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(86)
Již na počátku bylo zjištěno, že čínská vláda v rámci své politiky poskytuje ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem, jelikož veřejnoprávní subjekty, které jsou součástí vlády, tyto dodávky zabezpečují a mají vedoucí postavení na trhu, což jim umožňuje nabízet ceny nižší než tržní. V každém případě, a to bez ohledu na to, jsou-li tyto subjekty označeny jako „veřejnoprávní“, poukazují stejné důkazy na existenci vládní politiky, která významně zasahuje do daného odvětví. Nyní je třeba určit, zda se tato politika vztahuje i na soukromé dodavatele.
(87)
V řadě vládních plánů a politických dokumentů existují náznaky toho, že výrobci oceli v Číně (jak státem vlastněné podniky, tak soukromé podniky) jsou pobízeny a podporovány čínskou vládou. Z některých částí těchto dokumentů vyplývá, že existuje přímá spojitost mezi vládou a počínáním soukromých ocelářských společností, a v řadě případů je možné pozorovat, že v důsledku tohoto „vedení“ jednaly ocelářské společnosti tak, jak je doporučeno v daných plánech.
(88)
Například vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu vybízí ocelářské společnosti, aby jednaly určitým způsobem (32), stanoví podmínky pro investice a podmiňuje investice schválení příslušnými orgány (33), ovlivňuje hospodářskou soutěž v oblasti zdrojů (34) a dokonce stanoví sankce pro společnosti, které s ní nejsou v souladu (35). Rovněž 12. pětiletý rozvojový plán pro ocelářský průmysl ovlivňuje obchodní rozhodnutí ocelářských společností, což může mít následně dopad na strukturu nákladů a cen (36).
(89)
Kromě toho žadatel poskytl v příloze 24 podnětu soubor citací z různých politických dokumentů různých vládních organizací, které zdůrazňují podporu, kterou čínská vláda obecně poskytuje ocelářskému průmyslu nebo konkrétně odvětví výroby oceli s organickým povlakem (37).
(90)
Kromě toho jsou veřejně dostupné informace, které ukazují, že soukromé podniky jednají v souladu s různými vládními plány a politickými dokumenty (38).
(91)
Čínská vláda podnikla kroky ke snížení vývozu oceli válcované za tepla a za studena prostřednictvím vývozních omezení zavedených složitým systémem vracení DPH. Konkrétně ocel válcovaná za tepla a za studena podléhá platbě DPH ve výši 17 %. DPH za ocel s organickým povlakem prodanou na domácím trhu (vyrobenou z oceli válcované za tepla) je vratná ve výši 13 %, zatímco v případě, kdy se podnik rozhodne ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážet, se DPH nevrací vůbec. Tento systém způsobuje, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat v běžných podmínkách obchodní svobody, a vede ke zvýšení tuzemských dodávek oceli válcované za tepla a za studena a nevyhnutelně k oslabení její ceny na čínském trhu. Soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena (stejně jako státem vlastněné podniky) nejsou schopni jednat nezávisle na čínské vládní politice.
(92)
Ve výše uvedeném textu o výhodách pro veřejnoprávní subjekty bylo konstatováno, že vzhledem k převaze státem vlastněných ocelářských podniků na trhu oceli válcované za tepla a za studena nemají soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena jinou možnost, než provázat své ceny s cenami státem vlastněných podniků. Jinými slovy, ceny neurčují, ale spíše je přijímají. To je další známkou toho, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena nemohou jednat nezávisle na postupech čínské vlády a jiných veřejnoprávních orgánů.
(93)
Tuto skutečnost rovněž podporují informace poskytnuté čínskými vyvážejícími výrobci, kteří předložili odpovědi na antisubvenční dotazníky, jež ukazují, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou téměř sjednocené s cenami státem vlastněných podniků. Kromě toho ve smlouvě, kterou předložil jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, týkající se poskytování oceli válcované za tepla soukromým dodavatelem je dokonce uvedena podmínka cenu provázat s cenou státem vlastněných podniků.
(94)
S ohledem na výše uvedené zjištění, že ceny státem vlastněných podniků jsou na úrovni nižší než tržní, je jasné, že ceny soukromých dodavatelů, které jsou upravené podle cen státem vlastněných podniků, jsou rovněž nižší než tržní.
e) Finanční příspěvek
(95)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhá odrážka základního nařízení byl finanční příspěvek poskytnut, pokud vláda: pověří soukromý subjekt výkonem jedné nebo více funkcí uvedených v bodech i), ii) a iii), které by jinak byly svěřeny vládě, nebo jejich výkon takovému subjektu nařídí a jejich výkon se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou.“ Odvolací orgán WTO rozumí „řízením“ situaci, kdy vláda uplatňuje svou moc, včetně určité míry donucení, vůči soukromému subjektu, a „pověření“ v případech, kdy vláda svěřuje odpovědnost soukromému subjektu (39). Navíc skupina odborníků WTO ve věci US-Export Restraints (40) stanovila kritéria, podle nichž na třech úrovních zjišťuje existenci pověření a řízení, která předpokládá a) vládní opatření, jež je b) určeno konkrétní straně a c) jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost (41).
(96)
Na tomto základě představuje začlenění soukromých dodavatelů do politiky čínské vlády podporující dodávky oceli válcované za tepla a za studena vládní „pověření“ a „řízení“ soukromých dodavatelů z těchto důvodů:
Vládní „opatření“:
-
„Politiku“ čínské vlády (viz 86. bod odůvodnění výše) je možno považovat za „opatření“. Tuto politiku provádějí veřejnoprávní subjekty (státem vlastněné podniky), které na trhu převažují a jejichž prodejní ceny jsou nižší než tržní, a čínská vláda prostřednictvím plánů a manipulace s vývozními omezeními. Celkovým dopadem je, že soukromí dodavatelé jsou účinně nuceni řídit se cenami veřejnoprávních subjektů, které jsou nižší než tržní.
„určené konkrétní straně“:
-
Vládní politika (zvláště plány a vývozní omezení) se vztahuje na všechny výrobce oceli válcované za tepla a za studena, jak na státní, tak na soukromé. V tomto smyslu je politika „určena“ všem výrobcům. Důkazem je skutečnost, že ceny státem vlastněných podniků a soukromých podniků jsou sjednocené a že soukromí dodavatelé prodávají za ceny, které jsou z obchodního hlediska nepřiměřené.
„jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost“:
-
Cílem vládní politiky, jak dokládají cenové úrovně v Číně, je poskytování oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní. Opatření čínské vlády a státem vlastněných podniků nenechávají soukromým dodavatelům jinou možnost, než se řídit postupy veřejnoprávních orgánů, a tím jim v podstatě ukládají konkrétní úkol nebo povinnost. Politika čínské vlády přísně omezuje, zejména prostřednictvím plánů a manipulace s DPH, svobodu soukromých dodavatelů, pokud jde o tento úkol nebo povinnost.
(97)
Při zohlednění všech výše uvedených faktorů lze dojít k závěru, že vývozní omezení čínské vlády, vládní plánování a převaha státem vlastněných podniků omezují svobodu soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena, které nutí, aby jednali neobchodním způsobem a přijali ekonomicky neracionální ceny (nižší než tržní), na něž by na svobodném a otevřeném trhu nepřistoupili. To potvrzuje, že vládní politika dodávek oceli válcované za tepla a za studena (rovněž do odvětví oceli s organickým povlakem) je rozšířena i na soukromé dodavatele.
(98)
Kromě toho s ohledem na výše uvedenou analýzu vedly důkazy obsažené ve spisu a další veřejně dostupné informace Komisi k závěru, že soukromí výrobci oceli válcované za tepla a za studena v Číně jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou tak, aby poskytovali zboží v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) a iv) základního nařízení a jednali stejným způsobem jako státem vlastněné ocelářské podniky.
f) Výhoda (soukromých dodavatelů)
(99)
Komise shledala, že soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena jsou pověřeni a řízeni čínskou vládou a šetření ukázalo, že ceny soukromých dodavatelů oceli válcované za tepla a za studena jsou sjednocené s cenami státem vlastněných podniků (viz výše uvedený text).
(100)
S přihlédnutím k této skutečnosti se vyvozuje závěr, že zjištění týkající se výhody a specifičnosti plynoucí z poskytování oceli válcované za tepla a za studena státem vlastněnými podniky za ceny nižší než tržní se rovněž vztahuje na poskytování oceli válcované za tepla a za studena soukromými dodavateli.
g) Zjištění, jež šetření přineslo
(101)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku využívali tohoto programu. Jeden vyvážející výrobce (Panhua Steel Group) měl přínos z poskytování oceli válcované za tepla za cenu nižší než přiměřenou a další vyvážející výrobce (Huadong Steel Group) využíval dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou.
h) Výpočet výše subvence
(102)
Výše napadnutelných subvencí se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda byla vypočtena na základě částky rozdílu mezi skutečnou nákupní hodnotou a hodnotou vhodného srovnávacího základu pro nákup oceli válcované za tepla a za studena. Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(103)
Vzhledem k tomu, že čínský trh oceli válcované za tepla a za studena je narušen, byly jako vhodný základ pro stanovení referenční ceny oceli válcované za tepla a za studena vzaty světové tržní ceny oceli válcované za tepla a za studena. Na základě různých časopisů věnovaných oceli (SBB a MEPS) byly vybrány místní ceny bez daně v pěti zemích/regionech (tj. Evropa, USA, Turecko, Japonsko a Brazílie). S cílem dosáhnout reprezentativního srovnávacího základu vybrala Komise pro každou příslušnou zeměpisnou oblast její největší trh, tj. Evropa (EU), Severní Amerika (USA), Latinská Amerika (Brazílie), Asie (Japonsko) a Blízký východ / severní Afrika (Turecko). Měsíční referenční ceny bylo dosaženo pomocí aritmetického průměru měsíčních průměrných cen pro období šetření každé z pěti zemí/regionů. Vybraných pět zemí/regionů nemělo v období šetření nejvyšší ceny, všechny jsou členy WTO, patří k deseti největším výrobcům oceli na světě a jsou umístěny na různých kontinentech. Takto stanovené referenční ceny jsou proto považovány za přiměřené a vhodné.
(104)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 23,02 % v případě Huadong Group a 27,63 % v případě Panhua Group.
(105)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 25,37 %.
(106)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 32,44 %.
3.3.1.2. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(107)
Žadatel tvrdil, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky a že částka placená společnostmi za využití pozemku je pod úrovní běžné tržní ceny. Ve své odpovědi na antisubvenční dotazník čínská vláda uvedla, že „v souladu se zákonem o správě půdy ČLR jsou pozemky v městských oblastech ve vlastnictví státu; pozemky ve venkovských a příměstských oblastech, nestanoví-li stát jinak, jsou v kolektivním vlastnictví rolníků“. Čínská vláda tvrdila, že jde o standardní a řádně konkurenční trh s pozemky, kdy práva k užívání pozemků musí být veřejně obchodována podle zákona o prodeji půdy. Čínská vláda rovněž uvedla, že za využívání průmyslových a obchodních pozemků by měla být poskytnuta náhrada podle tržních cen získaná prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Čínská vláda neposkytla žádné údaje o skutečných cenách práv k užívání pozemků a minimálních cenách pozemků stanovených vládou, které byly uvedeny v odpovědi na antisubvenční dotazník a během inspekcí na místě.
(108)
Během inspekce požádala Komise čínskou vládu o důkazy na podporu jejího tvrzení, že všechny průmyslové pozemky v Číně jsou přidělovány prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby. Čínská vláda nebyla schopna takovéto důkazy v průběhu inspekce na místě předložit, nicméně některé informace v tomto ohledu poskytla po inspekci na místě. Ze všech těchto důkazů jen vyplývá, že z třinácti udělených práv k užívání pozemků týkajících se vyvážejících výrobců zařazených do vzorku pouze šest mělo být předmětem výzvy k podávání nabídek nebo dražby. Žádné informace o dražebním / nabídkovém řízení požadované Komisí nebyly poskytnuty a ve skutečnosti za všech okolností byla konečná cena, kterou společnost zaplatila, stejná jako cena stanovená místními orgány bez řádného odůvodnění.
(109)
V rámci předpokladu, že v ČLR neexistují tržní ceny pozemků, Komise rovněž požádala čínskou vládu o její názory ohledně možných základů pro srovnání. Ačkoliv v době, kdy byl dotazník čínské vládě zaslán, šlo jen o předpoklad a v žádném případě ne o zjištění či závěry, čínská vláda vyjádřila názor, že tento předpoklad je nepravdivý a žádné možné základy pro srovnání neposkytla. Čínská vláda rovněž upozornila na údajné nedostatky v podnětu, kdy na jedné straně podle ní žadatel tvrdí, že v Číně neexistuje trh s pozemky a že by měl být použit „srovnávací základ z jiné země“, zároveň však na druhé straně tvrdí, že státem vlastněné podniky dostávají pozemky od vlády za výhodných podmínek ve srovnání se soukromými podniky, a navrhuje, že pokud by měl být použit jakýkoliv srovnávací základ, měly by to být ceny, které platí „neupřednostňované“ čínské podniky, nicméně žádné informace o těchto cenách neposkytla. V této souvislosti je třeba uvést, že žadatel tvrdil, že trh s právy k užívání pozemků v Číně byl narušen jako celek a že jak státní, tak i soukromí výrobci obdrželi práva k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou.
b) Právní základ
(110)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
c) Provádění v praxi
(111)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(112)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i k většině smluv či osvědčení o právech k užívání pozemků; čínská vláda však poskytla jen velmi omezené informace k tomu, jak se stanovují ceny práva k užívání pozemků.
(113)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda tvrdila, že práva k užívání pozemků v Číně se přidělují prostřednictvím výzvy k podávání nabídek, dražby a soutěže. Takové ustanovení je rovněž obsaženo v článku 137 zákona Čínské lidové republiky o nemovitostech (42).
(114)
Při ověřování spolupracujících vyvážejících výrobců bylo nicméně zjištěno, že tento systém popsaný čínskou vládou ne vždy takto v praxi funguje. Například z šesti práv k užívání pozemků zakoupených společností Wanda Steel Strip Co. Ltd. (část společnosti Panhua Group Co. Ltd) se ve čtyřech případech, jak potvrdili pracovníci společnosti, nabídkové řízení neuskutečnilo. Společnost Chongqing Wanda byla jediným účastníkem a celková cena obchodní operace, kterou společnost zaplatila, byla ve skutečnosti naprosto stejná jako původní cena stanovená místním úřadem pro pozemkové zdroje bez řádného odůvodnění. V případě zbývajících dvou práv k užívání pozemků došlo k nabídkovému řízení, ovšem ani společnost ani čínská vláda o tom žádný důkaz neposkytla. Ve skutečnosti na základě dokumentů předložených čínskou vládou po inspekci na místě se zdá, že rovněž tato dvě práva k užívání pozemků byla zakoupena za cenu shodnou s cenou stanovenou místním úřadem pro pozemkové zdroje. Společnost Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (rovněž součást Panhua Group Co. Ltd) získala tři práva k užívání pozemků převodem od soukromých společností výměnou za podíl v Panhua Group Co. Ltd.
(115)
Společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd získala dvě práva k užívání pozemků od úřadu pro pozemkové zdroje okresu Xiaonshan a jedno právo od soukromé společnosti. Žádný důkaz o výzvě k podání nabídek nebo dražbě nemohl být poskytnut, neboť podle čínské vlády neexistovala pro práva k užívání pozemků zakoupená před 1. zářím 2006 žádná potvrzení o obchodních operacích, přičemž ve skutečnosti čínská vláda ani nepotvrdila ani nepopřela, že tyto obchodní operace byly předmětem podání nabídky nebo dražby.
(116)
Zjištění řízení potvrzují, že situace týkající se poskytování a získávání pozemků v Číně je nejasná a netransparentní a že ceny jsou často libovolně stanovené příslušnými orgány. Orgány stanoví ceny podle hodnotícího systému městských pozemků, který jim dává mimo jiné pokyny, aby při stanovení ceny pozemků pro průmyslové využití rovněž zohlednily průmyslovou politiku. Přístup k průmyslovým pozemkům, přinejmenším v odvětví oceli, je navíc zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem (43).
(117)
Také nezávislé informace, které předložil žadatel, naznačují, že v Číně jsou pozemky poskytovány za ceny nižší než běžné tržní sazby (44).
e) Závěr
(118)
Poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 114.-115. bodě odůvodnění výše, fungující trh s pozemky v Číně neexistuje; jak ukázalo použití vnějšího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za práva k užívání pozemků zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny. Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť přístup k průmyslovým pozemkům je zákonem omezen pouze na společnosti, které dodržují průmyslovou politiku stanovenou státem, pouze některé obchodní operace podléhají nabídkovému řízení, přičemž postupy orgánů nebo vlády při stanovení cen v dané oblasti jsou často nejasné a netransparentní.
(119)
Tato subvence je proto považována za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(120)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé srovnávací základy nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání vnější základ, tak aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala nebo nenavrhla žádný vnější základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti se má za to, že za vhodný srovnávací základ je vhodné použít informace ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(121)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(122)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchaj-wanského srovnávacího základu.
(123)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o oslabení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u spolupracujících vyvážejících výrobců činí 0,34 % v případě Huadong Group a 1,12 % v případě Panhua Group.
(125)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,73 %.
(126)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 1,36 %.
3.3.1.3. Program zásobování vodou za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(127)
V podnětu se tvrdí, že ceny vody v Číně jsou určovány výhradně veřejnoprávními orgány a že cenová struktura je stanovena v souladu s průmyslovou makroekonomickou politikou. Rovněž se uvádí, že ceny vody jsou v různých místních oblastech různé a že existují odlišné sazby pro jednotlivé společnosti. V podnětu se tvrdí, že výrobci oceli s organickým povlakem byli pravděpodobně zvýhodněni, pokud jde o ceny, které platili za vodu, a které byly nižší než přiměřené, v souladu s politikou na podporu výrobků z oceli se značnou přidanou hodnotou.
(128)
Zásobování a trh s vodou jsou v Číně spravovány Národní komisí pro rozvoj a reformy, ministerstvem vodních zdrojů a ministerstvem životního prostředí. Ačkoli vstup zahraničních investičních společností prolomil v některých projektech zaměřených na zásobování určitých měst vodou monopol státních dodavatelů, trh zásobování vodou je stále z velké části řízen místními státem vlastněnými společnostmi. Čínská vláda však nebyla schopna poskytnout podrobný seznam dodavatelů vody s vymezením jejich příslušné geografické oblasti služeb a objemů dodávek (viz 129. bod odůvodnění níže), a omezila svou odpověď na seznam dodavatelů vody v oblastech, v nichž působí vyvážející výrobci zařazení do vzorku.
(129)
Pokud jde o ceny, hlavní cenovou politiku udává komise pro rozvoj a reformy a místní orgány stanoví po slyšení místní ceny vody s cílem zabezpečit udržitelné využívání vodních zdrojů. Ceny odrážejí náklady a přiměřený zisk pro místní dodavatele vody. Čínská vláda předložila příslušné ceníky použitelné v obcích, v nichž se nacházejí vyrábějící vývozci oceli s organickým povlakem zařazení do vzorku. Bylo objasněno, že různé obecní ceny platí jednotně pro všechny průmyslové uživatele a neliší se podle společnosti nebo uživatele.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(130)
Šetření potvrdilo, že komise pro rozvoj a reformy stanoví základní cenu vody, a správní orgány pro místní ceny stanoví cenu v každé obci na základě několika parametrů (např. náklady na distribuci, zisk a přiměřený přebytek). K ceně vody se přičítá poplatek za „čištění odpadních vod“, a to i na místní úrovni.
(131)
Přestože se základní cena za vodu, poplatek za čištění odpadních vod a jiné případné místní příplatky vztahují na všechny uživatele, kteří patří do stejné kategorie, bylo zjištěno, že jeden ze dvou vývozců zařazených do vzorku, společnost Zhejiang Huadong Group, neplatil poplatek za čištění odpadních vod.
(132)
Vývozce prohlásil, že uhradil tento poplatek jako paušální částku úřadu pro ochranu životního prostředí. Nepředpokládá se však, že daná platba byla provedena namísto poplatku za čištění odpadních vod z těchto tří důvodů: 1) v úředním dokumentu je uveden poplatek za „vypouštění odpadních vod“ a nikoli poplatek za „čištění odpadních vod“; 2) platba není úměrná skutečné spotřebě vody; 3) celková zaplacená částka je poměrně nízká v porovnání se skutečnou částkou, která by byla zaplacena, pokud by se jednalo o poplatek za čistění odpadních vod za skutečnou spotřebu vody.
c) Finanční příspěvek
(133)
Společnost Zhejiang Huadong Group získala finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že jí vláda poskytla vodu prostřednictvím místního veřejného vodárenského podniku (tj. Hangzhou Xiaonshan Water Supply Co. Ltd.). To představuje vládní finanční příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení. Alternativně by tento příspěvek bylo možné považovat za ušlé příjmy vlády, neboť veřejnoprávní subjekt nevybral jinak splatný příjem ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii).
d) Výhoda
(134)
Společnost Huadong Steel Group získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla vodu za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že daný vývozce nezaplatil plnou cenu za dodávku vody běžně uplatňovanou u kategorie uživatelů, do níž patří, neboť poplatek za „čištění odpadních vod“ jakožto součást ceny za vodu nebyl zaplacen.
e) Specifičnost subvence
(135)
Subvence v podobě poskytování vody jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, jelikož poplatek za čištění odpadních vod není dodržen u všech podniků. Navzdory tomu, že neexistují právní předpisy omezující tuto subvenci na určité podniky, možnost, aby určitý podnik vyrábějící dotčený výrobek získal dodávky vody za cenu nižší než přiměřenou, spolu se zjevnou svobodou udělenou místním orgánům, aby netrvaly na části sazby běžně placené za vodu, ve skutečnosti činí dotaci specifickou. Komise nemohla shromáždit žádné další důkazy týkající se základu, na němž byl tento poplatek prominut, neboť vyvážející výrobce je nebyl schopen poskytnout.
f) Výpočet výše subvence
(136)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za tuto výhodu se považuje částka poplatku za čištění odpadních vod, která nebyla v rámci spotřeby vody za posuzované období zaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje spolupracujících vyvážejících výrobců za období šetření, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(137)
Výhoda společnosti Zhejiang Huadong Group vyplývá z neplacení poplatku za čištění odpadních vod. Zjištěná subvenční sazba činí v tomto ohledu 0,01 %.
(138)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,01 %.
(139)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,01 %.
3.3.1.4. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
a) Úvod
(140)
V podnětu se tvrdí, že čínská vláda poskytuje elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou prostřednictvím preferenčních sazeb. Žadatel zejména trval na tom, že sazby za elektrickou energii se liší v různých provinciích a také, že preferenční sazby jsou používány jako nástroje průmyslové politiky, která podporuje výrobky z oceli s vysokou přidanou hodnotou a odrazuje od zastaralých výrobních kapacit.
(141)
Národní komise pro rozvoj a reformy odpovídá v Číně za regulaci trhu s elektrickou energií a stanovení cen. Sítě propojující provincie a sítě uvnitř provincií jsou provozovány dvěma státem vlastněnými dodavateli: společnosti State Grid Corporation of China a China Southern Power Grid Corporation. Dodavatelé elektrické energie na místní úrovni jsou dceřinými podniky těchto společností. Mechanismus pro hospodářskou soutěž je v Číně ve fázi zavádění prostřednictvím několika pilotních projektů, jeho dopad je však v této fázi stále zanedbatelný.
(142)
Ceny elektrické energie jsou stanoveny národní komisí pro rozvoj a reformy na základě postupu, který zahrnuje náklady na vyšetřování, odborné posouzení, veřejná slyšení a určení konečné ceny a zveřejnění. Národní komise pro rozvoj a reformy zveřejňuje ceny, jež se použijí v jednotlivých provinciích, prostřednictvím oznámení, a místní úřady pro ceny zveřejňují příslušná oznámení na místní úrovni, přičemž uplatňují ceny, o nichž rozhodla ústřední národní komise pro rozvoj a reformy. Konečná cena odráží pořizovací náklady, náklady na přenos a ztráty a vládní příplatky. Ceny jsou odlišné pro jednotlivé provincie v závislosti na místní situaci a politických cílech, jež různé provincie sledují. Jsou stanoveny pro různé kategorie konečných uživatelů (např. domácnosti, průmysloví uživatelé). Další cenový rozdíl existuje pro různé průmyslové uživatele s cílem zaměřit se na průmyslové politiky stanovené čínskou vládou a zohledněné v katalogu, který je součástí rozhodnutí č. 40 (2005) národní komise pro rozvoj a reformy (další vysvětlení viz 182. bod odůvodnění). Uživatelé, kteří patří do kategorie „podporovaných“ podniků v souladu s katalogem národní komise pro rozvoj a reformy, platí základní sazby za elektrickou energii, zatímco uživatelé, kteří patří k „zastaralým“ nebo „zakázaným“ podnikům, platí kromě základní sazby ještě příplatek. Uživatelé, kteří nepatří do žádné z kategorií uvedených v katalogu, automaticky spadají do kategorie „povolených“ podniků a rovněž platí základní sazbu bez příplatku. Podle rozhodnutí č. 40 národní komise pro rozvoj a reformy by výrobci oceli s organickým povlakem obvykle spadali do kategorie „podporovaných“ podniků.
b) Nedostatečná spolupráce
(143)
Komise požádala čínskou vládu o regulační rámec trhu s elektrickou energií a určování cen, jakož i o vysvětlení úlohy, kterou plní všechny příslušné orgány nebo subjekty. Soubor příslušných rozhodnutí týkajících se určování cen vydaných národní komisí pro rozvoj a reformy a místními úřady pro ceny, který předložila čínská vláda, byl neúplný, nejen pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku, ale i ve vztahu k vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Čínská vláda rovněž neposkytla přesný popis úlohy, kterou při stanovení ceny plní národní komise pro rozvoj a reformy a místní úřady pro ceny. Dopisem ze dne 12. srpna 2012 informovala Komise čínskou vládu o těchto nedostatcích s ohledem na vyvážející výrobce zařazené do vzorku. Po inspekcích na místě bylo rovněž zjištěno, že čínská vláda uvedla nesprávnou sazbu za elektrickou energii vztahující se na jednoho ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(144)
Šetření potvrdilo, že ceny elektrické energie platné v různých provinciích stanoví národní komise pro rozvoj a reformy. Bylo ověřeno, že místní úřad pro ceny funguje pouze jako výkonná složka rozhodnutí přijatých na ústřední úrovni národní komisí pro rozvoj a reformy. To potvrzuje i skutečnost, že národní komise pro rozvoj a reformy vydává oznámení, ve kterém stanoví skutečné ceny pro jednotlivé provincie a tato oznámení jsou pak formálně přenesena do místních sdělení přijatých místními úřady pro ceny a prováděných na místní úrovni. Šetření rovněž prokázalo, že rozdílné sazby za elektrickou energii použitelné pro některá odvětví a/nebo na provinční a místní úrovni jsou stanovovány podle určitých faktorů, zejména včetně sledování cílů průmyslové politiky vytyčených ústředními a místními orgány v pětiletých a odvětvových plánech.
(145)
Z šetření spolupracujících vývozců zařazených do vzorku vyplynulo, že jeden z nich, tj. společnost Chongqing Wanda Steel Strip („CWSS“) využívala nižší sazbu za elektrickou energii, než je sazba obecně platná pro velké průmyslové uživatele. Bylo zjištěno, že ve specifické oblasti, kde se tento vývozce nacházel, měla podkategorie některých průmyslových uživatelů, včetně těch, kteří vyrábějí dotčený výrobek, nárok na tuto nižší sazbu.
d) Finanční příspěvek
(146)
Jeden ze spolupracujících vývozců zařazených do vzorku (CWSS) obdržel finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) základního nařízení tím, že mu vláda poskytla elektrikou energii prostřednictvím místního veřejného elektrárenského podniku. To představuje vládní příspěvek ve formě poskytování zboží, které není součástí obecné infrastruktury ve smyslu základního nařízení.
e) Výhoda
(147)
Společnost CWSS získala výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení v rozsahu, v jakém vláda poskytla elektrickou energii za cenu nižší než přiměřenou. Bylo zjištěno, že tento vývozce měl nárok na nižší sazbu, než je sazba obecně platná pro jiné velké průmyslové uživatele.
f) Specifičnost subvence
(148)
Subvence ve formě poskytování elektrické energie jednomu ze spolupracujících vývozců je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení. Nižší sazba za elektrickou energii je stanovena v příslušném oznámení národní komise pro rozvoj a reformy a je součástí oznámení místního úřadu pro ceny, tj. je přikázána ústředním orgánem a provedena na místní úrovni. Tato nižší sazba je omezena na určité podniky v určitých odvětvích (zejména výrobci vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv), které jsou zahrnuty v podkategorii velkých průmyslových uživatelů. Tato nižší sazba je tudíž podle práva omezena pouze na společnosti spadající do těchto kategorií ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(149)
Subvence je rovněž omezena na určitý region, neboť se vztahuje pouze na vymezenou územní oblast, kde se vyvážející výrobce nachází. Tato oblast je oblastí podporovanou v souladu s právními předpisy vydanými ústřední vládou, tj. oběžníkem Státní rady týkajícím se různých politik na provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně (další podrobnosti viz 233. bod odůvodnění níže). Tento oběžník výslovně uvádí cenový mechanismus týkající se přenosu a poskytování elektrické energie jako jednoho z nástrojů k dosažení rozvoje určitých odvětví. Jelikož sazby za elektrickou energii uplatňované v této oblasti jsou stanovované ústředním orgánem, je daná subvence též regionálně specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
g) Výpočet výše subvence
(150)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda získaná vyvážejícími výrobci byla vypočtena při zohlednění rozdílu mezi skutečnou sazbou za kWh elektrické energie a sazbou, kterou měli za kWh platit velcí průmysloví uživatelé, vynásobeno množstvím elektrické energie spotřebované za období šetření. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato částka (čitatel) následně rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(151)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, který patří do skupiny společností Panhua Group (tj. CWSS), tuto nižší sazbu za elektrickou energii využíval. Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,14 %.
(152)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,07 %.
(153)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,17 %.
3.3.1.5. Poskytování různého zboží za cenu nižší než přiměřenou
(154)
Žadatel poukázal na mnoho dalšího zboží poskytovaného čínskou vládou výrobcům oceli s organickým povlakem prostřednictvím státem vlastněných podniků. Žadatel zejména uvedl různé specifické převody týkající se poskytování několika ocelových produktů vyráběných státem vlastněnými podniky, včetně koncentrátů železné rudy, pelet, sintrované rudy, šrotu, předvalků, slitin a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za poskytování tohoto zboží byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(155)
Čínská vláda odpověděla, že během období šetření tento program pro výrobce oceli neexistoval. Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(156)
Vzhledem k tomu, že ceny za různé výše uvedené zboží neodrážejí přiměřenou cenu, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Vzhledem ke složitosti různých obchodních operací týkajících se poskytování tohoto zboží a souvisejících smluv, které nebyly v záznamu řízení k dispozici, nemohla Komise ohledně daného programu dospět k jasnému závěru. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.2. ZVÝHODNĚNÉ PŮJČKY A ÚROKOVÉ SAZBY PRO VÝROBNÍ ODVĚTVÍ OCELI S ORGANICKÝM POVLAKEM
a) Úvod
(157)
Žadatel uvedl, že výrobci oceli s organickým povlakem využívají nízkých (dotovaných) úrokových sazeb poskytovaných komerčními a státem vlastněnými bankami v souladu s politikou čínské vlády na podporu a růst čínského ocelářského průmyslu v rámci pětiletých plánů.
b) Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(158)
Komise požádala čínskou vládu o informace týkající se podílu úvěrů poskytnutých bankami, v nichž je čínská vláda největším nebo jediným akcionářem, dále bankami, v nichž má čínská vláda podíl, avšak není jejich největším akcionářem, bankami, v nichž čínská vláda není akcionářem a bankami se zahraničním vlastníkem, jak pro výrobní odvětví jako celek, tak pro výrobní odvětví, jichž se toto řízení týká. Čínská vláda odpověděla, že záznamy o množstvích a procentních podílech úvěrů poskytovaných státem vlastněnými bankami neuchovává, a to ani v případě záznamů o půjčkách pro ocelářský průmysl. Čínská vláda žádný alternativní zdroj těchto informací neuvedla.
(159)
Komise rovněž požadovala informace o státním vlastnictví bank a finančních institucí, avšak čínská vláda tyto informace neposkytla a tvrdila, že žádné takové záznamy neuchovává. Ačkoliv není pravděpodobné, že by čínská vláda neměla povědomí o aktivech, jež vlastní, je třeba poznamenat, že podle veřejně dostupných informací (45) (46) je čínská vláda významným akcionářem v mnohých velkých bankách sídlících v Číně, a tudíž stejně jako v případě státem vlastněných podniků vyrábějících ocel válcovanou za tepla a za studena má přístup ke stanovám příslušné banky, kde by údaje o akciovém podílu měly být podrobně popsány. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že podle článku 61 zákona o komerčních bankách (2003) musí banky „podávat zprávy týkající se rozvahy, výkazu zisků a jiných finančních výkazů a statistických zpráv a dokumentů bankovnímu regulačnímu orgánu Státní rady a Čínské lidové banky“.
(160)
Komise rovněž požádala o informace (prostřednictvím zvláštního dotazníku - Dodatek A) týkající se struktury vládního dozoru v dotčených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník nicméně předložila pouze jeden dodatek A, který obsahoval některé obecné informace (především z internetových stránek jednotlivých bank). Většina konkrétních informací požadovaných v dodatku A nebyla poskytnuta. Na některé z dotazů čínská vláda odpověděla, že v současné době nemá tyto informace k dispozici, a poskytla pouze informace o vybraných bankách (např. stanovy byly poskytnuty pouze v případě osmi bank). V písemném upozornění na nedostatky Komise zopakovala své požadavky a vyzvala čínskou vládu, aby poskytla veškeré informace, které byly v dotazníku původně požadovány. Ve své odpovědi na toto upozornění předložila čínská vláda dodatečné informace. Odpověď byla nicméně stále velmi neúplná a značná část požadovaných informací (např. procentní podíl vlastnictví vlády ve státem vlastněných bankách, stanovy některých bank uvedených v dotazníku, úplné odpovědi na otázky v dodatku A) nebyla poskytnuta.
(161)
V dotazníku, písemném upozornění na nedostatky a rovněž během inspekce na místě Komise požadovala oběžníky Čínské lidové banky týkající se rozšíření politiky úrokových sazeb finančních institucí (YinFa [2003] č. 250 a YinFa [2004] č. 251). O existenci těchto oběžníků se Komise dozvěděla v průběhu předchozího šetření. Místo aby čínská vláda tyto oběžníky Komisi poskytla, doporučila jí, aby informace o politice úrokových sazeb finančních institucí hledala na internetových stránkách Čínské lidové banky. Během ověřování byly v tomto ohledu předloženy dva dokumenty, avšak šlo pouze o vytištěné informace z internetových stránek. Je třeba poznamenat, že úplný obsah těchto oběžníků není na internetových stránkách Čínské lidové banky k dispozici.
(162)
Komise rovněž požádala, aby byl během inspekce na místě poskytnut oběžník Čínské lidové banky týkající se změn ze dne 8. června 2012. Čínská vláda tento oběžník neposkytla, a místo toho předložila pouze obecné informace vytištěné z internetové stránky Čínské lidové banky týkající se přizpůsobení základních úrokových sazeb.
(163)
Komise také požádala čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s konkrétními bankami, aby bylo možné ověřit informace o preferenčních systémech úvěrů poskytovaných průmyslu oceli s organickým povlakem. Čínská vláda však tyto schůzky nezorganizovala a uvedla, že nemůže zasahovat do záležitostí státem vlastněných bank a takové schůzky zařídit. Rovněž je třeba poznamenat, že v oznámení o inspekci ze dne 7. června 2012 Komise vysvětlila, že je připravena zahájit inspekci o jeden den dříve a věnovat inspekci více času, je-li čínská vláda toho názoru, že banky mají nejlepší pozici k tomu, aby mohly poskytnout doplňující informace a vysvětlení týkající se preferenčních úvěrů. Komise proto čínskou vládu požádala, aby před inspekcí potvrdila dostupnost banky a umožnila tak inspekčnímu týmu učinit potřebná opatření. Čínská vláda ve svém dopise ze dne 15. června 2012 uvedla, že i nadále bude od bank požadovat, aby spolupracovaly, avšak přinutit je k tomu nemůže. Nakonec až během prvního dne samotné inspekce bylo inspekčnímu týmu Komise sděleno, že představitel banky China Construction Bank je dispozici pro případné otázky a vysvětlení. Vzhledem k tomu, že Komise o této skutečnosti nebyla informována (ačkoli oznámení o inspekci tento konkrétní požadavek obsahovalo), nebylo možné řešit specifické otázky týkající se smluv a podmínek úvěru, ale pouze otázky obecné povahy. V každém případě nebyly předloženy žádné dokumenty, které by prohlášení zástupce banky China Construction Bank doložily, a to s vysvětlením, že všechny dokumenty, jež Komise požadovala, mají důvěrný a interní charakter.
(164)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na uvedenou nedostatečnou spolupráci bylo nezbytné kromě relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(165)
Šetření zjistilo, že vládní zásahy jsou pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi nebo zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), Komise nezjišťovala pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen na základě právního předpisu.
(166)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru (47), který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Ke stejnému tématu přezkum WTO týkající se čínské obchodní politiky uvádí, že „dalším významným rysem čínského finančního sektoru je vysoký stupeň státního vlastnictví“ (48) a že „ve struktuře trhu čínského bankovního sektoru, který je ovládán bankami ve státním vlastnictví, nedošlo k žádným velkým změnám“ (49). Je třeba poznamenat, že pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications a Industrial and Commercial Bank) zjevně představuje více než polovinu čínského bankovního sektoru (50).
(167)
Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Nicméně jak je uvedeno v 160. bodě odůvodnění výše, čínská vláda v tomto ohledu poskytla pouze velmi omezené informace. Komise musela tudíž použít informace, které jí byly dostupné. Na základě těchto dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež předložila buď čínská vláda nebo jsou veřejně dostupné, dále informace z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, přezkum WTO týkající se politiky Číny (2010 a 2012), China 2030 World Bank Report informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (51). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o navýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (52).
(168)
V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším 14 z uváděných 17 bank je ve státním vlastnictví; včetně největších komerčních bank, jako je Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China. Pokud jde o ostatní dotčené státní banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o ocelářský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Žádné takové podrobné informace nebyly poskytnuty. Dospělo se tudíž k závěru, že uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Z tohoto důvodu by čínské komerční banky ve státním vlastnictví měly být považovány za veřejnoprávní subjekty.
(169)
Další známkou účasti čínské vlády v čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - YinFa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Avšak, jak je popsáno ve 161. a 162. bodě odůvodnění výše, čínská vláda odmítla tyto oběžníky poskytnout, což Komisi zabránilo ověřit jejich obsah a hledat vysvětlení. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila v tomto ohledu žádné příslušné informace, které by naznačovaly, že situace se od května 2011, kdy Komise dokončila své antisubvenční šetření ohledně bezdřevého natíraného papíru (53), změnila, dochází se k závěru, že Čínská lidová banka je zapojena do určování úrokových sazeb komerčními bankami ve státním vlastnictví a rovněž tyto sazby ovlivňuje.
Čínská vláda nepředložila žádné důkazy o tom, že by se situace zjištěná při šetření ve věci bezdřevého natíraného papíru změnila, a tudíž byl na základě dostupných údajů a jiných výše uvedených důkazů vyvozen závěr, že situace týkající se metodiky pro určování úrokových sazeb by měla zůstat během celého období šetření stejná.
(170)
Komise se rovněž snažila analyzovat, zda soukromé komerční banky v Číně jsou pověřeny nebo řízeny čínskou vládou tak, aby výrobcům oceli s organickým povlakem nabízely preferenční (subvencované) úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(171)
Z výše uvedeného textu týkajícího se účasti státu v bankovním sektoru (165.-169. bod odůvodnění) je zřejmé, že čínská vláda využívá politiku poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem, neboť na tomto poskytování se podílejí veřejnoprávní subjekty (komerční banky ve státním vlastnictví) (54) s vedoucím postavením na trhu, které jim umožňuje nabízet úrokové sazby nižší než tržní. Nyní je třeba určit, zda tato politika zasahuje i soukromé dodavatele.
(172)
Zákon o komerčním bankovnictví [2003] platí stejným způsobem pro komerční banky ve státním vlastnictví i pro soukromé komerční banky. Např. článek 38 tohoto zákona pro všechny komerční banky stanoví (tj. rovněž pro ty, které jsou v soukromém vlastnictví), aby „určily úrokovou sazbu v souladu s horní a dolní hranicí úrokové sazby stanovené Čínskou lidovou bankou“, podle článku 34 zákona o komerčním bankovnictví musí komerční banky „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“.
(173)
Rovněž vyhláška č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, a zejména články 24 a 25, které omezují poskytování půjček pouze na společnosti, které jsou v souladu s národní rozvojovou politikou pro železářský a ocelářský průmysl, nečiní rozdíl mezi komerčními bankami ve státním vlastnictví a komerčními bankami v soukromém vlastnictví.
(174)
Výše uvedené (161. a 162. bod odůvodnění) oběžníky Čínské lidové banky jsou navíc rovněž závazné pro soukromé komerční banky.
(175)
Výše uvedené citace z právních předpisů týkajících se bankovního sektoru ukazují, že politika čínské vlády vedoucí k poskytování preferenčních úvěrů výrobcům oceli s organickým povlakem zahrnuje rovněž soukromé komerční banky, přičemž ve skutečnosti jim čínská vláda dává pokyny, aby „vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“ (55).
(176)
Komise požádala čínskou vládu, aby jí poskytla příslušné informace s cílem posoudit, jak banky v Číně provádějí hodnocení úvěrového rizika společností vyrábějících ocel s organickým povlakem dříve, než rozhodnou o tom, zda jim úvěr udělí, jakož i o podmínkách pro poskytnuté půjčky. V dodatku A k příslušnému dotazníku požadovala Komise informace o tom, jak banky zohledňují při poskytování půjček rizika, jak např. posuzují bonitu žadatele o úvěr, jaké jsou rizikové přirážky, které v Číně banky účtují u různých společností/odvětví, které faktory bere banka v úvahu při posuzování žádosti o úvěr, jakou podobu má žádost o úvěr a schvalovací proces atd. Nicméně ani čínská vláda ani jednotlivé banky uvedené v dotazníku neposkytly v tomto ohledu žádné informace. Čínská vláda poskytla pouze odpovědi obecné povahy, které nepředstavují žádný důkaz o tom, že by se prováděla hodnocení úvěrového rizika.
(177)
Komise rovněž požadovala podobné informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a pokusila se je ověřit během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Obě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku odpověděly, že banky požadují určité dokumenty a před poskytnutím úvěrů provádějí určitou analýzu úvěrových rizik. Svá tvrzení však nemohly podpořit žádnými důkazy. Během inspekce na místě požadovala Komise důkazy o tom, že banky takové dokumenty požadovaly nebo že tyto dokumenty společnosti bankám poskytly, případně jakoukoliv zprávu vydanou bankami, která by byla důkazem toho, že takováto analýza úvěrových rizik byla provedena. Dané skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však nebyly schopny takové ani jiné důkazy na podporu svých tvrzení předložit. Rovněž se podotýká, že žádné ze skupin vyvážejících výrobců zařazených do vzorku ani jednotlivým společnostem v rámci těchto skupin nebyl přiřazen úvěrový rating.
(178)
Tyto informace týkající se hodnocení úvěrového rizika byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená i) ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (56), ii) ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (57), iii) ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že cena kapitálu je v Číně relativně nízká, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady na různé vstupy (včetně kapitálu a půdy) (58), iv) ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (59) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (60), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
d) Finanční příspěvek
(179)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dospělo k závěru, že naprostá většina úvěrů pro dotčené dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku je poskytována bankami ve státním vlastnictví, jež jsou považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť jsou pověřeny vládními pravomocemi a vykonávají vládní funkce. Existují další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti jednají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno ve 169. bodě odůvodnění, stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně zasahuje do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým slouží vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu (61), rozhodnutí č. 40 a článek 34 zákona o komerčním bankovnictví s ohledem na plnění státní průmyslové politiky. Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím, jak již bylo vysvětleno ve 178. bodě odůvodnění výše.A konečně, čínská vláda neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou, jak je vysvětleno ve 159.-164. bodě odůvodnění.
Komise tudíž činí závěr, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v Číně se jedná o finanční příspěvky výrobcům oceli s organickým povlakem ve formě přímého převodu peněžních prostředků od vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Navíc stejné důkazy jsou svědectvím toho, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(180)
S přihlédnutím k analýze v 170.-175. bodě odůvodnění výše se rovněž stanovuje, že soukromé banky jsou čínskou vládou pověřeny a řízeny tak, aby poskytovaly úvěry výrobcům oceli s organickým povlakem a že existuje finanční příspěvek podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
e) Výhoda
(181)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují odpovídající tržní srovnávací základ (soukromé banky jsou pověřeny a řízeny čínskou vládou), byl takovýto základ pro srovnání vypočten za použití metody popsané ve 191. a 192. bodě odůvodnění níže.
f) Specifická subvence
(182)
Ocelářský průmysl patří podle rozhodnutí č. 40 do podporované kategorie. Rozhodnutí č. 40 je nařízením Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu v ČLR a v tomto ohledu je rozhodnutí právně závazné pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí člení průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulace a podpory určité skupiny podniků či výrobní odvětví, např. ocelářského průmyslu, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že představují pouze část čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto podporovaných odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že „podporované investiční projekty“ mají nárok na zvláštní výhody a pobídky mimo jiné na finanční podporu. Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „omezovanými a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 ve skutečnosti stanoví, že příslušný orgán má zabránit tomu, aby finanční instituce takovýmto „omezovaným a eliminovaným projektům“ poskytla úvěr. Z výše uvedeného je jasné, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě direktiv o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž výrobní odvětví oceli s organickým povlakem.
(183)
Kromě toho vyhláška národní komise pro rozvoj a reformy č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu a zejména články 24 a 25 omezují poskytování úvěrů pouze na ty ocelářské podniky, které jsou v plném souladu s rozvojovou politiku pro železářský a ocelářský průmysl.
(184)
Žadatel rovněž předložil důkaz o tom, že některé další vládní plány a dokumenty pobízejí a dávají pokyny k finanční podpoře ocelářského průmyslu jak na obecné úrovni, tak i na úrovni zvláštních rozvojových politik pro železářské regiony v Číně (62) (63).
(185)
S ohledem na všechny výše uvedené skutečnosti je zřejmé, že čínské orgány povolují finančním institucím preferenční úvěry pouze pro omezený počet odvětví/společností, které jsou v souladu s rozvojovými politikami čínské vlády. Na základě důkazů obsažených ve spisu a při nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády v této věci byl učiněn závěr, že subvence v podobě preferenčních úvěrů neplatí obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Kromě toho žádná ze zúčastněných stran nepředložila žádné důkazy, které by naznačovaly, že subvence vychází z objektivních kritérií nebo podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(186)
Šetření ukázalo, že dvě skupiny vyvážejících výrobců zařazených do vzorku využívaly v období šetření preferenčních úvěrů.
g) Závěr
(187)
Financování odvětví oceli s organickým povlakem by proto mělo být považováno za subvenci.
(188)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
h) Výpočet výše subvence
(189)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení je výhoda, kterou získal příjemce, rozdílem mezi částkou, kterou platí společnost za vládní půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(190)
Jak je vysvětleno výše (165.-178. bod odůvodnění), jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(191)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(192)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti, jak je vysvětleno ve 160., 163. a 164. bodě odůvodnění, byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Dotčené strany přes opakované žádosti tyto informace neposkytly a odmítly přístup do bank ve státním vlastnictví. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je považováno za vhodné domnívat se, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál byl v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(193)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program během období šetření u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku činí 0,25 v případě skupiny společností Huadong a 0,89 % v případě skupiny společností Panhua.
(194)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,58 %.
(195)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,97 %.
3.3.3. KAPITÁLOVÉ PROGRAMY
(196)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů týkajících se kapitálu, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení.
(197)
Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat o těchto programech uvedených v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku těchto programů nevyužili. Komise proto musela zjistit, zda existují subvenční programy, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.3.1. Swapy dluhů za aktiva
a) Popis
(198)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že několik výrobců oceli provedlo v roce 2000 swapy dluhů za aktiva v celkové souhrnné částce dluhů ve výši 62,5 miliardy RMB. Uvádí se, že nesplacené dluhy, jež dlužili státem vlastnění výrobci oceli komerčním bankám ve státním vlastnictví, byly zrušeny výměnou za vlastní kapitál, a to prostřednictvím zapojení čtyř čínských společností pro správu majetku, což nebylo v souladu s tržním přístupem. Žadatel dále tvrdil, že společnosti pro správu majetku byly vytvořeny výslovně za účelem likvidace rozsáhlých objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně ocelářského průmyslu a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků, mimo jiné pomocí swapů dluhů za aktiva. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila o daném programu žádné informace, došla Komise ke zjištění na základě dostupných informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení (viz 33.-35. bod odůvodnění výše). Ze stejného důvodu byl článek 28 základního nařízení použit i v případě programů účasti na základním kapitálu a nevyplácení dividend popsaných v 204.-215. bodě odůvodnění níže.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(199)
Zjištění týkající se tohoto programu jsou založena na informacích obsažených v podnětu. Swapy dluhů za aktiva představují finanční příspěvek ve formě účasti na základním kapitálu nebo úvěru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo v podobě ušlých příjmů vyplývající z dluhů, které byly zrušeny nebo nebyly vráceny ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento finanční příspěvek byl poskytnut vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, tj. prostřednictvím uvedených čtyřech čínských společností spravujících aktiva a různých komerčních bank ve státním vlastnictví (viz 168. bod odůvodnění výše). Při neexistenci jakékoliv spolupráce ze strany čínské vlády vyplývá z důkazů obsažených ve spisu, že společnosti spravující aktiva jsou veřejnoprávními subjekty, neboť byly čínskou vládou výslovně vytvořeny za účelem zbavení se značných objemů úvěrů v selhání v klíčových odvětvích, včetně odvětví oceli a restrukturalizace dluhů státem vlastněných podniků. V důsledku toho se má za to, že jednají z pověření vlády.
(200)
Kromě toho žadatel poskytl důkazy prima facie o tom, že velké množství případů zrušení dluhu nezohlednilo obvyklá obchodní hlediska, jelikož čínská vláda neprovedla posouzení, které by ve vztahu k očekávané přiměřené míře návratnosti, již by bylo možné získat v příslušném období prostřednictvím akciových swapů, provedl běžný soukromý investor. Namísto toho se v podnětu tvrdí, že čínská vláda vyměnila značné objemy dluhů za základní kapitál s cílem snížit poměr základního kapitálu vůči cizímu jmění u výrobců oceli, a zvýšit tak jejich konkurenceschopnost, aniž by přitom zohlednila obchodní hlediska, jak by to učinil soukromý investor. Komise došla po důkladné analýze informací uvedených v podnětu a při nedostatku jiných informací týkajících se spisu k závěru, že tato opatření jsou považována za výhodu ve smyslu čl. 6 písm. a) základního nařízení.
(201)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, protože je omezena pouze na vybrané subjekty s účastí státu, přičemž poskytování tohoto financování se odvíjí pouze od vůle orgánu o ní rozhodujícím a nevychází z žádných objektivních kritérií. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(202)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou získal příjemce, je jednorázová a je stanovena v plné výši swapu dluhů za aktiva, tj. jako částka prominutého dluhu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody ze strany čínské vlády jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta. Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení se tato výše subvence přepočte na objem výroby dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(203)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,05 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.2. Účast na základním kapitálu
a) Popis
(204)
Ve stížnosti se tvrdí, že čínská vláda poskytla v průběhu let značné objemy hotovosti výrobcům oceli prostřednictvím doplnění kapitálu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda (prostřednictvím různých státem vlastněných subjektů) získala podíly ve společnostech, v nichž již byla hlavním akcionářem bez získání dodatečných akcionářských práv. V podnětu jsou rovněž podrobně uvedeny obchodní operace týkající se státem ovládaných subjektů, včetně společnosti China International Capital Corporation (CICC) a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(205)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda o tomto programu nepředložila žádné informace (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Doplnění základního kapitálu představuje přímý převod peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto finanční příspěvky poskytla vláda prostřednictvím veřejnoprávních subjektů zapojených do těchto obchodních operací, včetně společností CICC a komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Stížnost obsahuje konkrétní důkazy o kapitálových příspěvcích, pokud jde o státem vlastněný podnik na výrobu oceli, v němž společnost CICC vystupovala jako hlavní upisovatel a správce emise akcií. Podle informací ve stížnosti, je společnost CICC vlastněna z 51 % státem a ovládá ji komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv, jež v souvislosti s konkrétními obchodními operacemi popsanými v podnětu rovněž vystupovala jako subjekt čínské vlády, který ovládá státem vlastněný podnik na výrobu oceli (pokud jde o analýzu role Komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv viz 64.-66. bod odůvodnění výše). Tyto obchodní operace byly tudíž provedeny čínskou vládou prostřednictvím veřejnoprávních subjektů ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení a příslušné judikatury WTO.
(206)
V případě těchto poskytnutí prostředků základního kapitálu se má za to, že společnostem, jež byly jejich příjemci, tak byla poskytnuta výhoda ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů. Nesoulad poskytnutí tohoto doplnění základního kapitálu s postupy soukromých investorů je v podnětu podrobně prokázán. S ohledem na tyto konkrétní obchodní operace je v podnětu nejprve prokázáno, že státem vlastněný podnik na výrobu oceli zaplatil za svůj podíl na nové emisi akcií nadhodnocenou cenu, jež nebyla v souladu s přiměřenými tržními podmínkami, a dále pak, že využil takto získaných peněžních prostředků k nákupu státem vlastněných aktiv a ke kapitálovým investicím za ceny nižší než tržní. Podnět rovněž ukazuje, že čínská vláda platila stejnou cenu jako ostatní investoři, i když její akcie měly menší hodnotu, neboť nesly jiná práva a výnosy než akcie prodávané jiným akcionářům.
(207)
Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(208)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše prospěchu, jenž příjemci získali, je stanovena ve výši doplnění základního kapitálu. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše subvence vypočtena s ohledem na období šetření na základě obvyklého trvání odpisu aktiv společností, v jejichž prospěch byla tato subvence poskytnuta.Částka byla upravena připočtením úroku, který v průběhu uvedeného období vznikl, s cílem zohlednit nárůst hodnoty tohoto přínosu, čímž byla stanovena celková výhoda daného programu pro příjemce. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(209)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %. Výpočet subvenční sazby pro společnosti zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných ve 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.3.3. Nevyplacené dividendy
a) Popis
(210)
V podnětu se tvrdí, že podle opatření čínské vlády nemusí státem vlastněné podniky, včetně oceláren vyrábějících ocel s organickým povlakem, vyplácet vládě, jež je vlastní, v případě zisku dividendy. V důsledku toho jsou státem vlastnění výrobci oceli schopni podle tohoto programu financovat značné investice ze zisku, který nebyl rozdělen na výplatu dividend.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(211)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné informace o výplatě dividend od státem vlastněných výrobců oceli (viz 196. a 197. bod odůvodnění výše), zjištění o tomto programu vycházejí z informací obsažených v podnětu, podpořených příslušnými zdroji. Pokud čínská vláda nepožaduje vyplacení dividend, jež jsou běžně vypláceny soukromým investorům za jejich akcie, musí být nevyplacené dividendy považovány za skrytý grant ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení nebo za ušlé příjmy podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto skryté granty byly poskytnuty vládou prostřednictvím subjektu, jenž přímo drží akcie státem vlastněných výrobců oceli, tj. v zásadě komisí pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv. Analýza týkající se komise pro kontrolu a správu státem vlastněných aktiv ukazuje, že vykonává funkce státní správy (podrobné informace viz 64.-66. bod odůvodnění výše).
(212)
Částky v plné výši nevyplacených dividend jsou považovány za částky, které poskytují státem vlastněným výrobcům oceli výhodu ve smyslu článku 6 písm. a) základního nařízení, neboť jsou v rozporu s obvyklou investiční praxí soukromých investorů, kteří obyčejně vyžadují vyplacení dividend podle jim odpovídajících akciových podílů. Pokud jde o státem vlastněné podniky v částečném vlastnictví soukromých investorů, výše výhod odpovídá objemu nevyplacených dividend, jež mezi ně byly poměrným způsobem rozděleny.
(213)
Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť byly poskytnuty omezenému počtu vybraných subjektů, v nichž měla podíl čínská vláda. Lze tedy učinit závěr, že tento program představuje napadnutelnou subvenci poskytnutou vyvážejícím výrobcům dotčeného výrobku.
c) Výpočet výše subvence
(214)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše nevyplacených dividend. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(215)
Takto získaná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 1,36 %. Výpočet subvenční sazby pro výrobce zařazené do vzorku a ostatní spolupracující výrobce nebyl nutný z důvodů popsaných v 196. a 197. bodě odůvodnění.
3.3.4. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU A OSTATNÍCH PŘÍMÝCH DANÍ
3.3.4.1. Daňová opatření pro odpočet výdajů na výzkum a vývoj
(216)
Tento program poskytuje výhodu společnostem, které zavádějí nové technologie, nové výrobky nebo nové způsoby výroby. Způsobilé společnosti mohou snížit své daně z příjmu právnických osob o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty.
(217)
Je třeba poznamenat, že přestože čínská vláda omezila své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky pouze na programy, jichž využívají společnosti zařazené do vzorku, neposkytla o uvedeném programu žádné informace, přestože jedna ze společností zařazených do vzorku uvedla ve svých odpovědích na dotazník informace týkající se přínosu tohoto programu. V návaznosti na inspekci na místě, při které byla znovu požádána, aby poskytla potřebné informace, předložila čínská vláda neúplnou dodatečnou odpověď týkající se uvedeného programu. Přes pozdní poskytnutí této informace požádal inspekční tým o vysvětlení několika otázek (viz 219. bod odůvodnění níže), ta ovšem poskytnuta nebyla. V důsledku toho Komise musela založit svá zjištění na nejpřesnějších skutečnostech, které měla k dispozici.
a) Právní základ
(218)
Tento program je poskytován jako preferenční daňové zacházení ve smyslu čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmu právnických osob (nařízení č. 63 prezidenta Čínské lidové republiky, jež vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2008), článku 95 nařízení ČLR o provádění právních předpisů k dani z příjmů právnických osob (vyhláška č. 512 Státní rady ČLR) a pokynů pro klíčové oblasti (oznámení č. 6, 2007). Vyhlášku č. 512 ani oznámení č. 6 čínská vláda pro účely tohoto řízení neposkytla.
b) Způsobilost
(219)
Jak je uvedeno výše, čínská vláda neposkytla v odpovědi na dotazník a písemné upozornění na nedostatky žádné relevantní informace ohledně daného programu. V dokumentu předloženém v průběhu kontroly na místě čínská vláda uvedla, že pouze „poplatky spojené s výzkumem a vývojem, které vynakládají podniky v souvislosti s rozvojem nových technologií, výrobků a dovedností“ lze v rámci zdanitelného příjmu uznat pro účely jejich odpočtu. Čínská vláda však podrobně nevyložila smysl pojmů „nové technologie“, „nový výrobek“ a „nové dovednosti“. Komise rovněž usilovala o přesné vymezení těchto pojmů při svém ověření na místě u společnosti Zhejiang Huadong, avšak společnost nebyla schopna poskytnout žádné konkrétní vysvětlení a odpověděla, že se jedná pouze o obecné pojmy.
(220)
Nicméně v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru, bylo stanoveno, že pro tento program jsou způsobilé pouze projekty společností v odvětví nových a špičkových technologií, jež pobírají primární podporu od státu a dále projekty uvedené na seznamu pokynů pro klíčové oblasti a industrializaci odvětví špičkových technologií v rámci stávající priority pro rozvoj, jež schválila národní komise pro rozvoj a reformy (64). Vzhledem k tomu, že v tomto řízení nebyly poskytnuty žádné nové příslušné informace, jež by toto zjištění vyvrátily, dochází se k závěru, že uvedený program není obecně k dispozici, neboť jej může využít pouze omezené množství vybraných průmyslových odvětví / společností / projektů.
c) Provádění v praxi
(221)
Podle odpovědi čínské vlády podniky, které mají v úmyslu požádat o tuto daňovou úlevu, musí podat žádost o vrácení daně z příjmů a „další příslušné dokumenty“ správci daně, avšak v odpovědi nebylo uvedeno, o jaké další příslušné dokumenty se konkrétně jedná. V rámci šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru bylo stanoveno, že společnost, jež hodlá požádat o výhodu podle tohoto programu, musí podat podrobné informace o projektech z oblasti výzkumu a vývoje místnímu úřadu pro vědu a technologie a pouze po jejím posouzení vydá daňový úřad oznámení o příslušném schválení. Po schválení je částka podléhající dani z příjmu právnických osob snížena o 50 % skutečně vynaložených nákladů na schválené projekty (65).
d) Výsledky šetření
(222)
Tento program využíval během období šetření jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd,. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a vzhledem k její pozdní a neúplné odpovědi ve věci tohoto programu nebylo možné určit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež daného programu využívají. Jak je uvedeno výše, Komise se musela částečně spoléhat na skutečnosti zjištěné v rámci šetření, jež se týkalo bezdřevého natíraného papíru.
e) Závěr
(223)
Tento program by měl být považován za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě ušlých vládních příjmů, neboť přiznává prospěch společnostem, které jsou příjemci této subvence.
(224)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda ve své odpovědi na dotazník a na písemné upozornění na nedostatky tyto informace neposkytla. Kromě toho se informace předložené v této souvislosti během inspekce na místě zdají být neúplné s ohledem na zjištění týkající se stejného programu, který, jak bylo zjištěno v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, využívaly určité společnosti. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být stanovení specifičnosti subvence, „průkazně doloženo“, musela Komise při svých zjištěních vycházet z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení. Nejlepší dostupné údaje zahrnovaly i výsledky šetření týkajícího se bezdřevého natíraného papíru.
(225)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobní odvětví oceli s organickým povlakem. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(226)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(227)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, po odečtení částek zaplacených na základě dalšího 50 % odpočtu za skutečně vzniklé náklady v souvislosti s výzkumem a vývojem u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(228)
Jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tj. skupina společností Huadong, tento program využívá. Subvenční sazba zjištěná pro Huadong Group činí 0,19 %.
(229)
Vážená průměrná sazba subvence pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,09 %.
(230)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 0,19 %.
3.3.4.2. Daňové úlevy pro centrální a západní regiony
(231)
Tento program nabízí výhodu společnostem sídlícím v centrálních a západních regionech. Na způsobilé společnosti se vztahují preferenční sazby daně z příjmu ve výši 15 % namísto běžné sazby daně z příjmu ve výši 25 % uplatňované v Číně.
(232)
Čínská vláda byla požádána v dotazníku, v písemném upozornění na nedostatky a znovu během inspekce na místě, aby poskytla o tomto programu příslušné informace. Čínská vláda ve své reakci na dotazník a dopis o nedostatcích neodpověděla na žádnou z těchto otázek a uvedla, že tento program již neplatí, neboť byl ukončen ke dni 31. prosince 2010, a rovněž tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program během období šetření nevyužívala. Toto tvrzení však bylo v rozporu s odpověďmi jednoho z vyvážejících výrobců (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) a s důkazy, jež byly shromážděny během ověřovací návštěvy na místě u této společnosti.
a) Právní základ
(233)
Tento program je poskytován za účelem preferenčního daňového zacházení podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna 2001), které bylo aktualizováno Oznámením o dalším provádění daňových opatření v rámci strategie pro rozvoj západního regionu (vydaného ministerstvem financí, všeobecným daňovým úřadem a celním úřadem, s účinností od 1. ledna roku 2011), které prodlužuje platnost tohoto programu do 31. prosince 2020.
b) Způsobilost
(234)
Je třeba poznamenat, že čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, písemné upozornění na nedostatky či při inspekci na místě nepředložila odpovědi na žádnou z otázek ohledně tohoto programu. Podle Oznámení o příznivé daňové politice pro rozvoj západního regionu je však toto preferenční daňového zacházení k dispozici pro podporované typy podniků v západním regionu (podporované podniky jsou takové, v nichž se hlavní podnikatelská činnost podílí alespoň 70 % na jejich celkových příjmech, jak je uvedeno v seznamu výrobních odvětví, výrobků a technologií podporovaných státem). Během inspekce na místě ve společnosti Chongqing Wanda, společnost potvrdila, že důvodem pro preferenční sazbu daně je, že patří do kategorie podporovaných průmyslových odvětví v západním a centrálním regionu.
c) Provádění v praxi
(235)
Ani čínská vláda, ani společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd neposkytla informace o fungování a provádění tohoto programu. Podle oběžníku Státní rady týkajícího se různých politik pro provádění rozvoje velkých západních regionů v Číně je ke snížení běžné daňové sazby z 25 % na preferenční sazbu 15 % nezbytné schválení lidovou vládou na úrovni provincie. V každoročním daňovém přiznání týkající se daně z příjmu společnosti je odečtená (osvobozená) daň z příjmu uvedena pod bodem 28 - odečtená daň.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(236)
Tento program během období šetření využíval jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, společnost Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády je obtížné posoudit postup podávání a schvalování žádostí, který se vztahuje na společnosti, jež tohoto programu využívají. Komise musela vyvodit své vlastní závěry z předložených dokumentů, které tvoří právní základ uvedeného programu, bez možnosti požádat čínskou vládu o příslušné vysvětlení.
e) Závěr
(237)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, čímž přijímající společnosti získávají výhodu.
(238)
Čínská vláda byla požádána, aby poskytla informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, jakož i k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik mohou subvenci získat pouze určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle kterého musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít pouze o dostupné údaje.
(239)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a výrobní odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce oceli s organickým povlakem, kteří kromě toho musejí mít sídlo v určitém čínském regionu. Navíc se nejeví, že by byla dána objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Je třeba poznamenat, že nedostatečná spolupráce ze strany čínské vlády neumožňuje, aby Komise posoudila, je-li takovéto objektivní kritérium k dispozici.
(240)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(241)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně zaplacené na základě preferenční daňové sazby z příjmu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(242)
Subvenční sazba zjištěná pro Panhua Group činí 0,03 %.
(243)
Vážená průměrná subvenční sazba pro spolupracující společnosti nezahrnuté do vzorku činí 0,02 %.
(244)
Vzhledem k nízké úrovni spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni nejvyšší subvenční sazby zjištěné pro tento program pro subjekt ve spojení s jednou ze spolupracujících společností zařazených do vzorku, tj. 0,04 %.
3.3.5. OSTATNÍ PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU, PRO KTERÉ ČÍNSKÁ VLÁDA NEPOSKYTLA ODPOVĚDI VŮBEC NEBO JEN NA NEDOSTATEČNÉ ÚROVNI.
(245)
V podnětu bylo podrobně uvedeno několik údajných subvenčních programů, pokud jde o vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a/nebo nespolupracující při šetření. Komise požádala čínskou vládu, aby o těchto programech poskytla informace v původním a doplňujících dotaznících, a následně měla dostatek příležitostí, aby své odpovědi ohledně uvedených programů předložila. Čínská vláda se rozhodla, že poskytne pouze odpovědi týkající se údajných subvenčních programů v případě dvou vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, a tento postoj zastávala v průběhu celého řízení. Čínská vláda však pro některé z těchto programů předložila informace a důkazy o tom, že programy byly ukončeny a v období šetření nebyly v platnosti. Komise tyto důkazy předložené čínskou vládou ve svých zjištěních zohlednila.
(246)
Pokud jde o všechny další programy, čínská vláda žádné informace či důkazy nepředložila. Vzhledem ke skutečnosti, že spolupráce čínské vlády byla v tomto řízení značně nedostatečná, neměla Komise možnost získat od vyvážejících výrobců o těchto programech zahrnutých v podnětu žádné informace ani důkazy. Komise ověřila, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli na tyto programy nárok nebo je nevyužívali (zejména z důvodu, že byli v soukromém vlastnictví nebo se nacházeli mimo oblast působnosti programu nebo z důvodu jejich poměrně omezené velikosti). Komise proto musela určit existenci programu, a stanovit zbytkové clo týkající se všech ostatních programů, k nimž čínská vláda nepředložila informace a které nebyly k dispozici pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku nebo jimi nebyly využity, a to na základě důkazů obsažených ve spisu v souladu s ustanoveními čl. 28 odst. 1 základního nařízení.
3.3.5.1. Slevy na daň z příjmu za nákup výrobního zařízení vyrobeného na vnitřním trhu
a) Popis
(247)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(248)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(249)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52, a že pokud je jí známo, žádný jiný program jej nahradil. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla další příslušné informace, zejména podrobné údaje týkající se harmonogramu pro postupné ukončení výhod. Čínská vláda tyto informace neposkytla a omezila svou odpověď na skutečné výhody, jež získali všichni výrobci oceli s organickým povlakem, přičemž pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku v rámci dotazníku. Komise již vysvětlila důvody, proč byla čínská vláda požádána, aby poskytla informace o všech výrobcích oceli s organickým povlakem, a nikoli pouze o výrobcích zařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Kromě toho čínská vláda neposkytla ani informace týkající se výrobců zařazených do vzorku, přičemž pouze učinila odkaz na jejich odpovědi. Komise se domnívá, že nestačí poskytnout důkaz o ukončení programu, aniž by byly předloženy dodatečné důkazy o postupném ukončení skutečných výhod v rámci daného programu a o případných náhradních programech. S ohledem na tento program, může být daňová výhoda (tj. daňový zápočet) vzniklá v určitém roce ve skutečnosti používána v jiném daňovém období, a tudíž mohou výhody přesahovat období své platnosti i v případě, že program byl již mezitím ukončen. Ukázalo se, že další „ukončené“ daňové programy dále poskytují výhody po dobu několika let po úředně stanoveném okamžiku skončení jejich platnosti. Může se jednat i o případ, kdy výše přidělených výhod je po určité období neobvykle vysoká. Vzhledem k tomu, že čínská vláda v tomto ohledu žádné informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu (v tomto případě podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(251)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů USA. Při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních se v tomto nařízení bere mimo jiné ohled na to, zda v příslušném programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížila. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(252)
Takto zjištěná subvenční sazba týkající se daného programu během období šetření u všech nespolupracujících společností činí 0,38 %, což je sazba stanovená pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 26) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (66).
3.3.5.2. Preferenční daňové schéma pro společnosti, které využívají nejnovější a špičkové technologie
a) Popis
(253)
Na základě tohoto programu může podnik, jenž žádá o vydání osvědčení pro podnik využívající nejnovější a špičkové technologie, využívat snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %. Tento program byl shledán napadnutelným, jak ze strany Unie při šetření případu bezdřevého natíraného papíru, tak ze strany orgánů USA. (67)
b) Právní základ
(254)
Právním základem tohoto programu je článek 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jakož i správní opatření pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie, a oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Nedostatečná spolupráce
(255)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto svá zjištění o daném programu založila na informacích, které jsou obsažené ve spisu (zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru a podnět v tomto případu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(256)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře, kterou může prostřednictvím tohoto programu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení získat. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, jako jsou ty, které působí v ocelářském průmyslu. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(257)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 452/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (68), dle potřeby náležitě upravené, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(258)
Subvenční sazba zjištěná pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,9 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v nařízení uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.5.3. Úlevy na dani z příjmu pro podniky, které se zabývají komplexním využívání zdrojů („zvláštní suroviny“)
a) Popis
(259)
Tento daňový program umožňuje, aby podniky, které využívají jakoukoli ze surovin uvedených v katalogu pro úlevy na dani z příjmu pro podniky, jež využívají komplexní zdroje coby svou hlavní výrobní surovinu a které vyrábějí výrobky uvedené ve stejném katalogu podle státních a průmyslových norem, zahrnuly takto získané příjmy do celkových příjmů na základě snížené sazby 90 %. Při výpočtu daně z příjmu tak společnosti mohou odečíst 10 % příjmů. Tato výjimka se uděluje na dobu pěti let.
b) Právní základ
(260)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 33 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 99 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků a katalog úlev na dani z příjmu pro podniky zabývající se komplexním využívání zdrojů.
c) Nedostatečná spolupráce
(261)
Čínská vláda uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu), v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(262)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, protože je omezena pouze na některé podniky využívající jako primárních surovin zdroje uvedené ve výše zmíněném katalogu daňových úlev, a to za účelem výroby výrobků uvedených v tomto katalogu.
e) Výpočet výše subvence
(263)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody, vycházela Komise ve svých zjištěních z informací obsažených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(264)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,01 %.
3.3.5.4. Daňová úleva na nákup speciálního zařízení
a) Popis
(265)
Tento program umožňuje společnostem, aby vyrovnaly 10 % nákladů na nákup speciálního zařízení použitého pro ochranu životního prostředí, úsporu energie a vody a bezpečnost při výrobě oproti dani z příjmu právnických osob splatné v roce, kdy bylo zařízení zakoupeno. Zbývající část 10 % investované částky může být převedena do následujících pěti let.
b) Právní základ
(266)
Právní základ tohoto programu tvoří článek 34 ČLR zákona o dani z příjmů podniků, článek 100 nařízení Státní rady o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků.
c) Nedostatečná spolupráce
(267)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise proto ve svých zjištěních o tomto programu vycházela z dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(268)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje výhodu pro příjemce ve výši daňových úspor podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(269)
Pokud jde o specifičnost tohoto programu, Komise se domnívá, že vzhledem k nedostatku informací ve spisu nemůže pokračovat v dalších zjištěních a dospět tak ke konečnému zjištění o specifičnosti tohoto programu. Komise proto nemohla tento program dále posoudit.
3.3.5.5. Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
a) Popis
(270)
Tento program umožňuje společnostem, které se nacházejí v severovýchodním regionu (včetně provincií Liaoning, Jilin a Heilongjiang a obce Dalian), aby zaprvé snížily pro daňové účely délku odpisů dlouhodobého majetku až o 40 %, a tím zvýšily roční částku odpisů odečitatelných od daně z příjmu, a zadruhé, aby se zkrátila doba odpisů nehmotného majetku až o 40 % pro daňové účely, což vede ke zvýšení každoročních odpočtů z daně. Podle dokumentu vydaného ministerstvem financí a státní daňovou správu mohou daňoví poplatníci z řad právnických osob v určitých odvětvích, včetně metalurgického, využít rovněž dalších výhod týkajících se DPH, daně ze zdrojů a daně z příjmu právnických osob, zejména při pořizování dlouhodobého majetku.
b) Právní základ
(271)
Právním základem tohoto programu je preferenční politika týkající se daně z příjmů podniků pro oživení společností staré průmyslové základny v severovýchodním regionu (Caishui, č. 153, 20. září 2004), oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o odpisech majetku a provádění programu amortizace v severovýchodní staré průmyslové základně (Caishui, č. 17, 2. února 2005). Čínská vláda předložila právní základ, který dokládá ukončení tohoto programu dne 1. ledna 2008, tj. oznámení ministerstva financí a státní daňové správy o několika preferenčních politikách, pokud jde o daň z příjmů podniků (č. 1 [2008]).
c) Nedostatečná spolupráce
(272)
Vedle předložení výše uvedeného právního základu, který dokládá ukončení programu, čínská vláda ve vztahu k informacím týkajícím se případné výhody, jež mohla být na základě tohoto programu poskytnuta, pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise poukazuje na výše uvedené argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi neomezené pouze na vývozce zařazené do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále konstatuje, že vzhledem k tomu, že tento program poskytuje subvence na nákup dlouhodobého majetku, který lze odepisovat více let, a vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila žádné podrobnosti o postupném ukončování výhod podle tohoto programu ani o případných zbývajících výhodách, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu, rozhodla se při svých zjištěních o tomto programu vycházet z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(273)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Výhoda podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se rovná daňové úspoře, kterou získaly způsobilé podniky odpočtem zrychlených odpisů a amortizací nákladů na nákup dlouhodobého majetku. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, protože je omezena na podniky nacházející se ve vymezené územní oblasti, tj. v severovýchodním regionu.
e) Výpočet výše subvence
(274)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemcem se považuje rozdíl mezi výší daně, která by byla pro daná aktiva zaplacena během období šetření při odpisu stanoveném v obvyklé výši, a skutečně zaplacenou částkou v rámci zrychleného odepisování. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů (69)) orgánů USA. Jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(275)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,08 %, což je sazba stanovená pro program týkající se osvobození od daně z příjmů pro investory ve vymezených územních oblastech v rámci Liaoning v US Decision Memorandum of 3 June 2010 on Wire Decking (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 3. června 2010 týkající se potahů drátů (strana č. 25) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 111/10, s. 32902 / 10. června 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (70).
3.3.5.6. Osvobození od daně z příjmu u investic do technologické renovace na vnitrostátní úrovni
a) Právní základ
(276)
Právním základem pro tento program je dokument týkající se auditu daně z příjmu podniků, pokud jde o správu investičních úvěrů pro technologickou transformaci tuzemských zařízení, přijatý státní daňovou správou, č. 13 ze dne 17. ledna 2000 a oznámení týkající se vyhlášení a šíření opatření pro správu státních klíčových projektů pro technologickou obnovu.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(277)
Čínská vláda odpověděla, že tento program byl ukončen ke dni 1. ledna 2008 prostřednictvím oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkajícího se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy. Vzhledem k tomu, že tento program poskytuje opakující se daňové výhody, které byly od roku 2008 ukončeny, a vzhledem k tomu, že neexistují žádné důkazy o tom, že by byly uplatňovány jakékoli zbývající dosud nečerpané výhody během období šetření, dospěla Komise k závěru, že tento program není napadnutelný.
3.3.5.7. Různé místní daňové úlevy
a) Popis
(278)
Podnět uvádí řadu daňových úlev, které jsou k dispozici v několika provinciích (tj. Shandong, město Chongqing, region Guangxi Zhuang, střední a západní regiony) v podobě snížené sazby daně z příjmu právnických osob ve výši 15 % oproti všeobecně uplatňované daňové sazbě 25 %.
b) Právní základ
(279)
Podnět uvádí právní základ pro daňovou slevu v provincii Shandong, a to sníženou sazbu daní z příjmu na základě zeměpisné polohy (provincie Zheijang a Shandong): zákon ČLR o dani z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi a pro zahraniční podniky, čl. 7, přijatý dne 9. dubna 1991, č. 45.
c) Nedostatečná spolupráce
(280)
Čínská vláda pouze uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v průběhu období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se jejich případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Kromě argumentů odkazujících na povinnost čínské vlády poskytnout úplné odpovědi (viz 34.-35. bod odůvodnění výše) Komise uvádí, že alespoň jedna z nižších daňových sazeb uvedených v této části poskytla výhodu jednomu ze spolupracujících vývozců (viz 231. bod odůvodnění a dále). Komise proto při posouzení tohoto programu vychází z informací obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu a v příslušných zjištěních USA) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(281)
Tento program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato opakující se výhoda se rovná částce daňové úspory získané díky nižší sazbě daně z příjmu právnických osob podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický, neboť je omezený na společnosti sídlící ve vymezených územních oblastech ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(282)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby snížené o částku zaplacenou podle preferenční daňové sazby. Vzhledem k tomu, že tento program dosud nebyl v antisubvenčním řízení orgánů Unie posouzen a že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z daného šetření.
(283)
Subvenční sazba zjištěná s ohledem na tento program činí během období šetření u všech nespolupracujících společností 0,66 %, což je sazba stanovená pro program týkající se snížené daně z příjmu na základě zeměpisné polohy v US Decision Memorandum on Certain Tow Behind Lawn Groomers and Certain Parts Thereof (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 12. června 2009 týkající se určitých přívěsných zařízení sekaček na trávu a některých jejich příslušných částí) (strana č. 11) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 117, s. 29180. / 19. června 2009)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (71).
3.3.5.8. Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Popis
(284)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení Unie týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (72).
b) Právní základ
(285)
Právním základem je článek 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků, článek 83 nařízení o provádění zákona ČLR o dani z příjmů podniků, vyhláška č. 512 Státní rady zveřejněná dne 6. prosince 2007.
c) Nedostatečná spolupráce
(286)
Čínská vláda odpověděla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužila a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise se proto rozhodla vycházet při svých zjištěních o tomto programu z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v rozhodnutí o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(287)
Uvedený program poskytuje subvence ve formě ušlých příjmů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tato výhoda se rovná výši daňových úspor pramenících z osvobození od daně z dividend, bonusů a jiných kapitálových investic pro podniky se sídlem v Číně v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický de iure ve smyslu ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán, který subvenci poskytuje, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních. Uvedený program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení vzhledem k tomu, že je výhradně určen významným odvětvím a projektům podporovaným státem, jako je ocelářský průmysl (viz např. 182. bod odůvodnění výše) a rovněž vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro vymezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky.
e) Výpočet výše subvence
(288)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím antisubvenčním řízení ze strany orgánů Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(289)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,77 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.5.9. Preferenční daňový program pro subjekty se zahraničními investicemi
(290)
V podnětu jsou uvedeny následující preferenční programy týkající se daně z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi:
-
Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi,
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi,
-
Slevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v tuzemsku,
-
Subvence na daň z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy.
(291)
Čínská vláda předložila příslušné právní základy, aby ukázala, že programy týkající se subjektů se zahraničními investicemi byly ukončeny zákonem ČLR o dani z příjmů právnických osob, přijatým dne 16. března 2007, a to v roce 2008 na 5. zasedání 10. Všečínského shromáždění lidových zástupců, a to:
-
Oznámení Státní rady o provádění přechodných preferenčních politik, pokud jde o daň z příjmů podniků č. 39 [2007] vydané Státní radou;
-
Oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] státní daňové správy
(292)
Tato ustanovení ukazují, že do konce roku 2011 byly úlevy na dani z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi postupně ukončovány. Čínská vláda rovněž uvedla, že žádný náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi neexistuje a že daňové zacházení, pokud jde o subjekty se zahraničními investicemi, je nyní stejné jako v případě ostatních daňových poplatníků z řad právnických osob. Komise konstatuje, že tyto preferenční programy týkající se daně z příjmu pro subjekty se zahraničními investicemi jsou stále napadnutelné, neboť výrobci oceli s organickým povlakem mohou stále využívat zbývající výhody alespoň po část období šetření do konce roku 2011, a nelze vyloučit, že existuje náhradní program pro subjekty se zahraničními investicemi po roce 2012. Komise se nicméně rozhodla, že programy s ohledem na nutnost snížit administrativní zátěž pro všechny zúčastněné strany dále posuzovat nebude, a to i s ohledem na blížící se konec přechodného období a chybějící údaje o případném náhradním programu.
3.3.6. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
3.3.6.1. Dovozní clo a osvobození od DPH pro subjekty se zahraničními investicemi a některé domácí podniky používající dovážené zařízení v podporovaných odvětvích
a) Popis
(293)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch subjektů se zahraničními investicemi a tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel. Tento program byl napadnut v antisubvenčním řízení EU týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (73).
b) Právní základ
(294)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Nedostatečná spolupráce
(295)
Čínská vláda tvrdila, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program v období šetření nevyužívala a pokud jde o informace týkající se případných výhod, získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále), a při svých zjištěních o tomto programu tak bude vycházet z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(296)
Tento program je považován za subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť subjekty se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH a/nebo jiných cel, které by byly jinak splatné v případě, že by podniky nevlastnily osvědčení o státem podporovaných projektech vydané Národní komisí pro rozvoj a reformy. Proto představuje výhodu pro společnosti z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tento program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky, které investují v rámci konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které získaly osvědčení o státem podporovaných projektech. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(297)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu ze strany Unie, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(298)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v šetření týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.2. Vracení DPH subjektům se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená na domácím trhu
a) Popis
(299)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“. Tento program byl napadnut Unií v antisubvenčním řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (74) a orgány USA v řízení o uložení vyrovnávacího cla týkajícího se bezdřevého natíraného papíru z ČLR (75).
b) Právní základ
(300)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(301)
Čínská vláda tvrdila, že daný program byl ukončen výše uvedeným oznámením č. 176 [2008], a to od 1. ledna 2009. Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla informace o skutečném skončení výhod, které mají být poskytovány v průběhu delšího období, neboť daný program je spojen s nákupem majetku vyrobeného na domácím trhu. Pokud jde o případné výhody, které mohly být na základě tohoto programu získány, čínská vláda pouze odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise také poukazuje na to, že oznámení č. 176 stanoví přechodné období pro pořizování způsobilého dlouhodobého majetku a pro podání přihlášky s cílem získat výhodu do 30. června 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila informace o postupném ukončování výhod a vzhledem k tomu, že tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření, Komise při svých zjištěních o tomto programu vychází z dostupných informací podle článku 28 základního nařízení, a to ze zjištění uvedených v řízení o bezdřevém natíraném papíru.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(302)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky (subjekty se zahraničními investicemi), pokud jde o nákup zařízení, které není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození. Vzhledem k tomu, že neexistují žádná objektivní kritéria pro omezení způsobilosti pro tento program a ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky, nic nenasvědčuje tomu, že by daný program nespecifický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Program je mimoto specifický ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, jelikož subvence závisí na přednostním použití domácího výrobku před dováženým.
e) Výpočet výše subvence
(303)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program ze strany Unie předmětem šetření již v předchozím řízení o vyrovnávacím clu, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(304)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,04 %, což je aritmetický průměr sazeb stanovených pro tento program v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru.
3.3.6.3. Odpočet DPH u dlouhodobých aktiv v centrálním regionu
a) Popis
(305)
Tento program se týká plátců DPH působících zejména v některých uvedených odvětvích, včetně metalurgického průmyslu. Program stanoví, že způsobilí plátci DPH, kteří se nacházejí ve 26 městech starých průmyslových základen centrálního regionu a kteří investují do některého dlouhodobého majetku, mohou odečíst částku DPH za dlouhodobý majetek od své celkové splatné částky DPH.
b) Právní základ
(306)
Právní základ tohoto programu tvoří sdělení ministerstva financí a státní daňové správy, kterým se vyhlašují prozatímní opatření na rozšíření oblasti působnosti, pokud jde o vyrovnání daně z přidané hodnoty v ústřední oblasti, č. 75, 2007, oznámení ministerstva financí a státní daňové správy týkající se otázek celostátního provádění reformy daně z přidané hodnoty, č. 170 [2008] ministerstva financí.
c) Nedostatečná spolupráce
(307)
Čínská vláda tvrdila, že tento program byl ukončen dnem 1. ledna 2009 prostřednictvím oznámení č. 170 [2008] a pokud jde o informace týkající se případných výhod získaných na základě tohoto programu, odkázala na odpovědi výrobců zařazených do vzorku. Komise odkazuje na argumenty týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi (34. bod odůvodnění a dále). Komise konstatuje, že vyhláška č. 170 stanoví, že výhody v oblasti DPH poskytované společnostem nacházejícím se v centrálním regionu končí na konci roku 2008 s možností převodu pouze do ledna 2009. Nicméně tyto výhody, jelikož jsou spojené s dlouhodobými aktivy, mohou být poskytovány po určité období a pokračovat i v období šetření; kromě toho se zdá, že oznámení obsahuje další preferenční systém DPH pro podniky nacházející se v centrální oblasti, jenž spočívá v snížení použitelné sazby DPH o jednu polovinu, a to od ledna 2009. Vzhledem k tomu, že čínská vláda nepředložila vysvětlení, pokud jde o postupné ukončení zbývajících výhod v rámci tohoto programu, ani pokud jde o informace o případném náhradním programu, vychází Komise při svých zjištěních o daném programu z důkazů obsažených ve spisu podle článku 28 základního nařízení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(308)
Tento program je považován za subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), čímž poskytuje společnostem z řad příjemců výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jež se rovná částce úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Program je specifický v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k němu na určité podniky, tj. výrobní podniky, které působí v uvedených odvětvích. Tento program je rovněž specifický podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité oblasti, tj. města starých průmyslových základen centrálního regionu.
e) Výpočet výše subvence
(309)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše úspory za DPH odečtené z nákupu dlouhodobých aktiv. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl již v tomto řízení posuzován srovnatelný program týkající se DPH, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení uvedené v 297. a 298. bodě odůvodnění.
(310)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,89 %.
3.3.6.4. Jiné daňové výsady města Ma'anshan
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(311)
Podnět uvádí různé daňové výsady, kterých od roku 2008 do roku 2010 požívali výrobci oceli s organickým povlakem nacházející se ve městech Ma'anshan a Wuhan, včetně osvobození od daní za údržbu a výstavbu města a dodatečných poplatků na vzdělávací fondy. Komise požádala čínskou vládu, aby ji o těchto daňových výhodách informovala. Čínská vláda odpověděla, že požadované informace jsou pro účely šetření nepodstatné, neboť žádný z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku se nenachází ve městě Ma'anshan. Komise odkazuje na vysvětlení týkající se požadavku, aby čínská vláda poskytla informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše).
(312)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda žádné informace neposkytla, dochází Komise k závěru, že daňové výsady poskytované ve městech Ma'anshan a Wuhan představují subvenci ve formě ušlých příjmů ze strany čínské vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bod ii). Daňové výsady poskytují výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť přinášejí daňové úspory ve výši rozdílu mezi zaplacenou částkou za daň a výší daně, která je mimo program běžně placena. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na podniky usazené v určitých vymezených regionech nebo v obcích v Ma'anshanu.
b) Výpočet výše subvence
(313)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(314)
Takto stanovená subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,08 %.
3.3.7. GRANTOVÉ PROGRAMY
(315)
V podnětu se uvádí, že společnosti vyrábějící dotčený výrobek získaly od roku 2005 až do nedávné doby (včetně roku 2009) výhody z několika grantových programů a podprogramů. Nelze vyloučit, že platby v rámci tohoto programu buď stále probíhají nebo byly uskutečněny jednorázově v souvislosti s kapitálovými investicemi, a představují tedy pokračující výhody, které stále nejsou uplatněny v celém rozsahu během zvoleného patnáctiletého odpisového období. Přestože byla čínská vláda požádána, aby o těchto programech poskytla informace, žádná smysluplná odpověď nebyla z její strany předložena, a to ohledně žádného z uvedených programů. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla odpovědi týkající se uvedených aspektů, vychází Komise při svých zjištěních z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.7.1. Program China World Top Brand
a) Právní základ
(316)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžník o provádění hodnocení výrobků, které se ucházejí o označení China World Top Brand, GZJH [2005] č. 95
-
Oznámení č. 5, 2005 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2006, ZJZH [2006] č. 11
-
Oznámení č. 6, 2006 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oznámení č. 6, 2007 čínského propagačního výboru pro strategii nejlepších značek, kterým se vyhlašuje seznam nejlepších čínských značkových výrobků
-
Oběžník týkající se provádění programu China World Top Brand v roce 2008, ZJZH [2008] č. 23
-
Opatření čínské vlády týkající se správy programu nejlepších čínských značkových výrobků
b) Způsobilost
(317)
Pouze výrobci, kterým bylo uděleno označení „China World Top Brand“, mají nárok na výhody plynoucí z tohoto programu. Podnět uvádí řadu výrobků z oceli, které získaly výše uvedené označení a které jsou vyráběny ocelářskými společnostmi, jež jsou předmětem tohoto šetření.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(318)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády vychází Komise při svých zjištěních z informací obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(319)
Tento program poskytuje finanční příspěvek v podobě grantů, netržních úvěrů a jiných pobídek, které představují přímý převod peněžních prostředků, a udělují výhody příjemcům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(320)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je podle právních předpisů omezen pouze na určité podniky, tj. podniky, jejichž výrobky získaly označení „China World Top Brand“. Navíc neexistují žádná objektivní kritéria stanovená orgánem poskytujícím subvenci, pokud jde o způsobilost pro tento program, a nárok na subvenci není automatický podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Výpočet výše subvence
(321)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(322)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (76).
3.3.7.2. Programy a podprogramy pro známé značky (Chongqing Famous Brands, Hubei Province Famous Brands, Ma'anshan Famous Brands, Shandong Province Top Brands, Wuhan Famous Brands)
a) Právní základ
(323)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu, s ohledem na podprogram Shandong tvoří:
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2003 týkající se politiky pro posílení a rozšíření vývozu do zahraničí v provincii Shandong LWJMJCZ, [2003] č. 180.
-
Politika pro rok 2004 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LWJMJCZ, [2003] č. 1037;
-
Politika pro rok 2005 týkající se posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong;
-
Sdělení o tisku a distribuci z roku 2006 týkající se politiky pro posílení a rozšíření spolupráce v oblasti zahraničního obchodu a hospodářství v provincii Shandong, LCQ, [2006] č. 5.
-
Finanční prostředky určené na zvláštní ocenění pro rozvoj vývozních značek, Lucaiqizhi, 2008, č. 75.
b) Způsobilost
(324)
Tento program poskytuje výhody výrobcům těch výrobků, jež jsou označeny jako „známé značky“ a jsou určeny na vývoz. Podnět uvádí řadu výrobců dotčeného výrobku, kteří daný program využívali přinejmenším do roku 2009.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(325)
Podnět tvrdí, že tento program byl navržen s cílem podpořit tuzemská vyspělá výrobní odvětví a podpořit vývoz jejich výrobků na světové trhy. Hlavní rámec tohoto programu je vymezen v ústředním programu, přičemž vlády na provinční a místní úrovni podle něj vyvíjejí vlastní programy známých značek na podporu vývozu místních výrobků. USA tento grantový program napadly v rámci WTO (DS 387). Orgány USA se navíc proti tomuto programu bránily prostřednictvím několika řízení uvedených v podnětu. Komise rovněž napadla výhody poskytované tímto programem v případě bezdřevého natíraného papíru (77).
(326)
Program „známé značky“ poskytuje finanční příspěvky v podobě úvěrů se subvencovaným úrokem, financování výzkumu a vývoje a hotovostních finančních odměn za vývoz. Tyto pobídky představují přímý převod peněžních prostředků, čímž jsou příjemci poskytovány výhody ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(327)
Tato subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k ní je právními předpisy omezen pouze na podniky, které vyvážejí výrobky označené jako „známé značky“. Navíc vzhledem k tomu, že orgán poskytující subvenci zjevně nestanoví žádná objektivní kritéria ani podmínky pro provádění tohoto programu, je subvence rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Preferenční zacházení v rámci tohoto programu je také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jeho výhody jsou závislé na objemu vývozu příslušných výrobků označených jako „známé značky“.
d) Výpočet výše subvence
(328)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států. Jak bylo již uvedeno, bere se v tomto nařízení při stanovení výše subvence na základě zjištění při jiných šetřeních mimo jiné ohled na to, zda u příslušného programu nedošlo k významným změnám a zda se výše subvence v průběhu času nesnížily. Je třeba poznamenat, že výše opakované subvence se zpravidla tímto způsobem nesnižuje. Vzhledem k tomu, že k žádným takovým změnám nebo snížení subvence nedošlo, je výše subvence v tomto případě stanovena podle původní sazby z uvedeného šetření.
(329)
Takto zjištěná subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,13 %, což je aritmetický průměr stanovený pro podobné programy v US Decision Memorandum of 6 April 2009 on Citric Acid and Certain Citrate Salts (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 6. dubna 2009 týkající se kyseliny citronové a některých citrátových solí (strana č. 6) (Federální rejstřík / sv. 74, č. 69, s. 16836 / 13. dubna 2009)), US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 29) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)), US Decision Memorandum of 28 May 2010 on Certain Steel Grating (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. května 2010 týkající se některých ocelových mříží (strana č. 18) (Federální rejstřík / sv. 75, No. 109, s. 32362/ 8. června 2010), US Decision Memorandum of 28 March 2011 on Aluminium Extrusions (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 28. března 2011 týkající se hliníkových výlisků (strana č. 19) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 64, s. 18521 / 4. dubna 2011)) a US Decision Memorandum of 11 October 2011 on Multi-layered Wood Flooring (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 11. října 2011 týkající se vícevrstvých dřevěných podlahovin (strana č. 17) (Federální rejstřík / sv. 76, č. 201, s. 64313 / 18. října 2011)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (78).
3.3.7.3. Fond projektu pro státní klíčové technologie
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(330)
Ve své odpovědi na dotazník čínská vláda pouze uvedla, že tento program byl ukončen v roce 2003 a že nebyl využíván žádným z vývozců zařazených do vzorku. Jelikož čínská vláda tuto odpověď nepodpořila žádnými důkazy nebo dalším objasněním, vychází Komise při analýze daného programu z dostupných údajů podle článku 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(331)
Jak je uvedeno v podnětu, právní základ tohoto programu tvoří:
-
Oběžníky státu: Guojingmao Touzi č. 886 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 122 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 1038 z roku 1999, Guojingmao Touzi č. 822 z roku 2000 a
-
Opatření pro správu zvláštního fondu veřejného dluhu pro státní klíčové projekty technologické rekonstrukce
c) Způsobilost
(332)
Podle citací ze základních právních předpisů obsažených v podnětu jsou podporované podniky v rámci tohoto programu „vybírány zejména z velkých státem vlastněných podniků, tj. mezi 512 klíčovými podniky, 120 pilotními skupinami podniků a předních podniků daného výrobního odvětví.“ Upřednostňovány jsou rovněž podniky nacházející se ve starých průmyslových základnách v severovýchodní, střední a západní oblasti.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(333)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se Komise opírá o údaje obsažené v podnětu a/nebo o další zdroje uvedené v podnětu (79).
(334)
Podnět uvádí, že cílem tohoto programu je poskytnout finanční podporu způsobilým podnikům, a podpořit tak: technologickou obnovu klíčových průmyslových odvětví, podniků a výrobků; usnadnění modernizace technologie; zlepšení struktury výrobků; zlepšení jakosti; zvýšení dodávek; rozšíření domácí poptávky; nepřetržitý a zdravý rozvoj státního hospodářství. V podnětu se uvádí, že fond podpořil 47 železářských a ocelářských podniků, což představuje investice v celkové výši 75 miliard RMB. Orgány USA tento program napadly nejméně ve dvou řízeních.
(335)
Program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvky v podobě grantů na pořízení dlouhodobých aktiv v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) základního nařízení, a poskytuje tak příjemci výhodu. Vzhledem k tomu, že tato subvence je spojena s dlouhodobými aktivy a je poskytována v průběhu času, dochází se na základě dostupných údajů k závěru, že tato výhoda pokračuje i v období šetření.
(336)
Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť podpora je omezena na některé velké státem vlastněné podniky a veřejné holdingové podniky mezi 512 klíčovými podniky a 120 pilotními skupinami podniků. Vzhledem k tomu, že projekt se zaměřuje na podniky nacházející se ve vymezených územních oblastech starých průmyslových základen v severovýchodní, střední a západní části, je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(337)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům podobné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli (strana č. 19) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)).
(338)
Takto stanovená subvenční sazba s ohledem na daný program činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což je sazba stanovená u podobného programu v rozhodnutí USA uvedeném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.7.4. Programy na snížení antidumpingových právních poplatků
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(339)
Podnět uvádí různá šetření provedená orgány USA (80) a Komisí (řízení týkající se bezdřevého natíraného papíru), která shledala napadnutelnými několik provinčních programů, přičemž 40 % právních poplatků za účast společnosti v příslušném antidumpingovém řízení byla hrazena místním finančním úřadem. Vzhledem k tomu, že čínská vláda na otázky týkající se uvedeného programu neodpověděla a pouze se omezila na konstatování, že vývozci zařazení do vzorku tento program nevyužívali, vycházela Komise při svých zjištěních z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
b) Právní základ
(340)
V souladu s podnětem a rozhodnutím Komise týkajícím se bezdřevého natíraného papíru (193. bod odůvodnění) jsou právním základem tohoto programu:
-
Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření
c) Způsobilost
(341)
Tento program je dostupný společnostem, které se účastní antidumpingových šetřeních a jednají v souladu s pokyny ministerstva obchodu a orgánů na úrovni provincií.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(342)
Tento program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení za účelem pokrytí právních poplatků v antidumpingových řízeních a představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, neboť je omezena na určité podniky, jichž se týkají zahraniční antidumpingová řízení. Daný program je rovněž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť je omezen na určité podniky evidované ve vymezených územních oblastech, které řídí příslušné orgány na úrovni provincií provádějící tento program.
e) Výpočet výše subvence
(343)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že informace pro posouzení této výhody nejsou k dispozici a jelikož byl tento program předmětem šetření ze strany orgánů Unie již v předchozím antisubvenčním řízení, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody získané vyvážejícími výrobci hodnocení tohoto programu v řízení týkajícím se bezdřevého natíraného papíru, náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(344)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí na základě zjištění týkajícího se bezdřevého natíraného papíru 0,01 % (81).
3.3.8. NÁKUP ZBOŽÍ VLÁDOU ZA VYŠŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU CENU
(345)
Podnět obsahoval důkazy o tom, že čínská vláda prostřednictvím státem vlastněných podniků nakupovala ocelové výrobky vyráběné výrobci oceli s organickým povlakem. V podnětu bylo uvedeno, že čínská vláda nakupovala řadu ocelových výrobků, včetně barvou povlakovaných plechů, svitků válcovaných za tepla, plechů válcovaných za studena, plechů střední kvality, galvanizovaných plechů a mnoha dalších. V podnětu bylo ukázáno, že cena za nákup tohoto zboží státem vlastněnými podniky byla stanovena s odkazem na různé prvky a/nebo srovnávací základy, a že existují cenové stropy nebo úpravy v závislosti na různém zboží a skutečnosti, zda se obchodní operace týkala stran ve spojení.
(346)
Čínská vláda ve své odpovědi odkázala na obecné argumenty ohledně státem vlastněných podniků, v nichž tvrdí, že se neprokázalo, že státem vlastněné podniky kupující tyto výrobky z oceli jsou veřejnými orgány ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a že čínská vláda nemůže shromažďovat údaje týkající se obchodních operací neznámých subjektů. Čínská vláda rovněž uvedla, že v podnětu není uveden žádný nákup zboží, který by zahrnoval výrobce zařazené do vzorku. Komise odkazuje na své závěry, v nichž se uvádí, že subjekty kupující ocel s organickým povlakem a další výrobky z oceli jsou státem vlastněné podniky (49.-73. bod odůvodnění výše) a na žádost směřovanou čínské vládě, aby poskytla rovněž informace o vývozcích nezařazených do vzorku (viz 34. a 35. bod odůvodnění výše). Vzhledem k tomu, že čínská vláda k tomuto programu další informace neposkytla, vychází Komise při svých zjištěních z informací, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(347)
Vzhledem k tomu, že ceny jsou vyšší než tržní a že stát poskytuje výrobcům oceli s organickým povlakem výhodu prostřednictvím nákupů ze strany státem vlastněných podniků, je tento program napadnutelný podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 6 písm. d) základního nařízení. Rovněž je třeba zohlednit skutečnost, že šetření potvrdilo tvrzení uvedené v podnětu o tom, že na trhu neexistují spolehlivé tržní ceny, neboť na trhu s ocelí převládá vliv veřejného sektoru, a že státem vlastněné podniky mají na čínském trhu s ocelí rozhodující podíl, přinejmenším pokud jde o ocel válcovanou za tepla a za studena (viz 76.-79. bod odůvodnění). Tato subvence je rovněž specifická podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezena pouze na vybrané ocelářské subjekty se státní účastí. Složitost těchto obchodních operací a souvisejících smluv, jakož i chybějící nezbytné údaje ve spisu neumožnily Komisi dospět k jasnému závěru o tomto programu. Komise se tudíž rozhodla dále tento program neposuzovat.
3.3.9. JINÉ REGIONÁLNÍ PROGRAMY
a) Nedostatečná spolupráce čínské vlády
(348)
Čínská vláda odpověděla, že vzhledem k tomu, že žádný z výrobců zařazených do vzorku se nenachází v oblasti, na niž se vztahují regionální programy uvedené v tomto oddíle, nejsou informace, jež Komise požaduje, podstatné pro účely šetření. S ohledem na důležitost této informace pro šetření (viz 34.-35. bod odůvodnění výše), se Komise poté, co neobdržela odpověď od čínské vlády, opírá při svém rozhodnutí o všechny regionální programy uvedené v tomto oddíle a o skutečnosti, které jsou k dispozici ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
3.3.9.1. Subvence poskytované v zóně Tianjin Binhai New Area a Tianjin Economic and Technological Development Area
a) Právní základ
(349)
Právním základem režimu zrychlených odpisů je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy o související preferenční politice, pokud jde o daň z příjmů podniků na podporu rozvoje a otevřenosti oblasti Binhai New Area of Tianjin.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(350)
V podnětu se uvádí, že cílem tohoto programu je podporovat výstavbu vědecko-technologické infrastruktury v Tianjin Binhai New Area (TBNA) a Tianjin Economic and Technological Development Area (TETDA) a vybudovat systém vědecko-technologické obnovy a provozní kapacity. Podnět uvádí, že finanční výhody v rámci tohoto programu byly poskytnuty prostřednictvím fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů. Tyto výhody mají být omezeny na podniky, které se nacházejí v oblasti působnosti správního výboru TBNA, včetně společností vyrábějících/vyvážejících dotčený výrobek. Podnět odkazuje na rozhodnutí orgánů USA ve vyrovnávacím řízení týkajícím se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky, v němž byl tento program shledán napadnutelným (82).
(351)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády vychází Komise ve svém rozhodnutí o tomto programu z nejspolehlivějších dostupných informací v souladu s článkem 28 základního nařízení obsažených v podnětu a v uvedeném rozhodnutí orgánů USA.
(352)
Tento program poskytuje neopakující se výhodu společnostem z řad příjemců, a to v podobě grantů v rámci fondu pro vědu a technologie ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení (přímý převod peněžních prostředků) a v podobě ušlých příjmů podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, pokud jde o program zrychlených odpisů.
(353)
Subvence v rámci fondu pro vědu a technologie a programu zrychlených odpisů jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky ve vymezených územních oblastech (tj. TBNA a/nebo TETDA).
c) Výpočet výše subvence
(354)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí orgánů Spojených států, a to US Decision Memorandum of 10 September 2010 on Certain Seamless Carbon and Alloy Steel Standard, Line, and Pressure Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 10. září 2010 týkající se některého bezešvého standardního a vysokotlakého potrubí z uhlíkové a legované oceli z Čínské lidové republiky (strana č. 20 a 21) (Federální rejstřík sv. 75, č. 182, s. 57444 / 21. září 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté daňovými a grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (83).
(355)
Celková subvenční sazba zjištěná během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,61 %, což odpovídá akumulované hodnotě dotčených programů, jak je uvedeno v rozhodnutí zmíněném v předchozím bodě odůvodnění.
3.3.9.2. Programy týkající se severovýchodního regionu
a) Právní základ
(356)
Právním základem je oběžník ministerstva financí a státní daňové správy ze dne 14. září 2004, v němž jsou otiskována a zveřejňována nařízení o příslušných otázkách týkajících se širšího uplatnění odpočtu DPH v severovýchodním oblastech.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(357)
Žadatel tvrdil, že čínská vláda zavedla v roce 2003 program revitalizace severovýchodního regionu s cílem oživit starou průmyslovou základnu Dalian City a tři severovýchodní provincie Liaoning, Jilin s Heilongjiang, což je tradiční středisko čínského ocelářského průmyslu. V podnětu se tvrdí, že čínská vláda vytvořila zvláštní banku Northeast Revitalisation Bank (NRB), která je kontrolována Státní radou a pověřena finanční podporou na oživení starého střediska těžkého průmyslu v severovýchodním regionu.
(358)
Podnět rovněž uvádí subvence, které v rámci tohoto programu poskytuje Export-Import Bank of China („EXIM bank“) prostřednictvím své pobočky v Dalianu v celkové výši 5 miliard RMB v podobě vývozních úvěrů a jiných „levných úvěrů“, jež pro místní podniky představují 150 milionů RMB úspor od listopadu 2003. V podnětu se rovněž tvrdí, že úvěry byly rozšířeny i na nebonitní podniky s cílem zvýšit konkurenceschopnost oslabených podniků ve státním vlastnictví, kterým byl poskytnut nepřiměřený přístup k finančním zdrojům i přesto, že měly nejvyšší podíl nesplácených úvěrů v zemi.
(359)
Vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády opírá Komise své rozhodnutí týkající se toho programu o informace obsažené v podnětu a v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)), náležitě upravené dle potřeby, jak je uvedeno v 252. bodě odůvodnění výše.
(360)
Tento program poskytuje výhodu společnostem z řad příjemců v podobě: i) grantů jakožto úrokové podpory vývozu; ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv.
(361)
S ohledem na bod i) úroková podpora vývozu představuje poskytování úrokové podpory subvenci v podobě grantu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Rozhodnutí USA tento program týkající se revitalizace severovýchodního regionu, jak je uvedeno v podnětu, označuje jako „Fond na rozvoj zahraničního obchodu“. Tento program je řízen orgány provincie Liaoning, a to provinčním Úřadem zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning a Finančním odborem provincie Liaoning). Mezi způsobilými projekty jsou i projekty prováděné vyvážejícími podniky, mimo jiné za účelem zlepšení konkurenceschopnosti jejich vývozní základny a průzkumu mezinárodního trhu. Vzhledem k tomu, že tyto dotace jsou závislé na vývozní výkonnosti, je daný program specifický v souladu s čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(362)
S ohledem na bod ii) vracení DPH za nákup dlouhodobých aktiv představuje subvenci v podobě ušlých příjmů ze strany státu podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. V rámci tohoto programu mohou plátci DPH určitých výrobních odvětví odečíst DPH za nákup dlouhodobých aktiv od DPH z prodeje hotových výrobků. Tento odpočet DPH je omezen na podniky nacházející se v severovýchodním regionu, a je proto regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení.
c) Výpočet výše subvence
(363)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(364)
Takto zjištěná celková subvenční sazba v rámci Programu pro obnovu severovýchodního regionu činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,18 %, což odpovídá akumulované hodnotě za granty a vrácené DPH v rámci Fondu na rozvoj zahraničního obchodu, jak je uvedeno v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (Line Pipe) (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 21 a 22) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (84).
a) Právní základ
(365)
Právním základem jsou dočasná správní opatření týkající se finanční úrokové podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a příslušných výrobních zařízení provincie Liaoning ze dne 16. prosince 2004.
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(366)
Podnět tvrdí, že v rámci tohoto programu je poskytována pomoc podnikům s cílem zvýšit vývoz výrobků špičkové technologie a podporuje se rozvoj podniků nacházejících se v provincii Liaoning. Program spravuje Úřad zahraničního obchodu a hospodářské spolupráce provincie Liaoning, Finanční odbor provincie Liaoning a Hospodářská komise provincie Liaoning. Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek (viz 359. bod odůvodnění).
(367)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády za účelem zaplacení úroků z bankovních úvěrů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Vývozními úvěry se rozumí krátkodobé půjčky podnikům, které vyrábějí výrobky špičkové technologie a příslušná výrobní zařízení v provincii, poskytnuté bankami a nebankovními finančními institucemi v důsledku nedostatku potřebných finančních prostředků na výrobu a provoz na období od okamžiku deklarovaného vývozu a obdržením platby. Způsobilé podniky musí vykazovat roční objem vývozu vyšší než 1 milion USD, přičemž vyvážené výrobky musí být zahrnuty v rámci „katalogu čínských výrobků špičkové technologie určených na vývoz“ nebo příslušného výrobního zařízení. Tento program je proto specifický podle čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť je omezen na podniky, jež splňují daná kritéria. Tento program je rovněž závislý na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Program je i regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3, neboť je omezen na podniky ve vymezené územní oblasti na severovýchodě Číny.
c) Výpočet výše subvence
(368)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(369)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,43 %, což odpovídá sazbě systému úrokové podpory vývozu, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (85).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(370)
Podnět odkazuje na předchozí program úrokové podpory vývozu, který lze využít pouze v souvislosti s nevyčerpanými „vývozními úvěry“. Orgány USA rovněž shledaly tento program napadnutelným v rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(371)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.
(372)
Tento program představuje výhodu v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Subvence představuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení, která se rovná rozdílu mezi částkou zaplacenou příjemci a částkou, již by za srovnatelnou obchodní půjčku zaplatili, kdyby tento program neexistoval. Tyto půjčky jsou poskytovány vládou prostřednictvím bank zajišťujících obchodní politiku státu a komerčních bank ve státním vlastnictví (viz analýza v 157.-180. bodě odůvodnění výše). Tyto vývozní úvěry jsou specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť jsou závislé na vývozní výkonnosti, a rovněž podle čl. 4 odst. 3, neboť se omezují na podniky ve vymezené územní oblasti v Číně.
b) Výpočet výše subvence
(373)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(374)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 1,05 %, což odpovídá aritmetickému průměru sazeb pro systém půjček na vývoz, stanovené v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté podobnými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (86).
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(375)
Podnět uvádí, že program „Five Points, One Line Coastal Belt“ (Pět bodů, jedna linie pobřežního pásma) byl zaveden dne 21. ledna 2006 místní vládou provincie Liaoning. Místní vláda provincie Liaoning poskytuje subvence určitým podnikům, které se nacházejí v dané oblasti. První prioritou jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz. Preferenční zacházení zahrnuje řadu výhod, včetně snížené sazby u daně z příjmu ve výši 15 % pro podniky s osvědčením „špičkových technologií“; osvobození od daně z příjmu pro podniky působící v oblasti špičkových technologií, které byly založeny „pomocí domácích investic“; priority, pokud jde o získání podpory formou úrokového zvýhodnění; výsad ekonomického řízení; a osvobození od vládních poplatků. V podnětu se uvádí, že China Development Bank (CDB), státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, poskytla v rámci tohoto programu preferenční úvěry.
(376)
Orgány USA shledaly tento program napadnutelným ve výše uvedeném rozhodnutí týkajícím se trub a trubek.
(377)
Právním základem je „prozatímní správní opatření týkající se finanční podpory na vývoz výrobků špičkové technologie a výrobních zařízení provincie Liaoning“ ze dne 16. prosince 2004.“ Komise pro rozvoj a reformy provincie Liaoning a finanční úřad provincie Liaoning řídí úrokové subvence a Huludao Beigang Industrial Park, průmyslové odvětví, a úřad průmyslu a obchodu osvobození od poplatků poskytované v rámci tohoto programu.
(378)
Tento program poskytuje finanční výhody v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany čínské vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a/nebo prominutého nebo nevybraného příjmu ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tyto subvence představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná částce grantu a/nebo úlevě na dani/poplatku. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou omezeny na určité podniky, jež se nacházejí v oblasti působnosti orgánu provincie Liaoning. První prioritou pro poskytování těchto subvencí jsou podniky zřízené v pěti klíčových oblastech, jež mají sloužit jako základna pro výrobu na vývoz, a jsou tudíž také specifické podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
b) Výpočet výše subvence
(379)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(380)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,30 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 17 November 2008 on Circular Welded Carbon Quality Steel Line Pipe (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 17. listopadu 2008 o kruhově svařovaných troubách a trubkách z vysoce jakostní uhlíkové oceli (strana č. 23) (Federální rejstřík / sv. 73, č. 227, strana 70961/ ze dne 24. listopadu 2008)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (87).
3.3.9.3. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Jiangsu
a) Právní základ
(381)
Právní základ tohoto programu tvoří správní opatření týkající vědeckotechnologické platformy veřejných služeb provincie Jiangsu (Sukeji (2006) č. 102; Sucaijiao (2006) No 22).
b) Zjištění, jež šetření přineslo
(382)
V podnětu se uvádí, že daný program poskytuje, mimo jiné, granty určitým podnikům. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku tento program nevyužívala a ani z něj neměla výhody. Komise poukazuje na své argumenty, které se týkají požadavku, aby čínská vláda poskytla úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise dále poznamenává, že podnět uvádí jako potenciální příjemce jak společnosti zařazené do vzorku, tak i další výrobce oceli s organickým povlakem nezařazené do vzorku, jež se nacházejí v příslušné oblasti působnosti programu. Komise proto při svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení, a zejména z informací obsažených v podnětu a zjištění orgánů USA, které tento program napadly v rozhodnutí týkajícím se ocelových výztuží do betonu z Čínské lidové republiky (88).
(383)
Finanční výhody poskytnuté v podobě grantů představují příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Tyto subvence jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, neboť nic nenasvědčuje tomu, že se nárok na výhody v rámci tohoto programu zakládá na objektivních kritériích či podmínkách (jak je stanoveno v čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení), a na základě dostupných údajů se jeví, že odbor vědy a technologie provincie Jiangsu svou správu nevykonává objektivně.
c) Výpočet výše subvence
(384)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k tomu, že neexistuje jiné přesné kvantitativní vyjádření, bylo nejvhodnějším zdrojem informací pro posouzení výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům srovnatelné rozhodnutí (vychází se z podobnosti programů) orgánů Spojených států.
(385)
Takto zjištěná subvenční sazba činí během období šetření pro všechny nespolupracující společnosti 0,01 %, což odpovídá sazbě stanovené pro tento program v US Decision Memorandum of 14 May 2010 on Pre-Stressed Concrete Steel Wire Strand (konečné rozhodnutí federálního orgánu USA pro mezinárodní obchod ze dne 14. května 2010 týkající se ocelových výztuží do betonu (strana č. 35) (Federální rejstřík / sv. 75, č. 98, s. 28557 / 21. května 2010)). S ohledem na šetření vedená orgány USA je třeba poznamenat, že metodika použitá pro výpočet výše výhody poskytnuté grantovými programy je v podstatě stejná jako metodika používaná Unií (89).
3.3.9.4. Granty v rámci programu pro vědu a technologii v provincii Hebei
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(386)
Podnět uvádí dva granty poskytované v roce 2009 programem pro vědu a technologie provincie Hebei výrobcům oceli s organickým povlakem v rámci tohoto programu ve výši 70 000 RMB a 2 080 000 RMB. Čínská vláda v odpovědi na dotazník uvedla, že žádná ze společností zařazených do vzorku nemá sídlo v provincii Hebei, a požadované informace jsou tudíž pro účely šetření nepodstatné. Komise poukazuje na své argumenty, podle nichž měla čínská vláda poskytnout úplné odpovědi rovněž na otázky týkající se společností nezařazených do vzorku (34. a 35. bod odůvodnění výše). Komise tudíž ve svých zjištěních vychází z dostupných údajů obsažených ve spisu (v tomto případě v podnětu) v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(387)
Finanční výhody poskytnuté v rámci tohoto programu v podobě grantů představují subvence vzhledem k tomu, že poskytují finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Představují výhodu podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení, která se rovná výši grantů. Tyto subvence jsou specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť jsou poskytovány pouze společnostem nacházejícím se v provincii Hebei.
b) Výpočet výše subvence
(388)
Výše napadnutelné subvence je vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Vzhledem k nedostatku jiných informací pro posouzení této výhody jsou zjištění Komise založena na informacích uvedených v podnětu. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence přepočtena na celkový objem výroby příjemců během období šetření (jmenovatel), neboť subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených či přepravených výrobků.
(389)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti je zanedbatelná (méně než 0,01 %).
3.3.10. SUBVENCE AD HOC
a) Zjištění, jež šetření přineslo
(390)
Podnět uvádí různé subvence ad hoc, které byly údajně poskytnuty určitým výrobcům oceli s organickým povlakem, a to jak státem vlastněným podnikům, tak soukromým společnostem. Tyto subvence měly buď podobu grantů nebo jiných daňových úlev či snížení daně mimo jiné za účelem financování konkrétních projektů nebo aktiv. Subvence byly uděleny v rámci obecných strategických opatření na modernizaci ocelářského průmyslu.
(391)
Komise požádala čínskou vládu, aby poskytla o těchto subvencích ad hoc příslušné informace. Čínská vláda odpověděla, že tvrzení uvedená v podnětu jsou založena na citacích z výročních zpráv a že žádná z těchto subvencí se společností zařazených do vzorku pravděpodobně netýká. Čínská vláda došla k závěru, že není nutné zabývat se tvrzením ohledně konkrétních obchodních operací týkajících se společností nezařazených do vzorku a provincií. Kromě toho čínská vláda zopakovala jednu ze svých obecných připomínek, a to, že pouhé uvedení některých obchodních operací jako „subvencí“ ve výroční zprávě společnosti nelze považovat za dostatečné důkazy opravňující k zahájení šetření, neboť „nepředstavuje dostatečný přímý důkaz podle čl. 11.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních“.
(392)
Komise odkazuje na své argumenty, v nichž vysvětluje, proč byla čínská vláda požádána poskytnout informace rovněž ohledně nepodložených tvrzení o subvenci, pokud jde o společnosti nezařazené do vzorku (34.-35. bod odůvodnění výše). Komise při svých zjištěních o těchto subvencích ad hoc vycházela z dostupných údajů obsažených ve spisu v souladu s článkem 28 základního nařízení.
(393)
Subvence ad hoc uvedené v podnětu představují subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, pokud jde o granty a obdobné převody zdrojů, a ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení v podobě jinak splatných ušlých příjmů za různé daňové či poplatkové výhody či úlevy na ústřední, provinční nebo místní úrovni. Komise poznamenává, že samotné výroční zprávy různých výrobců oceli s organickým povlakem uvádějí tyto finanční příspěvky jako „subvence“. Z této skutečnosti vyplývá, že řada těchto subvencí je vymezena právními předpisy či skutkovým stavem, tudíž ve smyslu čl. 4 odst. 2 základního nařízení, neboť vzhledem k nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády se má za to, že jsou poskytovány omezenému počtu ocelářských společností v podporovaném ocelářském průmyslu a/nebo vzhledem k způsobu, jakým vykonal orgán poskytující subvenci při rozhodování o poskytnutí subvence správní uvážení. Kromě toho některé tyto subvence jsou rovněž specifické podle čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k nim byl omezen na určité podniky ve vymezených územních oblastech v určitých provinciích.
b) Výpočet výše subvence
(394)
Komise důkladně prostudovala dostupné informace obsažené ve spisu ohledně jednotlivých subvencí ad hoc pro různé výrobce oceli s organickým povlakem. Komise zjistila, že některé tyto subvence nenarušují obchod a/nebo poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem relativně malé částky. Vedle těchto subvencí naopak existuje řada specifických subvencí, které zjevně poskytují výrobcům oceli s organickým povlakem značné množství subvencí. Z tohoto důvodu a s ohledem na informace uvedené ve spisu považuje Komise za vhodné vypočítat použitelné vyrovnávací clo podle prostého průměru vyplývajícího z grantových a daňových programů napadnutých v tomto řízení, a to navzdory nedostatečné spolupráci ze strany čínské vlády a příslušných výrobců oceli s organickým povlakem.
(395)
Takto zjištěná subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti činí 0,5 %.
3.4. PŘIPOMÍNKY STRAN PO ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(396)
Po zveřejnění konečných informací předložili připomínky Čínská vláda, jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku (Zhejiang Huadong) a žadatel.
3.4.1. PŘIPOMÍNKY ČÍNSKÉ VLÁDY KE ZVEŘEJNĚNÍ KONEČNÝCH INFORMACÍ
(397)
Vzhledem k množství a míře podrobnosti argumentů předložených čínskou vládou a tomu, že by nebylo možné (rovněž kvůli důvěrnosti některých informací) je všechny v tomto nařízení uvést, Komise čínské vládě bilaterálně poskytla písemné vysvětlení všech právních a věcných prvků, jimiž bylo zamítnutí uvedených argumentů podloženo.
3.4.1.1. Procedurální otázky
(398)
U řady svých připomínek k zahájení šetření, při výkladu některých ustanovení dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále též „dohoda WTO o subvencích“) a základního nařízení EU, čínská vláda patrně považovala za určující zprávu skupiny odborníků týkající se ploché válcované elektrotechnické oceli (GOES) (90). Čínská vláda například uvádí, že tato skupina odborníků „rozptýlila“ pochybnosti (91). Přestože Komise vzala na vědomí zjištění skupiny odborníků a nestaví se proti řadě z jeho závěrů, tato zjištění nijak nemění znění příslušných smluv či právních ustanovení, konkrétně čl. 11 odst. 2 a 3 dohody WTO o subvencích, nebo čl. 9 odst. 2 a 3 základního nařízení o vyrovnávacích opatřeních, která jsou pro Komisi při všech antisubvenčních řízeních relevantní a závazná.
(399)
Čínská vláda tvrdila, že Komise porušuje článek 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, neboť toto šetření zahájila na základě podnětu, který neobsahoval žádný důkaz o „existenci, míře a účinku jakýchkoli (veškerých) údajných subvencí“, a Komise tudíž porušila čl. 11 odst. 3, který jí ukládá povinnost přesvědčit se o správnosti a dostatečnosti důkazů.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Odkaz čínské vlády na „existenci, míru a účinek“ subvence je citací z čl. 11 odst. 1 dohody WTO o subvencích a je popisem účelu vyšetřování. Podle názoru Komise to nesouvisí s čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích, který požaduje, aby žadatel předložil „dostatečné důkazy o existenci subvence a pokud možno i o její výši“ a aby podnět obsahoval „žadateli obvykle dostupné informace“. Komise prozkoumala důkazy předložené žadatelem, které byly podstatné, jak je jednoznačně patrné z verze poskytnuté k nahlédnutí stranám, jichž se podnět dotýká. Útvary Komise navrhly zahájit šetření až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a dostatečnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(400)
Čínská vláda uvedla, že každý prvek (finanční příspěvek, výhody a specifičnost) každého programu subvencí musí být stanoven samostatně. Komise souhlasí s čínskou vládou v tom, že tvrzení o subvencích je nutno posuzovat individuálně. Neznamená to však, že se musí důkazy předložené ke každému prvku každého subvenčního programu posuzovat odděleně. Například důkazy o existenci specifičnosti u jednoho programu by mohly být velmi důležité pro určení specifičnosti jiného programu, mimo jiné v závislosti na tom, kolik informací o dotčených programech je veřejně dostupných, jakož i toho, nakolik jsou programy vzájemně propojeny a podléhají-li stejným právním předpisům.
(401)
Čínská vláda tvrdila, že u každého programu musí být prokázána částka (vyšší než nepatrná) subvence během období šetření a že u každé subvence musí existovat dostatečné důkazy o probíhajícím subvencování, nikoli o „potenciálních“ či „pravděpodobných“ výhodách. V tomto ohledu Komise nesouhlasí s čínskou vládou, neboť základní nařízení ani dohoda WTO o subvencích nepožadují, aby bylo nutné prokázat, že míra subvencování je u daného programu vyšší než nepatrná. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Ustanovení čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích nicméně požadují „dostatečné důkazy“ o subvencování na základě žadateli „obvykle dostupných“ informací. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných.
(402)
Čínská vláda vznesla tvrzení, že oznámení o zahájení je v rozporu s čl. 22 odst. 2 bodem iii) dohody WTO o subvencích, neboť nelze mít za to, že pouhé opakování názvů přidělených různým programům představuje jejich „popis“. Komise se domnívá, že subvenční praktiky, které mají být předmětem šetření, byly v oznámení o jeho zahájení patřičně popsány tím, že byly upřesněny dotčené režimy, a oznámení tudíž čl. 22 odst. 2 bod iii) dohody WTO o subvencích neporušuje.
(403)
Čínská vláda tvrdila, že Komise u řady subvenčních programů zahájila šetření nesprávně, neboť podnět posuzovala „holisticky“ či „jako celek“, místo aby posuzovala každý z programů; čínská vláda rovněž uvedla, že zjištění jiných orgánů provádějících šetření různých programů nejsou sama o sobě dostatečným důkazem pro zahájení. Jak je vysvětleno výše (400. bod odůvodnění), útvary Komise posuzovaly každý program. K otázce, do jaké míry mohou zjištění jiných orgánů ke konkrétnímu programu představovat dostatečné důkazy pro zahájení řízení, je třeba přistupovat případ od případu a do jisté míry to závisí i na tom, jaké další informace jsou žadateli obvykle dostupné.
(404)
Čínská vláda (citujíc podání, které v případě GOES (92) učinily Spojené státy) tvrdila, že v plánovacích dokumentech vlády mohlo být statusu „podporován“ u výrobců oceli s organickým povlakem použito „paušálně“, aby se prokázala specifičnost. To však neodpovídá skutečnosti. Právní předpisy, které klasifikují výrobce oceli s organickým povlakem jako „podporované“ (93) (a důsledky z toho plynoucí) nejsou (jak uvádí čínská vláda) „obecnými informacemi o vládní politice, jež nemají přímou souvislost s programem, o který se jedná“. Vzhledem k tomu, že výslovně omezují přístup k programům na určité podniky (nebo poskytují preferenční výhody), mají tyto právní předpisy zjevně zcela bezprostřední souvislost s programem, o který se jedná.
(405)
Čínská vláda tvrdila, že musí existovat důkaz o aktuálním prospěchu ze subvenčního programu a že skutečnost, že programy byly napadnuty v jiných případech, není postačující, neboť se tato zjištění týkají jiného období šetření. Není sporu o tom, že aby mohla být napadena, musí subvence během období šetření poskytovat zvýhodnění, což by se žadatelé měli snažit prokázat. Nicméně pro účely zahájení může být důkaz o tom, že byl program v přiměřeně nedávné době využíván, velice důležitý, například pokud nejsou veřejně dostupné informace o tom, že byl program ukončen či pozměněn. Odkaz čínské vlády na skupinu odborníků v případu GOES (94) (na odstavec 7.72 jeho zprávy) nic neprokazuje, neboť se týká situací, v nichž je očividné, že k subvencování aktuálně nedochází, což není tento případ.
(406)
Čínská vláda uvedla, že aby mohlo být řízení zahájeno, musí existovat důkazy o tom, že někteří výrobci dotčeného výrobku skutečně těžili z výhod programu. S tímto tvrzením nelze souhlasit. V základním nařízení ani v čl. 11 odst. 2 dohody WTO o subvencích není žádné ustanovení, které by vyžadovalo „dostatečné důkazy o existenci subvence…“, tj. výslovný důkaz o skutečném využívání některými výrobci. Vzhledem k tomu, že mnohé informace o subvenčních výhodách (např. osvobození od daně, granty, poskytnutí zboží) nejsou veřejně dostupné, žadatel často nemůže s jistotou určit, že subvence výrobcům dotčeného výrobku poskytla výhodu. V takových situacích se od žadatele požaduje, aby poskytl nejlepší dostupné důkazy o tom, že výrobci dotčeného výrobku například mají na poskytnutí dotace nárok a že daný program je nadále v platnosti nebo poskytuje výhody. Požadovaná důkazní úroveň bude záviset na okolnostech daného případu a na tom, kolik informací je žadateli obvykle dostupných. Uložení takového požadavku žadatelům by se rovnalo podpoře neprůhledných systémů na úkor transparentnějších, které poskytují tentýž typ subvence.
(407)
Čínská vláda tvrdila, že Komise jí k předložení nezbytných informací podle čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích neposkytla „přiměřenou lhůtu“. Čínská vláda rovněž tvrdila, že jí Komise neposkytla „dostatek příležitostí“, aby v souladu s čl. 12 odst. 1 dohody WTO o subvencích písemně předložila veškeré náležité důkazy týkající se šetření. Tyto námitky je nutno zamítnout, poněvadž Komise čínské vládě poskytla přiměřenou lhůtu i dostatek příležitostí k tomu, aby náležité informace předložila v souladu s příslušnými ustanoveními WTO a základního nařízení. Komise považuje za vhodné uvést, že výjimečně velkorysým způsobem několikrát prodloužila termín pro vyplnění původního dotazníku, čímž se celková lhůta pro odpověď prodloužila z 37 dnů téměř na dva měsíce. Započítá-li se i doba prodlení, měla čínská vláda od zahájení více než tři měsíce na to, aby potřebné informace poskytla. Čínské vládě byla dána i možnost poskytnout chybějící informace až do okamžiku inspekce na místě. Komise rovněž poznamenává, že „přiměřenou lhůtu“ je třeba vnímat v procesních souvislostech, základní antisubvenční nařízení totiž Komisi ukládá, aby šetření dokončila do 13 měsíců. Poskytnutí ještě delších lhůt požadovaných čínskou vládou by nevyhnutelně mělo negativní dopad na možnost, aby Komise postupovala rychle, a dodržela tak příslušné zákonné lhůty.
(408)
Čínská vláda také poukázala na žádost o pomoc s vyplňováním dotazníku, s níž se na Komisi obrátila a která jí podle jejího názoru byla Komisí odepřena. To neodpovídá skutečnosti, jelikož žádost čínské vlády o pomoc byla natolik obecná a rozsáhlá (tj. týkala se každé otázky v dotazníku a dodatcích), že Komise byla s to nabídnout pomoc jen s konkrétními potížemi, s nimiž se čínská vláda při odpovědích potýkala, spíše než s jednotlivými otázkami. Čínská vláda se rozhodla nereagovat na tuto nabídku pomoci. Komise rovněž poznamenává, že čl. 12 odst. 11 dohody WTO o subvencích stanoví, že požadovaná pomoc musí být „proveditelná“, což vzhledem k obecnosti a obšírnosti požadavků, jež na orgán provádějící šetření kladly naprosto neúměrnou zátěž, nebyl tento případ, navíc když byl dotazník naprosto jednoduše srozumitelný. Komise poznamenává, že čínská vláda má s antisubvenčními šetřeními bohaté zkušenosti a využívá služeb externích právníků.
(409)
Pokud jde o subvenční programy obsažené v podnětu, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali, čínská vláda uvedla, že ve lhůtě stanovené Komisí nebude moci poskytnout požadované informace o všech těchto programech, a to kvůli fragmentaci ocelářského průmyslu. Čínská vláda také tvrdila, že až do pozdní fáze řízení z vysvětlení Komise nepochopila potenciální důsledky, které plynou z neposkytnutí požadovaných informací o těchto programech, neboť se týkaly společností nezařazených do vzorku. Komise musí hned zkraje konstatovat nesoulad v postoji čínské vlády, jelikož se zdá, že její tvrzení, že neměla dostatek času odpovědět ve stanovené lhůtě, je v rozporu s jejím úmyslným rozhodnutím neposkytnout odpověď ke všem programům, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužili, neboť údajně nepochopila smysl požadavku Komise a důsledky, jaké bude mít odmítnutí poskytnout požadované informace. Jak je uvedeno výše (407. bod odůvodnění), Komise několikrát prodloužila termín, aby čínská vláda mohla předložit požadované informace ke všem programům. Celková lhůta (tj. více než tři měsíce včetně doby prodlení) byla tudíž k poskytnutí potřebných informací více než dostatečná. Čínská vláda sama ve svých připomínkách výslovně uznává, že skutečně byla názoru, že předložení informací o těchto jiných programech se vyžadovat nemělo, což je doloženo i faktem, že se nepokusila poskytnout ani částečnou nebo neúplnou odpověď, aby dala najevo ochotu ke spolupráci, nýbrž v tomto ohledu jednoduše žádné informace nepředložila.
(410)
Komise nemůže přijmout ani argument čínské vlády, že si neuvědomila důsledky plynoucí z neposkytnutí požadovaných informací o programech, kterých vývozci zařazení do vzorku nevyužívali. Komise ve skutečnosti tyto důsledky od počátku řízení několikrát objasnila. Konkrétněji, důsledky nedostatečné spolupráce jsou výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na příslušná ustanovení základního nařízení a na průvodní stránce k dotazníku. Rovněž ve svých dopisech ze dne 19. března, 11. dubna, 4. května (upozornění na nedostatky), 7. června (oznámení o inspekci) a 14. srpna 2012 Komise zevrubným způsobem zodpověděla otázky ohledně výběru vzorku a toho, že je nutno, aby čínská vláda poskytla požadované informace vzhledem k velmi nízké míře spolupráce a případnému posuzování žádostí o individuální zacházení. Není proto možné, že si čínská vláda neuvědomovala nebo neporozuměla důsledkům, které bude mít nedostatečná spolupráce ohledně těchto programů, kterých vyvážející výrobci zařazení do vzorku nevyužívali. Především se zdá, že čínská vláda pominula skutečnost, že jakožto poskytovatel údajných subvenčních režimů měla povinnost spolupracovat a poskytnout informace o veškerých subvenčních režimech, jež měly být k dispozici pro výrobek, který je předmětem šetření.
(411)
Čínská vláda také uvedla řadu argumentů k inspekčnímu postupu i samotné inspekci na místě. Čínská vláda namítla, že z oznámení o inspekci, které jí Komise zaslala, nebyl zřejmý rozsah ověřování příslušných informací, a vznesla stížnost, že jí Komise údajně odmítla poskytnout podrobnější informace k průběhu inspekce. Čínská vláda dodala, že měla přinejmenším nárok na určité „zúžení“ případného rozsahu inspekce (např. prostřednictvím předběžného zaslání seznamu všech otázek, které budou pracovníci Komise klást) (95), která podle čínské vlády vzhledem ke své krátkosti nemohla být vyčerpávající. Komise posledně uvedený argument čínské vlády odmítá, neboť dohoda WTO o subvencích ani základní antisubvenční nařízení EU neobsahují právní základ pro tento domnělý nárok na zúžení rozsahu inspekce. Neexistuje ani žádné rozhodnutí WTO, které by bylo možné vykládat tak, že by takový nárok mohl existovat.
K ostatním argumentům čínské vlády Komise konstatuje, že dne 7. června 2012 zaslala podrobné oznámení o inspekci, v němž byl jasně uveden i) navržený harmonogram předběžně neformálně dohodnutý s čínskou vládou, ii) účel inspekce na místě, iii) rozsah, obsah a předmět šetření a iv) možnost využít dostupné údaje v případě programů, které nebyly vývozci zařazenými do vzorku využívány (viz výše). Aby omezila nutnost přítomnosti příslušných úředníků čínské vlády, Komise uvedla i to, v jaký den se bude daný program projednávat. V zájmu dosažení plné spolupráce Komise zašla ještě dále a vyhověla žádosti čínské vlády o další podrobnosti k inspekci na místě tím, že se i bez dostatečného časového předstihu setkala se zástupci čínské vlády a objasnila jim požadované podrobnosti k inspekcím na místě. K této schůzce se pak Komise vrátila ještě písemně a v řadě e-mailů vyhověla dalším žádostem čínské vlády o vysvětlení. Komise tudíž učinila vše, co bylo v jejích silách, aby zajistila zdárný průběh inspekce na místě, zdá se však, že čínská vláda veškerou tuto snahu nevzala v úvahu.
3.4.1.2. Poskytování oceli válcované za tepla a za studena za cenu nižší než přiměřenou
(412)
Čínská vláda tvrdila, že Komise měla určit „práh“ ke stanovení toho, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt předtím, než čínskou vládu v dotazníku požádala o informace týkající se jednotlivých obchodních operací. Toto tvrzení nebylo možné přijmout, bylo by totiž nepraktické tímto způsobem rozdělit šetření do dvou samostatných etap, neboť Komise by v takovém případě musela učinit dvě samostatné žádosti o informace a v Číně vykonat dvě oddělené inspekce. Kromě dopadů na zdroje by to prakticky znemožnilo dokončit šetření ve stanovených lhůtách. Veškeré důkazy (včetně údajů o cenách a objemu jednotlivých obchodních operací) mohou mít v každém případě význam pro určení, zda se jedná o veřejnoprávní subjekt.
(413)
Čínská vláda tvrdila, že to, že nevyplnila odpovědi v dodatku B určeném státem vlastněným podnikům, které výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena, nemělo vést k použití článku 28 základního nařízení, a že Komise použitím dostupných údajů porušila čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích. Čínská vláda dále tvrdila, že Komise požadovala, aby dodatek B vyplnila i řada společností, jichž se šetření netýkalo. Tuto námitku je nutno zamítnout. Komise sestavila dodatek B takovým způsobem, aby mohla ověřit tvrzení v podnětu, a v souladu se závěry odvolacího orgánu WTO ve věci DS379, které stanoví určité zásady pro určování veřejnoprávního subjektu. Tvrzení čínské vlády, že se „dodatek B týkal nejen státem vlastněných podniků“, neodpovídá skutečnosti. Je pravda, že původně Komise požadovala, aby dodatek B vyplnili všichni výrobci oceli válcované za tepla a za studena, ale poté, co čínská vláda na její dotazník odpověděla, Komise svůj požadavek omezila pouze na dotčené státem vlastněné podniky (96), aby čínské vládě usnadnila práci s vyplňováním dodatku B. Přestože Komise vyvinula takovou snahu, čínská vláda a dotčené státem vlastněné podniky na dodatek B neodpověděly, ačkoliv je zřejmé (zejména z podnětu), že se šetření vztahuje na státem vlastněné podniky, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem.
(414)
Vzhledem k výše uvedenému neměla Komise jinou možnost než použít čl. 28 odst. 1 základního nařízení, a to plně v souladu s čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
(415)
Čínská vláda uvedla, že dostupné údaje, které Komise použila, neobhajují závěr, že citované „pokyny“ pro ocelářský průmysl jsou právně závazné. Hlavním plánovacím dokumentem ocelářského průmyslu, na němž Komise založila svá zjištění o existenci veřejnoprávního subjektu, je vyhláška komise pro národní rozvoj č. 35 - Politika pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu. Komise se přímo dotázala na právní status vyhlášek komise pro národní rozvoj a potvrdilo se, že vyhlášky jsou v čínském právním řádu právně závazné, neboť patří do jedné ze čtyř kategorií čínských právních předpisů. Toto tvrzení je proto v rozporu s příslušnými informacemi obsaženými ve spisu.
(416)
Čínská vláda tvrdila, že narušení trhu, které Komise konstatovala u ocelářského průmyslu, je pro určení statusu veřejnoprávního subjektu u výrobců oceli válcované za tepla a za studena irelevantní a že se k určení mělo přikročit výhradně u subjektů, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma skupinám vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a nikoliv pouze obecně u všech státem vlastněných podniků, které v Číně tento druh oceli vyrábějí. Čínská vláda tvrdí, že nemá-li Komise informace o těchto subjektech, nemůže určení provést; jinak by dovozovala nepřípustný nepříznivý závěr. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Existence narušení trhu je při analýze relevantním činitelem, i když nikoliv určujícím. Zjištění, které Komise v rámci tohoto řízení učinila ohledně „veřejnoprávního subjektu“, se týká všech výrobců oceli válcované za tepla a za studena, kteří jsou zcela či částečně ve vlastnictví státu, poněvadž bylo učiněno na základě důkazů souvisejících s faktory obecně politickými a celoodvětvovými a nevztahovalo se ke konkrétní společnosti. Státem vlastněné subjekty, které dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena dvěma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku jednoznačně spadají do působnosti zjištění o veřejnoprávním subjektu, a nepovažovalo se tudíž za nutné provádět určení výhradně pro ně. Čínská vláda v každém případě v reakci na dotazník Komise neposkytla žádné informace, které mohou sloužit pro takové určení vztahující se ke konkrétní společnosti.
Tvrzení čínské vlády, že Komise nemůže zjištění provést, chybí-li „skutečná fakta“ ke konkrétním dotčeným státem vlastněným podnikům, by znamenalo, že čínská vláda by ve skutečnosti z nedostatečné spolupráce měla prospěch (neboť „fakta“ odmítla poskytnout), a dosáhla by tudíž „příznivějšího výsledku“ než kdyby spolupracovala, což je opakem nepříznivého závěru.
(417)
Čínská vláda namítla, že ji Komise informovala o analýzách „pověření a řízení“ až při zveřejnění konečných informací, čímž došlo k porušení jejího práva na obhajobu. V dřívějším stádiu šetření však Komise nemohla vědět, že dospěje k takovému závěru. Toto zjištění je výsledkem veškerých informací a údajů shromážděných v průběhu celého řízení a bylo zveřejněno ihned po konečném zjištění, tj. při zveřejnění konečných informací. Podle podnětu údajné subvence souvisely s tím, že vláda poskytovala zboží prostřednictvím státem vlastněných podniků. Šetření ukázalo, že tato vládní politika, jež se původně týkala státem vlastněných podniků, se vztahuje i na soukromé subjekty, což vedlo k závěru o pověření či řízení vládou.
(418)
Čínská vláda tvrdila, že Komisí uváděné skutečnosti nijak neopravňují k závěru, že všechny soukromé subjekty v odvětví oceli jsou státem pověřeny a řízeny, aby poskytovaly napadené subvence. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ve svých analýzách týkajících se pověření a řízení Komise poukázala na řadu vládních plánů a strategických dokumentů a citovala jejich části, jež ukazují na přímou vazbu mezi vládou a chováním soukromých ocelářských společností, a toto zjištění podepřela i příklady počínání těchto soukromých subjektů.
(419)
Čínská vláda uvedla, že Komise při analýze pověření a řízení nerozlišovala mezi důsledky a záměrem činnosti vlády. I toto tvrzení se zamítá. Komise zjistila, že vláda má politiku na podporu ocelářského průmyslu a pro dodávky oceli válcované za tepla a za studena za ceny nižší než tržní, kterou uskutečňuje prostřednictvím veřejnoprávních subjektů (státem vlastněných podniků). Dále bylo zjištěno, že tato politika (a sice převahou státem vlastněných podniků a odrazováním od vývozu oceli válcované za tepla a za studena) přinutila soukromé výrobce k tomu, aby domácímu odvětví oceli s organickým povlakem dodávali za stejně nízké netržní ceny jako státem vlastněné podniky. Existují důkazy o tom, že ceny soukromých dodavatelů jsou vyloženě navázány na ceny státem vlastněných podniků. Proto Komise shledala, že jedním z cílů této politiky bylo řídit a úkolovat soukromé subjekty takovým způsobem, aby používaly stejné praktiky jako státem vlastněné podniky. Jde o klasický příklad situace, kdy vláda přímo či prostřednictvím státem vlastněných podniků „uplatňuje svou moc“ vůči soukromým dodavatelům. Tato politika vykazuje všechny požadované znaky pověření a řízení tj. „vládní opatření“„určené konkrétní straně“, „jehož cílem je konkrétní úkol nebo povinnost.“ Pro ilustraci vládních záměrů lze uvést, že některá ustanovení vyhlášky č. 35 postihují ty společnosti, které nejednají v souladu s politikami, které vyhláška popisuje. To ukazuje, že čínská vláda má v úmyslu celý ocelářský průmysl určitým způsobem směrovat a u společností, které se tomuto záměru nepodřídí, budou vyvozeny patřičné důsledky.
(420)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise nezjistila, že by čínská vláda uskutečňovala politiku dodávek oceli válcované za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem a že Komise v tomto ohledu žádný závěr neučinila. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak ukazuje analýza v 49.-72. bodě odůvodnění výše, státem vlastněné podniky dodávající ocel válcovanou za tepla a za studena výrobcům oceli s organickým povlakem jsou veřejnoprávními subjekty, tj. prodlouženou rukou čínské vlády, a je evidentní, že vyvážejícím výrobcům oceli s organickým povlakem dodávají ocel válcovanou za tepla a za studena. Bylo rovněž zjištěno, že ceny těchto vstupů neodrážejí tržní hodnoty. Proto byl učiněn závěr, že čínská vláda prostřednictvím těchto státem vlastněných podniků provádí politiku dodávek levné oceli válcované za tepla a za studena.
(421)
Čínská vláda tvrdila, že Komise učinila chybný závěr, že se jedná o všudypřítomné vládní řízení ocelářského průmyslu obecně a že toto odvětví plní určité pokyny, avšak nedospěla k závěru, že dodávání oceli výrobcům oceli s organickým povlakem pod úrovní tržních cen je cílem této politiky. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je vysvětleno ve 419. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že součástí vládní politiky je záměrně řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny.
(422)
Čínská vláda tvrdila, že Komise nedospěla ke zjištění, že je zvláštním záměrem čínské vlády poskytovat skutečný finanční příspěvek, o který jde ve věci dodávek oceli válcované za tepla a za studena, jak uvádí zpráva odvolacího orgánu v případu US -Countervailing Duty Investigation on DRAMS from Korea (97). Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Dotčená vládní opatření jsou založena na vládní politice, jejímž cílem je řídit soukromé dodavatele takovým způsobem, aby stejně jako státem vlastněné podniky dodávali za nižší než tržní ceny. Není to „důsledek“ či „vedlejší produkt“ vládních zásahů; je to jejich účel. Je evidentní, že v tomto případě soukromí dodavatelé oceli válcované za tepla a za studena na trhu nevykonávají svobodnou volbu, protože trh je narušen převahou státem vlastněných podniků a od vývozu tohoto druhu oceli jsou odrazováni.
(423)
Čínská vláda tvrdí, že Komise neučinila žádná zjištění o konkrétních soukromých subjektech, které společnostem zařazeným do vzorku dodávaly ocel válcovanou za tepla a za studena. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Stejně jako v případě veřejnoprávních subjektů Komise určila pověření a řízení celoodvětvově, takže se vztahuje na všechny soukromé dodavatele. Vzhledem k tomu, že se dotčená vládní politika vztahuje na všechny takové subjekty, není potřeba určení provádět pro konkrétní společnosti.
(424)
Čínská vláda tvrdila, že Komise odmítla důkazy čínské vlády ohledně podílu, který v čínské produkci oceli válcované za tepla a za studena připadá na státem vlastněné podniky. Tabulku, kterou čínská vláda v této věci poskytla, nelze považovat za důkaz. Před inspekcí a v jejím průběhu čínská vláda odmítla k této tabulce poskytnout zdroje údajů, a nelze ji proto považovat za spolehlivé informace. Komise tudíž použila informace z přehledu World Steel Capacity Book, který je ocelářským průmyslem ve světě všeobecně akceptován.
(425)
Čínská vláda uvedla, že Komise nevysvětlila, proč jsou nejvhodnějším srovnávacím základem právě ceny na světovém trhu s ocelí válcovanou za tepla a za studena, a poukázala na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV), že srovnávací základ mimo danou zemi „se musí vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje“. Čínská vláda rovněž tvrdí, že „převaha vládního sektoru“ nemůže vést k pominutí této judikatury, neboť jestliže by tomu tak bylo, vůbec by nebylo možné aplikovat variantu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda uvádí, že Komise nevyhověla požadavkům článku 14 dohody WTO o subvencích. Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Jak je vysvětleno ve 49.-97. bodě odůvodnění výše, Komise zjistila, že v Číně převládají narušené tržní podmínky. Ocel se ve světě vyrábí podobnými postupy a obchoduje se v celosvětovém měřítku, nejpřiměřenějším vnějším srovnávacím základem je proto cena na světových trzích, poněvadž pokud by v Číně panovala normální nenarušená tržní situace, ceny by se pravděpodobně dostaly do souladu s cenami na světových trzích. Čínská vláda poskytla velmi málo informací o trhu s ocelí v Číně, přestože ji o to Komise přímo požádala. Čína ani nenavrhla žádný jiný srovnávací základ kromě vnitrostátního, který však kvůli zjištěným narušením trhu nebyl vhodný.
Čínská vláda tvrdila, že Komise své zjištění o oceli válcované za tepla a za studena a dodávané za cenu nižší než přiměřenou založila pouze na tautologickém prohlášení žadatelů v podnětu, což není postačující ke splnění požadavků dohody WTO o subvencích. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ocel válcovanou za tepla a za studena používá jako surovinu pouze omezený počet podniků, neboť v mnoha odvětvích se tyto výrobky nijak neuplatní. Sama čínská vláda ve své odpovědi na dotazník potvrdila, že ocel válcovanou za tepla a za studena používá jen několik málo odvětví. Ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací čínská vláda tuto skutečnost nijak nezpochybnila. Proto se potvrzuje, že se v tomto případě jedná o specifickou subvenci ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení, který přejímá obsah čl. 2. odst. 1 písm. c) dohody WTO o subvencích.
3.4.1.3. Zvýhodněné půjčky a úrokové sazby pro odvětví oceli s organickým povlakem
(426)
Čínská vláda uvedla, že banky nejsou povinny dodržovat pokyny pro průmysl, vláda jim nediktuje jednotlivá obchodní rozhodnutí a že v bankovním sektoru nepřevládají státní subjekty. Toto tvrzení nelze přijmout. Podle čl. 24 a 25 vyhlášky č. 35 je poskytnutí úvěrů vyhrazeno pouze společnostem, které dodržují vnitrostátní politiky pro rozvoj železářského a ocelářského průmyslu, tvrzení čínské vlády, že banky nejsou povinny řídit se průmyslovými politikami, je tudíž v rozporu s tímto důkazem. Je evidentní, že tyto předpisy určují, kterým podnikům mohou banky financování poskytnout a kterým nikoliv. I tvrzení, že v bankovním sektoru nepřevládají vládní subjekty, je nutno pominout. V tomto ohledu je třeba říci, že čínská vláda poskytla jen minimum informací o vlastnických poměrech v odvětví bankovnictví s tím, že těmito informacemi nedisponuje, přestože podle článku 24 zákona o komerčním bankovnictví jsou všechny banky povinny tyto informace předávat čínské komisi pro bankovní dohled, která je státní agenturou schválenou Státní radou.
Na základě dalších informací ze spisu citovaných v tomto nařízení byl učiněn závěr, že bankovnímu odvětví v Číně skutečně dominují vládní instituce (viz 166.-169. bod odůvodnění). Kromě zdrojů uvedených v tomto nařízení zpráva MMF č. 11/321 o zemích z listopadu 2011 k Číně uvádí, že se stát také přímo i nepřímo podílí na finančním sektoru, a doporučuje, aby se ve finančním sektoru změnilo zaměření role a odpovědnosti vlády, tj. aby bankovní systém nebyl používán k provádění cílů vládní politiky v širším slova smyslu a aby bylo možné o úvěrech rozhodovat podle obchodních cílů (98) (99).
(427)
Čínská vláda tvrdila, že nedodržení požadavků dodatku A pro ni určeného dotazníku nemohlo oprávněně vést k použití dostupných údajů, protože Komise neměla po čínské vládě požadovat, aby poskytla interní citlivé údaje k jednotlivým obchodním operacím týkajícím se bank, z nichž mnohé nebyly v žádném případě vlastněny státem. Jak je vysvětleno v 426. bodě odůvodnění, čínská vláda měla přístup přinejmenším k některým požadovaným informacím, ale odmítla zodpovědět jakékoliv dotazy v dodatku A. V tomto ohledu se rovněž podotýká, že vzhledem k tomu, že čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje o vlastnictví, Komise u mnohých bank nevěděla, zda jsou či nejsou ve vlastnictví státu.
(428)
V souvislosti s některými oběžníky Čínské lidové banky čínská vláda tvrdí, že veřejně přístupná shrnutí obsahu příslušných oběžníků jsou spolu s vyjádřeními úředníků Čínské lidové banky dostatečnou náhradou za samotné oběžníky, a nemělo by se tudíž používat dostupných údajů kvůli tomu, že čínská vláda uvedené údaje neposkytla. Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise odmítla informace, jež byly poskytnuty v dobré víře, tj. svědecké výpovědi úředníků Čínské lidové banky a shrnutí předmětných oběžníků, a odkázala na článek 28 základního nařízení, v němž se uvádí, že nepřihlédnout lze pouze k informacím, které jsou nepravdivé nebo zavádějící. Dále čínská vláda tvrdila, že Komise svá zjištění neopřela o skutečně dostupné údaje nebo poskytnuté informace, a spíše nechala na čínské vládě, aby prokázala, že stav věcí, který byl přezkoumáván v rámci případu bezdřevého natíraného papíru, již není aktuální. Podle čínské vlády nejsou zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru v tomto případě ani v rozporu s informacemi, jež předložila, poněvadž vycházely z informací, které se vztahovaly ke zcela jinému období.
Co se týče výpisů z oběžníků Čínské lidové banky, internetové stránky a svědeckých výpovědí úředníků Čínské lidové banky, nebylo je možné ověřit, aniž by byly k dispozici samotné zdrojové dokumenty, tj. oběžníky. Komise nerozumí tomu, proč čínská vláda na jedné straně označuje tyto oběžníky za důvěrnou interní dokumentaci, když na druhé straně je shrnutí jejich obsahu údajně zveřejněno na internetových stránkách Čínské lidové banky. Zjištění z případu bezdřevého natíraného papíru jsou pro tento případ vysoce relevantní. Tvrzení, že se informace týkají jiného období, nemá velký význam, neboť skutečnosti zaznamenané ve spisu (včetně podnětu) ukazují, že se dané praktiky od té doby nijak nezměnily. Pokud jde o tvrzení čínské vlády, že Komise přenáší důkazní břemeno, je třeba uvést, že zjištění ve věci bezdřevého natíraného papíru jsou součástí všech důkazů, k nimž se přihlíželo, po čínské vládě se ovšem nepožaduje, aby je „vyvracela“. Spolupráce při takovýchto šetřeních je dvoustranný proces a všechny strany mohou předkládat důkazy či argumenty k vyvrácení jiných důkazů ze spisu.
(429)
Čínská vláda argumentovala, že Komise neshledala, že by referenční sazby čínské vlády odrážely neobchodní narušení (čímž tedy připustila, že úrokové sazby na čínském trhu v podstatě odrážejí přiměřenou cenu) a že skutečnost, že existuje pouze spodní mez pro úrokové sazby komerčních úvěrů působí spíše na úkor než ve prospěch vyvážejících výrobců, kteří tyto úvěry využívají. Pokud by Čínská lidová banka tuto spodní hranici nestanovila, mohly být uvedené sazby ještě výrazně nižší. Toto tvrzení je není na místě. Skutečnost, že čínská vláda (Čínská lidová banka) referenční sazby stanovuje arbitrárně, svědčí v prvé řadě o nekomerčním chování. Je to potvrzeno i ve zprávě MMF o Číně č. 11/321 z listopadu 2011 (100), která se týká regulace úrokových sazeb.
(430)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neposoudila úvěruschopnost konkrétních stran, jichž se šetření týkalo, jako tomu bylo ve věci bezdřevého natíraného papíru. K tomu je třeba říci, že úvěruschopnost vyvážejících výrobců zařazených do vzorku nebyla posuzována, protože je každopádně ovlivněna průmyslovými politikami a státní podporou a zásahy. Bylo by to zbytečné, neboť se zjistilo, že finanční systém je v Číně narušen. V případě bezdřevého natíraného papíru se žádné posouzení úvěruschopnosti neprovádělo.
(431)
Čínská vláda rovněž uvádí námitku proti přidělení ratingu BB, který považuje za „vyloženě sankční“, a podle ní „Komise každopádně neodůvodnila toto své rozhodnutí způsobem, který by při podrobném přezkumu obstál.“ Zjistí-li Komise, že čínská referenční sazba plus riziková přirážka BB dosahují určité sazby, pak podle čínské vlády musí vysvětlit důvody, které ji k tomu vedly, a to konkrétně podle jednotlivých výrobců a úvěrů. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Vzhledem k narušení trhu a ke skutečnosti, že půjčující banky neprovádějí náležité posouzení úvěruschopnosti a rizik u výrobců oceli s organickým povlakem, Komise nemohla použít nominální hodnotu ratingu jednotlivých vyvážejících výrobců (i kdyby jej měli). Rating BB v tomto případě není pro vyvážející výrobce nepříznivý, neboť je to nejlepší neinvestiční rating na trhu.
3.4.1.4. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(432)
Podle čínské vlády Komise uznala, že její argumenty o tom, že práva k užívání pozemků udělovaná s ohledem na hospodářskou soutěž jsou takové povahy, že odbourávají potřebu vnějšího srovnávacího základu. Čínská vláda rovněž tvrdila, že se Komise při vysvětlování důvodů pro zamítnutí jejích tvrzení zaměřuje výlučně na důkazy předložené čínskou vládou, spíše než na údaje, které jsou skutečně k dispozici. Čínská vláda požaduje, aby Komise zveřejnila informace o skutečném věcném základě, s jehož pomocí rozhodla, že ceny stanovené místními orgány byly určeny libovolně, tj. že se neodvíjely či nebyly ve vztahu k nabídce a poptávce po průmyslových pozemcích.
Pohled čínské vlády na danou věc není správný. Komise nezjistila, že jsou práva k užívání pozemků udělována s ohledem na hospodářskou soutěž. Komise zjistila, že ze 13 transakcí s právy k užívání pozemků mělo být pouze šest provedeno formou nabídkového nebo dražebního řízení. Důkazy předložené k těmto šesti obchodním operacím ukázaly, že u nabídkových řízení nedošlo k soutěži, neboť byla podána pouze jedna nabídka a cena byla stanovena úředně. Komise neporozuměla žádostem čínské vlády o zveřejnění dostupných údajů použitých v souvislosti s netržním prostředím u práv k užívání pozemků, když k zamítnutí tvrzení čínské vlády v této věci nebylo použito dostupných údajů a analýza byla provedena na základě informací, které v tomto ohledu poskytla čínská vláda a vyvážející výrobci. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška č. 35.
(433)
Podle čínské vlády Komise neurčila specifičnost ve smyslu čl. 2. odst. 1 a 2 dohody WTO o subvencích, ani svá určení o specifičnosti neodůvodnila jasným způsobem a na základě průkazných podkladů, jak vyžaduje čl. 2 odst. 4 dohody WTO o subvencích. Dále neodůvodnila, proč musela částku zvýhodnění založit na externím srovnávacím základu, a ani zvolenou referenční hodnotu nesestavila v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Základem pro zjištění, která Komise učinila o specifičnosti, je fakt, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla čínská vláda. Komise nesouhlasí s tvrzením, že srovnávací základ nebyl vypočten v souladu s čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích. Tchajwanský srovnávací základ se považuje za nejlepší náhradní proměnnou, již má Komise k dispozici, a odpovídá doporučením odvolacího orgánu v rozhodnutí DS 379.
(434)
Čínská vláda podle svého tvrzení navrhla, aby srovnávací základ byl vnitrostátní a založený na cenách, jež platí „neupřednostňované“ čínské podniky; podle čínské vlády v prvé řadě z toho důvodu, že se nedělají žádné rozdíly, a že výše subvence by tudíž správně byla nulová. Komise s touto argumentací nesouhlasí a čínská vláda každopádně neposkytla žádné informace o cenách práv k užívání pozemků pro „neupřednostňovaná“ odvětví, jež by teoreticky bylo možné použít k výpočtu srovnávacího základu.
(435)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že žadatel neposkytl žádné informace nebo důkazy o tom, že práva k užívání pozemků byla udělena konkrétní malé skupině podniků a že Unie neučinila zásadní zjištění v tom smyslu, že udělení práv k užívání pozemků je výslovně omezeno na určité/podporované podniky. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (116. bod odůvodnění).
(436)
Čínská vláda tvrdila, že Komise neprovedla dostatečně důkladný průzkum, aby nalezla srovnávací základ, který se vztahuje k situaci v Číně nebo na ni odkazuje, a že se Komise dostatečně nevynasnažila nalézt srovnávací základ blížící se tržním podmínkám, jež by nastaly při neexistenci narušení, a pokud tak Komise učinila, nevysvětlila, jak postupovala. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise ve skutečnosti podrobně prostudovala rozličné ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. Po provedení těchto analýz Komise považuje Tchaj-wan (101) za vhodný srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích a ve městě (102), kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) zeměpisnou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií, iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a obchodních operací použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Provincie Jiangsu a Zhejiang jsou navíc spolu s městem Chongqing považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR. Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií a města Chongqing v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Z nejaktuálnějších údajů je navíc patrné, že jak ČLR jako celek, tak obě čínské provincie a město Chongqing vykazují mnohem vyšší tempo růstu HDP než Tchaj-wan (103), takže jej velmi rychle dohání. Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanem) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(437)
Čínská vláda rovněž tvrdí, že Komise ve svém výpočtu použila odpisové období 50 let, přestože všechny příslušné smlouvy o právech k užívání pozemků nevycházely z 50letého období. Toto není pravda. Všechna práva k užívání pozemků, jejichž udělení bylo napadeno v tomto šetření, byla založena na 50letém období.
3.4.1.5. Programy zásobování elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(438)
Čínská vláda tvrdila, že závěr o specifičnosti je „zcela vykonstruován“ z toho důvodu, že drtivá většina čínského hospodářství platí nijak nepenalizovanou sazbu. Čínská vláda rovněž zpochybnila zjištění Komise o „regionální“ specifičnosti, a zejména závěr, že tato subvence se poskytuje pouze v těch zeměpisných oblastech, v nichž se nachází vyvážející výrobce. Podle čínské vlády se sankce uplatňuje plošně ve všech zeměpisných oblastech, v nichž se nacházejí všichni vyvážející výrobci, a regionální odlišnosti proto neexistují. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Komise konstatuje, že čínská vláda své připomínky patrně zakládá výhradně na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků podle rozhodnutí č. 40. Nicméně Komise založila své závěry na zvláštním systému určování cen elektřiny, který je k dispozici v rámci širší oblasti města Chongqing, kde má výrobní závod jeden z vývozců zařazených do vzorku. Tento vývozce těží z nižší sazby za elektřinu, jež se aplikuje specificky pouze na podskupinu společností z určitých odvětví (konkrétně společnosti vyrábějící slitiny železa v elektrických pecích a výrobci hnojiv) patřících do téže kategorie velkých průmyslových uživatelů. Komise proto dospěla k závěru, že tato snížená sazba za elektrickou energii, která se používá pouze u této velmi omezené podskupiny společností patřících výhradně k oněm specifickým způsobilým odvětvím, je de iure specifická.
Co se „regionální“ specifičnosti týče, nehovoří 149. bod odůvodnění o žádném systému sankcí, jak ve svých připomínkách uvádí čínská vláda. V tomto odstavci se upřesňuje, že tato zvýhodněná sazba za elektřinu používaná pro omezenou podskupinu společností včetně výrobce dotčeného výrobku je omezena na danou zeměpisnou oblast (tj. širší území města Chongqing), která je součástí velkého čínského západního regionu, jemuž se dostává podpory podle zákona zmíněného v témž bodě odůvodnění a dále vysvětleného v 233. bodě odůvodnění. Jak se dále uvádí v 149. bodě odůvodnění, tento právní předpis se týká určování cen elektřiny jakožto jednoho z nástrojů k dosažení hlavního politického cíle, totiž podpory rozvoje tohoto regionu. Zjištění Komise, že je tato subvence i regionálně specifická, se potvrzuje.
(439)
Čínská vláda zpochybnila závěry v 146. bodě odůvodnění týkající se specifičnosti založené na systému cenového rozlišení na kategorie „podporovaných“, „omezovaných“, „zakázaných“ a „povolených“ podniků. Čínská vláda znovu vysvětluje, že rozdíl v ceně, kterou za elektřinu platí specificky znevýhodněný projekt a kdokoliv jiný, funguje jako penále či přirážka, jejímž účelem je odradit konkrétní projekty, spíše než jako „sleva“ poskytovaná podporovaným projektům. Čínská vláda uzavírá, že je na Komisi, aby zjistila, jaká cena by byla považována za odpovídající, a že v tomto případě Komise měla za to, že odpovídající cenou by byla cena s přirážkou. Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak bylo obšírně vysvětleno výše, zjištění Komise o finančním příspěvku se vztahuje ke snížené sazbě za elektrickou energii, na niž má tato společnost nárok, protože patří do omezené podskupiny podniků v rámci kategorie velkých průmyslových uživatelů. Argumenty čínské vlády tudíž nejsou pro zjištění, jež Komise učinila, relevantní.
3.4.1.6. Ostatní příjmy a daňové režimy, které nebyly výrobci zařazenými do vzorku, jež jsou předmětem vyrovnávacích opatření, využívány za účelem „zbytkové sazby“
(440)
Čínská vláda tvrdila, že příslušná pravidla o výběru vzorku obsažená v antidumpingové dohodě WTO (tj. čl. 6. odst. 10, čl. 9. odst. 2 a 3) Komise nepoužila jednotným způsobem, neboť účelem výběru vzorku by mělo být omezení rozsahu šetření. Tento argument vycházel z čl. 19 odst. 4 dohody WTO o subvencích, který výši vyrovnávacího cla omezuje na výši „zjištěné subvence“. Čínská vláda učinila závěr, že když Komise nebyla schopna míru subvencování dostatečně posoudit pomocí zvoleného vzorku, mohla do vzorku zařadit více společností. Zaprvé Komise konstatuje, že analogie mezi výběrem vzorků při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních má určité hranice, poněvadž na rozdíl od antidumpingových šetření neexistuje v šetřeních týkajících se vyrovnávacího cla žádné obecné pravidlo, podle něhož se každému vývozci přidělí individuální clo a jsou výslovně dovoleny tzv. „souhrnné“ případy. Kromě toho, na rozdíl od antidumpingových případů, je vláda v případech týkajících se vyrovnávacích cel povinným účastníkem a respondentem, a vláda je tudíž implicitně zařazena do jakéhokoli „vzorku“ sloužícího ke stanovení vyrovnávacího cla. Jinými slovy, vláda je poskytovatelem údajného subvencování a vládní opatření proto vždy spadají do působnosti šetření, které se týká vyrovnávacího cla, a to bez ohledu na použití vzorku vyvážejících výrobců.
(441)
K připomínce čínské vlády, že řešením je „zařadit do vzorku více společností“, Komise podotýká, že přesně to v daném případě učinila. Poté, co jeden z vývozců, který původně hodlal spolupracovat, od spolupráce odstoupil, se Komise rozhodla zařadit do vzorku dalšího vývozce. Ovšem krátce poté, co byla tato společnost informována o zařazení do vzorku, Komisi oznámila, že si již nepřeje při šetření spolupracovat. Komise proto musela vzorek omezit na dva zbývající vývozce zařazené do původního vzorku, kteří od spolupráce neodstoupili, aby se tak vyhnula dalšímu zpoždění, jež by ohrozilo brzké dokončení šetření v zákonem stanovených lhůtách. Komise podotýká, že tato snaha, jež ztroskotala výlučně na přístupu vývozců, jasně dokládá, že tvrzení čínské vlády je neopodstatněné, neboť neřeší otázku společností, které se při výběru vzorku samy nepřihlásí, nebo které odstoupí vzápětí poté, co byly k zařazení do vzorku vybrány.
(442)
V otázce použití dostupných údajů uvedla čínská vláda odkaz na čl. 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích a citovala judikaturu WTO, která uvádí, že údaje ze spisu lze použít pouze k nahrazení chybějících informací, a že odmítnutí spolupráce neopravňuje k přijetí rozhodnutí, která postrádají věcný základ. Komise nechápe logiku tohoto tvrzení, neboť pro svá zjištění použila údaje ze spisu, jak umožňují ustanovení WTO a základního nařízení, a v plném souladu s příslušnou judikaturou WTO. Jak uznala i čínská vláda, zjištění učiněná v případu bezdřevého natíraného papíru a v různých rozhodnutích ministerstva obchodu USA (US DOC) představují ty nejlepší skutečnosti, jež má Komise k dispozici, a byly použity právě k tomu, aby se nahradily informace chybějící v důsledku nedostatečné spolupráce na straně čínské vlády.
Čínská vláda použití těchto skutečností zpochybnila i z toho důvodu, že neodrážejí aktuální subvencování a ani konkrétně nesouvisí s dotčeným výrobkem. Komise v této souvislosti uvádí, že většina subvenčních programů spočívá v jednorázových subvencích (např. grantech, daňových výhodách spojených s investicemi do majetku), které se obvykle odepisují po dobu několika let, a výhody, které z nich plynou, tudíž pokračují i v budoucnu, a sahají tak v tomto případě až za období šetření. U opakujících se subvencí nejsou důkazy o tom, že se od dotčeného šetření tyto programy změnily. Pokud jde o vazbu těchto programů na dotčený výrobek, Komise připomíná, že se všechny tyto programy týkají ocelářství (nesouvisí s konkrétním výrobkem) nebo se uplatňují v regionu, do něhož vývozci oceli s organickým povlakem umístili své závody. Vzhledem k tomu, že spis neobsahoval důkazy o opaku, Komise rozhodla, že lze logicky učinit závěr, že výhody plynoucí z těchto programů nadále představují nejbližší ekvivalent za subvencování výrobců dotčeného výrobku, k němuž aktuálně dochází. Je třeba zdůraznit, že čínská vláda měla dostatek příležitostí předložit ke všem těmto programům důkazy svědčící o opaku, avšak záměrně se rozhodla je nepředložit, a Komise se proto musela uchýlit k použití údajů ze spisu, jak stanoví základní nařízení a dohoda WTO o subvencích.
3.4.1.7. Kapitálové programy
(443)
Čínská vláda uvedla, že ne všechny tyto programy (nevyplacené dividendy, swapy dluhů za aktiva a kapitálové injekce) byly zahájeny v souladu s požadavky čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 dohody WTO o subvencích.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v oddíle týkajícím se odpovědi na připomínky čínské vlády k zahájení řízení (399.-406. bod odůvodnění výše), útvary Komise prostudovaly důkazy předložené žadatelem, jež byly podstatné, jak jednoznačně vyplývá z verze k nahlédnutí zúčastněným stranám podnětu. Útvary Komise navrhly zahájit šetření konkrétních programů až poté, co náležitě přezkoumaly správnost a adekvátnost důkazů, které považují za dostatečné důkazy prima facie.
(444)
Pokud se použijí, jsou kapitálové programy podle čínské vlády specifickými subvencemi ad hoc, poněvadž se vztahují na jediného konkrétního příjemce a jejich uplatňování není založeno na žádném konkrétním právním předpisu, a protože „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, neměla by se vyrovnávací opatření ukládat. Čínská vláda dále tvrdila, že vychází-li se při zjištěních z dostupných údajů, musí být založena na faktických skutečnostech. Uložení vyrovnávacích opatření na jiné společnosti než ty, které subvence ad hoc údajně obdržely, je proto porušením článku 12 odst. 7 dohody WTO o subvencích.
Je třeba poznamenat, že čínská vláda nereagovala ani na jednu z otázek, které se v dotazníku a v písemném upozornění na nedostatky těchto režimů týkaly. Tvrzení čínské vlády, že „Komise zajisté ví, že společnosti podléhající zbytkovému clu nejenže neobdržely, ale ani nemohly vzhledem k jejich jednorázovosti obdržet“ tyto subvence, proto neodpovídá skutečností. Naproti tomu v podnětu bylo uvedeno několik společností, které těchto kapitálových programů využívají, přičemž seznam údajně nebyl vyčerpávající. Vzhledem k tomu, že čínská vláda neposkytla žádné informace o povaze nebo nároku na poskytnutí těchto režimů, nemá Komise jinou možnost, než použít dostupných údajů.
3.4.2. PŘIPOMÍNKY SPOLEČNOSTI ZHEJIANG HUADONG
3.4.2.1. Udělování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
(445)
Společnost Zhejiang Huadong podle svého tvrzení poskytla Komisi všechny příslušné právní předpisy, jimiž se řídí systém a oceňování prodeje práv k užívání pozemků v Číně a poukázala na Ustanovení o přidělování uživatelských práv ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů, aby prokázala, že v Číně existuje dobře fungující trh s nemovitostmi, v rámci něhož se zveřejňují cenové odhady i zaplacené ceny. Dále tvrdila, že nejlepším podkladem k posouzení ceny práv k užívání pozemků v době, kdy je tento vyvážející výrobce koupil, je soudobý čínský trh s nemovitostmi a úplné oficiální veřejné statistiky o cenách práv k užívání pozemků.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Komise svá zjištění týkající se práv společnosti Zhejiang Huadong k užívání pozemků vysvětluje v 115. bodě odůvodnění výše. Společnost ve svých připomínkách k zveřejnění konečných informací tato zjištění nezpochybnila. Z důkazů, které jsou k dispozici, vyplývá, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, neboť u nabídkových řízení, která Komise na místě šetřila, nedošlo k soutěži a ceny byly stanoveny úředně. Věcný základ pro rozhodnutí, že ceny jsou určovány libovolně, je uveden v 114.-116. bodě odůvodnění, tj. informace o skutečných obchodních operacích, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku, systém pro hodnocení městských pozemků a vyhláška komise pro rozvoj a reformy č. 35.
(446)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že podle čl. 14 písm. d) dohody WTO o subvencích by se odpovídající cenový srovnávací základ měl vztahovat v prvé řadě k převládajícím podmínkám na trhu v zemi udělení, a jestliže takové podmínky nejsou, měl by být srovnávací základ mimo danou zemi vždy náležitě upraven, aby nedocházelo k vyrovnávání komparativních výhod. Dále tvrdila, že nejsou-li jako vhodný srovnávací základ k dispozici převládající podmínky v Číně, dovážející člen WTO by měl na základě odst. 15 písm. b) protokolu o přistoupení Číny k WTO takové převládající podmínky pokud možno upravit, než eventuálně použije podmínky převládající mimo Čínu. Přestože Komise souhlasí s velkou částí právní teorie za tímto tvrzením, byl učiněn i závěr, že v Číně neexistuje fungující trh s pozemky, a proto byl u cen pozemků použit vnější srovnávací základ. Proč bylo nutné použít vnější srovnávací základ je vysvětleno a odůvodněno v 109., 118., 120. a 121. bodě odůvodnění výše. Jelikož se zjistilo, že trh s právy k užívání pozemků je v Číně narušen, nebylo možné použít vnitrostátní srovnávací základ, jak navrhla společnost Zhejiang Huadong, a není tudíž ani žádný základ, podle nějž by bylo možné takový srovnávací základ upravit. Z informací, které ke srovnávacímu základu předložila společnost Zhejiang Huadong (Xiaoshan, provincie Zhejiang), navíc není zřejmé a nelze ani ověřit, zda se uvedené informace o cenách omezují pouze na ceny práv k užívání pozemků pro údajně „neupřednostňovaná“ odvětví.
(447)
Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že zvolení Tchaj-wanu jako srovnávacího základu není přiměřené ani objektivní z těchto důvodů: 1) v okamžiku koupě práv k užívání pozemků nebyla provincie Zhejiang rozvinutou oblastí s vysokou úrovní HDP podobnou Tchaj-wanu; 2) Komise při výběru skutečných cen pozemků na Tchaj-wanu vycházela z nabídek na prodej průmyslové plochy a nikoliv ze skutečných cen za dlouhodobý pronájem plochy k průmyslovému využití, které se blíží právům k užívání pozemků, jež byla udělena společnosti Zhejiang Huadong.
Toto tvrzení je nutno zamítnout. K bodu 1), jak je uvedeno v 436. bodě odůvodnění, je třeba říci, že Komise si podrobně prostudovala různé ukazatele a porovnala Tchaj-wan s ČLR jako celkem i s jednotlivými dotčenými čínskými provinciemi. V návaznosti na tyto analýzy se Komise domnívá, že Tchaj-wan je vhodným srovnávacím základem, který odpovídá základnímu nařízení a pravidlům WTO. K bodu 2) je třeba poznamenat, že Komise použila nejlepší informace, jež byly přiměřeným způsobem dostupné.
(448)
Společnost Zhejiang Huadong poukázala na aritmetickou chybu ve výpočtu měr inflace, které byly použity k úpravě srovnávacího základu podle inflace. Komise toto tvrzení vzala v potaz a příslušný výpočet upravila.
(449)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že svá práva k užívání pozemků nenabyla nijak specifickým způsobem, neboť všechny podniky v Číně mají ze zákona stejné zacházení. Společnost také tvrdila, že se Komise patřičně nevěnovala otázce specifičnosti a že ve zveřejněných konečných informacích nebyly uvedeny důvody, proč z ceny, kterou společnost Zhejiang Huadong zaplatila, plyne výhoda.
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Při svých zjištěních o specifičnosti se Komise opírala o skutečnost, že společnosti, které se neřídí státní průmyslovou politikou, nemají nárok na udělení práv k užívání pozemků, úřady stanovují ceny mnohdy libovolně a vládní postupy jsou nejasné a netransparentní. Komise zjistila, že práva k užívání pozemků jsou vyhrazena společnostem, které dodržují průmyslové politiky, jež čínská vláda stanovila ve vyhlášce komise pro národní rozvoj a reformy č. 35 (viz 116. bod odůvodnění).
3.4.2.2. Dodávky oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou
(450)
Společnost Zhejiang Huadong tvrdila, že v zájmu přiměřenosti, objektivity a jednotnosti měla Komise při sestavování srovnávacího základu použít u všech regionů zařazených do srovnávacího koše stejný zdroj údajů o cenách oceli (tj. Steel Business Bulletin, SBB). Tvrdila rovněž, že Steel Business Bulletin uvádí ceny oceli válcované za studena na mnoha jiných trzích než těch, které zvolila Komise, a navrhla doplnit Mexiko a Argentinu, neboť tyto země jsou příkladem rozvíjejících se trhů s ocelí na americkém kontinentu. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, protože Komise při sestavování srovnávacího základu použila údaje o cenách, které co nejvěrněji odrážejí skutečnou tržní situaci v každé zemi nebo regionu. Pokud jde o ceny Evropě (z nichž většina pocházela z členksých států Unie), byla Komise názoru, že má k dispozici podrobnější cenové údaje společnosti MEPS. Měla-li by údaje MEPS k dispozici i u jiných zvolených zemí, použila by je. K zahrnutí cen v Mexiku a Argentině je třeba uvést, že se jedná o poměrně malé trhy ve srovnání s Čínou i s jinými zeměmi a regiony zařazenými do srovnávacího koše, který Komise použila.
Po provedení opravy vypočtených cen srovnávacího základu pro ocel válcovanou za tepla a ze studena Komise revidovala svůj výpočet subvenčního rozpětí u tohoto režimu. Oprava se týkala cen oceli v Brazílii, jež byly použity k výpočtu srovnávacího základu, který ve výpočtech, jež byly stranám sděleny, chybně zahrnoval i daně.
(451)
Společnost Zhejiang Huadong také tvrdila, že závěr Komise ohledně specifičnosti je nepodložený (bez přímých důkazů) a neodůvodněný, a údajná subvence ve formě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou proto není napadnutelná. Společnost Zhejiang Huadong uvedla, že výhoda, existuje-li, v podobě dodávek oceli válcované za studena za cenu nižší než přiměřenou, se neomezuje jen na určité podniky nebo odvětví, nýbrž je poskytována obecně všem potenciálním kupujícím a spotřebitelům ze všech hospodářských odvětví.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Čínská vláda vznesla stejnou připomínku a Komise se jí zabývá v 415. bodě odůvodnění. „Potenciální“ kupující jsou z definice omezeni na určité podniky.
3.4.3. PŘIPOMÍNKY ŽADATELE
3.4.3.1. Zásobování vodou a elektrickou energií za cenu nižší než přiměřenou
(452)
Žadatel tvrdil, že kvůli narušením a státnímu vlivu, pokud jde o čínský trh s vodou a elektrickou energií, měla Komise použít mezinárodních srovnávacích základů a výhody u těchto režimů vypočítat podle čl. 6 písm. d) bodu ii) základního nařízení.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. V tomto konkrétním případě důkazy ze spisu Komisi neumožnily zjistit, zda je trh s vodou a elektrickou energií narušen do takové míry, která by odůvodňovala použití vnějšího srovnávacího základu.
3.4.3.2. Některé daňové programy pro subjekty se zahraničními investicemi
(453)
Žadatel tvrdil, že Komise měla vyčíslit výši subvence u dvou daňových programů pro subjekty se zahraničními investicemi, tj. u „Slev na dani z příjmu při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“ a u programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně pro výrobní subjekty se zahraničními investicemi“, a to z důvodu nedostatečné spolupráce ze strany čínské vlády a skutečnosti, že čínská vláda měla poskytnout důkazy o tom, že během období šetření z těchto programů nebyly výrobcům oceli s organickým povlakem poskytnuty žádné výhody.
Toto tvrzení muselo být zamítnuto. Jak již bylo vysvětleno v 282. bodě odůvodnění, v zájmu snížení administrativní zátěže pro všechny zúčastněné strany a s přihlédnutím ke specifické situaci, pokud jde o ukončení těchto režimů, se je Komise rozhodla nenapadat.
3.5. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(454)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
KONEČNÉ ROZPĚTÍ SUBVENCE (v %)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
SPOLUPRACUJÍCÍ SPOLEČNOSTI NEZAŘAZENÉ DO VZORKU
26,8
OSTATNÍ SPOLEČNOSTI
44,7
(455)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení je celkové rozpětí subvence pro společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru rozpětí subvencí stanovených pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, tj. 26,8 %.
(456)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Čínské lidové republice, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Z porovnání údajů Eurostatu o dovozu s objemem vývozu dotčeného výrobku do Unie za období šetření, který uskutečnily spolupracující společnosti, vyplývá, že spolupráce vyvážejících výrobců v Čínské lidové republice byla nízká, konkrétně 58 %. Vzhledem k nízké úrovni spolupráce byla celková subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni celkových subvenčních sazeb zjištěných pro všechny nespolupracující společnosti pro všechny posuzované programy, tj. 44,7 %.
4. ÚJMA
4.1. VÝROBA V UNII A VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(457)
K zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(458)
Během období šetření vyrábělo ocel s organickým povlakem 22 výrobců v Unii. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta na přibližně 4 018 310 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení a budou proto dále nazýváni „výrobní odvětví Unie“.
4.2. URČENÍ PŘÍSLUŠNÉHO TRHU UNIE
(459)
Během šetření se zjistilo, že významná část výroby výrobců v Unii zařazených do vzorku byla určena k využití pro vlastní spotřebu, tj. výrobky byly často pouze předány (bez faktury) a/nebo dodány za transferové ceny v rámci jedné společnosti nebo skupiny společností k dalšímu navazujícímu zpracování.
(460)
V zájmu zjištění, zda výrobní odvětví Unie utrpělo újmu či nikoliv, a za účelem stanovení spotřeby a různých ekonomických ukazatelů týkajících se situace výrobního odvětví Unie, se zkoumalo, zda a do jaké míry musí být v analýze vzato v úvahu následné využití obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie.
(461)
V zájmu získání co nejúplnějšího obrazu o situaci ve výrobním odvětví Unie byly shromážděny a analyzovány údaje o veškeré činnosti v souvislosti s ocelí s organickým povlakem a následně bylo stanoveno, zda je výroba určena k využití pro vlastní spotřebu, nebo pro volný trh.
(462)
Pokud jde o objem prodeje a prodejní ceny na trhu Unie a o podíl na trhu, bylo zjištěno, že smysluplná analýza a hodnocení těchto ukazatelů se musí zaměřit na situaci převládající na volném trhu.
(463)
Ostatní hospodářské ukazatele však bylo možné odůvodněně přezkoumávat pouze ve vztahu k celé činnosti, včetně využití pro vlastní potřebu a prodej. Výroba, kapacita, využití kapacity, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, mzdy a schopnost opatřit si kapitál se odvíjejí od celé činnosti, ať už se jedná o výrobu pro vlastní spotřebu nebo pro prodej na volném trhu.
4.3. SPOTŘEBA V UNII
(464)
Výrobní odvětví Unie prodává obdobný výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a rovněž jej prodává/předává společnostem, které jsou ve spojení, k dalšímu navazujícímu zpracování, např. střediskům služeb pro ocelářský průmysl.
(465)
Při výpočtu zřejmé spotřeby oceli s organickým povlakem v Unii sečetly unijní orgány objem celkového dovozu oceli s organickým povlakem do Unie na základě údajů Eurostatu a objem prodeje a využití pro vlastní spotřebu obdobného výrobku v Unii vyráběného výrobním odvětvím Unie na základě údajů z podnětu a ověření během inspekcí u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(466)
Údaje Eurostatu o dovozu však vycházejí z čísel kódů KN, a je zřejmé, že v rámci této úrovně číselného označování kódů KN se u části z nich nejedná o dovoz dotčeného výrobku.
(467)
Na tomto základě se spotřeba Unie vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba (v tunách)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Index (2008 = 100)
100
75
88
93
(468)
Během posuzovaného období se celková spotřeba na trhu Unie snížila o 7 %. V letech 2008 a 2009 došlo k poklesu o přibližně 25 %, a to především v důsledku globálních negativních dopadů hospodářské krize, zejména na oblast stavebnictví. Poté začala spotřeba opět stoupat a celkově vzrostla od roku 2009 do období šetření o 24 %, nicméně nedosáhla původní úrovně z roku 2008.
4.4. DOVOZ Z DOTČENÉ ZEMĚ A PODÍL NA TRHU
(469)
Během posuzovaného období se dovoz z ČLR do Unie vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v tunách)
472 988
150 497
464 582
702 452
Index (2008 = 100)
100
32
98
149
Podíl na trhu
9,1 %
3,9 %
10,2 %
14,6 %
Index (2008 = 100)
100
43
112
160
Zdroj:
Eurostat
(470)
Přes pokles spotřeby se objem dovozu z ČLR během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 49 %. V důsledku negativních dopadů hospodářské krize objem dovozu z ČLR v roce 2009 výrazně klesl. Dovoz z ČLR však začal opět velmi rychle stoupat a v období od roku 2009 do období šetření dosáhl nárůstu na úrovni neuvěřitelných 367 %.
(471)
Stejně tak se v posuzovaném období zvýšil podíl na trhu tohoto dovozu, a sice o 60 %. I když v období 2008 až 2009 klesl více než o polovinu, vykázal od roku 2009 do období šetření výrazný nárůst, který dosáhl 275 %.
4.4.1. CENY DOVOZU A CENOVÉ PODBÍZENÍ
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena (EUR/t)
875
728
768
801
Index (2008 = 100)
100
83
88
91
Zdroj:
Eurostat
(472)
Průměrná cena dovozu z ČLR klesla během posuzovaného období o 9 %. V letech 2008 a 2009 došlo k výraznému poklesu o 17 %, poté vzrostla během období 2009 až 2010 o pět procentních bodů a během období šetření o další tři procentní body.
(473)
Ceny dovozu z ČLR byly v celém posuzovaném období setrvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v době vrcholící hospodářské krize v roce 2009, kdy spotřeba náhle klesla a na trhu došlo k výraznému zpomalení, nepomohlo čínskému dovozu k udržení podílu na trhu ani cenové snížení o 17 %, přičemž díky neustálému cenovému podbízení došlo v následujících letech ke stabilnímu působivému nárůstu podílu na trhu čínského dovozu od roku 2009 do období šetření.
(474)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících čínských výrobců účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(475)
Náklady po dovozu uvedené v předchozím bodě odůvodnění byly vypočítány na základě ověřených údajů od dvou dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(476)
Toto cenové srovnání bylo provedeno podle druhu u obchodních operací na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení až o 20,2 % ze strany čínských vyvážejících výrobců.
(477)
V návaznosti na zveřejnění informací jeden vyvážejí výrobce požadoval další informace týkající se výpočtu cenového podbízení v případě, že neexistuje přesný soulad mezi typem výrobku vyváženým z ČLR a typem výrobku prodávaným na trhu Unie výrobním odvětvím Unie. Rovněž požadoval informace, zda byla provedena úprava, pokud jde o fyzikální rozdíly v případě, že neexistuje přesný soulad.
(478)
V případě, že neexistoval přesný soulad mezi vyváženým typem výrobku a typem výrobku prodávaným na trhu Unie, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s nejpodobnějším typem výrobku prodávaným výrobním odvětvím Unie. V případech, kdy jediným rozdílem byla tloušťka substrátu, bylo provedeno porovnání s velmi podobným typem výrobku.
(479)
Pokud existoval více než jeden velmi podobný typ výrobku, porovnala Komise vyvážený typ výrobku s levnějším typem výrobku prodávaným na trhu Unie, a to nezávisle na tom, zda substrát tohoto levnějšího typu výrobku byl silnější nebo slabší. Úprava s ohledem na fyzikální rozdíly se tudíž nepovažovala za nutnou.
5. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
5.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(480)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení posoudily unijní orgány veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(481)
Údaje, které žadatel poskytl za všechny výrobce oceli s organickým povlakem v Unii, byly porovnány s dalšími dostupnými zdroji a ověřenými údaji výrobců v Unii zařazených do vzorku a použity ke stanovení makroekonomických ukazatelů, jako je výroba výrobního odvětví Unie, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, závislý prodej, zaměstnanost a produktivita.
(482)
V zájmu stanovení mikroekonomických ukazatelů, jako jsou jednotkové prodejní ceny, jednotkové výrobní náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, stav zásob a mzdové náklady, bylo využito poskytnutých a ověřených údajů týkajících se šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku.
5.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE JAKO CELKU
5.2.1. VÝROBA, VÝROBNÍ KAPACITA A VYUŽITÍ KAPACITY
(483)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v posuzovaném období byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Index (2008 = 100)
100
79
90
90
Výrobní kapacita (v tunách)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Index (2008 = 100)
100
102
102
99
Využití kapacity (v %)
74
57
65
68
Index (2008 = 100)
100
77
88
92
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(484)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že v posuzovaném období výroba klesla o 10 %. Zároveň se snížením poptávky v roce 2009 prudce poklesla výroba, načež se částečně zotavila v roce 2010. I když se spotřeba v období šetření zvýšila, objem výroby zůstal prakticky na stejné úrovni jako v roce 2010.
(485)
Výrobní kapacita zůstala ve zvažovaném období stabilní. Využití kapacity vykázalo stejný trend jako výroba a v posuzovaném období kleslo o 8 %.
5.2.2. OBJEM PRODEJE, PODÍL NA TRHU A RŮST
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Index (2008 = 100)
100
77
90
88
Podíl na trhu (v %)
56,8
58,8
58,1
53,9
Index (2008 = 100)
100
104
102
95
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(486)
V roce 2009 výrazně klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a to o 23 %. V roce 2010 se tento objem zvýšil o třináct procentních bodů, ale poté během období šetření klesl o dva procentní body.
(487)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se během posuzovaného období snížil o 2,9 %. Po počátečním nárůstu podílu výrobního odvětví Unie na trhu v roce 2009 došlo v roce 2010 a v období šetření opět k jeho poklesu, takže výsledný podíl na trhu byl o pět procentních bodů nižší během období šetření než v roce 2009. K této situaci došlo přesto, že od roku 2009 do konce období šetření vzrostla spotřeba o více než 24 %. Toto odvětví nemohlo tedy využít rostoucí spotřeby a získat zpět objem prodeje a část podílu na trhu, které ztratilo.
(488)
Zatímco spotřeba Unie klesla během posuzovaného období o 7 % a objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, klesl o 12 %, snížil se podíl výrobního odvětví Unie na trhu o 2,9 procentní body z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % během období šetření.
5.2.3. ZAMĚSTNANOST A PRODUKTIVITA
2008
2009
2010
OŠ
Zaměstnanost (v ekvivalentech plného pracovního úvazku, FTE)
7 088
6 470
6 097
6 046
Index (2008 = 100)
100
91
86
85
Produktivita (t/FTE)
627
543
655
665
Index (2008 = 100)
100
87
104
106
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník, Eurofer
(489)
Zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie postupně klesala. Celkový počet zaměstnanců v tomto výrobním odvětví počítaný v ekvivalentech plného pracovního úvazku klesl během posuzovaného období o 15 %, přičemž nejnižší úrovně dosáhl v období šetření. Produktivita nicméně v posuzovaném období vzrostla o 6 %, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví snažilo snížit své výrobní náklady.
5.2.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (v tunách)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Index (2008 = 100)
100
80
87
85
Podíl na trhu (v %)
22
24
22
20
Index (2008 = 100)
100
108
99
92
Zdroj:
Podnět a ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(490)
Jak je uvedeno v 459. bodě odůvodnění, v Unii existuje významný trh s ocelí s organickým povlakem, který tvoří navazující zpracování tohoto výrobku výrobním odvětvím Unie.
(491)
Bylo zjištěno, že využití pro vlastní spotřebu a závislé prodeje jsou určeny pro další přeměnu samotných společností nebo jejich společností ve spojení, které se zabývají zejména obchodováním se stavebními materiály, tj. koneční uživatelé oceli s organickým povlakem.
(492)
Na výše uvedeném základě bylo stanoveno, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej výrobců v Unii představovaly 24 % celkového objemu výroby během období šetření. Během posuzovaného období kleslo využití pro vlastní spotřebu a související objem prodeje o 15 % a podíl na trhu se snížil o 8 %.
(493)
Z šetření vyplynulo, že mezi využitím pro vlastní spotřebu a závislým prodejem nebyl, pokud jde o konečné využití výrobku, významný rozdíl. Využití pro vlastní spotřebu uváděly společnosti, kde navazující výroba probíhala v rámci stejné právnické osoby, zatímco závislý prodej byl prodej na fakturu jiným právnickým osobám, které jsou ve spojení. Kromě toho byla metoda pro stanovení cen v rámci využití pro vlastní spotřebu i závislého prodeje stranám, které jsou ve spojení, podobná, tj. společnostem ve spojení i navazujícím interním výrobním jednotkám společností zařazených do vzorku byla účtována reálná hodnota (metoda „přirážky k nákladům“) výrobku.
(494)
Průměrná hodnota za tunu zůstala v průběhu posuzovaného období stálá a byla o 3 % nižší než prodejní cena pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v období šetření výrobců z Unie zařazených do vzorku. Tento cenový rozdíl nebyl považován za významný a vývoj cen závislého prodeje odpovídá vývoji cen pro odběratele, kteří nejsou ve spojení.
2008
2009
2010
OŠ
Využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej (EUR/t)
962
802
901
965
Index (2008 = 100)
100
83
94
100
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(495)
Vzhledem k tomu, že většina závislého prodeje a využití pro vlastní spotřebu byla určena pro navazující obchodování se stavebními materiály výrobců v Unii, byly uvedený prodej a využití pro vlastní spotřebu rovněž nepřímo vystaveny konkurenci od ostatních hráčů na trhu, včetně subvencovaného dovozu z ČLR. Interní poptávka ze strany navazující výroby se odvíjela od šance následné výrobky prodat na volném trhu, který není ovlivňován subvencovaným dovozem oceli s organickým povlakem. Lze tedy vyvodit, že příčinou klesajícího objemu a podílu na trhu během posuzovaného období byla konkurence subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBCŮ V UNII ZAŘAZENÝCH DO VZORKU
5.3.1. PRŮMĚRNÉ JEDNOTKOVÉ PRODEJNÍ CENY V UNII A VÝROBNÍ NÁKLADY
2008
2009
2010
OŠ
Jednotková cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (EUR/t)
1 023
805
911
994
Index (2008 = 100)
100
79
89
97
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
925
884
893
978
Index (2008 = 100)
100
95
97
106
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(496)
Průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla během posuzovaného období o 3 %. K hlavnímu poklesu došlo v roce 2009 současně s poklesem spotřeby v období od roku 2009 do období šetření. V souladu s rostoucí spotřebou a objemem prodeje se ceny zvýšily o 23 %, avšak úrovně z roku 2008 nedosáhly.
(497)
Současně během posuzovaného období vzrostly průměrné náklady na výrobu a prodej obdobného výrobku o 6 %, což bylo způsobeno zvýšením nákladů na suroviny.
(498)
Po snížení jednotkové ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, o 21 % v roce 2009 začala jednotková cena narůstat. V roce 2010 a během období šetření došlo ve srovnání s rokem 2009 ve výrobním odvětví Unie k růstu nákladů, který mohl být vyrovnán pouze mírným zvýšením cen, což přesně stačilo na udržení stejně nízké úrovně ziskovosti z roku 2010 a z období šetření. V důsledku toho ovšem došlo k další ztrátě podílu na trhu, jelikož ceny čínského dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie.
5.3.2. ZISKOVOST, PENĚŽNÍ TOK, INVESTICE, NÁVRATNOST INVESTIC A SCHOPNOST ZÍSKAT KAPITÁL
2008
2009
2010
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Index (2008 = 100)
100
- 138
41
39
Peněžní tok (v EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Index (2008 = 100)
100
64
46
62
Investice (v EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Index (2008 = 100)
100
8
22
27
Návratnost investic (v %)
13,8
-13,9
5,9
6
Index (2008 = 100)
100
- 101
43
44
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(499)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 se ziskovost výrobního odvětví Unie dramaticky snížila, což mělo za následek ztrátu ve výši 9,3 %. Od roku 2010 se situace začala zlepšovat, nicméně rostoucí výrobní náklady neumožnily dosáhnout úrovně ziskovosti, která je považována pro dané výrobní odvětví za přiměřenou a udržitelnou (6,7 %). Během celého posuzovaného období poklesla ziskovost o 61 %.
(500)
Vývoj v oblasti peněžního toku do jisté míry odrážel záporný vývoj ziskovosti. Nejnižší úrovně bylo dosaženo v roce 2010. Obdobně i návratnost investic klesla o 56 % z 13,8 % v roce 2008 na 6 % v období šetření.
(501)
Uvedený vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období snížil schopnost výrobního odvětví Unie investovat do svých činností a ohrozil jeho rozvoj. Na začátku posuzovaného období dokázalo výrobní odvětví Unie učinit významné investice, poté však jejich výše v roce 2009 výrazně klesla, přičemž během posuzovaného období došlo k celkovému poklesu o 73 %.
(502)
Vzhledem k povaze výrobního odvětví Unie, které do jisté míry tvoří velké nadnárodní integrované ocelářské společnosti, neměla špatná finanční výkonnost odvětví oceli s organickým povlakem vliv na schopnost těchto společností získat kapitál.
5.3.3. STAV ZÁSOB
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
116 852
97 533
124 848
130 593
Index (2008 = 100)
100
83
107
112
Zdroj:
Ověřené odpovědi výrobců zařazených do vzorku na dotazník
(503)
Pro šest výrobců v EU zařazených do vzorku představovaly zásoby v období šetření asi 10 % objemu výroby. Konečný stav zásob se během posuzovaného období zvýšil o 12 %. Ačkoli je třeba poznamenat, že stav zásob není pro dané výrobní odvětví významným ukazatelem, jelikož se výroba odvíjí zejména od konkrétních objednávek, došlo k hlavnímu nárůstu stavu zásob od roku 2009 do období šetření, což odpovídalo období největšího nárůstu subvencovaného dovozu z ČLR.
5.3.4. ZAMĚSTNANOST, MZDY A PRODUKTIVITA
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR, výrobci v Unii zařazení do vzorku)
60,959
57,892
58,637
62,347
Index (2008 = 100)
100
95
96
102
(504)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly během posuzovaného období pouze o 2 %, což je nižší než míra inflace. Šetření ukázalo, že výrobci zařazení do vzorku provedli zásadní škrty, zejména v oblasti správních a režijních nákladů, a snažili se tak být efektivnější.
5.3.5. ÚČINKY MINULÉHO DUMPINGU A SUBVENCOVÁNÍ
(505)
Jelikož se jedná o první antisubvenční řízení ohledně dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného minulého dumpingu nebo subvencování.
5.4. ROZSAH SOUČASNÉHO ROZPĚTÍ SUBVENCE
(506)
Všechna zjištěná rozpětí uvedená výše v oddíle o subvencích jsou výrazně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho cenám není možné považovat dopad skutečného subvenčního rozpětí na trh Unie za zanedbatelný.
5.5. ZÁVĚR OHLEDNĚ ÚJMY
(507)
Šetření ukázalo, že během posuzovaného období se všechny ukazatele újmy (kromě produktivity) zhoršily nebo se nevyvíjely v souladu se spotřebou.
(508)
V posuzovaném období v souvislosti s klesající spotřebou dovoz z ČLR výrazně vzrostl. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie celkem o 12 % a jeho podíl na trhu se z 56,8 % v roce 2008 propadl na 53,9 % v období šetření. Přestože se spotřeba od roku 2009 do období šetření po roce hospodářské krize, která měla dopad na poptávku, zvýšila o 24 %, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se i nadále zmenšoval. Vzhledem k výrazné expanzi subvencovaného dovozu z ČLR na trh Unie se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo znovu získat ztracený podíl na trhu. Levný subvencovaný dovoz v posuzovaném období rostl, doprovázen trvalým podbízením ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie.
(509)
Dále byly významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok a ziskovost. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a investovat.
(510)
Na základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. ÚVOD
(511)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle subvencovaného dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána subvencovanému dovozu.
6.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(512)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 7 %, zatímco objem subvencovaného dovozu z ČLR dramaticky vzrostl přibližně o 49 %, přičemž podíl tohoto dovozu na trhu vzrostl o 60 % z 9,1 % v roce 2008 na 14,6 % v období šetření. Zároveň klesl objem prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, o 12 % a jeho podíl na trhu se zmenšil o 2,9 % z 56,8 % v roce 2008 na 53,9 % v období šetření.
(513)
Ačkoli byl dovoz z ČLR rovněž poznamenán hospodářskou krizí a v letech 2008 a 2009 klesl o 68 %, začal od roku 2009 do období šetření znovu velmi rychle růst, přičemž na konci období šetření byl o 367 % větší, přestože se spotřeba Unie v tomto období zvýšila pouze o 24 %. Snížením jednotkové ceny o 9 % ve srovnání s rokem 2008 a cenovým podbízením vůči výrobnímu odvětví Unie až na 20,2 % během období šetření navýšil čínský dovoz svůj podíl na trhu od roku 2008 do období šetření o 60 % a dosáhl podílu 14,6 %.
(514)
Zároveň od roku 2008 do období šetření klesl objem prodeje výrobců v Unii stranám, které nejsou ve spojení, celkem o 12 %. V době zotavování trhu, od roku 2009 do období šetření, zvýšilo výrobní odvětví Unie objem prodeje stranám, které nejsou ve spojení, o pouhých 13 %, zároveň však ztratilo 8 % podílu na trhu, a z rostoucí spotřeby tedy těžilo pouze v omezené míře. Čínský dovoz měl ze zotavující se spotřeby největší prospěch a výrazně předběhl všechny ostatní hráče na trhu.
(515)
Průměrné dovozní ceny se u dovozu z ČLR za posuzované období snížily o 9 %. I když po prudkém poklesu v roce 2009 pak mezi rokem 2009 a obdobím šetření pomalu rostly, zůstávaly stabilně pod úrovní cen účtovaných výrobním odvětvím Unie. Jednotková cena pro odběratele v Unii, kteří nejsou ve spojení, klesla o pouhá 3 %, a prokázala tak určitou odolnost vůči tlaku na ceny vyvíjenému čínským dovozem. Tyto ceny však byly zjevně udržitelné za cenu nižšího objemu prodeje a nižší ziskovosti z tohoto prodeje, neboť ziskovost klesla o 61 % z 6,7 % v roce 2008 na 2,6 % v období šetření.
(516)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z ČLR při cenách, které v porovnání s výrobním odvětvím Unie neustále vykazovaly cenové podbízení, hrál rozhodující roli ve způsobení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie, které pak již nemohlo plně těžit ze zotavující se spotřeby v Unii.
6.3. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
6.3.1. DOVOZ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
Země
2008
2009
2010
OŠ
Jižní Korea
Objem (v tunách)
228 123
226 568
173 935
237 164
Index (2008 = 100)
100
99
76
104
Podíl na trhu (v %)
4,4
5,8
3,8
4,9
Index (2008 = 100)
100
133
87
112
Průměrná cena
901
727
846
903
Index (2008 = 100)
100
81
94
100
Indie
Objem (v tunách)
159 999
149 138
155 384
141 391
Index (2008 = 100)
100
93
97
88
Podíl na trhu (v %)
3,1
3,8
3,4
2,9
Index (2008 = 100)
100
125
111
95
Průměrná cena
932
667
773
824
Index (2008 = 100)
100
72
83
88
Ostatní země
Objem (v tunách)
249 151
158 461
124 319
167 007
Index (2008 = 100)
100
64
50
67
Podíl na trhu (v %)
4,8
4,1
2,7
3,5
Index (2008 = 100)
100
85
57
72
Průměrná cena
951
809
924
955
Index (2008 = 100)
100
85
97
100
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě ČLR
Objem (v tunách)
637 274
534 167
453 637
545 562
Index (2008 = 100)
100
84
71
86
Podíl na trhu (v %)
12,3
13,8
10,0
11,3
Index (2008 = 100)
100
112
81
92
Průměrná cena
929
735
842
898
Index (2008=100)
100
79
91
97
Zdroj:
Eurostat
(517)
Přestože dovoz z ČLR představoval během období šetření 56 % veškerého dovozu do Unie, byly zde i další významné zdroje dovozu, a sice z Indické republiky (dále jen „Indie“) (11 %) a Jižní Koreje (19 %). Na rozdíl od dovozu z ČLR poklesl dovoz z Indie, i přes výrazné snížení průměrné ceny o 12 %, během posuzovaného období celkem o 12 % a ztratil 5 % podílu na trhu. Dovoz z Jižní Koreje vzrostl o pouhá 4 %, přičemž průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008. Indický dovoz vykazoval v období šetření 2,9 % podíl na trhu, zatímco dovoz z Jižní Koreje měl podíl 4,9 %.
(518)
Dovoz z ostatních zemí, který představoval 14 % celkového dovozu, klesl o 33 % a jeho průměrná cena zůstala na úrovni z roku 2008.
(519)
Přestože byla průměrná cena dovozu ze všech ostatních zemí nižší než cena výrobního odvětví Unie, jeho případný účinek lze považovat pouze za okrajový. Zaprvé Komise neobdržela žádné důkazy, že dovoz z ostatních zdrojů probíhal podle nekalých praktik. Zadruhé, na rozdíl od čínského dovozu, byla celková úroveň cen z ostatních hlavních zdrojů dovozu stabilnější během celého posuzovaného období, z čehož vyplývá, že výrobní odvětví Unie může tomuto dovozu v daných tržních segmentech úspěšně konkurovat. Zatřetí dovoz z ostatních zemí v posuzovaném období obecně klesl a stále zůstává na nízké úrovni, jak celkově, tak i u jednotlivých hlavních vyvážejících zemí. Kromě toho potvrzuje klesající podíl na trhu ostatního dovozu, že tento dovoz nemohl způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu.
6.3.2. VÝVOZNÍ VÝKONNOST VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
2008
2009
2010
OŠ
Vývoz, údaje Eurostatu (v tunách)
669 790
612 204
580 477
605 760
Index (2008 = 100)
100
91
87
90
Průměrná cena (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Index (2008 = 100)
100
88
93
102
Vývoz podle výrobců v Unii zařazených do vzorku
53 542
46 516
48 102
46 228
Index (2008 = 100)
100
87
90
86
Průměrná prodejní cena (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Index (2008 = 100)
100
76
91
104
Zdroj:
Eurostat a ověřené odpovědi na dotazník
(520)
Celkový vývoz oceli s organickým povlakem výrobního odvětví Unie do třetích zemí poklesl podle údajů Eurostatu během posuzovaného období o 10 %. Průměrná cena však byla poměrně vysoká a během posuzovaného období se zvýšila o 2 %. Vývoz představoval 15 % celkové výroby Unie a umožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout úspor z rozsahu a snížit celkové výrobní náklady. Lze proto dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
(521)
Tento celkový obraz odráží situace ve vývozu odběratelům ve třetích zemích, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku. Tento vývoz klesl během posuzovaného období o 14 %, nicméně jednotkové vývozní ceny byly stabilně vyšší (průměrně o 2 až 14 % podle daného roku) než ceny v Unii.
6.3.3. DOVOZ Z ČLR USKUTEČNĚNÝ ŽADATELI
(522)
V průběhu šetření a v návaznosti na zveřejnění informací bylo namítnuto, že žadatelé (prostřednictvím svých společností ve spojení) sami dováželi dotčený výrobek z ČLR a že tento dovoz údajně představoval 20 až 40 % celkového dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení však nebyl předložen žádný důkaz. Tato tvrzení byla prošetřena prostřednictvím posouzení ověřených údajů od výrobců v Unii zařazených do vzorku a bylo zjištěno, že během období šetření dovezli pouze 10 000 tun, což bylo z velké části v souladu s údaji v podnětu. Dále bylo zjištěno, že společnosti, které jsou ve spojení s výrobci v Unii zařazenými do vzorku, dovezli přibližně stejný objem, o němž nebyly na základě článku 29 základního nařízení podány informace. Tento dovoz celkem představoval pouze 2-3 % celkového dovozu z ČLR. V důsledku toho nelze vyvodit, že žadatelé dováželi z ČLR v takovém množství a podle takového vzorce, aby zpochybnili vlastní status coby výrobců v Unii v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) základního nařízení nebo aby sami sobě způsobili újmu. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
6.3.4. VYUŽITÍ PRO VLASTNÍ SPOTŘEBU A ZÁVISLÝ PRODEJ
(523)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobila jeho účast v navazujícím obchodování se stavebními materiály (např. sendvičovými panely, lichoběžníkovými plechy atd.), a to buď přímo, nebo prostřednictvím společností, které jsou v rámci skupiny ve spojení. Tyto strany zejména uvedly, že výrobní odvětví Unie prodávalo ocel s organickým povlakem vlastním navazujícím podnikům za nižší ceny než společnostem, které nejsou ve spojení, a tudíž vlastní podniky v rámci skupiny „subvencovalo“ a umožnilo jim cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví.
(524)
Jak je uvedeno výše, byla průměrná hodnota využití pro vlastní spotřebu a závislého prodeje za tunu v období šetření pouze o 3 % nižší než prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení. Šetření ukázalo, že využití pro vlastní spotřebu a závislý prodej byly s největší pravděpodobností samy nepřímo ovlivněny nekalou konkurencí subvencovaného dovozu. Jestliže podle tvrzení získaly navazující podniky výhodu, měla by se tato projevit při porovnání ceny závislého prodeje a nesouvisejícího prodeje. Toto tvrzení se proto zamítá.
(525)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací Čínské sdružení železa a oceli znovu tvrdilo, že výrobní odvětví Unie poskytovalo ocel s organickým povlakem svým navazujícím podnikům za „subvencovanou“ cenu, a tím umožnilo cenové podbízení vůči konkurenci v navazujícím odvětví. Nebyly však předloženy žádné důkazy, na jejichž základě by Komise změnila své rozhodnutí uvedené v 524. bodě odůvodnění, tj. že rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem byl malý (2 %) a že se nejednalo o újmu, kterou by si výrobní odvětví Unie způsobilo samo.
(526)
Čínské sdružení železa a oceli rovněž zpochybnilo údaje týkající se nákladů na výrobu oceli s organickým povlakem a dále cenu, ze kterou je ocel s organickým povlakem prodávána stranám ve spojení. Vzhledem k ceně galvanizovaných svitků tažených za tepla, tj. suroviny pro výrobu oceli s organickým povlakem, sdružení tvrdilo, že náklady na výrobu oceli s organickým povlakem v období šetření nemohly být vyšší než 900 EUR/t.
(527)
Zaprvé, nebylo jasné v jaké míře byly veškeré náklady, jako jsou prodejní, správní a režijní náklady a finanční náklady, zahrnuty do celkových nákladů, na něž Čínské sdružení železa a oceli odkazovalo. Zadruhé, Komise ověřila náklady na výrobu oceli s organickým povlakem u všech výrobců v Unii zařazených do vzorku a přesvědčila se, že celkové výrobní náklady zahrnují náklady na suroviny, zpracování, potažení, prodejní, správní a režijní náklady, finanční náklady atd.
(528)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že prodej oceli s organickým povlakem stranám ve spojení je uskutečňován se ztrátou, a výrobnímu odvětví Unie tudíž způsobuje újmu. Vychází přitom ze srovnání celkových nákladů na výrobu (978 EUR/t) oproti průměrné ceně za související prodej (965 EUR/t).
(529)
Jednoduché matematické srovnání by sice správně naznačovalo, že související prodej probíhal se ztrátou, zároveň by však předpokládalo, že výrobní odvětví Unie by neslo stejnou míru prodejních, správních a režijních nákladů a další prodejní marži u závislých prodejů jako u nesouvisejících prodejů. Jak je uvedeno v 493. bodě odůvodnění, prodeje stranám ve spojení byly uskutečněny na základě přirážky k nákladům, a výrobní odvětví Unie tak náklady na tyto prodeje získalo zpět.
6.3.5. HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(530)
Hospodářská krize a její dopad na stavebnictví alespoň částečně vysvětluje pokles poptávky a tlak na ceny během posuzovaného období. Jak je uvedeno výše, v roce 2009 se spotřeba snížila o 25 %. Nicméně od roku 2010 se trh začal zotavovat a mezi rokem 2009 a koncem období šetření vzrostla spotřeba o 24 %.
(531)
Při analýze újmy a příčinné souvislosti však bylo zhroucení trhu v roce 2009 a jeho následné zotavování od roku 2009 do období šetření posuzováno zvlášť. V rámci analýzy újmy a příčinné souvislosti bylo jasně prokázáno, že dovoz z ČLR maximálně využil zotavující se spotřeby a kromě toho neustále vykazoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, díky čemuž se možnost pro všechny hráče využít rovných šancí a zotavit se z krize stala neustálým bojem o přežití.
(532)
Po uplynutí lhůty pro předložení připomínek ke konečným informacím jedna zúčastněná strana upozornila na oznámené uzavření podniku v Belgii a na to, že vyšší moc způsobila obtíže v běžné výrobě a dodávkách z jiných výrobních zařízení v Belgii. Zúčastněná strana tvrdila, že z výše uvedeného vyplývá, že zajištění dodávek oceli s organickým povlakem v Unii je nedostatečné a je důvodem pro to, aby si dovozci a uživatelé svobodně vybírali zdroj dodávek oceli s organickým povlakem z Unie a z Číny.
(533)
Tyto argumenty se zamítají. Vzhledem k tomu, že využití kapacity v Unii je nízké, problém v dodávkách nespočívá, neboť výrobní průmysl Unie má odpovídající dostupnou kapacitu. V každém případě výrobní zařízení, která byla v Belgii zavírána, nevyráběla ocel s organickým povlakem. Bezpečnost dodávek je samozřejmě důležitá, nicméně účelem navrhovaných cel v tomto případě není ukončit dodávky oceli s organickým povlakem z Číny, ale pouze zabránit tomu, aby se na trh Unie dostávaly dumpingové dodávky.
6.3.6. NADBYTEČNÁ STRUKTURÁLNÍ KAPACITA
(534)
Některé zúčastněné strany uvedly, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie, které z velké části sestává z vertikálně integrovaných výrobců oceli, nebyl dovoz z ČLR, ale strukturální problémy odvětví oceli Unie, jako je např. nadbytečná kapacita. Rovněž bylo namítnuto, že konsolidace odvětví oceli, která se uskutečnila před posuzovaným obdobím, vedla k nadbytečné kapacitě a že jakákoli způsobená újma byla důsledkem příliš velkého počtu výrobních zařízení.
(535)
Výroba oceli s organickým povlakem je z hlediska kapitálu skutečně náročná a dané odvětví má poměrně vysoké fixní náklady. Konsolidace ocelářského průmyslu, k níž došlo před začátkem posuzovaného období, však nevedla k nadbytečné kapacitě. Po mírném nárůstu v roce 2009 kapacita daného výrobního odvětví v roce 2010 a znovu během období šetření mírně klesla. Výrobní kapacita během období šetření byla nižší než celková spotřeba v Unii a kdyby se byla spotřeba během období šetření zotavila na úroveň roku 2008 a výrobní odvětví Unie bylo schopné této zvýšené poptávky využít, činilo by využití výrobní kapacity okolo 74 %.
(536)
Přičíst odpovědnost za negativní vliv nadbytečné kapacity výrobcům oceli s organickým povlakem v Unii lze jen minimálně. Zaprvé šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie samozřejmě přijímá opatření, aby si udrželo svou účinnost, vzhledem k tomu, že produktivita v rámci celého výrobního odvětví vzrostla o 6 %. Za druhé pokračující investice do výrobních linek a flexibilita při jejich využívání pro výrobu jiných výrobků pomohly dosáhnout úspor z rozsahu a snížit fixní náklady. Využití kapacity společností zařazených do vzorku tak během posuzovaného období kleslo o 18 %, průměrné výrobní náklady vzrostly pouze o 6 %, a to včetně zvýšení nákladů na suroviny. Nelze proto dojít k závěru, že by nadbytečná kapacita narušila příčinnou souvislost. Tento argument byl proto zamítnut.
6.4. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(537)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období, a zejména od roku 2009 do období šetření, došlo k podstatnému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu. Bylo také zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, zejména v období šetření.
(538)
Uvedený růst objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu probíhal současně s negativním vývojem hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Tato situace se zhoršila během období šetření, kdy výrobní odvětví Unie nebylo navzdory zotavující se spotřebě schopno znovu získat svůj ztracený podíl na trhu a ziskovost. Ostatní finanční ukazatele, jako je návratnost investic, stagnovaly na úrovni roku 2010 a zaměstnanost dosáhla své nejnižší úrovně.
(539)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(540)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(541)
Unijní orgány prověřily v souladu s článkem 31 základního nařízení, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
7.2. ZÁJEM VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(542)
Výrobní odvětví Unie jako celek je tvořeno 22 známými výrobci, kteří představují veškerou výrobu oceli s organickým povlakem v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku přímo zaměstnávají více než 5 400 lidí.
(543)
Žádný z výrobců se nepostavil proti zahájení šetření. Jak vyplývá z výše uvedených makroekonomických ukazatelů, ke zhoršení situace a negativnímu vlivu subvencovaného dovozu došlo v celém výrobním odvětví Unie.
(544)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Všechny ukazatele újmy vykazovaly během posuzovaného období zápornou tendenci. Zejména ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, byly závažně ovlivněny. Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(545)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní, aby cena oceli s organickým povlakem odrážela různé složky nákladů a podmínky na trhu. Lze rovněž očekávat, že uložení vyrovnávacích opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci.
(546)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala. To by bylo ze střednědobého a dlouhodobého hlediska neudržitelné. Je rovněž pravděpodobné, že by jednotliví výrobci museli uzavřít svá výrobní zařízení, která byla během posuzovaného období ztrátová. Vzhledem k vzniklým ztrátám a k vysoké úrovni investic do výroby na začátku posuzovaného období se dá očekávat, že by v případě neuložení opatření většina výrobců v Unii nemohla své investice získat zpět.
(547)
Byl proto učiněn závěr, že uložení vyrovnávacích cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. ZÁJEM UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(548)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, přihlásilo se pět dovozců, nicméně na dotazník odpověděli pouze dva. V podnětu bylo uvedeno přibližně 100 uživatelů, z nichž 19 subjektů se přihlásilo a vyjádřilo zájem o řízení. Na dotazník následně odpovědělo deset společností.
(549)
Nejaktivnější uživatelé a dovozci předložili společná písemná podání a v průběhu šetření bylo uspořádáno několik slyšení. Jejich hlavní argumenty týkající se uložení opatření jsou analyzovány níže.
(550)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací byly obdrženy komentáře od dovozců a dalších zúčastněných stran. Nebyly však předloženy žádné nové údaje, které by byly jiné než níže uvedené.
7.3.1. HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ NA TRHU UNIE
(551)
Uživatelé a dovozci tvrdili, že na trhu Unei s ocelí s organickým povlakem není dostatečná hospodářská soutěž a že dovoz z ČLR byl nezbytný, aby společnosti dovážející a využívající ocel s organickým povlakem získali lepší vyjednávací pozici. Bylo rovněž namítáno, že výrobní odvětví Unie bylo s cílem kontrolovat trh součástí oligopolních uspořádání. Výrobci v Unii si konkurovali na stejných trzích a často prodávali stejným odběratelům nebo svým stavebním společnostem. Vzhledem k tomu, že až na nepodložené stížnosti o obtížích při vyjednávání o cenách nebyly poskytnuty žádné důkazy a že kromě pěti skupin výrobců v Unii, kteří podali stížnost, funguje v Unii dalších jedenáct výrobců oceli s organickým povlakem, z nichž někteří mají velmi silnou pozici, a s ohledem na řadu dalších zdrojů dovozu, byla tato tvrzení zamítnuta.
7.3.2. NEDOSTATEČNÉ DODÁVKY
(552)
Uživatelé a dovozci rovněž tvrdili, že uložení opatření na čínský dovoz by na trhu Unie mělo za následek nedostatek oceli s organickým povlakem. Avšak vzhledem ke značné rozmanitosti výše popsaných zdrojů dodávek, jakož i volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie, se nepovažuje za pravděpodobné, že by k takové situaci došlo. Proto bylo uvedené tvrzení zamítnuto.
7.3.3. ZÁVĚR O ZÁJMECH UŽIVATELŮ A DOVOZCŮ
(553)
Deset spolupracujících uživatelů představovalo během období šetření 7 % celkového dovozu z ČLR. Z šetření vyplynulo, že všichni uživatelé si udržují různé zdroje dodávek dotčeného výrobku. Nákup z ČLR v průměru představoval přibližně 15 % jejich celkového nákupu výrobků z oceli s organickým povlakem. Kromě toho bylo zjištěno, že největší objem byl získán od výrobců v Unii (73 %) a 12 % bylo dovezeno z jiných třetích zemí. Vzhledem k tomu, že dotčený výrobek je vysoce standardizovaný, je význam napojení na odběratele spíše relativní, jelikož uživatelé i dovozci mohou, pokud jde o kvalitu výrobků, poměrně snadno změnit zdroje dodávek.
(554)
Z šetření vyplynulo, že všichni spolupracující uživatelé s výjimkou jednoho byli v odvětví, které dotčený výrobek využívá, ziskoví, přičemž jejich ziskovost se v období šetření pohybovala od 1 % do 13 % v závislosti na společnosti. Ziskovost těchto společností nebyla výrazně závislá na dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(555)
Na základě odpovědí uživatelů na dotazník byl odhadnut pravděpodobný vliv navrhovaných opatření. Proto i za předpokladu, že pro spolupracující uživatele nastane ta nejméně příznivá situace, a sice že cenové zvýšení nebude možné přesunout dále a uživatelé budou nuceni z ČLR dovážet stejná množství jako během období šetření, znamenal by dopad výše cla na jejich výrobní náklady zvýšení o 1 až 5 % a pokles o 1 až 2,8 procentního bodu v ziskovosti pro většinu dovozu a o přibližně 4 procentní body pro dovoz podléhající zbytkovému clu. Nicméně je pravděpodobnější, že dopad bude výrazně menší než tato čísla. Dovoz z ČLR představuje poměrně malou část obchodní činnosti uživatelů a lze očekávat, že se tito se zvýšením nákladů plynoucích z vyrovnávacích opatření poměrně snadno vypořádají. Rovněž vzhledem k tomu, že kromě řady výrobců v Unii jsou k dispozici značné alternativní zdroje dovozu, na nějž se opatření nevztahují, např. Indie a Jižní Korea, očekává se, že poté, co budou opatření uložena, zohlední ceny na trhu i tyto faktory.
(556)
Dva spolupracující dovozci představovali během období šetření přibližně 6 % celkového dovozu z ČLR, přesný podíl nemohl být v souladu s článkem 29 základního nařízení zveřejněn. Stejně jako uživatelé si i dovozci vedle ČLR udrželi různé zdroje dodávek. Navíc bylo zjištěno, že pokud by dovozci zachovali schéma dovozu, které používali během období šetření, mohla by být jejich ziskovost ovlivněna opatřeními více než ziskovost uživatelů. V praxi však bývají dovozci coby obchodníci pružnější než uživatelé, a byli by proto s největší pravděpodobností první, kdo se obrátí k alternativním zdrojům dodávek.
(557)
Část prospěchu z čínského dovozu na straně uživatelů a dovozců vzniká na základě nekalé cenové diskriminace praktikované čínskými vývozci, která ji umožňuje, a nikoli díky přirozené konkurenční výhodě. Obnovení rovných podmínek na trhu Unie by proto mělo napravit narušení obchodu, k němuž došlo kvůli subvencovanému dovozu, a v podstatě umožní trhu s ocelí s organickým povlakem vrátit se k přirozené dynamice a cenovému vývoji poháněným tržním hospodářstvím a nebude přitom znevýhodňovat ostatní hráče (uživatele, výrobce, konečné uživatele), kteří nemohou bezprostředně těžit ze subvencovaného dovozu.
7.4. ZÁVĚR OHLEDNĚ ZÁJMU UNIE
(558)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
8. KONEČNÁ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
8.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(559)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
(560)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(561)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii. Má se za to, že zisk, kterého by mohlo být dosaženo bez subvencovaného dovozu, by měl vycházet z údajů z roku 2008, kdy byl čínský dovoz na trhu Unie přítomen v menší míře. Má se tudíž za to, že ziskové rozpětí 6,7 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosahovat, pokud by nedocházelo k subvencování působícímu újmu.
(562)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 6,7 % k výrobním nákladům.
(563)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s cenou výrobního odvětví Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné hodnoty CIF dovozu porovnávaných typů.
(564)
V návaznosti na zveřejnění konečných informací zpochybnily zúčastněné strany použití 6,7 % jako cílového zisku výrobního odvětví Unie a označení roku 2008 jako reprezentativního roku ziskovosti. Nicméně jejich argument, že zisk výrobního odvětví Unie v roce 2008 byl ovlivněn finanční krizí, což z roku 2008 učinilo výjimečný rok, by zjevně směřoval k tvrzení, že zisk uskutečněný v roce 2008 je nižší, než jaký by výrobní odvětví očekávalo v roce normálním. Tento argument se zamítá, neboť nebyly předloženy žádné důkazy týkající se výše zisku, který mohlo výrobní odvětví Unie mít v roce 2008, kdyby nepřišla finanční krize.
(565)
Zúčastněné strany rovněž poukázaly na skutečnost, že objem dovozu z ČLR poklesl na nejnižší úroveň spíše v roce 2009 než v roce 2008. Nicméně vzhledem k tomu, že výrobní odvětví Unie nebylo v roce 2009 ziskové, není možné použít údaje z roku 2009 pro stanovení cílového zisku výrobního odvětví Unie.
(566)
Čínské sdružení železa a oceli tvrdilo, že zisk odběratelů, kteří nejsou ve spojení, v roce 2008 nemůže být použit jako cílový zisk, neboť uvedený rok vykazuje největší cenový rozdíl mezi souvisejícím a nesouvisejícím prodejem. Tento argument byl zamítnut, neboť uvedený cenový rozdíl není pro výpočet zisku z prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, důležitý.
(567)
Čínské sdružení železa a oceli navrhlo, aby cílový zisk pro prodej oceli s organickým povlakem stranám v Unii, které nejsou ve spojení, vycházel z průměrného celkového zisku nadnárodní společnosti ArcelorMittal za rok 2010 a 2011. Tento návrh nebyl přijat jako spolehlivý zdroj zisku z oceli s organickým povlakem v Unii bez dumpingového dovozu, neboť zohlednění zisku celé globální skupiny ArcelorMittal zcela zřejmě nepředstavuje reprezentativní zisk z prodeje oceli s organickým povlakem v Unii.
(568)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku Komise týkající se výpočtu rozpětí cenového podbízení. Toto zpochybnění však bylo založeno na mylném předpokladu, že Komise vypočítala rozpětí cenového podbízení tak, že z tržní ceny smazala průměrný zisk výrobního odvětví během období šetření (2,6 %) s cílem dosáhnout „hranice ziskovosti“ (tj. ceny, která by vedla k nulovému zisku) a k této „hranici ziskovosti“ přičetla cílový zisk.
(569)
Komise vypočetla rozpětí cenového podbízení tak, že přičetla cílový zisk k nákladům na výrobu jednotlivých typů výrobků. Metodika navrhovaná zúčastněnou stranou je chybná, neboť průměrného zisku 2,6 % nebylo automaticky dosaženo u každého prodeje každého modelu všemi společnostmi, jejichž údaje byly použity.
(570)
Jedna strana rovněž zpochybnila způsob, jakým Komise vypočetla újmu. Vzhledem k tomu, že tato strana neměla plný přístup k údajům, jež Komise při výpočtu rozpětí újmy použila, pokusila se o vlastní výpočet založený na své interpretaci cenového rozdílu na trhu mezi substrátem potaženým hliníkem a zinkem a substrátem potaženým zinkem, a při výpočtu dospěla k ceně 50 USD/t. Výsledkem tohoto „přepočítání“, jež vychází z neúplných údajů, je rozpětí újmy, které je nižší, než rozpětí újmy vypočítané a zveřejněné Komisí.
(571)
Argumenty této strany byly zamítnuty, neboť analýza kompletních údajů od vyvážejících výrobců a výrobního odvětví Unie údajný cenový rozdíl nepotvrdila. Následně je třeba zdůraznit, že údaje, které zúčastněná strana použila, byly neúplné, a tudíž pro účely přepočtu újmy podle vzoru Komise nespolehlivé.
8.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(572)
Na základě závěrů, k nimž se dospělo s ohledem na subvencování, újmu, příčinnou souvislost a zájem Unie, by v souladu s čl. 15 základního nařízení mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz oceli s organickým povlakem pocházející z ČLR na úrovni nižšího zjištěného rozpětí subvence nebo újmy, podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí. Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Rozpětí subvencí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Vyrovnávací clo (v %)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Ostatní spolupracující společnosti
26,8
43,0
26,8
Zbytkové clo
44,7
58,3
44,7
(573)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(574)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (104) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Nařízení bude v případě potřeby odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(575)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých výrobků z oceli s organickým povlakem, tj. plochých válcovaných výrobků z nelegované nebo legované oceli (kromě korozivzdorné oceli), které jsou opatřené barvou, lakované nebo potažené plastem alespoň na jedné straně, kromě tzv. „sendvičových panelů“, které se používají ve stavebnictví a sestávají ze dvou vnějších kovových plechů se stabilizačním jádrem z izolačního materiálu uprostřed, kromě výrobků se svrchním povlakem ze zinkového prachu (zinkový nátěr obsahující 70 % hmotnostních nebo více zinku) a kromě výrobků s podkladem opatřeným kovovým povlakem chromu nebo cínu, v současnosti kódů KN ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (kódy TARIC 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 a 7226997091) a pocházejících z Čínské lidové republiky.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co., Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Všechny ostatní společnosti
44,7
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2013.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 215/2013
2013 m. kovo 11 d.
kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės organinėmis medžiagomis dengtiems plieno produktams nustatomas kompensacinis muitas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 15 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. INICIJAVIMAS
(1)
2012 m. vasario 22 d. pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2) Europos Komisija (toliau - Komisija) paskelbė apie antisubsidijų tyrimo dėl tam tikrų į Sąjungą importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų inicijavimą (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
(2)
Antisubsidijų tyrimas inicijuotas 2012 m. sausio 9 d. gavus EUROFER (toliau - skundo pateikėjas) gamintojų, kurie šiuo atveju pagamina daugiau nei 70 proc. visų tam tikrų organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų Sąjungoje, vardu pateiktą skundą. Skunde pateikti šio produkto subsidijavimo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(3)
Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi pagrindinio reglamento 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė KLR Vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl tam tikrų KLR kilmės organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų subsidijuojamo importo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. KLR Vyriausybė buvo pakviesta konsultuotis, siekiant išsiaiškinti su skundo turiniu susijusią padėtį ir priimti abi šalis tenkinantį sprendimą. KLR Vyriausybė šį pasiūlymą priėmė, ir buvo surengtos konsultacijos. Per konsultacijas nepavyko priimti abi šalis tenkinančio sprendimo. Tačiau deramai atsižvelgta į KLR Vyriausybės institucijų pastabas dėl skunde pateiktų tvirtinimų, susijusių su schemų kompensuojamumo trūkumu. Po konsultacijų KLR Vyriausybė pateikė pastabų.
1.2. ANTIDEMPINGO TYRIMAS
(4)
2011 m. gruodžio 21 d. pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3) Komisija paskelbė apie antidempingo tyrimo dėl tam tikrų į Sąjungą importuojamų KLR kilmės organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų inicijavimą.
(5)
2012 m. rugsėjo 20 d. Komisija Reglamentu (ES) Nr. 845/2012 (4) tam tikriems importuojamiems KLR kilmės organinėmis medžiagomis dengtiems plieno produktams nustatė laikinąjį antidempingo muitą.
(6)
Per šį antisubsidijų ir gretutinį antidempingo tyrimą atliekama tokia pati žalos analizė, nes abiejų tyrimų atveju Sąjungos pramonės, tipiškų Sąjungos gamintojų ir tiriamojo laikotarpio apibrėžtys sutampa. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.
1.3. SU TYRIMU SUSIJUSIOS ŠALYS
(7)
Komisija apie tyrimo inicijavimą oficialiai pranešė skundo pateikėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems KLR gamintojams, importuotojams, prekiautojams, naudotojams, tiekėjams ir žinomoms susijusioms asociacijoms ir KLR atstovams. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė raštu pareikšti savo nuomonę ir prašyti jas išklausyti per pranešime apie inicijavimą nustatytą laikotarpį.
(8)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį eksportuojančių gamintojų, Sąjungos gamintojų ir nesusijusių importuotojų skaičių, visų žinomų eksportuojančių gamintojų ir nesusijusių importuotojų paprašyta pranešti Komisijai apie save ir, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, pateikti pagrindinę informaciją apie su nagrinėjamu produktu susijusią veiklą nuo 2010 m. spalio 1 d. iki 2011 m. rugsėjo 30 d. Šią informaciją prašyta pateikti pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį, kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves. Be to, konsultuotasi su KLR valdžios institucijomis.
(9)
Pradžioje 19 eksportuojančių Kinijos gamintojų (grupių) pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti. Remdamasi iš eksportuojančių gamintojų gauta informacija ir pagrindinio reglamento 27 straipsniu Komisija pradžioje siūlė atrinkti 3 eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes). Tačiau vienas iš šių atrinktų eksportuojančių gamintojų atsisakė bendradarbiauti. Todėl jis buvo pakeistas kitu didžiausią produkto kiekį pardavimui į Sąjungą eksportuojančiu gamintoju. Apie tai pranešus šis eksportuojantis gamintojas taip pat nesutiko bendradarbiauti.
(10)
Nenorint dar labiau vėlinti tyrimo nuspręsta atrinkti tik dvi į Sąjungą didžiausią kiekį produkto eksportuojančių gamintojų grupes - Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd ir susijusias bendroves ir Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd ir susijusias bendroves. Remiantis šiomis atrinktomis dviem eksportuojančių gamintojų grupėmis nustatytas šių grupių subsidijavimo lygis ir visų neatrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų subsidijavimo lygis, kaip to reikalaujama pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 2 ir 3 dalis.
(11)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paskelbė preliminariai atrinkusi Sąjungos gamintojus. Atrinkti šeši Sąjungos gamintojai, kurie Komisijai buvo žinomi kaip panašaus produkto gamintojai, remiantis jų pardavimo ir gamybos apimtimi, dydžiu ir geografine vieta Sąjungoje. Atrinkti Sąjungos gamintojai pagamino 46 proc. Sąjungos produkcijos ir pardavė 38 proc. Sąjungos parduoto kiekio. Pranešime apie inicijavimą suinteresuotosios šalys taip pat prašytos pareikšti nuomonę dėl preliminariai atrinktų bendrovių. Vienas Sąjungos gamintojas pareiškė, kad nenori būti atrinktas ir buvo pakeistas kitu didžiausiu gamintoju.
(12)
Penki nesusiję importuotojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinktais. Todėl atsižvelgiant į nedidelį bendradarbiaujančių importuotojų skaičių, atranka buvo nebereikalinga.
(13)
Komisija nusiuntė klausimynus KLR atstovams, dviem atrinktiems eksportuojantiems KLR gamintojams, 14 kitų eksportuojančių KLR gamintojų, kurie prašė klausimyno, šešiems atrinktiems Sąjungos gamintojams, penkiems bendradarbiaujantiems Sąjungos importuotojams ir žinomiems naudotojams.
(14)
Atsakymus pateikė KLR atstovai, devyni eksportuojantys KLR gamintojai ir jų susijusios bendrovės, šeši atrinkti Sąjungos gamintojai, du nesusiję importuotojai ir dešimt naudotojų.
(15)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, kaip ji mano, buvo reikalinga norint padaryti išvadas dėl subsidijavimo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai buvo surengti tokių bendrovių ir valstybės valdžios institucijos patalpose:
a)
Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybė
-
Kinijos prekybos ministerija, Pekinas, Kinija;
b)
Sąjungos gamintojai
-
ArcelorMittal Belgium (Belgija) ir susijusi pardavimo bendrovė ArcelorMittal Flat Carbon Europe SA (Liuksemburgas);
-
ArcelorMittal Poland (Lenkija);
-
ThyssenKrupp Steel Europe AG (Vokietija);
-
voestalpine Stahl GmbH ir voestalpine Stahl Service Center GmbH (Austrija);
-
Tata Steel Maubeuge SA (anksčiau vadinta Myriad SA, Prancūzija);
-
Tata Steel UK Ltd (Jungtinė Karalystė);
c)
Eksportuojančių KLR gamintojų grupės (ir susijusios bendrovės)
-
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd ir jos susijusios bendrovės: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd ir Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd;
-
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd ir jos susijusi bendrovė Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd;
d)
Sąjungos importuotojai
-
ThyssenKrupp Mannex (Vokietija);
-
Macrometal, Hamburgas (Vokietija).
(16)
Tada visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti nustatyti galutinius kompensacinius muitus tam tikriems importuojamiems KLR kilmės organinėmis medžiagomis dengtiems plieno produktams (toliau - galutinis atskleidimas). Visoms šalims buvo suteiktas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl šio galutinio atskleidimo.
(17)
Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
1.4. TIRIAMASIS IR NAGRINĖJAMASIS LAIKOTARPIAI
(18)
Atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2010 m. spalio 1 d. - 2011 m. rugsėjo 30 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2008 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS
(19)
Pranešime apie inicijavimą nagrinėjamas produktas buvo tam tikri organinėmis medžiagomis dengti plieno produktai (toliau - OMDP), t. y. plokšti valcavimo produktai iš legiruotojo ir iš nelegiruotojo plieno (neįskaitant nerūdijančio plieno), dažyti, lakuoti arba apvilkti plastikais bent iš vienos pusės, išskyrus vadinamąsias statybai skirtas sluoksniuotąsias plokštes, sudarytas iš dviejų išorinio metalo lakštų su stabilizuojančiu izoliacinės medžiagos sluoksniu tarp jų, ir išskyrus produktus, padengtus galutiniu cinko dulkių dangos (cinko dažai, kurių sudėtyje esantis cinkas sudaro ne mažiau 70 proc. masės) sluoksniu.
2.2. PRAŠYMAI IŠBRAUKTI PRODUKTUS
(20)
Kinijos geležies ir plieno asociacija (toliau - CISA), du importuotojai ir du naudotojai pasiūlė išbraukti penkių rūšių produktus. Šie prašymai gauti ir nagrinėti taip:
2.2.1. CHROMU ARBA ALAVU DENGTI OMDP
(21)
OMDP naudotojas pateikė prašymą iš produkto apibrėžtosios srities išbraukti OMDP, kurių pagrindas yra dengtas chromu arba alavu. Atlikus tyrimą nustatyta, kad dėl metalinės chromo arba alavo dangos šios rūšies produktas fiziškai ir techniškai skiriasi nuo nagrinėjamo OMDP. Be to, OMDP, kurių pagrindas yra dengtas chromu arba alavu, iš esmės naudojami tik maisto produktų pakavimo ir kabelių pramonės šakose. Pagaliau Sąjungos pramonė paaiškino nenorėjusi, kad šios rūšies produktas būtų nagrinėjamas tyrime. Atsižvelgiant į nurodytas priežastis, į produkto apibrėžtąją sritį OMDP, kurių pagrindas yra dengtas chromu arba alavu, neįtraukiami.
2.2.2. KARŠTAI VALCUOTOS PLOKŠTĖS SU APSAUGINIU GRUNTU (ORGANINIU ARBA NEORGANINIU)
(22)
Prašymas atmestas, nes šie produktai nepriskiriami šiame tyrime nagrinėtiniems KN kodams. Dažoma arba dengiama tik norint apsaugoti nuo rūdžių, todėl tokie produktai priskiriami KN pozicijai 7208, o ne KN pozicijai 7210. Karštai valcuotos plokštės su apsauginiu gruntu (organiniu arba neorganiniu) nepriskiriamos produkto apibrėžtajai sričiai, dėl to negali būti iš jos išbraukiamos.
2.2.3. OMDP, KURIŲ PAGRINDO STORIS 0,6-2,0 MM
(23)
CISA ir du importuotojai prašė išbraukti OMDP, kurių pagrindo storis yra 0,6-2,0 mm ir kurie sudaro 5-10 proc. importo iš Kinijos apimties, teigdami, kad tiesiogiai konkuruoja tik Kinijos eksportuojami ir Sąjungos pramonės gaminami OMDP, kurių pagrindo storis yra 0,25-0,6 mm.
(24)
Šis prašymas atmestas, nes tiek Kinijos eksportuotojai, tiek Sąjungos pramonė gamina ir parduoda OMDP, kurių pagrindo storis yra 0,6-2,0 mm, todėl akivaizdu, kad šie produktai konkuruoja. Nepateikta įrodymų, kad OMDP, kurių pagrindo storis didesnis nei 0,6 mm, nekonkuruoja su OMDP, kurių pagrindo storis mažesnis nei 0,6 mm, ir kad dėl to tai yra kitos rūšies produktas. OMDP, kurių pagrindo storis mažesnis nei 0,6 mm ir didesnis nei 0,6 mm, pagrindinės fizinės ir techninės savybės ir galutinė panaudojimo paskirtis yra tokios pačios, dėl to jie yra tas pats produktas.
2.2.4. OMDP, KURIŲ PAGRINDAS APVILKTAS ALIUMINIO-CINKO LYDINIAIS
(25)
Du importuotojai teigė, kad tik keturi Sąjungos gamintojai turi licenciją gaminti šios rūšies produktą ir kad iš tikrųjų jį gamina tik viena bendrovė. Jie taip pat tvirtino, kad šio produkto savybės skiriasi nuo cinku dengtų OMDP savybių.
(26)
Šis prašymas buvo atmestas, nes šių dviejų rūšių produktus galima pakeisti, jų naudojimo paskirtys iš dalies sutampa, o per tiriamąjį laikotarpį šios rūšies produktą gamino bent du bendradarbiaujantys Sąjungos gamintojai. Reikėtų pažymėti, kad per tiriamąjį laikotarpį šios rūšies produktą į Sąjungą eksportavo tik vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis Kinijos gamintojas.
2.2.5. OMDP, KURIŲ PAGRINDAS APVILKTAS CINKO LYDINIAIS
(27)
Šis prašymas atmestas, nes, priešingai nei teigė vienas naudotojas, keli Sąjungos gamintojai gamina ir parduoda didelį šio produkto kiekį, o jo pagrindinės fizinės ir techninės savybės ir galutinė naudojimo paskirtis yra tokios pačios kaip kitų rūšių OMDP produktų.
2.3. PRAŠYMAI PRISKIRTI PRODUKTUS
(28)
Viena asociacija paprašė produkto apibrėžtajai sričiai priskirti chromu arba alavu dengtus OMDP, kurių klasifikaciniai TARIC kodai yra 7210122010 ir 7210500010. Šis prašymas buvo atmestas, nes šie kodai nebuvo nurodyti pirminiame skunde, o produktų, kuriems taikomi šie kodai, fizinės ir techninės savybės skiriasi nuo skunde nurodytų produktų savybių.
2.4. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS
(29)
Atsižvelgiant į tai, kad, kaip nurodyta 21 konstatuojamojoje dalyje, pritarta išbraukti chromu arba alavu dengtus OMDP, nagrinėjamasis produktas iš dalies pakeičiamas.
(30)
Todėl nagrinėjamasis produktas - tam tikri Kinijos Liaudies Respublikos kilmės organinėmis medžiagomis dengti plieno produktai (toliau - OMDP), t. y. plokšti valcavimo produktai iš legiruotojo ir iš nelegiruotojo plieno (neįskaitant nerūdijančio plieno), dažyti, lakuoti arba apvilkti plastikais bent iš vienos pusės, išskyrus vadinamąsias statybai skirtas sluoksniuotąsias plokštes, sudarytas iš dviejų išorinių metalo lakštų su stabilizuojančiu izoliacinės medžiagos sluoksniu tarp jų, ir išskyrus produktus, padengtus galutiniu cinko dulkių dangos (cinko dažai, kurių sudėtyje esantis cinkas sudaro ne mažiau 70 proc. masės) sluoksniu, ir tuos produktus, kurių pagrindas dengtas chromu arba alavu, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (toliau - nagrinėjamasis produktas).
2.5. PANAŠUS PRODUKTAS
(31)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonės gamintų ir Sąjungoje parduotų OMDP, KLR vidaus rinkoje gamintų ir parduotų OMDP ir į Sąjungą iš KLR importuotų OMDP pagrindinės fizinės ir cheminės savybės ir pagrindinė galutinė naudojimo paskirtis yra tokios pačios. Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c punkte.
3. SUBSIDIJAVIMAS
3.1. PIRMINĖS PASTABOS
(32)
KLR Vyriausybė ir atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai pateikė klausimyno atsakymus ir sutiko, kad būtų atliktas jų pateiktų atsakymų patikrinimas vietoje.
(33)
Išnagrinėjusi KLR Vyriausybės klausimyno atsakymus Komisija nusiuntė raštą dėl informacijos neišsamumo ir du raštus prieš patikrinimą vietoje. Komisija KLR Vyriausybei suteikė pakankamai laiko, jei to būtų pagrįstai prašoma, pastaboms parengti ir pateikti. Iš tiesų KLR Vyriausybei skyrus net 20 dienų pratęsimą klausimyno atsakymams pateikti ji turėjo iš viso 57 dienas klausimyno atsakymams pateikti ir 25 dienas atsakymui į raštą dėl informacijos neišsamumo pateikti.
(34)
Pateikdama klausimyno atsakymus, atsakymą į raštus dėl informacijos neišsamumo ir kitas pastabas, KLR Vyriausybė tik pateikė informacijos apie atrinktų eksportuojančių gamintojų naudotas schemas ir tvirtino, kad jos neturėtų būti prašoma pateikti atsakymų į klausimus, susijusius su tariamomis taikomomis subsidijavimo schemomis ir neatrinktais gamintojais arba apie save nepranešusiais gamintojais.
(35)
Komisija su tokiu požiūriu nesutiko ir KLR Vyriausybei paaiškino, kad Komisija KLR Vyriausybei siųstu klausimynu siekia gauti informacijos apie organinėmis medžiagomis dengtus plieno produktus gaminančių pramonės įmonių subsidijavimą Kinijoje ir nustatyti, kiek yra subsidijuojamas į Sąjungą importuojamas nagrinėjamasis produktas. Komisija KLR Vyriausybei pranešė, kad išsamesnės informacijos apie subsidijavimo mastą reikia norint išsiaiškinti apie eksportuotojų, kurie tariamai naudojosi tam tikromis subsidijavimo schemomis, kurių nenaudojo atrinktos arba bendradarbiaujančios bendrovės, nebendradarbiavimo lygį ir apie galimus bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų prašymus dėl individualaus nagrinėjimo. Tačiau KLR Vyriausybė nepakeitė požiūrio ir nepateikė informacijos apie daugumą kitų subsidijavimo schemų, apie kurias nurodyta skunde, bet kurių nenaudojo atrinktos bendrovės.
(36)
Prieš patikrinimo vietoje vizitą KLR Vyriausybė paprašė Komisijos pateikti papildomos informacijos raštu, visų pirma, visų klausimų, kuriuos ketinama užduoti per tikrinimą, sąrašą ir vyriausybės departamentų, kurių dalyvavimo tikimasi per vizitą vietoje, sąrašą. Teigta, kad tokios informacijos negavusi KLR Vyriausybė „nežinotų, ką ji turėtų parengti ar ko ji turėtų tikėtis per patikrinimą“, ir kad rašte prieš patikrinimą vietoje„tikrai nėra jokių nuorodų, ką Komisija iš tiesų ketina tikrinti …“.
(37)
Komisija negalėjo patenkinti KLR Vyriausybės prašymo. Dėl to pažymima, kad Komisija įvykdė visas susijusias pagrindinio reglamento 26 straipsnio sąlygas. KLR Vyriausybei buvo nusiųstas išsamus raštas prieš patikrinimą vietoje, kuriame patvirtinta darbotvarkė (dienos ir per kiekvieną tikrinimo dieną aptartinos schemų grupės) ir paprašyta, kad dalyvautų už atitinkamas schemas atsakingos valdžios institucijos ir su KLR Vyriausybės pastabų rengimu susiję pareigūnai. Be to, prieš patikrinimo vietoje vizitą Komisija paaiškino, kad tik KLR Vyriausybė gali nurodyti, kurios valdžios institucijos yra atsakingos už tiriamąsias schemas, ir kurie pareigūnai labiausiai tinka dalyvauti tikrinime ir atsakyti į klausimus. Dėl konkrečių klausimų sąrašo Komisija paaiškino, kad tokio sąrašo neprivalu pateikti pagal ES teisės aktus (ir PPO reikalavimus) ir kad šio tyrimo tikslas - patikrinti KLR Vyriausybės klausimyno atsakymus ir susijusias papildomas pastabas, todėl per tikrinimą bus laikomasi minėtų dokumentų struktūros. Komisija taip pat sieks gauti papildomos atliekamam tyrimui būtinos informacijos ir ją išsiaiškinti, tačiau konkretūs klausimai tokiu atveju priklausytų nuo KLR Vyriausybės atsakymų atliekant pirminį jos atsakymų tikrinimą. Be to, KLR Vyriausybei prieš patikrinimo vietoje vizitą aiškiai pranešta, kad atsisakius pateikti būtiną informaciją ar padėti tyrimą atliekančiai institucijai tikrinti informaciją ir duomenis, kurie laikomi būtinais tyrimui atlikti, galima labai pakenkti tyrimui. KLR Vyriausybei taip pat priminta apie pagrindinio reglamento 28 straipsnio nuostatų taikymo pasekmes.
(38)
Per patikrinimo vietoje vizitą Kinijos prekybos ministerijoje Pekine Komisija pagal pagrindinio reglamento 11 ir 26 straipsnių nuostatas stengėsi patikrinti informaciją, pateiktą remiantis patvirtinamaisiais dokumentais, kurie naudoti KLR Vyriausybės atsakymams rengti. Tai darydama Komisija padarė preliminarią išvadą, kad neturėdama pakankamai informacijos ir patvirtinamųjų dokumentų ji negalėjo tinkamai patikrinti klausimyno atsakymų. Be to, kai kurios informacijos iš viso nepateikta, nors būtent tos informacijos prašyta, o į kai kuriuos klausimus paprasčiausiai neatsakyta. Todėl KLR Vyriausybei pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis.
(39)
KLR Vyriausybė taip pat nurodė, kad Komisija KLR Vyriausybę nepagrįstai apsunkino ir kad klausimyne bei vėliau pateiktame rašte dėl informacijos neišsamumo prašė nesusijusios ir nereikalingos informacijos.
(40)
Dėl prašomos informacijos Komisija pažymi, kad ji prašė pateikti tik informacijos apie skunde nurodytus įtarimus, kuri laikoma būtina tinkamoms išvadoms padaryti, be to, per tyrimą nuosekliai prašė pateikti tuos pačius duomenis bei informaciją ir pageidavo, kad KLR Vyriausybė paaiškintų pateiktą informaciją ir kaip ji susijusi su tiriamosiomis schemomis. Kitaip tariant, Komisija tik prašė pateikti informacijos, kuri buvo reikalinga nagrinėjamojo produkto subsidijavimui taikant kitas skunde nurodytas subsidijavimo schemas ir jo lygiui nustatyti. Turint tokios informacijos būtų galima tinkamai nustatyti pagal kitas tyrime nagrinėjamas nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams tinkamas subsidijavimo schemas suteiktų subsidijų sumą. Kadangi nei KLR atstovai, nei nebendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai nepateikė informacijos, kurios reikia norint nustatyti, ar nebendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai galėjo naudotis kitomis subsidijavimo schemomis, Komisija, remdamasi geriausiais turimais faktais, priėjo prie išvados, kad kiti nebendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai iš tikrųjų galėjo naudotis kitomis subsidijavimo schemomis, ir, remdamasi geriausiais turimais faktais, apskaičiavo pasinaudojus tokiomis schemomis gautos naudos sumą.
3.2. INDIVIDUALUS NAGRINĖJIMAS
(41)
Individualaus nagrinėjimo prašymus pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 3 dalį pateikė du bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai - Union Steel China (Union Steel) ir Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Nė vienai šių bendrovių nebuvo galima taikyti individualaus nagrinėjimo, nes dėl didelio tariamų subsidijavimo schemų skaičiaus ir dėl to, kad antisubsidijų tyrimai ilgai trunka, būtų pernelyg apsunkintas tyrimas ir būtų trukdoma jį laiku baigti.
(42)
Tačiau bendrovė Union Steel jau individualiai nagrinėta atliekant gretutinį antidempingo tyrimą ir jai apskaičiuotas individualus žalos skirtumas.
(43)
Kaip paaiškinta 34 konstatuojamojoje dalyje, KLR Vyriausybė pateikė tik atsakymus dėl atrinktų eksportuojančių gamintojų naudojamų schemų, todėl buvo praktiškai neįmanoma išnagrinėti kai kurių galimai Union Steel naudotų subsidijavimo schemų. Taigi, pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį remiantis turimais faktais šiai bendrovei nustatyta kitoms bendradarbiaujančioms bendrovėms taikoma vidutinė subsidijų norma.
3.3. KONKREČIAI TAIKOMOS SCHEMOS
(44)
Remdamasi skunde pateikta informacija Komisija rinko informaciją, susijusią su toliau nurodytomis schemomis, kurias taikydama Vyriausybės valdžios institucija, kaip įtariama, teikė subsidijas:
I)
Vyriausybės tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos už mažesnį nei tinkamas atlygį (toliau - LTAR)
-
Žaliavų tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį: karštai valcuotas ir šaltai valcuotas plienas
-
Žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
-
Programos vandeniui tiekti už mažesnį nei tinkamas atlygį
-
Programa elektros energijai tiekti už mažesnį nei tinkamas atlygį
-
Programa elektros energijai ir vandeniui tiekti už mažesnį nei tinkamas atlygį Jiangsu provincijoje
-
Įvairių žaliavų tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
II)
Lengvatinės paskolos ir palūkanų normos OMDP pramonei
III)
Su akcijomis susijusios programos
-
Skolos pavertimas akcijomis
-
Lėšos akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimas)
-
Nesumokėti dividendai
IV)
Pajamų ir kiti tiesioginiai mokesčiai
-
Mokslinių tyrimų ir plėtros išlaidų atskaitymo mokesčių politika
-
Mokesčių lengvatos centro ir vakarų regionams
-
Pajamų mokesčio kreditas šalies viduje pagamintai gamybos įrangai įsigyti
-
Pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonėmis skatinamoms tapti bendrovėms taikoma lengvatinių mokesčių politika
-
Pajamų mokesčio lengvatos įmonėms, užsiimančioms visapusišku išteklių panaudojimu (specialiosios žaliavos)
-
Mokesčio kreditas specialiai įrangai įsigyti
-
Lengvatinė pajamų mokesčio politika įmonėms šiaurės rytų regione
-
Atleidimas nuo investicijų į šalies vidaus technologijų renovaciją pajamų mokesčio
-
Įvairių vietos mokesčių nuolaidos (Shandong provincija, Chongqing miestas, Guangxi regionas Zhuang, mokestinės privilegijos centro ir vakarų regionams plėtoti)
-
Atleidimas nuo dividendų tarp kvalifikuotų įmonių rezidenčių
-
Produktyvios užsienio investicijų įmonės dvejus metus atleidžiamos nuo mokesčių, vėlesnius trejus metus mokesčiai sumažinami perpus
-
Atleidimas nuo vietos pajamų mokesčio ir jo sumažinimo programos produktyvioms užsienio investicijų įmonėms
-
Pajamų mokesčio kreditas užsienio investicijų įmonėms (toliau - UIĮ), kurios įsigyja vidaus rinkoje pagamintą įrangą
-
Pajamų mokesčio subsidijos UIĮ pagal geografinę vietovę
V)
Netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programos
-
UIĮ ir tam tikrų vietos įmonių, kurios naudoja importuotą įrangą skatinamose pramonės šakose, atleidimas nuo importo tarifo ir PVM
-
PVM grąžinimas užsienio investicijų įmonėms, įsigyjančioms vidaus rinkoje pagamintą įrangą
-
Ilgalaikio turto PVM atskaita centro regione
-
Kitos Ma'anshan mokestinės privilegijos
VI)
Dotacijų programos
-
Kinijos aukščiausio lygio pasaulinio prekės ženklo programa
-
Garsių prekių ženklų programa
-
Valstybės svarbiausių technologijų projektų fondas
-
Programos teisėtiems antidempingo mokesčiams sumažinti
VII)
Vyriausybės prekių įsigijimas už didesnį nei tinkamas atlygį
VIII)
Kitos regioninės programos
-
Subsidijos Tianjin Binhai naujajame regione ir Tianjin ekonominės ir technologinės plėtros regione
-
Su šiaurės rytų regionu susijusios programos
-
Dotacijos pagal Jiangsu provincijos mokslo ir technologijų programą
-
Dotacijos pagal Hebei provincijos mokslo ir technologijų programą
IX)
Skunde nurodytos ad hoc subsidijos
3.3.1. VYRIAUSYBĖS TIEKIAMOS PREKĖS IR TEIKIAMOS PASLAUGOS UŽ MAŽESNĮ NEI TINKAMAS ATLYGĮ (TOLIAU - LTAR)
3.3.1.1. Karštai valcuoto ir šaltai valcuoto plieno tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(45)
Skunde pateiktas įtarimas, kad KLR Vyriausybė kontroliuoja tam tikras gamintojų grandies pramonės šakas ir produktus, kad OMDP gamintojams teiktų žaliavas palankiomis kainomis. Tokiu būdu OMDP gamintojai gauna kompensuotinas subsidijas per valstybės įmones įsigydami vyriausybės užsakymu pagamintą karštai valcuotą ir šaltai valcuotą plieną mažesne nei rinkos kaina ir tokiu būdu už mažesnį nei tinkamas atlygį valstybės įmonėms.
(46)
Komisija KLR Vyriausybės prašė pateikti išsamios informacijos apie karštai valcuotą ir šaltai valcuotą plieną eksportuojantiems Kinijos OMDP gamintojams tiekiančias valstybės įmones, kad galėtų patikrinti skunde pateiktus įtarimus ir nustatyti, ar valstybės įmonės yra valstybinės institucijos. Visų pirma, Komisija prie KLR Vyriausybei skirto klausimyno parengė valstybės įmonėms skirtą B priedėlį ir paragino KLR Vyriausybę pateikti jame prašomą informaciją. Rašte dėl informacijos neišsamumo Komisija dar kartą paprašė KLR Vyriausybės pateikti B priedėlyje prašomą informaciją ir paragino KLR Vyriausybę atsakymus derinti su susijusiomis valstybės įmonėmis.
(47)
Tačiau KLR Vyriausybė neatsakė nė į vieną B priedėlio klausimą, be to, nepateikė pagrindiniame klausimyne prašytos susijusios informacijos (pvz., dėl Kinijos Vyriausybės valstybės įmonių plieno sektoriuje nuosavybės teisių ir kontrolės ir jos dalyvavimo Kinijos plieno pramonės reorganizavime). Vietoje prašomos informacijos KLR Vyriausybė klausimyno atsakymuose nurodė, kad skundo pateikėjai neįrodė, jog karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojai yra valstybinės institucijos.
(48)
Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, Komisija turėjo remtis kita geriausia turima informacija. Komisija KLR Vyriausybei pranešė apie tokius veiksmus. Vertindama, ar eksportuojantiems Kinijos OMDP gamintojams karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną tiekiančios valstybės įmonės yra valstybinės institucijos, Komisija nagrinėjo ribotą KLR Vyriausybės pateiktą informaciją, skunde pateiktą informaciją, viešą panašių tyrimų, kuriuos atliko kitos tyrimus atliekančios valdžios institucijos, faktinę informaciją, ir kitą viešą informaciją, o išvadas pagrindė visa byloje surinkta medžiaga.
a) OMDP gamintojams karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną tiekiančios valstybės įmonės yra valstybinės institucijos
(49)
Skundo pateikėjo teigimu valstybės įmonės Kinijoje yra valstybinės institucijos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio b punkte, kurios tiekia prekes (karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną) OMDP gamintojams mažesne nei rinkos kaina ir taip jiems suteikia naudos.
(50)
PPO apeliacinė taryba pranešime „Jungtinės Valstijos - galutiniai tam tikrų produktų iš Kinijos antidempingo ir kompensaciniai muitai (5)“ (Apeliacinės tarybos pranešimas) valstybinę instituciją apibrėžė kaip subjektą, kuriam „priklauso vyriausybės institucija, veikia su tokia institucija arba jai priklauso“ (6). Be to, Apeliacinės tarybos manymu, valstybinėms institucijoms taip pat būdinga „vykdyti vyriausybės funkcijas“ (7), kurios „paprastai pagal teisinę susijusios valstybės narės sistemą laikomos vyriausybės veiklos dalimi“ (8).
(51)
Atsižvelgiant į PPO apeliacinės tarybos išvadas analizuotini du klausimai, t. y. a) ar susijusios valstybės įmonės vykdo funkcijas, kurios paprastai laikomos vyriausybės veiklos dalimi Kinijoje, ir b) jei taip, ar taip darydamos jos veikia kaip vyriausybės valdžios institucija.
(52)
KLR Vyriausybės atveju gausu įrodymų, kad vyriausybė yra labai susijusi su ekonomikos valdymu. Kinijos Liaudies Respublikos Konstitucija užtikrina Kinijos Vyriausybės pagrindinį vaidmenį ekonomikoje. Konstitucijos 7 straipsnyje teigiama: „Planinė ekonomika yra socialistinės ekonomikos sektorius, kuris priklauso visai liaudžiai; jis yra nacionalinės ekonomikos varančioji jėga. Valstybė užtikrina planinės ekonomikos konsolidavimą ir augimą“. Be to, Konstitucijos 15 straipsnyje teigiama: „Valstybė ekonomikos planavimą vykdo remdamasi socialistine viešąja nuosavybe“. Be to, Kinijos komunistų partijos Konstitucijoje viešajai nuosavybei skiriamas pagrindinis vaidmuo, pvz., Kinijos komunistų partijos Konstitucijos preambulėje sakoma: „partija turi puoselėti ir gerinti pagrindinę ekonomikos sistemą, kurioje viešoji nuosavybė turi būti pati svarbiausia…“. Be to, įvairiuose Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos (toliau - NPRK) skelbiamuose penkmečio planuose, kuriuos priima Kinijos aukščiausia teisinė valdžios institucija Valstybės taryba, nurodomas labai aktyvus Kinijos Vyriausybės vaidmuo ekonomikoje.
(53)
Dėl plieno sektoriaus, iš byloje surinktos informacijos matyti, kad karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną gaminančios valstybės įmonės Kinijoje dažnai vykdo, inter alia, geležies ir plieno pramonės sektorių planuose apibrėžtas vyriausybės funkcijas. Šie planai patvirtina, kad KLR Vyriausybė pasirinko aktyvų dalyvavimą Kinijos plieno pramonės valdyme ir vystyme, todėl valstybės institucijų tokių planų įgyvendinimą galima priskirti prie vyriausybės veiklos. Planuose nustatyti tikslai visiems geležies ir plieno pramonės veiklos vykdytojams, be to, jų laikantis visas sektorius turi pasiekti konkrečių rezultatų. Iš tiesų, KLR Vyriausybė geležies ir valstybės plieno įmonėmis naudojasi kaip valstybine priemone planuose nustatytiems tikslams pasiekti.
(54)
NPRK nurodyme Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės plėtros politika“, inter alia, nustatoma geležies ir plieno lydymo įmonių skaičiaus mažinimo politika, nustatomi našumo tikslai vidaus rinkos įmonių dešimtuke esančioms plieno įmonių grupėms (3 straipsnis), dėl gamybos pajėgumų neleidžiama kurti naujų su geležimi ir plienu susijusių įmonių (10 straipsnis), nustatomos įrenginių patekimo į geležies ir plieno pramonę sąlygos ir techniniai bei ekonominiai rodikliai, kurių plieno ir geležies įmonės turėtų laikytis (12 straipsnis), pateikiamos plieno įmonių organizacinės struktūros pokyčių taisyklės (20 straipsnis), reglamentuojamos investicijos (22 ir 23 straipsniai), nustatomos finansinių fondų panaudojimo sąlygos (25 ir 26 straipsniai) ir valstybei suteikiama teisė įsikišti įsigyjant žaliavas (30 straipsnis).
(55)
Dvyliktajame plieno pramonės plėtros penkmečio plane apibendrinami pasiekti ankstesniame plane iškelti tikslai, aprašoma plėtros strategija ir visai plieno pramonei nustatomi tikslai. Kaip ir Nurodyme Nr. 35, šiame plane nustatomi labai konkretūs tikslai pramonės grupių lygmeniu (III.(III).6 skirsnis), skatinama vykdyti vienus projektus ir nevykdyti kitų (IV(IV)skirsnis), geležies ir plieno pramonei skirtingose provincijose sudaromos geresnės sąlygos (IV(V)skirsnis), numatoma parama didelėms plieno įmonėms ir pagrindinis vaidmuo suteikiamas didžiausiems Kinijos valstybės plieno gamintojams Bao Steel, Anshan Iron and Steel, Wuhan Iron and Steel ir pan (9). Be to, plane numatyta stiprinti esamos plieno įmonių gamybinės veiklos reglamentavimą ir valdymą (V(IV)skirsnis).
(56)
Pagal Kinijos Liaudies Respublikos įstatymą dėl valstybei priklausančio įmonių turto valstybės įmonės (arba valstybės investicijų įmonės, kaip nurodyta šiame įstatyme) taip pat įpareigojamos laikytis nacionalinės pramonės politikos (10). Panašiai pagal Preliminarias centrinių įmonių investicijų priežiūros ir administravimo priemones valstybės įmonės (valstybės investicijų įmonės) įpareigojamos laikytis valstybės plėtros planų ir pramonės politikos (11). Pagal Centrinių įmonių plėtros strategijų ir planų administravimo priemones visos valstybės investicijų įmonės parengia plėtros ir strategijos planą, kurį turi patikrinti ir patvirtinti Valstybės tarybos valstybei priklausančio turto priežiūros ir administravimo komisija (toliau - SASAC). Tikrindama planą ir prieš jį patvirtindama SASAC turi nuspręsti, inter alia, ar šis planas atitinka nacionalinę plėtros planavimo ir pramonės politiką ir ar jis atitinka planinės ekonomikos plano ir struktūros strateginius pakeitimus (12).
(57)
Iš konkrečių planuose aprašytų priemonių įgyvendinimo pavyzdžių, pvz., bendrovės Capital Steel Corporation perkėlimas (13) ar daugybė plieno įmonių susijungimų (14), matyti, kad planai nėra vien kaip gairės naudojami nurodomojo pobūdžio dokumentai, bet jų laikydamosi vyriausybės (atstovaujamos NPRK ir Valstybės tarybos) reguliuojamos valstybės plieno įmonės įgyvendina konkrečius veiksmus.
(58)
Įmonės, kurioms taikomi planai, turi laikytis visų pirmiau esančiose konstatuojamosiose dalyse aprašytų planų ir vykdyti konkrečius veiksmus. Daroma išvada, kad tokiu tiesioginiu vyriausybės kišimusi į plieno įmonių prekybinę elgseną valstybės plieno įmonės yra vyriausybės priemonė vyriausybės funkcijoms, dėl kurių galiausiai pasiekiami planuose numatyti tikslai, vykdyti.
(59)
Nustačius, kad valstybės įmonės vykdo vyriausybės funkcijas, lieka klausimas, ar jos veikia kaip vyriausybės valdžios institucija. Šiuo atveju pagrindinis klausimas - ar jas reikšmingai kontroliuoja vyriausybė (15). Šiuo atveju, atsižvelgiant į visus susijusius įrodymus, derėtų nustatyti, kad valstybės įmonės veikia kaip vyriausybės priemonė ir veiksmingai įgyvendina pirmiau aprašytuose planuose nustatytą politiką.
(60)
Iš toliau apibrėžtos vyriausybės kontrolės matyti, kad valstybės įmonėms priklauso vyriausybės institucija, jos veikia su tokia institucija arba jai priklauso. Kontrolę galima, inter alia, vykdyti per vyriausybės nuosavybę, administracinį reglamentavimą ir SASAC įsikišimą, direktorių valdybą, vyriausybės planus.
(61)
Kaip jau minėta skirsnyje apie nebendradarbiavimą (46-48 konstatuojamosios dalys), KLR Vyriausybė nepateikė prašytos informacijos apie Kinijos karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojų nuosavybės struktūrą. Atsakydama į klausimyną KLR Vyriausybė pateikė 54 bendrovių, kurių didžiausia akcininkė yra KLR Vyriausybė, sąrašą, tačiau per tikrinamąjį vizitą ji teigė, kad sąrašas neteisingas, jame taip pat yra ir privačių bendrovių. KLR Vyriausybė sąrašo nepataisė, be to, nepatikslino, kurios bendrovės yra privačios, o kurios priklauso KLR Vyriausybei. Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, Komisija turėjo atsižvelgti į kitus byloje surinktus įrodymus ir viešą informaciją.
(62)
Skundo pateikėjas pateikė įrodymų, kad didieji karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojai priklauso valstybei ir skundo 10 priede pateikė apie tai išsamios informacijos (16). Be to, kita vieša informacija (17) patvirtinama, kad KLR Vyriausybė turi daugelio karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojų nuosavybės teisių.
(63)
Atsižvelgiant į visą byloje surinktą informaciją daroma pagrįsta išvada, kad KLR Vyriausybė turi labai didelę dalį daugelio Kinijos karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojų nuosavybės teisių.
(64)
SASAC vykdo valstybės pareigas kaip investuotoja ir valdo jos priežiūrai priskirtą valstybės turtą. Pažymima, kad nors KLR Vyriausybė klausimyno atsakymuose ir vėliau pateiktose pastabose teigė, kad SASAC nedalyvauja valstybės įmonių verslo veikloje, ir pagrindė šį tvirtinimą nuoroda į Valstybei priklausančio įmonių turto priežiūros ir administravimo laikinųjų priemonių 7 straipsnį (18), iš to paties įstatymo kitų straipsnių ir kitų byloje surinktų įrodymų (19) galima daryti kitokią išvadą.
(65)
Iš tiesų, iš KLR Vyriausybės antisubsidijų klausimyno atsakymų matyti, kad Valstybės tarybos įgaliota SASAC skiria ir atšaukia priežiūrai pavaldžių įmonių vadovus ir pagal teisines procedūras vertina jų veiklą. Ši komisija taip pat atsakinga už priežiūrai pavaldžių įmonių skatinimą laikytis pagrindinių principų ir vykdyti politiką ir už esminį valstybei priklausančio įmonių turto valdymą, be to, vadovauja vietos valstybės turto valdymo darbui ir jį prižiūri pagal įstatymus.
(66)
SASAC taip pat atsakinga už atlyginimą valstybės įmonių vadovams ir jų vertinimą; be to, ji skiria valstybės įmonių vadovams apdovanojimus ir nuobaudas ir dėl jų sprendžia (20). Iš tiesų, iš visų įrodymų matyti, kad valstybės įmonių vadovų karjera priklauso nuo SASAC. Atsižvelgiant į šias aplinkybes akivaizdu, kad SASAC suteiktos vyriausybės galios.
(67)
Iš valstybės įmonių valdybų sudėties taip pat matyti, kad KLR Vyriausybė labai kontroliuoja valstybės įmones. Byloje surinkti įrodymai (21) rodo, kad daugelis direktorių valdybų ir priežiūros valdybų narių vykdo arba vykdė vyriausybės ir (arba) partijos funkcijas ir kad jų išrinkimui didelio poveikio turi vyriausybės valdžios institucijos, kai pantai SASAC arba Kinijos komunistų partija (toliau - KKP).
(68)
Su plieno pramone susijusi KLR Vyriausybės politika, interesai ir tikslai nustatyti įvairiuose vyriausybės planuose centriniu ir žemesniu lygmeniu. Valstybės įmonės skatinamos šios politikos laikytis (nesilaikančioms bendrovėms net skiriamos sankcijos), o iš naujausių kai kurių didžiųjų Kinijos valstybės įmonių veiksmų akivaizdžiai matyti, kad šios politikos laikomasi ir valstybės plieno įmonės siekia planuose nustatytų tikslų.
(69)
Pagal Dvyliktąjį plieno pramonės plėtros penkmečio planą tik toms „įmonėms, kurios laikosi šalies geležies ir plieno pramonės politikos ir geležies ir plieno pramonės gamybos ir veiklos standartų ir sąlygų, tenka pagrindinis vaidmuo vykdant susijungimus ir reorganizaciją.“ (22)
(70)
Ne viename provincijos vietos lygmens plane taip pat minimos konkrečios valstybės įmonės ir joms nustatomi tikslai bei uždaviniai. Skundo pateikėjas pateikė šių planų ištraukų (23). Klausimyne ir rašte dėl informacijos neišsamumo KLR Vyriausybės prašyta pateikti visus šiuos planus, kad būtų galima juos patikrinti ir išsiaiškinti, tačiau KLR Vyriausybė nutarė jų nepateikti. Tačiau pažymima, kad KLR Vyriausybė per tyrimą neprieštaravo dėl šių citatų tikslumo. Be to, provincijų ir vietos planuose paminėtos bendrovės pripažįsta, kad jos bendradarbiauja su valdžios institucijomis, ir savo veiksmus dabartyje arba praeityje apibūdina pagal tuos planus (24).
(71)
KLR Vyriausybė teigia, kad kai kurie minėti planai yra tik nurodomojo pobūdžio, neįpareigojantys ir taikytini tik kaip gairės, tačiau byloje surinktais kitais įrodymais šio teiginio patvirtinti negalima. Priešingai, pagal daugelį įstatymų ir reglamentų, kurie tikrai yra teisiškai įpareigojantys (25), valstybės plėtros planai ir pramonės politika valstybės įmonėms yra privalomi.
(72)
KLR Vyriausybė geležies ir plieno pramonei tikslus ir uždavinius nustato penkmečio planuose ir kituose susijusiuose oficialiuose dokumentuose, o šių tikslų siekiama pasinaudojant tuose dokumentuose aprašytomis funkcijomis ir veiksmais. Kadangi minėtus planus ir dokumentus rengia Kinijos Vyriausybės departamentai, kaip antai Nacionalinė taryba ar NPRK, juose nurodytos funkcijos ir veiksmai turėtų būti laikomi vyriausybiniais. Kadangi, kaip aprašyta pirmiau, valstybės plieno įmonės įpareigotos laikytis planų ir politikos, jos veikia kaip vyriausybės priemonė ir, kadangi vyriausybė jas iš principo kontroliuoja, jos iš tiesų yra vyriausybės galias vykdanti valdžios institucija.
(73)
Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, šių subjektų, kurie laikomi valstybinėmis institucijomis, aprėptis nebuvo visapusiškai apibrėžta. Bet kuriuo atveju valstybės įmonė, kurios didelė ar didžiausia akcijų dalis priklauso vyriausybei, yra valstybinė institucija. Subjektai, kurių akcijos vyriausybei nepriklauso, yra privatūs subjektai. Tai išaiškinus nėra reikalo aiškiai atskirti valstybines institucijas ir privačius subjektus, nes 85-98 konstatuojamosiose dalyse įrodyta, kad visiems privatiems subjektams plieno sektoriuje produktą tiekti paveda ir nurodo valstybė, todėl visais atvejais jie veikia taip pat, kaip valstybinės institucijos.
b) Nauda (valstybinės institucijos)
(74)
Norint įvertinti, ar pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį gaunama nauda, reikia susijusių eksportuojančių gamintojų karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno kainas palyginti su susijusiu lyginamuoju dydžiu. Apeliacinės tarybos pranešime patvirtinama, kad tais atvejais, kai tiekimo šalies rinką iškraipo vyriausybės vaidmuo, leidžiama naudoti išorės lyginamuosius dydžius. Pranešime tai pat pažymėta, kad „jei vyriausybė yra dominuojantis tiekėjas, privačių tiekėjų kainos veikiausiai bus iškreiptos, bet kiekvieną atvejį vis tiek reikia nagrinėti atskirai (26).“ Be to, Apeliacinė taryba tvirtino, kad: „… mes nenorime pasakyti, kad yra riba, kurią peržengus tai, kad vyriausybė yra dominuojantis tiekėjas rinkoje, yra pakankamas pagrindas nustatyti, kad kainos iškraipomos, tačiau akivaizdu, kad kuo didesnis vyriausybės vaidmuo rinkoje, tuo didesnė tikimybė, kad dėl to bus iškreiptos privačių tiekėjų kainos (27).“ Apeliacinė taryba taip pat nurodė, kad: „kai vyriausybė yra reikšmingas tiekėjas, reikia įrodymų, susijusių su kitais veiksniais nei vyriausybei tenkanti rinkos dalis, nes vien vyriausybės kaip reikšmingo tiekėjo vaidmuo negali būti privačių tiekėjų kainų iškraipymo įrodymu.“ Todėl pirmas atsakytinas klausimas - ar vyriausybei tenkanti karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamybos Kinijoje dalis yra dominuojanti, ar tik reikšminga.
(75)
Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinką - kokią karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno produkcijos dalį pagamina valstybės įmonės ir kokią - privačios bendrovės, tačiau KLR Vyriausybė šiuo klausimu jokios susijusios informacijos nepateikė (28).
(76)
Komisija šiuo klausimu naudojosi kita turima informacija (29), kuria remiantis nustatyta, kad ne mažiau kaip 63 proc. karšto valcavimo plieno Kinijoje pagamina valstybės įmonės. Svarbu pažymėti, kad ši valstybės įmonių pagaminama 63 proc. dalis nustatyta atlikus labai konservatyvią analizę ir kad tai patys mažiausi skaičiai. Kadangi daug vadinamųjų privačių tiekėjų, kuriuos nurodė eksportuotojai, veikiausiai yra prekiautojai (kurie, gali būti, produktus pirko iš valstybės įmonių), ir atsižvelgiant į tai, kad KLR Vyriausybė nebendradarbiavo (žr. 46-48 konstatuojamąsias dalis), ir į kitų tyrimus atliekančių institucijų nustatytuosius faktus (žr. 32 išnašą), galima daryti išvadą, kad tikroji valstybės įmonėms tenkanti karšto valcavimo plieno dalis rinkoje yra gerokai didesnė. Be to, dėl aktyvaus KLR Vyriausybės dalyvavimo šio sektoriaus karšto valcavimo plieno rinkoje (žr. 85-94 konstatuojamąsias dalis) privatiems veiklos vykdytojams tenka mažesnė veiksmų laisvė.
(77)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, nustatyta, kad Kinijos karšo valcavimo plieno rinkoje dominuoja valstybės įmonės. Šis valstybės įmonių dominavimas karšto valcavimo plieno rinkoje yra toks didelis, kad privatiems gamintojams nėra kito pasirinkimo, kaip priderinti savo kainas prie valstybės įmonių kainų, kaip įrodyta toliau.
(78)
Eksportuojantys Kinijos gamintojai nurodė, kad valstybės įmonės pagamina 18 proc. šalto valcavimo plieno, o tai daug mažiau, nei karšto valcavimo plieno atveju, tačiau šie duomenys nesutapo su kita informacija (žr. 79 konstatuojamąją dalį). Atsižvelgiant į tai, kad KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, kad daug tariamų privačių tiekėjų, kuriuos nurodė eksportuotojai, veikiausiai yra prekiautojai (kurie, gali būti, produktus pirko iš valstybės įmonių) ir į privačių veiklos vykdytojų prekybos veiksmų apribojimus dėl aktyvaus KLR Vyriausybės dalyvavimo šiame sektoriuje (žr. 85-94 konstatuojamąsias dalis), daroma išvada (iš dalies remiantis turimais faktais (žr. 79 konstatuojamąją dalį), kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 28 straipsnyje), kad Kinijos šalto valcavimo plieno rinkoje taip pat dominuoja valstybės įmonės.
(79)
Šią išvadą patvirtina Pasaulio plieno pajėgumų suvestinė, iš kurios matyti, kad ne 18 proc., kaip nurodė Kinijos eksportuotojai, o daugiau nei 70 proc. visų Kinijos šalto valcavimo plieno gamybos pajėgumų priklauso valstybei (30).
(80)
Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie valstybės ir privačių bendrovių Kinijos rinkoje parduoto karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno kainas. Atsakydama į klausimyną KLR Vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atlikus OMDP eksportuotojų tyrimą nustatyta, kad kainos, kurias per TL keturi eksportuojantys gamintojai ir (arba) grupės mokėjo už karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną privatiems karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojams arba prekiautojams buvo visada labai panašios į valstybės įmonių kainas (31). Taigi, iš gautų duomenų ir dominuojančios valstybės įmonių padėties šiame sektoriuje matyti, kad privačių tiekėjų kaina iš esmės atitinka valstybės įmonėms mokėtą kainą. Be to, vieno iš atrinktų eksportuojančių gamintojų pateiktoje privataus tiekėjo karšto valcavimo plieno tiekimo sutartyje net yra nurodyta sąlyga kainą susieti su valstybės įmonės tiekimo kaina.
(81)
Remiantis visa byloje surinkta informacija nustatyta, kad valstybės įmonių Kinijoje parduodamo karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno kainos yra iškraipytos dėl stipraus valstybės įmonių dominavimo Kinijos karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkoje. Privačių tiekėjų karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno kainos suderintos valstybės įmonių kainomis. Į tai atsižvelgiant daroma išvada, kad Kinijoje nėra patikimų karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkos kainų. Kadangi Kinijos karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkoje nėra vyraujančių rinkos terminų ir sąlygų, pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d punktą Komisija turėjo pasirinkti kitą lyginamąjį dydį. Kadangi visa Kinijos rinka yra iškraipyta, manoma, kad nepraktiška Kinijos sąnaudų ir kainų koreguoti jokiu pagrįstu būdu, nes paaiškėtų, kad importo kainos taip pat iškraipytos dėl valstybės įmonių dominavimo. Todėl pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d punkto ii papunktį ieškota nepriklausomo lyginamojo dydžio.
(82)
Tinkamiausias lyginamasis dydis - remiantis pasaulinėmis karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkos kainomis, kurias reguliariai skelbia įvairūs plieno srities specializuoti žurnalai, pvz., Steel Business Briefing, MEPS ir CRU, apskaičiuotas lyginamasis dydis.
(83)
Valstybės įmonių kainas lyginant su užsienio lyginamuoju dydžiu (apskaičiuotu kaip paaiškinta 103 konstatuojamojoje dalyje) nustatyta, kad šios kainos buvo gerokai mažesnės nei lyginamosios kainos, dėl to buvo naudingos eksportuojantiems Kinijos OMDP gamintojams, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje.
c) Konkrečiai taikoma subsidija
(84)
Subsidijavimo programa yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punkte, nes karšto valcavimo ir šalto valcavimo plienas gamyboje naudojamas tik nedaugelyje pramonės šakų ir įmonių Kinijoje.
d) Pavedimas ir nurodymas privatiems tiekėjams
(85)
Kitas nagrinėtinas klausimas - ar KLR Vyriausybė vis tiek paveda privatiems karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojams, kurie nėra valstybinės institucijos, arba jiems nurodo tiekti karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną OMDP gamintojams, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
(86)
Pradžioje jau nustatyta, kad KLR Vyriausybė yra parengusi karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekimo OMDP sektoriui politiką, nes šį produktą tiekia ir rinkoje dominuojančią padėtį užima vyriausybės dalimi esančios valstybinės institucijos, o tai joms leidžia siūlyti mažesnes nei rinkos kainas. Bet kuriuo atveju, nepaisant šių subjektų įvardijimu valstybiniais, remiantis tais pačiais įrodymais matyti, kad šiame sektoriuje aktyviai primetama vyriausybės politika. Lieka nustatyti, ar šios politikos laikosi privatūs tiekėjai.
(87)
Įvairiuose vyriausybės planuose ir politikos dokumentuose yra nuorodų, kad KLR Vyriausybė skatina ir remia Kinijos plieno gamintojus (tiek valstybės įmones, tiek privačius gamintojus). Kai kuriuose tokių dokumentų skirsniuose teigiama, kad vyriausybė ir privačių plieno bendrovių elgsena tiesiogiai susijusios, be to, įvairiomis progomis galima pastebėti, kad šios gairės virsta plieno bendrovių veiksmais, kaip kad ir rekomenduojama planuose.
(88)
Pvz., NPRK nurodymu Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės plėtros politika“ plieno bendrovės skatinamos veikti tam tikru būdu (32), nustatomos investicijų sąlygos ir reikalaujama, kad investicijas patvirtintų valdžios institucijos (33), daromas poveikis konkurencijai dėl išteklių (34) ir net numatomos sankcijos nurodymo nesilaikančioms bendrovėms (35). Be to, Dvyliktasis plieno pramonės plėtros penkmečio planas turi poveikio plieno bendrovių verslo sprendimams, o tai savo ruožtu gali veikti sąnaudų struktūrą ir kainas (36).
(89)
Skundo pateikėjas kaip skundo 24 priedą pateikė ištraukų iš įvairių skirtingų vyriausybės organizacijų politikos dokumentų, iš kurių matyti KLR Vyriausybės parama plieno pramonei apskritai arba konkrečiai organinėmis medžiagomis dengtus produktus gaminančioms įmonėms, rinkinį (37).
(90)
Be to, esama viešos informacijos apie tai, kad privačios bendrovės veikia laikydamosi skirtingų vyriausybės planų ir politikos dokumentų (38).
(91)
KLR Vyriausybė ėmėsi veiksmų karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno eksportui varžyti, per sudėtingą PVM grąžinimo sistemą nustatydama eksporto apribojimus. Tiksliau karšto valcavimo ir šalto valcavimo plienui nustatytas 17 proc. PVM. Už vidaus rinkoje parduodamus iš šalto valcavimo plieno (kuris pagamintas iš karšto valcavimo plieno) pagamintus OMDP grąžinama 13 proc. PVM, o jeigu bendrovė nutaria karštai valcuotą arba šaltai valcuotą plieną eksportuoti, PVM negrąžinamas. Ši sistema reiškia, kad privatūs karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojai neturi normalios prekybinės laisvės ir turi didinti karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekimą vidaus rinkoje ir taip neišvengiamai mažinti jo kainą Kinijos rinkoje. Taigi privatūs karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojai (taip pat, kaip valstybės įmonės) negali veikti laisvai ir nesilaikyti KLR Vyriausybės politikos.
(92)
Pirmiau kalbant apie naudą valstybinėms institucijoms nustatyta, kad dėl valstybės plieno įmonių dominavimo karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkoje privatūs karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojai neturi kito pasirinkimo, kaip derinti savo kainas su valstybės įmonių kainomis. Kitaip tariant, jie nenustato kainų, o veikiau jų laikosi. Tai dar vienas ženklas, kad privatūs karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojai negali veikti laisvai, nepaisydami KLR Vyriausybės ir kitų valstybinių institucijų veiksmų.
(93)
Šį faktą taip pat galima pagrįsti informacija, kurią nurodė antisubsidijų klausimyno atsakymus pateikę eksportuojantys Kinijos gamintojai ir iš kurios matyti, kad privačių karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekėjų kainos praktiškai suderintos su valstybės įmonių kainomis. Be to, vieno iš atrinktų eksportuojančių gamintojų pateiktoje privataus tiekėjo karšto valcavimo plieno tiekimo sutartyje net yra nurodyta sąlyga kainą susieti su valstybės įmonės tiekėjo kaina.
(94)
Atsižvelgiant į tai, kad nustatyta, jog valstybės įmonių kainos yra mažesnės nei rinkos kainos, akivaizdu, kad su valstybės įmonių kainomis suderintos privačių tiekėjų kainos taip pat yra mažesnės nei rinkos kainos.
e) Finansinis indėlis
(95)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunkčio antrą įtrauką laikoma, kad finansinis indėlis skiriamas, jei vyriausybė: „paveda arba nurodo privačiam subjektui atlikti vieną ar kelias i, ii ir iii punktuose nurodytų tipų funkcijas, kurios paprastai suteiktos Vyriausybei ir kurių atlikimo tvarka realiai nesiskiria nuo tvarkos, kurios paprastai laikosi Vyriausybės“. PPO apeliacinė taryba „nurodymą“ aiškina kaip situacijas, kai vyriausybė pasinaudoja savo galiomis, įskaitant tam tikrą priverstinio nurodymo lygį, prieš privatų subjektą, o „pavedimą“ - kaip situacijas, kai vyriausybė privatų subjektą įpareigoja (39). Be to, PPO JAV eksporto apribojimų grupė (40) nustatė trijų dalių patikrinimą pavedimui ir nurodymui nustatyti, pagal kurį turi būti vykdomas a) vyriausybės veiksmas, kuris b) skirtas konkrečiai šaliai ir c) kurio tikslas - konkreti užduotis ar pareiga (41).
(96)
Tuo remiantis privačių tiekėjų įtraukimas į KLR Vyriausybės politiką dėl karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekimo yra vyriausybės „pavedimas“ ir „nurodymas“ privatiems tiekėjams dėl šių priežasčių:
Vyriausybės „veiksmas“:
-
KLR Vyriausybės „politika“ (žr. 86 konstatuojamąją dalį) yra „veiksmas“ arba „veiksmai“. Politiką vykdo valstybinės institucijos (valstybės įmonės), kurios dominuoja rinkoje ir produktą parduoda mažesnėmis nei rinkos kainomis, ir KLR Vyriausybė, rengdama planus ir taikydama eksporto apribojimais. Bendras poveikis - privatūs tiekėjai iš esmės priversti laikytis valstybinių institucijų taikomų mažesnių nei rinkos kainų.
„skirtas konkrečiai šaliai“:
-
Vyriausybės politika (tiksliau planai ir eksporto apribojimai) taikoma visiems karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojams - tiek valstybės įmonėms, tiek privačioms bendrovėms. Šia prasme politika „skirta“ visiems gamintojams. Tai įrodo suderintos valstybės įmonių ir privačių tiekėjų kainos ir tai, kad privatūs tiekėjai produktą parduoda komerciškai nepagrįstomis kainomis.
„kurio tikslas - konkreti užduotis ar pareiga“:
-
Vyriausybės politikos tikslas, kaip rodo Kinijos kainų lygis, karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną tiekti mažesnėmis nei rinkos kainomis. Dėl KLR Vyriausybės ir valstybės įmonių veiksmų privatiems tiekėjams nelieka kito pasirinkimo, kaip taikyti valstybinių institucijų praktiką, o tai minėtiems tiekėjams užkrauna konkrečią užduotį ar pareigą. Pagal KLR Vyriausybės politiką, vykdomą visų pirma per planus ir manipuliuojant PVM, ypač ribojama privačių tiekėjų laisvė nevykdyti minėtos užduoties ar pareigos.
(97)
Atsižvelgiant į visus išvardytus veiksnius galima daryti išvadą, kad dėl KLR Vyriausybės taikomų eksporto apribojimų, vyriausybės planavimo ir valstybės įmonių dominavimo ribojama privačių karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekėjų laisvė, juos įpareigojant veikti nekomerciškai ir sutikti su ekonomiškai neracionaliomis (mažesnėmis nei rinkos) kainomis, ko jie nedarytų laisvoje ir atviroje rinkoje. Tuo patvirtinama, kad vyriausybės politika dėl karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno (įskaitant organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų sektorių) tiekimo taikoma ir privatiems tiekėjams.
(98)
Be to, atsižvelgdama į pirmiau atliktą analizę, byloje surinktus įrodymus ir kitą viešą informaciją, Komisija priėjo prie išvados, kad privatiems Kinijos karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojams KLR Vyriausybė paveda ir nurodo tiekti prekes, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii ir iv papunkčiuose, ir veikti taip pat, kaip veikia valstybės plieno įmonės.
f) Nauda (privatūs tiekėjai)
(99)
Komisija nustatė, kad privatūs karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekėjai veikia taip, kaip jiems paveda ir nurodo KLR Vyriausybė, o atlikus tyrimą nustatyta, kad privačių karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekėjų kainos derinamos su valstybės įmonių kainomis (žr. pirmesnį skyrių).
(100)
Į tai atsižvelgiant daroma išvada, kad išvados dėl valstybės įmonėms tenkančios naudos ir taikymo konkretumo karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną tiekiant mažesnėmis nei rinkos kainomis taip pat tinka privačių karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekėjų vykdomam tiekimui.
g) Tyrimo išvados
(101)
Šia programa pasinaudojo du atrinkti eksportuojantys gamintojai. Vienas eksportuojantis gamintojas (Panhua Steel grupė) naudos gavo iš karšto valcavimo plieno tiekimo už mažesnį nei tinkamas atlygį, o kitas eksportuojantis gamintojas (Huadong Steel grupė) naudos gavo iš šalto valcavimo plieno tiekimo už mažesnį nei tinkamas atlygį.
h) Subsidijos sumos skaičiavimas
(102)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama kaip subsidijos gavėjo gauta nauda, kuri, kaip nustatyta, buvo teikiama per TL. Ši nauda apskaičiuojama faktinės įsigijimo vertės ir karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno pirkimo atitinkamų lyginamųjų dydžių vertės skirtumų suma. Gauta suma buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(103)
Kadangi Kinijos karšto valcavimo plieno ir šalto valcavimo plieno rinka yra iškraipyta, laikyta, kad pasaulinės karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkos kainos yra tinkamas pagrindas lyginamosioms karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno kainoms nustatyti. Remiantis įvairiais su plienu susijusiais žurnalais (SBB ir MEPS), atrinktos penkių šalių (regionų) (t. y. Europos, JAV, Turkijos, Japonijos ir Brazilijos) vidaus rinkos kainos, išskaičius mokesčius. Norėdama nustatyti tinkamą lyginamąjį dydį Komisija kiekvienam susijusiam geografiniam regionui parinko po didžiausią rinką, t. y. Europa (ES), Šiaurės Amerika (JAV), Lotynų Amerika (Brazilija), Azija (Japonija) ir Artimieji Rytai / Šiaurės Afrika (Turkija). Nustatytas kiekvienos iš penkių šalių (regionų) vidutinių mėnesio kainų per TL aritmetinis vidurkis, kad būtų galima nustatyti mėnesio lyginamąsias kainas. Penkios atrinktos šalys (regionai) per TL netaikė pačių didžiausių kainų, jos visos yra PPO narės, priklauso pasaulio didžiausių plieno gamintojų dešimtukui, be to, yra įvairiuose žemynuose. Todėl manoma, kad tokiu būdu nustatytos lyginamosios kainos yra pagrįstos ir tinkamos.
(104)
Atrinktiems eksportuojantiems Huadong grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 23,02 proc. subsidijų norma, o Panhua grupės gamintojams - 27,63 proc. subsidijų norma.
(105)
Visoms neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 25,37 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(106)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą su viena iš atrinktų bendradarbiaujančių bendrovių susijusiam subjektui, t. y. 32,44 proc.
3.3.1.2. Žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
a) Įžanga
(107)
Skundo pateikėjas teigė, kad Kinijoje nėra veikiančios žemės rinkos, o bendrovių už žemėnaudos teises sumokėta suma yra mažesnė nei įprasta rinkos norma. KLR Vyriausybė atsakydama į antisubsidijų klausimyną nurodė, kad „pagal KLR žemės administravimo įstatymą miestų rajonų žemė priklauso valstybei; kaimo vietovių ir priemiesčių žemė, išskyrus jei valstybė numato kitaip, kolektyvinėmis teisėmis priklauso valstiečiams.“ KLR Vyriausybė tvirtino, kad žemės rinka yra sunorminta ir tvarkinga, o žemėnaudos teisės turi būti viešai parduodamos pagal žemės rinkos įstatymą. Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad pramoninės ir komercinės paskirties žemė turėtų būti gaunama kompensuojant už jos naudojimą atviroje rinkoje per konkursus ar aukcionus. KLR Vyriausybė nepateikė jokių duomenų dėl faktinių žemėnaudos teisių kainų ir vyriausybės nustatytų mažiausių žemės kainų, kurios minėtos antisubsidijų klausimyno atsakymuose ir per tikrinamąjį vizitą.
(108)
Per tikrinimą Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti įrodymų tvirtinimui, kad visa pramoninės paskirties žemė Kinijoje skiriama per konkursus, kotiravimą ar aukcionus, pagrįsti. KLR Vyriausybė per tikrinamąjį vizitą negalėjo pateikti tokių įrodymų, tačiau šiek tiek informacijos šiuo klausimu pateikė po tikrinamojo vizito. Tačiau iš visų šių įrodymų matyti, kad iš trylikos žemėnaudos teisių sandorių, susijusių su atrinktais eksportuojančiais gamintojais, tik šeši buvo sudaryti po konkurso ar aukciono. Komisijos prašomos informacijos apie aukciono (konkurso) dalyvius nepateikta, ir iš tikrųjų visais atvejais galutinė bendrovės mokėta kaina buvo tokia pati, kaip vietos valdžios institucijų pasirinktinai nustatyta kaina.
(109)
Be to, Komisija, darydama prielaidą, kad KLR nėra žemės rinkos kainos, prašė, kad KLR Vyriausybė pateiktų savo nuomonę dėl galimų lyginamųjų dydžių. Tuo metu, kai KLR Vyriausybei buvo nusiųstas klausimynas, tai buvo tik prielaida ir jokiais būdais ne nustatytas faktas ar išvada, tačiau KLR Vyriausybė pareiškė, kad ši prielaida yra neteisinga ir nepateikė jokių galimų lyginamųjų dydžių. Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad skundas yra tariamai neišsamus, nes, viena vertus, skundo pateikėjas teigia, kad Kinijoje nėra žemės rinkos ir reikėtų naudoti „užsienio lyginamąjį dydį“, tačiau, kita vertus, teigia, kad valstybės įmonės žemę iš vyriausybės gauna palankiomis sąlygomis, palyginti su privačiomis pramonės įmonėmis, ir teigia, kai jei būtų naudojamas lyginamasis dydis, juo turėtų būti kainos, kurias moka palankių sąlygų negaunančios Kinijos pramonės įmonės, tačiau nepateikia jokios informacijos apie tokias kainas. Dėl to reikėtų pažymėti, kad skundo pateikėjas teigė, kad visa žemėnaudos teisių rinka Kinijoje yra iškraipyta ir tiek valstybės, tiek privatūs OMDP gamintojai žemėnaudos teises gavo už mažesnį nei tinkamas atlygį.
b) Teisinis pagrindas
(110)
Žemėnaudos teisės Kinijoje suteikiamos pagal Kinijos Liaudies Respublikos žemės administravimo įstatymą ir Kinijos Liaudies Respublikos daiktinių teisių įstatymą.
c) Praktinis įgyvendinimas
(111)
Pagal Žemės administravimo įstatymo 2 straipsnį visa žemė priklauso vyriausybei, nes pagal Kinijos Konstituciją ir susijusias teisines nuostatas žemė kolektyvinėmis teisėmis priklauso Kinijos liaudžiai. Žemė negali būti parduodama, tačiau pagal įstatymus galima suteikti žemėnaudos teises. Valstybės valdžios institucijos tokias teises gali suteikti per viešą konkursą, kotiravimą ar aukcioną.
d) Tyrimo išvados
(112)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai pateikė informacijos apie jų turimą žemę ir daugumą susijusių žemėnaudos teisių sutarčių ir (arba) pažymėjimų, tačiau KLR Vyriausybė pateikė labai nedaug informacijos apie žemėnaudos teisių kainodarą
(113)
Kai minėta pirmiau, KLR Vyriausybė teigė, kad žemėnaudos teisės Kinijoje skiriamos per konkursus ar aukcionus. Taip numatyta ir Kinijos Liaudies Respublikos daiktinių teisių įstatymo 137 straipsnyje (42).
(114)
Tačiau tikrinant bendradarbiaujančius eksportuojančius gamintojus nustatyta, kad taip KLR Vyriausybės aprašyta sistema praktikoje ne visada veikia. Pvz., iš šešių bendrovės Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd. (Panhua Group Co. Ltd grupės bendrovė) įsigytų žemėnaudos teisių keturios buvo įgytos be konkurso, kaip patvirtino bendrovės pareigūnai. Chongqing Wanda buvo vienintelė dalyvė, o galutinė bendrovės sumokėta sandorio kaina iš tiesų buvo visiškai tokia pati kaip pradinė Vietos žemės išteklių tarnybos pasirinktinai nustatyta kaina. Dėl kitų dviejų žemėnaudos teisių vyko konkursas, tačiau nei bendrovė, nei KLR Vyriausybė nepateikė jo įrodymų. Iš tiesų, iš dokumentų, kuriuos KLR Vyriausybė pateikė po tikrinamojo vizito, matyti, kad šios dvi žemėnaudos teisės taip pat įsigytos už kainą, kuri buvo tokia pati, kaip Vietos žemės išteklių tarnybos nustatyta kaina. Bendrovė Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (taip pat Panhua Group Co. Ltd grupės bendrovė) įsigijo tris žemėnaudos teises perdavimo būdu iš privačių bendrovių mainais už Panhua Group Co. Ltd. grupės akcijas.
(115)
Bendrovė Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd dvi iš turimų žemėnaudos teisių gavo iš Xiaoshano rajono vietos Žemės ir išteklių tarnybos ir vieną iš privačios bendrovės. Nepateikta konkurso ar aukciono įrodymų, nes KLR Vyriausybės teigimu už žemėnaudos teises, įsigytas anksčiau nei 2006 m. rugsėjo 1 d., nebuvo jokių žemėnaudos teisių pardavimo sandorių patvirtinimo, ir iš tiesų KLR Vyriausybė nei patvirtino, nei paneigė, kad šie sandoriai sudaryti po konkurso ar aukciono.
(116)
Per tyrimą nustatytais faktais patvirtinama, kad su žemės suteikimu ir įsigijimu susijusi padėtis Kinijoje yra neaiški ir neskaidri ir kad kainas dažnai nustato valdžios institucijos pasirinktinai. Valdžios institucijos kainas nustato remdamosi Miesto teritorijų žemės vertinimo sistema, pagal kurią nustatydamos pramoninės paskirties žemės kainą jos be kitų kriterijų turi remtis pramonės politika. Be to, bent plieno sektoriuje, teisę į pramoninės paskirties žemę turi tik valstybės nustatytą pramonės politiką vykdančios bendrovės (43).
(117)
Be to, iš nepriklausomos skundo pateikėjo pateiktos informacijos matyti, kad žemė Kinijoje suteikiama už mažesnę nei įprastos rinkos kainos (44).
e) Išvada
(118)
Atitinkamai KLR Vyriausybės suteikiamos žemėnaudos teisės turėtų būti laikomos subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė suteikia prekių, ir bendrovėms gavėjoms tokiu būdu suteikiama nauda. Kaip paaiškinta 114 ir 115 konstatuojamosiose dalyse, Kinijoje nėra veikiančios žemės rinkos, o iš to, kad naudojamas išorinis lyginamasis dydis, matyti, kad bendradarbiaujantys eksportuotojai už žemėnaudos teises sumokėjo gerokai mažiau, palyginti su įprastine rinkos kaina. Pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a ir c punktus ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes pramoninės paskirties žemę pagal įstatymą gali naudoti tik valstybės pramonės politiką vykdančios bendrovės, tik keli sandoriai sudaryti įvykus konkursui, kainas dažnai nustato valdžios institucijos, o vyriausybės praktika šioje srityje neaiški ir neskaidri.
(119)
Todėl ši subsidija laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(120)
Kaip jau nustatyta, žemėnaudos teisės Kinijoje nepriklauso nuo rinkos sąlygų, be to, panašu, kad Kinijoje apskritai nėra jokių privačių lyginamųjų dydžių. Todėl Kinijos sąnaudų ar kainų koregavimas nėra praktikuojamas. Tokiomis aplinkybėmis manoma, kad Kinijoje nėra rinkos, ir pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d dalies ii punktą nustatant naudos dydį naudojamas išorinis lyginamasis dydis. Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo ir nepateikė jokio pasiūlymo dėl išorinio lyginamojo dydžio, Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą išorinį lyginamąjį dydį. Dėl to manoma, kad tinkamam lyginamajam dydžiui nustatyti būtų tinkama naudoti Taivano atskirosios muitų teritorijos informaciją.
(121)
Komisija mano, kad Taivano žemės kainos yra tinkamiausios, palyginti su teritorijomis Kinijoje, kuriose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Dauguma eksportuojančių gamintojų įsikūrę Kinijos rytinėje dalyje, išsivysčiusiose ir dideliu BVP pasižyminčiose provincijose, kuriose itin didelis gyventojų tankumas.
(122)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda apskaičiuojama atsižvelgiant į kiekvienos bendrovės už žemėnaudos teises sumokėtos sumos ir sumos, kurią paprastai reikėtų mokėti remiantis Taivano lyginamuoju dydžiu, skirtumą.
(123)
Skaičiuodama Komisija naudojo vidutinę Taivane nustatytą vieno kvadratinio metro žemės kainą, pakoreguotą atsižvelgiant į valiutos nuvertėjimą ir BVP pokyčius nuo atitinkamų žemėnaudos teisių sutarčių sudarymo dienos. Informacija apie pramoninės paskirties žemės kainas gauta iš Taivano ekonomikos ministerijos Pramonės departamento svetainės. Taivano valiutos nuvertėjimas ir BVP pokyčiai apskaičiuoti remiantis Taivano infliacijos normomis ir BVP vienam gyventojui einamosiomis kainomis JAV doleriais pokyčiais, kaip TVF paskelbė 2011 m. Pasaulio ekonomikos apžvalgoje. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta per TL, pasitelkiant įprastinį Kinijos pramoninės paskirties žemės žemėnaudos teisių galiojimo laiką, t. y. 50 metų. Tada ši suma buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(124)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Huadong grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,34 proc. subsidijų norma, o Panhua grupės gamintojams - 1,12 proc. subsidijų norma.
(125)
Visoms neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,73 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(126)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą su viena iš atrinktų bendradarbiaujančių bendrovių susijusiam subjektui, t. y. 1,36 proc.
3.3.1.3. Programa vandeniui tiekti už mažesnį nei tinkamas atlygį
a) Įžanga
(127)
Skunde teigiama, kad vandens kainas Kinijoje išimtinai nustato valdžios institucijos ir kad kainos struktūra nustatoma remiantis pramonės makropolitika. Jame taip pat nurodoma, kad vandens kainos skyrėsi priklausomai nuo vietovės ir bendrovės. Skunde teigiama, kad remiantis didelės pridėtinės vertės plieno produktų gamybos skatinimo politika, OMDP gamintojams vanduo veikiausiai buvo tiekiamas už mažesnį nei tinkamas atlygį.
(128)
Vandens tiekimą ir jo rinką Kinijoje administruoja NPRK ir Vandens išteklių bei Aplinkos ministerijos. Vandens tiekimo rinkoje vis dar daugiausia dominuoja valstybės bendrovės, nors kai kuriuose miestuose prie kai kurių vandens tiekimo projektų prisijungus užsienio investicijų bendrovėms buvo išardytas valstybės tiekėjų monopolis. Tačiau KLR Vyriausybė negalėjo pateikti išsamaus vandens tiekėjų ir jų aptarnaujamos teritorijos bei tiekimo apimties sąrašo (žr. 129 konstatuojamąją dalį), ji tik pateikė vandens tiekėjų atrinktų eksportuojančių gamintojų vietovėse sąrašą.
(129)
Pagrindinę kainodaros politiką rengia NPRK, o vietos valdžios institucijos, siekdamos tausaus vandens išteklių naudojimo, vietos vandens kainas nustato po išklausymo procedūros. Į kainą įtraukiamos sąnaudos ir pagrįstas vietos vandens tiekėjų pelno dydis. KLR Vyriausybė pateikė susijusius kainų, taikomų savivaldybėse, kuriose įsikūrę atrinkti OMDP gaminantys eksportuotojai, sąrašus. Paaiškinta, kad įvairios savivaldybės lygmeniu nustatytos kainos taikomos visiems pramonės naudotojams vienodai, o ne atsižvelgiant į bendrovę ar naudotoją.
b) Tyrimo išvados
(130)
Atlikus tyrimą patvirtinta, kad NPRK komisija nustato pagrindinę vandens kainą, o savivaldybės kainų administravimo institucijos, remdamosi tam tikrais rodikliais (pvz., paskirstymo sąnaudos, pelnas ir pagrįstas antkainis) nustato kainą kiekvienai savivaldybei. Prie vandens kainos pridedamas taip pat savivaldybės lygmeniu nustatomas nuotekų valymo mokestis.
(131)
Pagrindinė vandens kaina, nuotekų valymo mokestis ir kitos galimos papildomos priemokos vienodai taikomi visiems tos pačios kategorijos naudotojams, tačiau nustatyta, kad vienas iš dviejų atrinktų eksportuotojų (Zhejiang Huadong grupė) nuotekų valymo mokesčio nemokėjo.
(132)
Eksportuotojas teigė, kad jis šį mokestį sumokėjo kaip vienkartinę išmoką Aplinkos apsaugos biurui. Tačiau nemanoma, kad ši išmoka mokėta vietoje nuotekų valymo mokesčio, dėl trijų priežasčių: 1) oficialiuose dokumentuose rašoma „nuotekų išleidimo“ mokestis, o ne „nuotekų valymo“ mokestis; 2) išmoka neproporcinga, palyginti su faktiniu sunaudotu vandens kiekiu; 3) visa sumokėta suma yra pakankamai nedidelė, palyginti su faktine suma, kuri būtų mokėtina, jei būtų mokėtas nuotekų valymo mokestis, apskaičiuotas pagal faktinį vandens sunaudojimą.
c) Finansinis indėlis
(133)
Zhejiang Huadong grupė gavo finansinį indėlį, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje, nes vyriausybė vandenį tiekė per vietos valstybinę vandens tiekimo bendrovę (t. y. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd.). Tai vertinama kaip vyriausybės finansinis indėlis prekes teikiant ne per bendrąją infrastruktūrą, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente. Antraip, tai būtų galima vertinti kaip pajamas, kurių vyriausybė atsisakė, nes valstybinė institucija nesurinko pajamų, kurias ji galėjo gauti, kaip nurodyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje.
d) Nauda
(134)
Zhejiang Huadong grupei suteikta naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė vandenį tiekė už mažesnį nei tinkamas atlygį. Nustatyta, kad šis eksportuotojas už tiekiamą vandenį nemokėjo visos kainos, kuri paprastai taikytina naudotojų kategorijai, kuriai jis priklauso, nes jis nemokėjo prie vandens kainos priskiriamo nuotekų valymo mokesčio.
e) Konkrečiai taikoma subsidija
(135)
Subsidija, kurios forma - vandens tiekimas vienam iš bendradarbiaujančių eksportuotojų, yra laikoma konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punkte, nes nuo nuotekų valymo mokesčio atleidžiamos ne visos įmonės. Nepaisant to, kad nėra teisės aktų, pagal kuriuos ši subsidija būtų taikoma tik tam tikroms įmonėms, dėl galimybės tam tikrai nagrinėjamąjį produktą gaminančiai įmonei vandenį gauti už mažesnį nei tinkamas atlygį, taip pat vietos valdžios institucijų akivaizdžios veiksmų laisvės netaikyti dalies mokesčio, kuris įprastai mokamas už vandenį, normos, ši subsidija iš tikrųjų yra konkrečiai taikoma. Komisijai nepavyko gauti daugiau įrodymų apie priežastis, kodėl šis mokestis nebuvo taikomas, nes eksportuojantis gamintojas tokios informacijos pateikti negalėjo.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(136)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Tokia nauda laikoma nuotekų valymo mokesčio, kuris per TL nebuvo mokamas už vandens sunaudojimą, suma. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(137)
Zhejiang Huadong grupei suteikta nauda, nes ji nemokėjo nuotekų valymo mokesčio. Jai nustatyta 0,01 proc. subsidijų norma.
(138)
Visoms neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,01 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(139)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą atrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, t. y. 0,01 proc.
3.3.1.4. Programa elektros energijai tiekti už mažesnį nei tinkamas atlygį
a) Įžanga
(140)
Skunde teigiama, KLR Vyriausybė, taikydama lengvatines kainas, elektrą tiekė už mažesnį nei tinkamas atlygį. Tiksliau skunde tvirtinta, kad skirtingose provincijose nustatytos skirtingos elektros kainos ir kad lengvatinės kainos naudotos kaip pramonės politikos priemonė didelės pridėtinės vertės plieno produktų gamybai skatinti ir pasenusiems gamybos pajėgumams atsisakyti.
(141)
NPRK atsakinga už elektros rinkos reguliavimą ir kainų nustatymą Kinijoje. Kelių provincijų ir vienos provincijos tinklus valdo du valstybės tiekėjai: State Grid Corporation of China ir China Southern Power Grid Corporation. Savivaldybių lygmens elektros tiekėjai yra šių bendrovių patronuojamosios bendrovės. Kinijoje vykdomi keli bandomieji projektai konkurencijai sukurti, tačiau jų poveikis šiame etape dar nežymus.
(142)
NPRK elektros kainas nustato pagal tam tikrą tvarką: nagrinėjamos sąnaudos, ekspertai atlieka vertinimą, vykdomi viešieji klausymai ir tada nustatoma ir paskelbiama galutinė kaina. NPRK skelbia pranešimus, kuriuose nustatomos kiekvienai provincijai taikomos kainos, tada vietos kainų biurai skelbia atitinkamą pranešimą vietos lygmeniu centrinės NPRK nustatytoms kainoms įgyvendinti. Į galutinę kainą įtraukiamos pirkimo sąnaudos, perdavimo sąnaudos ir nuostoliai ir vyriausybinės priemokos. Kainos provincijose skiriasi priklausomai nuo padėties vietoje ir įvairiose provincijose siekiamų politikos tikslų. Kainos nustatomos skirtingoms galutinių naudotojų kategorijoms (pvz., gyventojai, pramoniniai naudotojai). Papildomai skirtingos kainos nustatomos skirtingiems pramoniniams naudotojams KLR Vyriausybės nustatytai pramonės politikai vykdyti, jos nurodytos prie NPRK sprendimo Nr. 40 (2005) pridėtame kataloge (dėl papildomų paaiškinimų žr. 182 konstatuojamąją dalį). NPRK kataloge prie skatinamųjų įmonių priskirti naudotojai moka bazinę elektros kainą, o prie pasenusiųjų ar draudžiamųjų įmonių priskirti naudotojai be bazinės kainos dar moka priemoką. Naudotojai, kurie nepriskiriami jokiai kataloge nurodytai kategorijai, priskiriami leidžiamųjų įmonių kategorijai ir taip pat moka tik bazinę kainą be jokių priemokų. OMDP gamintojai pagal NPRK sprendimą Nr. 40 paprastai priskiriami skatinamųjų įmonių kategorijai.
b) Nebendradarbiavimas
(143)
Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie elektros energijos rinkos reguliavimo sistemą, kainodarą ir visų susijusių organizacijų ar subjektų vaidmenį. KLR Vyriausybė nepateikė viso susijusių NPRK ir vietos kainų biurų kainodaros sprendimų rinkinio - ne tik sprendimų, susijusių su neatrinktais gaminančiais eksportuotojais, bet ir su atrinktais gaminančiais eksportuotojais. Be to, KLR Vyriausybė tiksliai neaprašė, koks vaidmuo nustatant kainas tenka NPRK ir vietos kainų biurams. Komisija KLR Vyriausybei 2012 m. rugpjūčio 12 d. rašte pranešė apie šiuos trūkumus, susijusius su atrinktais gaminančiais eksportuotojais. Po tikrinamųjų vizitų taip pat nustatyta, kad KLR Vyriausybė nurodė neteisingą elektros kainą, taikomą vienam iš atrinktų bendradarbiaujančių eksportuotojų.
c) Tyrimo išvados
(144)
Atlikus tyrimą patvirtinta, kad įvairiose provincijose taikomas elektros kainas nustato NPRK. Patikrinta, kad vietos kainų biuras yra tik centriniu lygmeniu NPRK priimto sprendimo vykdytojas. Šį faktą patvirtina ir tai, kad NPRK skelbia pranešimus, kuriuose ji kiekvienai provincijai nustato faktines kainas, o vėliau šie pranešimai oficialiai perkeliami į vietos lygmens pranešimus, kuriuos vietos kainų biurai priima ir įgyvendina vietos lygmeniu. Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad skirtingos elektros kainos tam tikriems sektoriams ir (arba) provincijos ir vietos lygmeniu nustatomos atsižvelgiant į tam tikrus veiksnius, įskaitant visų pirma pramonės politikos tikslų, kuriuos centrinė ir vietos valdžios institucijos nustato penkmečio ir sektorių planuose, vykdymą.
(145)
Atliekant bendradarbiaujančių atrinktų eksportuotojų tyrimą nustatyta, kad vienam iš jų, t. y. Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS) buvo taikoma mažesnė nei bendrai visiems dideliems pramoniniams naudotojams taikytina elektros kaina. Nustatyta, kad konkrečioje vietovėje, kurioje įsikūręs šis eksportuotojas, tam tikrų pramoninių naudotojų, įskaitant nagrinėjamojo produkto gamintojus, pakategorei priskiriamoms įmonėms buvo taikoma mažesnė kaina.
d) Finansinis indėlis
(146)
Vienas iš bendradarbiaujančių atrinktų eksportuotojų (CWSS) gavo finansinį indėlį, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje, nes vyriausybė elektrą tiekė per vietos valstybinę elektros tiekimo bendrovę. Tai vertinama kaip vyriausybės indėlis prekes teikiant ne per bendrąją infrastruktūrą, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente.
e) Nauda
(147)
CWSS suteikta naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė elektrą tiekė už mažesnį nei tinkamas atlygį. Nustatyta, kad šis eksportuotojas turėjo teisę mokėti mažesnę nei apskritai kitiems dideliems pramoniniams naudotojams taikytiną kainą.
f) Konkrečiai taikoma subsidija
(148)
Subsidija, kurios forma - elektros tiekimas vienam iš bendradarbiaujančių eksportuotojų, yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte ir 4 straipsnio 3 dalyje. Mažesnė elektros kaina nustatyta NPRK pranešime ir nurodyta vietos kainų biuro paskelbtame pranešime, t. y. nustatyta centrinės valdžios institucijos, o administruojama vietos lygmeniu. Ši mažesnė kaina taikoma tam tikroms įmonėms tam tikruose konkrečiuose sektoriuose (daugiausia geležies lydinių gamintojams elektroninių krosnių ir trąšų bendrovėse), kurios priskirtos didelių pramoninių naudotojų pakategorei. Todėl ši mažesnė kaina de jure taikoma tik bendrovėms, kurios priskiriamos šioms kategorijoms, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte.
(149)
Be to, subsidija taikoma tik tam tikrame regione, t. y. ji taikoma tik apibrėžtoje geografinėje vietovėje, kurioje įsikūręs eksportuojantis gamintojas. Pagal centrinės vyriausybės priimtus teisės aktus, t. y. Valstybės tarybos aplinkraštį dėl tam tikrų politikos krypčių Kinijos platiems vakarų regionams plėtoti, ši vietovė yra priskiriama skatinamosioms vietovėms (dėl išsamesnio paaiškinimo žr. 233 konstatuojamąją dalį). Aplinkraštyje aiškiai nurodyta, kad elektros perdavimo ir tiekimo kainų mechanizmas yra tam tikrų sektorių plėtros užtikrinimo priemonė. Šioje vietovėje taikytiną elektros kainą nustato centrinė valdžios institucija, todėl ši subsidija yra konkrečiai regione taikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje.
g) Subsidijos sumos skaičiavimas
(150)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Nauda eksportuojantiems gamintojams apskaičiuota atsižvelgiant į faktinės sumokėtos elektros kainos už Kwh ir kainos, kurią turėtų mokėti už Kwh dideli pramoniniai naudotojai, skirtumą, jį padauginus iš per TL sunaudoto elektros energijos kiekio. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(151)
Vienas iš atrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų (t. y. CWSS), priklausančių Panhua grupės bendrovėms, pasinaudojo šia mažesne elektros kaina. Panhua grupei nustatyta 0,14 proc. subsidijų norma.
(152)
Neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,07 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(153)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą su viena iš atrinktų bendradarbiaujančių bendrovių susijusiam subjektui, t. y. 0,17 proc.
3.3.1.5. Įvairių prekių tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(154)
Skunde nurodytos įvairios kitos prekės, kurias KLR Vyriausybė OMDP gamintojams tiekė per valstybės įmones. Tiksliau skunde išvardyti konkretūs sandoriai, susiję su tam tikros plieno produkcijos (įskaitant geležies rūdos koncentratą, peletes, sukepintąją rūdą, laužą, ruošinius, lydinius ir daugelį kitų), kurią pagamino valstybės įmonės, tiekimu. Skunde nurodyta, kad šių prekių tiekimo kaina nustatyta pagal įvairius elementus ir (arba) lyginamuosius dydžius ir kad buvo nustatyta viršutinė kainų riba arba kainos buvo koreguotos, priklausomai nuo skirtingų prekių ir nuo to, ar sandoris buvo sudarytas su susijusiomis šalimis.
(155)
KLR Vyriausybė atsakė, kad per TL ji nevykdė šios plieno gamintojams skirtos programos. Kadangi KLR Vyriausybė apie šią programą kitos informacijos nepateikė, Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė byloje surinkta informacija.
(156)
Atsižvelgiant į tai, kad kainos už pirmiau minėtas įvairias prekes yra mažesnės nei tinkamas atlygis, ši programa pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktį ir 6 straipsnio d punktą yra kompensuotina. Tačiau atsižvelgdama į įvairių šių prekių tiekimo sandorių ir sudarytų sutarčių, kurių per tyrimą nepavyko gauti, sudėtingumą, Komisija negalėjo prieiti prie tvirtos išvados dėl šios programos. Todėl Komisija nutarė šios programos išsamiau nevertinti.
3.3.2. LENGVATINĖS PASKOLOS IR PALŪKANŲ NORMOS OMDP PRAMONEI
a) Įžanga
(157)
Skundo pateikėjas teigė, kad OMDP gamintojams valstybės komerciniai bankai ir vyriausybės bankai taiko mažas (subsidijuojamas) palūkanų normas pagal penkmečio planuose nustatytą KLR Vyriausybės politiką remti ir plėtoti Kinijos plieno pramonę.
b) Nebendradarbiavimas ir turimų faktų naudojimas
(158)
Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie tai, kokią paskolų dalį tiek visai pramonei, tiek su šiuo tyrimu susijusiai pramonės šakai suteikė bankai, kurių didžiausias arba pagrindinis akcininkas yra KLR Vyriausybė, bankai, kurių akcininkas (bet ne didžiausias) yra KLR Vyriausybė, bankai, kurių akcininku nėra KLR Vyriausybė, ir užsienio kapitalo bankai. KLR Vyriausybė atsakė, kad ji nesaugo įrašų apie valstybės bankų suteiktų paskolų sumas ir procentus ir kad KLR Vyriausybė nesaugo įrašų apie paskolas plieno pramonei. KLR Vyriausybė nenurodė kito tokios informacijos šaltinio.
(159)
Komisija taip pat ieškojo informacijos apie valstybės nuosavybės dalį bankuose ir finansų įstaigose, tačiau KLR Vyriausybė nepateikė informacijos ir teigė, kad ji tokių įrašų neturi. Nors nepanašu, kad KLR Vyriausybė nežinotų apie turimą turtą, vis dėlto pažymima, kad remiantis vieša informacija (45) (46) KLR Vyriausybė yra pagrindinis daugelio Kinijoje įsteigtų didžiųjų bankų akcininkas ir todėl, kaip ir karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną gaminančių valstybės įmonių atveju, ji gali gauti bankų įstatus, kuriuose turėtų būti išsamiai išdėstyta informacija apie akcijų turėtojus. Šiuo atžvilgiu taip pat pažymima, kad pagal Komercinių bankų įstatymo [2003] 61 straipsnį bankai „pateikia balansus, pelno ataskaitas ir kitas finansines ataskaitas, taip pat statistikos ataskaitas ir dokumentus Valstybės tarybos bankų reguliavimo institucijai ir Kinijos liaudies bankui.“
(160)
Komisija taip pat prašė (A priedėlyje pridėdama konkretų klausimyną) pateikti informacijos apie vyriausybės kontrolės susijusiuose Kinijos bankuose struktūrą ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą plieno pramonės sektoriuje (t. y. direktorių valdyba, akcininkų valdyba, akcininkų ir (arba) direktorių susirinkimų protokolai, akcininkų ir (arba) direktorių pilietybė, paskolų teikimo politika ir rizikos vertinimas, susijęs su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis). Tačiau atsakydama į klausimyną KLR Vyriausybė pateikė tik vieną A priedėlį, kuriame buvo nurodyta tam tikra bendra informacija (daugiausia surinkta iš bankų interneto svetainių). Didžiosios dalies A priedėlyje prašomos konkrečios informacijos nepateikta. Į kai kuriuos klausimus KLR Vyriausybė atsakė, kad šiuo metu ji neturi tokios informacijos, o atsakydama į kai kuriuos kitus klausimus pateikė informacijos tik apie pasirinktus bankus (pvz., pateikti tik aštuonių bankų įstatai). Rašte dėl informacijos neišsamumo Komisija pakartojo prašymą ir paragino KLR Vyriausybę pateikti visą informaciją, kurios pradžioje buvo prašyta klausimyne. Atsakydama į raštą dėl informacijos neišsamumo KLR Vyriausybė pateikė šiek tiek papildomos informacijos. Tačiau atsakymai vis vien buvo labai neišsamūs ir didžiosios dalies informacijos (pvz., kiek procentų akcijų priklauso vyriausybei valstybės bankuose, kai kurių klausimyne nurodytų bankų įstatų, išsamių A priedėlio atsakymų) nepateikta.
(161)
Klausimyne, rašte dėl informacijos neišsamumo ir per tikrinamąjį vizitą vietoje Komisija prašė pateikti Kinijos liaudies banko (PBOC) aplinkraščius dėl finansinių institucijų paskolų palūkanų normų politikos išplėtimo (YinFa [2003] Nr. 250 ir YinFa [2004] Nr. 251). Apie šiuos aplinkraščius Komisija sužinojo atlikdama ankstesnį tyrimą. Tačiau vietoje šių aplinkraščių KLR Vyriausybė nurodė Komisijai PBOC interneto svetainę informacijai apie finansinių institucijų paskolų palūkanų normų politiką ieškoti. Per tikrinamą šiuo klausimu pateikti du įrodymai, tačiau tai buvo tik iš interneto svetainės atspausdinti dokumentai. Pabrėžiama, kad PBOC interneto svetainėje nebuvo įmanoma rasti viso šių aplinkraščių teksto.
(162)
Be to, Komisija paprašė per patikrinimą vietoje pateikti PBOC aplinkraštį dėl 2012 m. birželio 8 d. pakeitimų. KLR Vyriausybė šio aplinkraščio nepateikė, vietoje to ji tik pateikė iš PBOC interneto svetainės atspausdintą bendrą informaciją apie lyginamųjų palūkanų normų koregavimą.
(163)
Komisija taip pat prašė KLR Vyriausybės surengti susitikimus su konkrečiais bankais, kad būtų galima patikrinti informaciją apie lengvatines paskolas OMDP pramonės įmonėms. KLR Vyriausybė šių susitikimų nesurengė ir teigė negalinti kištis į valstybės bankų veiklą ir surengti tokių susitikimų. Be to, pažymima, kad 2012 m. birželio 7 d. rašte prieš patikrinimą vietoje Komisija paaiškino, kad ji pasirengusi tikrinimą pradėti viena diena anksčiau ir iš tiesų skirti daugiau laiko tikrinimui, jei KLR Vyriausybė mano, kad bankai galėtų geriau paaiškinti apie lengvatines paskolas. Todėl Komisija prašė KLR Vyriausybės prieš tikrinimą patvirtinti šių bankų dalyvavimą, kad tikrinimą atliekanti grupė galėtų tinkamai pasirengti. 2012 m. birželio 15 d. rašte KLR Vyriausybė teigė, kad ji ir toliau prašys bankų bendradarbiauti, tačiau negali jų priversti. Taigi galiausiai tik pirmąją tikrinimo dieną Komisijos grupei buvo pranešta, kad Kinijos banko China Construction Bank atstovas gali atsakyti į klausimus ir pateikti paaiškinimų. Kadangi Komisijai apie tai nebuvo pranešta (nors specialiai to prašyta rašte prieš patikrinimą vietoje), pateikti konkrečių klausimų apie sutartis ir paskolų sąlygas nebuvo įmanoma, tad užduoti tik bendro pobūdžio klausimai. Bet kuriuo atveju nepateikta jokių Kinijos banko China Construction Bank atstovo pareiškimus patvirtinančių dokumentų ir paaiškinta, kad visi Komisijos prašomi dokumentai yra konfidencialūs vidiniai dokumentai.
(164)
KLR Vyriausybei pranešta apie nebendradarbiavimo pasekmes pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 ir 6 dalis. Kadangi nebendradarbiauta, buvo būtina ne tik atsižvelgti į susijusius KLR Vyriausybės dokumentus, kuriuos pateikė kitos šalys, bet ir naudotis antrinių šaltinių informacija, įskaitant skundą ir internete pateiktą viešą informaciją.
c) Tyrimo išvados
(165)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad Kinijos finansų rinkai būdinga, kad į ją kišasi vyriausybė, nes dauguma didžiųjų bankų yra valstybės bankai. Kinijos valdžios institucijos pateikė labai nedaug informacijos apie Kinijos bankų akcijų paketus ir (arba) nuosavybės teises. Tačiau, kaip nurodyta toliau, Komisija surinko esamą informaciją, kad galėtų padaryti tinkamą išvadą. Analizuodama, ar bankai yra subjektai, kuriems suteiktos vyriausybės galios arba kurie tokiomis galiomis naudojasi (valstybinės institucijos), Komisija taip pat rinko informaciją ne tik apie vyriausybės turimas bankų nuosavybės teises, bet ir apie kitus veiksnius, pvz., vyriausybės dalyvavimą direktorių valdybos darbe, vyriausybės vykdomą jų veiklos kontrolę, vyriausybės politikos vykdymą ar interesų tenkinimą, taip pat apie tai, ar subjektai įsteigti pagal įstatymus.
(166)
Remiantis turima informacija padaryta išvada, kad Kinijos valstybės bankams tenka didžiausia rinkos dalis ir kad šie bankai yra dominuojantys Kinijos finansų rinkos veikėjai. Pagal 2006 m. Deutsche Bank atliktą Kinijos bankų sektoriaus tyrimą (47), valstybės bankams gali tekti daugiau nei du trečdaliai Kinijos rinkos. Tuo pačiu klausimu atliktoje PPO Kinijos prekybos politikos apžvalgoje teigiama, kad „kitas pastebimas Kinijos finansų sektoriaus bruožas - valstybei nuosavybės teise priklauso didelė šio sektorius subjektų dalis“ (48) ir „Kinijos bankų sektoriaus, kuriame dominuoja valstybės bankai, rinkos struktūra mažai keitėsi“ (49). Būtina pažymėti, kad penki didžiausi valstybės komerciniai bankai (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank of China, Bank of Communications ir Industrial and Commercial Bank) užima daugiau nei pusę Kinijos bankų sektoriaus (50).
(167)
Komisija taip pat prašė pateikti informacijos apie vyriausybės kontrolės tuose Kinijos bankuose struktūrą ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą plieno pramonės sektoriuje (t. y. direktorių valdyba, akcininkų valdyba, akcininkų ir (arba) direktorių susirinkimų protokolai, akcininkų ir (arba) direktorių pilietybė, paskolų teikimo politika ir rizikos vertinimas, susijęs su bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams suteiktomis paskolomis). Tačiau kaip minėta 160 konstatuojamojoje dalyje, KLR Vyriausybė šiuo klausimu pateikė labai nedaug informacijos. Todėl Komisija turėjo naudotis turima informacija. Remdamasi turimais duomenimis ji padarė išvadą, kad minėtus bankus kontroliuoja vyriausybė, o dėl jų naudojamų vyriausybės galių jų veikla gali būti priskirta valstybės veiklai. Pirmiau minėtoms išvadoms padaryti naudoti susiję duomenys gauti remiantis KLR Vyriausybės pateikta informacija, metinėmis Kinijos bankų ataskaitomis, kurias pateikė KLR Vyriausybė arba kurios buvo viešos, iš 2006 m. Deutsche Bank atlikto Kinijos bankų sektoriaus tyrimo gauta informacija, PPO Kinijos politikos apžvalga (2010 ir 2012 m.), Pasaulio banko ataskaita „Kinija 2030 m.“, bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų ir skunde pateikta informacija. Nepriklausomų šaltinių vertinimu užsienio bankai sudaro mažą Kinijos bankų sektoriaus dalį, taigi jų vaidmuo, susijęs su paskolų teikimo politika, yra nereikšmingas; iš susijusios informacijos matyti, kad užsienio bankai gali sudaryti tik 1 proc. Kinijos rinkos (51). Remiantis vieša informacija taip pat patvirtinama, kad Kinijos bankai, ypač dideli komerciniai bankai, vis dar priklauso nuo valstybinių akcininkų ir vyriausybės, kai reikia papildomo kapitalo dėl kreditų padidėjimo atsiradus kapitalo trūkumui (52).
(168)
Bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams paskolas daugiausia teikė valstybės bankai. Iš tiesų, remiantis turima informacija nustatyta, kad mažiausiai 14 iš nurodytų 17 bankų yra valstybės bankai, įskaitant didžiuosius Kinijos komercinius bankus, kaip antai Bank of China, China Construction Bank ir Industrial and Commercial Bank of China. Dėl likusių susijusių valstybės bankų Komisija taip pat paprašė pateikti tokios pačios informacijos, kaip minėta pirmiau - apie vyriausybės vykdomą kontrolę ir vyriausybės politikos įgyvendinimą ar interesų tenkinimą plieno pramonės sektoriuje. Šios išsamios informacijos nepateikta. Todėl daroma išvada, kad minėtus bankus kontroliuoja vyriausybė, o dėl jų vykdomų vyriausybės galių jų veikla gali būti priskirta valstybės veiklai. Todėl Kinijos valstybės komercinius bankus reikėtų laikyti valstybinėmis institucijomis.
(169)
Kitas KLR Vyriausybės kišimosi į Kinijos finansų rinką požymis - PBOC vaidmuo nustatant konkrečius apribojimus palūkanų normoms nustatyti ir tokių normų svyravimo apribojimus. Iš tikrųjų, atlikus tyrimą nustatyta, kad PBOC nustatęs konkrečias taisykles palūkanų normų svyravimui Kinijoje reguliuoti. Remiantis turima informacija, šios taisyklės nustatytos PBOC aplinkraštyje dėl indėlių ir paskolų palūkanų normų koregavimo aspektų, Yinfa (2004) Nr. 251 (Aplinkraštis 251). Finansų įstaigų prašoma nustatyti tokias paskolų palūkanų normas, kurios atitiktų tam tikras PBOC lyginamąsias paskolų palūkanų normas. Komercinių bankų paskolų ir politikos bankų paskolų, kurios tvarkomos komerciniu pagrindu, atveju nėra viršutinės, o tik apatinė riba. Miesto kreditų kooperatyvams ir kaimo kreditų kooperatyvams taikomos tiek viršutinė, tiek apatinė ribos. Lengvatinių paskolų ir Valstybės tarybos konkrečiai reguliuojamų paskolų palūkanų normos nekyla. Komisija prašė KLR Vyriausybės paaiškinti Aplinkraštyje 251, taip pat ankstesniuose teisės aktuose (PBOC aplinkraštis dėl finansų įstaigos paskolų palūkanų normos svyravimo normos išplėtimo, YinFa [2003] Nr. 250) pateiktą apibrėžtį ir formuluotę. Tačiau, kaip aprašyta 161 ir 162 konstatuojamosiose dalyse, KLR Vyriausybė atsisakė pateikti šiuos aplinkraščius, todėl Komisija negalėjo jų patikrinti ir gauti paaiškinimų. Kadangi KLR Vyriausybė šiuo klausimu nepateikė jokios susijusios informacijos, iš kurios būtų matyti, kad padėtis nuo 2011 m. gegužės mėn., kai Komisija baigė antisubsidijų tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus (53), pasikeitė, daroma išvada, kad PBOC yra susijęs su valstybės komercinio banko palūkanų normų nustatymu ir turi tam poveikio.
KLR Vyriausybė nepateikė įrodymų, kad padėtis, kuri buvo nustatyta per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus, būtų pasikeitusi, todėl remiantis turimais faktais ir kitais pirmiau minėtais įrodymais padaryta išvada, kad per visą TL turėtų būti taikoma ta pati palūkanų normų nustatymo metodika.
(170)
Komisija taip pat stengėsi ištirti, ar KLR Vyriausybė privatiems komerciniams Kinijos bankams paveda arba nurodo teikti lengvatines (subsidijuojamas) paskolas organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų gamintojams, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
(171)
Remiantis pirmesniu skyriumi dėl valstybės kišimosi į bankų sektorių (165-169 konstatuojamosios dalys) akivaizdu, kad KLR Vyriausybė vykdo politiką teikti lengvatines paskolas organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų sektoriuje, nes valstybinės institucijos (valstybės komerciniai bankai) (54) dalyvauja tokių paskolų teikime, be to, jie dominuoja rinkoje, o tai jiems leidžia siūlyti mažesnes nei rinkos palūkanų normas. Lieka nustatyti, ar šios politikos laikosi privatūs tiekėjai.
(172)
Komercinės bankininkystės įstatymas [2003] vienodai taikomas valstybės komerciniams bankams ir privatiems komerciniams bankams. Pvz., šio įstatymo 38 straipsnyje visiems komerciniams bankams (t. y. ir privatiems bankams) nurodoma „paskolos normą nustatyti pagal PBOC nustatytą viršutinę ir apatinę paskolos palūkanų normos ribą“, o Komercinės bankininkystės įstatymo 34 straipsnyje komerciniams bankams nurodoma „paskolų veiklą vykdyti atsižvelgiant į nacionalinės ekonomikos ir socialinės plėtros poreikius, taip pat vadovaujantis valstybės pramonės politika“.
(173)
Nurodymo Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės plėtros politika“ 24 ir 25 straipsniuose, kuriais nustatyta, kad paskolos gali būti teikiamos tik toms bendrovėms, kurios laikosi nacionalinės geležies ir plieno pramonės plėtros politikos, valstybės ir privatūs komerciniai bankai neatskiriami.
(174)
Be to, 161 ir 162 konstatuojamosiose dalyse minėti PBOC aplinkraščiai yra privalomi ir privatiems komerciniams bankams.
(175)
Iš pirmiau pateiktų bankų sektoriaus įstatymų ir reglamentų citatų matyti, kad KLR Vyriausybės politika organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų gamintojams teikti lengvatines paskolas taikoma ir privatiems komerciniams bankams - iš tiesų KLR Vyriausybė jiems nurodo „paskolų veiklą vykdyti atsižvelgiant į nacionalinės ekonomikos ir socialinės plėtros poreikius, taip pat vadovaujantis valstybės pramonės politika“ (55).
(176)
Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti susijusios informacijos, kad galėtų įvertinti, kaip Kinijos bankai, prieš nuspręsdami dėl paskolos suteikimo ir dėl suteiktų paskolų sąlygų, vykdo OMDP bendrovių kredito rizikos vertinimą. Klausimyno A priedėlyje Komisija prašė pateikti informacijos apie tai, kaip teikdami paskolas bankai atsižvelgia į riziką, kaip įvertinamas paskolos gavėjo kreditingumas, kokias priemokas už riziką bankas taiko skirtingoms Kinijos bendrovėms ir (arba) pramonės sektoriams, į kokius veiksnius bankas atsižvelgia, vertindamas paraišką paskolai suteikti, tokios paraiškos aprašymą ir tvirtinimo procesą ir pan. Tačiau nei KLR Vyriausybė, nei atskiri klausimyne nurodyti pavieniai bankai šiuo klausimu jokių įrodymų nepateikė. KLR Vyriausybė tik pateikė bendro pobūdžio atsakymus, kurie nebuvo pagrįsti jokiais įrodymais, kad iš tiesų atliekamas bet koks kredito rizikos vertinimas.
(177)
Be to, Komisija bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų prašė pateikti tą pačią informaciją ir bandė ją patikrinti per atrinktų eksportuojančių gamintojų patikrinimo vietoje vizitą. Abi atrinktų eksportuojančių gamintojų grupės atsakė, kad bankai prašo pateikti tam tikrus dokumentus ir prieš suteikdami paskolas atlieka tam tikrą kredito rizikos vertinimą. Tačiau šių teiginių jie negalėjo patvirtinti jokiais įrodymais. Per patikrinimą vietoje Komisija prašė pateikti įrodymų, kad bankai prašė tokių dokumentų, kad bendrovės tokius dokumentus pateikė bankams ar kokią nors bankų parengtą ataskaitą, įrodančią, kad tokie kredito rizikos vertinimai buvo atliekami. Tačiau atrinktos eksportuojančių gamintojų grupės negalėjo pateikti tokių įrodymų, kaip ir jokių kitų įrodymų savo teiginiams pagrįsti. Be to, pažymima, kad nė vienai atrinktai eksportuojančių gamintojų grupei ar atskiroms tų grupių bendrovėms nenustatytas kredito reitingas.
(178)
Suinteresuotųjų šalių pakartotinai prašyta pateikti informacijos apie kredito rizikos vertinimą, nes manyta, kad ji yra ypatingai svarbi, inter alia, atsižvelgiant į i) 2006 m. TVF ataskaitos išvadą, kad bankų liberalizavimo procesas Kinijoje nėra baigtas ir kad kredito rizika nėra tinkamai vertinama (56), į ii) 2009 m. TVF ataskaitą, kurioje pabrėžiama, kad palūkanų normos Kinijoje nėra liberalizuojamos (57), į iii) 2010 m. TVF šalies ataskaitą, kurioje nurodoma, kad kapitalo sąnaudos Kinijoje yra palyginti mažos, kreditai kartais suteikiami neatsižvelgiant į kainas, o didelės įmonių santaupos iš dalies susijusios su mažomis įvairių veiksnių ir žaliavų (įskaitant kapitalą ir žemę) sąnaudomis (58), ir į iv) 2010 m. EBPO Kinijos ekonomikos apžvalgą (59) ir EBPO ekonomikos departamento darbinį dokumentą Nr. 747 dėl Kinijos finansų sektoriaus reformų (60), kuriuose teigiama, kad finansų įstaigos daugiausia yra valstybinės ir dėl to kyla klausimas, ar bankų sprendimai dėl paskolų teikimo yra pagrįsti tik komercinėmis aplinkybėmis, nes panašu, kad tradicinis bankų vaidmuo - vyriausybinių agentūrų veikla, susijusi su vyriausybe.
d) Finansinis indėlis
(179)
Atsižvelgiant į visus įrodymus daroma išvada, kad didžiąją dalį paskolų dviem atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms teikia valstybės bankai, kurie laikomi valstybinėmis institucijomis, nes jiems suteiktos vyriausybės galios ir jie vykdo vyriausybės funkcijas. Esama papildomų įrodymų, kad šie bankai veiksmingai naudojasi vyriausybės galiomis, nes, kaip paaiškinta 169 konstatuojamojoje dalyje, valstybė (t. y. PBOC) akivaizdžiai kišasi į komercinių bankų sprendimų dėl Kinijos bendrovėms teikiamų paskolų palūkanų normų priėmimo procesą. Tokiomis aplinkybėmis šių subjektų paskolų teikimo praktika tiesiogiai priskirtina vyriausybei. Tai, kad bankai naudojasi vyriausybės galiomis, patvirtina ir NPRK nurodymo Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės plėtros politika“ (61), Sprendimo Nr. 40 ir Komercinių bankų įstatymo 34 straipsnio aiškinimas šiuos dokumentus siejant su vyriausybės pramonės politikos vykdymu. Daug išsamių įrodymų, kurie pagrįsti objektyviais tyrimais ir ataskaitomis, patvirtina, kad vyriausybė vis dar labai kišasi į Kinijos finansų sistemą, kaip jau paaiškinta 178 konstatuojamojoje dalyje. Pagaliau KLR Vyriausybė nepateikė informacijos, kuri būtų padėjusi geriau suprasti valstybės bankų sąsają su vyriausybe, kaip paaiškinta 159-164 konstatuojamosiose dalyse.
Taigi, dėl Kinijos valstybės komercinių bankų teikiamų paskolų Komisija priėjo prie išvados, kad organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų gamintojai gauna finansinį indėlį vyriausybės tiesioginio lėšų pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Be to, iš tų pačių įrodymų matyti, kad valstybės komerciniams bankams (ir privatiems bankams) vyriausybė paveda arba nurodo atlikti tam tikras funkcijas, o tai reiškia, kad skiriamas finansinis indėlis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
(180)
Atsižvelgiant į 170-175 konstatuojamosiose dalyse aprašytą analizę, taip pat nustatyta, kad privatiems bankams KLR Vyriausybė nurodo arba paveda teikti paskolas OMDP gamintojams ir kad skiriamas finansinis indėlis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i ir iv papunkčiuose.
e) Nauda
(181)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio b punkte, nauda suteikiama, jei vyriausybės paskolos suteikiamos palankesnėmis sąlygomis nei sąlygos, kurias gavėjas galėtų gauti rinkoje. Kadangi nustatyta, kad pagal nevyriausybines paskolas Kinijoje negalima nustatyti tinkamo rinkos lyginamojo dydžio (KLR Vyriausybė privatiems bankams paveda arba nurodo vykdyti tam tikras funkcijas), toks kriterijus apskaičiuotas naudojant 191 ir 192 konstatuojamosiose dalyse aprašytą metodą.
f) Konkrečiai taikoma subsidija
(182)
Plieno pramonė pagal Sprendimą Nr. 40 priklauso skatinamųjų kategorijai. Sprendimas Nr. 40 - aukščiausio KLR administracinio organo Valstybės tarybos nurodymas, todėl sprendimas kitoms valstybinėms institucijoms ir ekonominės veiklos vykdytojams yra teisiškai privalomas. Sprendime pramonės sektoriai skirstomi į skatinamuosius, ribojamuosius ir likviduotuosius projektus. Šis teisės aktas - pramonės politikos gairės, kuriose kartu su žinynu parodoma, kaip KLR Vyriausybė vykdo politiką skatinti ir remti įmonių grupes ar pramonės sektorius, kaip antai plieno (OMDP) pramonės, kurie žinyne įvardijami skatinamaisiais pramonės sektoriais. Pažymima, kad skatinamiesiems sektoriams priskiriami pramonės sektoriai sudaro tik dalį Kinijos ekonomikos. Be to, tik tam tikra šių skatinamųjų sektorių veikla įvardijama skatinamąja. Be to, Sprendimo Nr. 40 17 straipsnyje nurodoma, kad skatinamiesiems investicijų projektams suteikiama konkreti nauda ir paskatos, inter alia, finansinė parama. Kita vertus, dėl ribojamųjų ir likviduotųjų projektų, pagal Sprendimą Nr. 40 valstybės valdžios institucijoms suteikiami įgaliojimai tiesiogiai kištis ir reguliuoti rinką. Iš tikrųjų pagal 18 ir 19 straipsnius atitinkamai valdžios institucijai nurodoma neleisti finansų įstaigoms teikti paskolų tokiems ribojamiesiems ir likviduotiesiems projektams. Todėl akivaizdu, kad Sprendime Nr. 40 nustatomos privalomosios taisyklės visoms ekonominėms institucijoms, t. y. nurodymai skatinti ir remti skatinamuosius pramonės sektorius, vienas kurių - OMDP pramonės dalis.
(183)
Be to, pagal NPRK nurodymą Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės plėtros politika“, ypač 24 ir 25 straipsnius, paskolos teikiamos tik plieno įmonėms, kurios visapusiškai vykdo geležies ir plieno pramonės plėtros politiką.
(184)
Skundo pateikėjas taip pat pateikė įrodymų, kad pagal kai kuriuos kitus vyriausybės planus ir dokumentus skatinama plieno pramonei apskritai ir tam tikruose Kinijos geografiniuose regionuose teikti finansinę paramą ir nurodoma, kaip tą daryti (62) (63).
(185)
Į visa tai atsižvelgus akivaizdu, kad valdžios institucijos leidžia finansų įstaigoms teikti lengvatines paskolas tik tam tikram KLR Vyriausybės plėtros politiką vykdančių pramonės sektorių ir (arba) bendrovių skaičiui. Remiantis byloje surinktais įrodymais ir šiuo klausimu nebendradarbiaujant KLR Vyriausybei daroma išvada, kad subsidijų lengvatinių paskolų teikimo forma apskritai neteikiama, todėl jos yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte. Be to, jokia suinteresuotoji šalis nepateikė jokių įrodymų, kad subsidijos būtų skiriamos remiantis objektyviais kriterijais arba sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte.
(186)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad abi atrinktų eksportuojančių gamintojų grupės tiriamuoju laikotarpiu naudojosi lengvatinėmis paskolomis.
g) Išvada
(187)
Atitinkamai organinėmis medžiagomis dengtų plieno produktų pramonės sektoriaus finansavimas turėtų būti laikomas subsidija.
(188)
Atsižvelgiant į tai, kad skiriamas finansinis indėlis, eksportuojantiems gamintojams teikiama nauda ir tai, kad subsidija yra konkrečiai taikoma, ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
h) Subsidijos sumos skaičiavimas
(189)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio b punktą gavėjams suteikta nauda laikomas sumos, kurią bendrovė moka už vyriausybės paskolą, ir sumos, kurią bendrovė mokėtų už panašią rinkoje gautą komercinę paskolą, skirtumas.
(190)
Kaip paaiškinta 165-178 konstatuojamosiose dalyse, iš Kinijos bankų teikiamų paskolų matyti, kad vyriausybė labai kišasi į bankų sektorių, be to, neįmanoma nustatyti palūkanų normų, kurios būtų taikomos veikiančioje rinkoje, todėl naudojant toliau aprašytą metodą apskaičiuotas tinkamas rinkos lyginamasis dydis. Be to, KLR Vyriausybei nebendradarbiaujant Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą lyginamąją palūkanų normą.
(191)
Apskaičiuojant tinkamą lyginamąjį dydį manoma, kad būtų tikslinga taikyti Kinijos palūkanų normas, pakoreguotas atsižvelgiant į įprastą rinkos riziką. Iš tikrųjų, tokiomis aplinkybėmis, kai eksportuotojų dabartinė finansinė būklė nustatyta iškraipytoje rinkoje ir nėra patikimos Kinijos bankų informacijos apie rizikos vertinimą ir kredito reitingų nustatymą, manoma, kad reikia atsižvelgti ne į Kinijos eksportuotojų kreditingumą nominaliąja verte, o pritaikyti skirtumą, kad būtų matyti galimas Kinijos iškraipytos rinkos poveikis šių eksportuotojų finansinei padėčiai.
(192)
Dėl to, kaip paaiškinta 160, 163 ir 164 konstatuojamosiose dalyse, tiek KLR Vyriausybės, tiek bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų prašyta pateikti informacijos apie Kinijos bankų paskolų teikimo politiką ir apie tai, kaip paskolos skirtos eksportuojantiems gamintojams. Nors ne kartą prašytos šalys šios informacijos nepateikė, be to, atsisakė sudaryti galimybių patekti į valstybės bankus. Kadangi šiuo klausimu nebendradarbiauta, be to, atsižvelgiant į visus turimus faktus ir laikantis pagrindinio reglamento 28 straipsnio 6 dalies nuostatų, manoma, kad būtų tikslinga laikyti, kad visoms bendrovėms Kinijoje būtų suteiktas tik aukščiausias neinvesticinio reitingo obligacijų laipsnis (agentūros Bloomberg suteiktas BB reitingas) ir įprastinei Kinijos liaudies banko skolinimo normai taikoma atitinkama priemoka, tikėtina bendrovių, kurios turi tokį reitingą, išleistų obligacijų atveju. Nauda eksportuojantiems gamintojams apskaičiuota atsižvelgiant į palūkanų normos diferencinį tarifą, išreikštą procentiniu dydžiu ir padaugintą iš likutinės paskolos sumos, t. y. per TL nesumokėtų palūkanų. Tada ši suma paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų apyvartai.
(193)
Atrinktiems eksportuojantiems Huadong grupės gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta 0,25 proc. subsidijų norma, o Panhua grupės gamintojams - 0,89 proc. subsidijų norma.
(194)
Neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,58 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(195)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą su viena iš atrinktų bendradarbiaujančių bendrovių susijusiam subjektui, t. y. 0,97 proc.
3.3.3. SU AKCIJOMIS SUSIJUSIOS PROGRAMOS
(196)
Skunde nurodytos kelios tariamos su akcijomis susijusios subsidijavimo programos, kuriomis naudojosi neatrinkti ir (arba) tyrime nebendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Komisija pradiniame ir papildomuose klausimynuose prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie šias programas, vėliau KLR Vyriausybei taip pat suteikė daug galimybių pateikti atsakymus dėl šių programų. KLR Vyriausybė nusprendė pateikti atsakymus tik dėl tariamų subsidijavimo programų, kurios buvo susijusios su dviem atrinktais eksportuojančiais gamintojais, ir šios pozicijos laikėsi per visą tyrimą.
(197)
Aukštas nebendradarbiavimo lygis per šį tyrimą trukdė Komisijai gauti informacijos ir įrodymų apie šias skunde nurodytas programas. Komisija patikrino, kad atrinkti eksportuojantys gamintojai šiomis programomis nesinaudojo. Todėl Komisija turėjo nustatyti, ar būta subsidijavimo programų, ir pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį remdamasi byloje surinktais įrodymais dėl visų kitų programų, apie kurias KLR Vyriausybė nepateikė informacijos ir kuriomis atrinkti eksportuojantys gamintojai negalėjo pasinaudoti arba nepasinaudojo, turėjo nustatyti muitą kitiems eksportuotojams.
3.3.3.1. Skolos pavertimas akcijomis
a) Aprašymas
(198)
Skunde pateikta įrodymų, kad keli plieno gamintojai 2000 m. iš viso 62,5 mlrd. juanių dydžio skolas keitė akcijomis. Teigiama, kad likusi valstybės plieno gamintojų skola valstybės komerciniams bankams ne rinkos sąlygomis panaikinta mainais už akcijas dalyvaujant keturioms Kinijos turto valdymo bendrovėms. Skunde toliau tvirtinta, kad Kinijos turto valdymo bendrovės specialiai įsteigtos didžiulėms neveiksnioms paskoloms pagrindiniuose pramonės sektoriuose, įskaitant plieno sektorių, panaikinti ir valstybės įmonių skoloms restruktūrizuoti, inter alia, skolas paverčiant akcijomis. Kadangi KLR Vyriausybė dėl šios programos nepateikė jokios informacijos, Komisija pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį išvadas daro remdamasi byloje surinkta informacija (žr. 33-35 konstatuojamąsias dalis). Dėl tos pačios priežasties pagrindinio reglamento 28 straipsnis pritaikytas 204-215 konstatuojamosiose dalyse aprašytų lėšų akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimo) ir nesumokėtų dividendų programų atveju.
b) Tyrimo išvados
(199)
Išvados dėl šios programos pagrįstos skunde pateikta informacija. Skolos pavertimas akcijomis yra finansinis indėlis lėšų akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimo) ir (arba) paskolų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, arba atsisakytų pajamų dėl to, kad panaikinta arba neišmokėta skola, forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Vyriausybė finansinį indėlį skyrė per šiuose sandoriuose dalyvavusias valstybines institucijas, t. y. keturias Kinijos turto valdymo bendroves ir įvairius valstybės komercinius bankus (žr. 168 konstatuojamąją dalį). Kadangi KLR Vyriausybė visiškai nebendradarbiavo, iš surinktų įrodymų matyti, kad turto valdymo bendrovės yra valstybinės institucijos, nes jas KLR Vyriausybė specialiai įsteigė didžiulėms neveiksnioms paskoloms pagrindiniuose pramonės sektoriuose, įskaitant plieno sektorių, panaikinti ir valstybės įmonių skoloms restruktūrizuoti. Taigi, laikoma, kad jos naudojasi vyriausybės galiomis.
(200)
Be to, skunde pateikta prima facie įrodymų, kad didelė skolų suma panaikinta ne įprastomis komercinėmis sąlygomis, nes KLR Vyriausybė neatliko numatomos pagrįstos šių skolų pavertimo akcijomis ilgainiui grąžos normos vertinimo, kurį būtų atlikęs įprastas privatus investuotojas. Skunde teigiama, kad vietoje to KLR Vyriausybė, siekdama sumažinti plieno gamintojų įsipareigojimų ir turto santykį jų konkurencingumui padidinti, dideles skolos sumas iškeitė į akcijas nesilaikydama komercinių sąlygų, kurių laikytųsi privatus investuotojas. Atidžiai išnagrinėjusi skunde pateiktą informaciją ir byloje neturėdama kitos informacijos Komisija priėjo prie išvados, kad tokiomis priemonėmis teikiama nauda, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 6 straipsnio a punkte.
(201)
Ši subsidija yra konkrečiai taikoma, kaip numatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje, nes ji skirta tik tam tikriems subjektams, kurių veikloje dalyvauja valstybė, o toks finansavimas skiriamas savo nuožiūra ir nėra jokių objektyvių skyrimo kriterijų. Todėl daroma išvada, kad ši programa yra kompensuotina subsidija eksportuojantiems nagrinėjamojo produkto gamintojams.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(202)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda yra nepasikartojanti ir laikoma visa skolos pavertimo akcijomis suma, t. y. nebereikalaujamos skolos suma. Neturėdama kitos KLR Vyriausybės pateiktos informacijos šiai naudai įvertinti, Komisija išvadas padarė remdamasi skunde pateikta informacija. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį taip apskaičiuota subsidijos suma paskirstyta visam TL, remiantis įprastu subsidiją gavusių bendrovių turto nuvertėjimo laikotarpiu. Suma pakoreguota pridedant šio laikotarpio palūkanas, kad būtų matyti naudos vertė per tam tikrą laikotarpį ir būtų nustatyta visa pagal šią schemą gavėjų gauta nauda. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma buvo paskirstyta nagrinėjamojo produkto gamybai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(203)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,05 proc. subsidijų norma. Dėl 196 ir 197 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių subsidijų normos atrinktiems ir kitiems bendradarbiaujantiems gamintojams apskaičiuoti nereikėjo.
3.3.3.2. Lėšos akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimas)
a) Aprašymas
(204)
Skunde teigiama, kad KLR Vyriausybė ilgainiui plieno gamintojams skyrė dideles grynųjų pinigų sumas kaip lėšas akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimas). Kaip nurodoma skunde, KLR Vyriausybė (per įvairius valstybės subjektus) įsigijo bendrovių, kurių pagrindine akcininke ir taip buvo, akcijų, neįgydama papildomų akcininko teisių. Skunde taip pat išsamiai nurodyti konkretūs sandoriai su valstybės kontroliuojamais subjektais, įskaitant korporaciją China International Capital Corporation (CICC) ir SASAC.
b) Tyrimo išvados
(205)
Kadangi KLR Vyriausybė informacijos apie šią programą nepateikė (žr. 196 ir 197 konstatuojamąsias dalis), išvados dėl šios programos pagrįstos skunde pateikta informacija, kuri buvo įvairių tinkamų šaltinių patvirtinta. Lėšos akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimas) yra tiesioginis lėšų pervedimas, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Šį finansinį indėlį vyriausybė skyrė per tokiuose sandoriuose dalyvavusias valstybines institucijas, įskaitant CICC ir SASAC. Skunde pateikta konkrečių įrodymų dėl lėšų akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimo) valstybės plieno gamintojui, kai CICC buvo pagrindinis garantas ir akcijų išleidimo valdytojas. Skunde nurodyta, kad 51 proc. CICC akcijų priklauso valstybei ir kad šią korporaciją kontroliuoja SASAC, kuri per konkrečius skunde nurodytus sandorius taip pat veikė kaip valstybės plieno gamintoją kontroliuojantis KLR Vyriausybės subjektas (SASAC funkcijos nagrinėtos 64-66 konstatuojamosiose dalyse). Todėl šiuos sandorius vykdė KLR Vyriausybė per valstybines institucijas, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio b punkte ir susijusios PPO teisėtyros.
(206)
Laikoma, kad iš lėšų akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimo) bendrovės gavėjos turėjo naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 6 straipsnio a punkte, nes tai neatitinka įprastinės privačių investuotojų investicinės praktikos. Skunde nuosekliai įrodyta, kad lėšos akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimas) neatitinka privačių investuotojų praktikos. Dėl šių konkrečių sandorių skunde nurodyta, kad, pirma, valstybės plieno gamintojas už savo naujai išleistų akcijų dalį mokėjo pervertintą kainą nesilaikydamas sąžiningos rinkos sąlygų ir, antra, kad gautas lėšas jis panaudojo valstybės turtui įsigyti ir lėšoms akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimui) mažesnėmis nei rinkos kainomis. Skunde taip pat nurodyta, kad KLR Vyriausybė mokėjo tą pačią kainą, kaip kiti investuotojai, nors jos akcijos buvo pigesnės, nes su jomis buvo susijusios kitokios teisės ir galimybės, nei kitiems akcininkams parduotų akcijų.
(207)
Šios subsidijos yra konkrečiai taikomos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punkte, nes jos buvo skiriamos tik tam tikram atrinktų subjektų, kurių veikloje dalyvauja vyriausybė, skaičiui. Todėl daroma išvada, kad ši programa yra kompensuotina subsidija eksportuojantiems nagrinėjamojo produkto gamintojams.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(208)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra lėšų akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimo) suma. Neturėdama kitos KLR Vyriausybės pateiktos informacijos šiai naudai įvertinti, Komisija išvadas padarė remdamasi skunde pateikta informacija. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį taip apskaičiuota subsidijos suma paskirstyta visam TL, remiantis įprastu subsidiją gavusių bendrovių turto nuvertėjimo laikotarpiu. Suma pakoreguota pridedant šio laikotarpio palūkanas, kad būtų matyti naudos vertė per tam tikrą laikotarpį ir būtų nustatyta visa pagal šią schemą gavėjų gauta nauda. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma buvo paskirstyta visai gavėjų gamybai per TL kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(209)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,08 proc. subsidijų norma. Dėl 196 ir 197 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių subsidijų normos atrinktiems ir kitiems bendradarbiaujantiems gamintojams apskaičiuoti nereikėjo.
3.3.3.3. Nesumokėti dividendai
a) Aprašymas
(210)
Skunde teigiama, kad pagal KLR Vyriausybės politiką valstybės įmonės, įskaitant OMDP produktus gaminančias plieno bendroves, savo savininkui vyriausybei neturi mokėti dividendų, net kai gauna pelną. Dėl to valstybės plieno gamintojai iš uždirbto pelno, kuris pagal šią programą nepaskirstomas kaip dividendai, gali vykdyti didelio masto investicijas.
b) Tyrimo išvados
(211)
Kadangi KLR Vyriausybė informacijos apie valstybės plieno gamintojų dividendų skirstymą nepateikė (žr. 196 ir 197 konstatuojamąsias dalis), išvados dėl šios programos pagrįstos skunde pateikta informacija, kuri buvo įvairių tinkamų šaltinių patvirtinta. Nesumokėtus dividendus reikia laikyti slapta subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, arba atsisakytomis pajamomis pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį, nes KLR Vyriausybė nerenka dividendų, kurie privatiems investuotojams paprastai mokami už jų akcijas. Šias slaptas subsidijas vyriausybė skyrė per subjektą, kuris tiesiogiai valdė valstybės plieno gamintojų akcijas, tiksliau per SASAC. Iš su SASAC susijusios analizės matyti, kad SASAC vykdo vyriausybės funkcijas (išsamiau žr. 64-66 konstatuojamąsias dalis).
(212)
Laikoma, kad dėl visos nesumokėtų dividendų sumos nuosavybės plieno gamintojai gavo naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 6 straipsnio a punkte, nes ši praktika neatitinka įprastinės privačių investuotojų investicinės praktikos, pagal kurią dividendai paprastai turi būti paskirstomi pagal akcijas. Valstybės įmonių, kurios iš dalies priklauso privatiems investuotojams, atveju, naudos suma yra lygi jiems proporcingai paskirstytų nesumokėtų dividendų sumai.
(213)
Šios subsidijos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalį yra konkrečiai taikomos, nes jos skiriamos tik tam tikram atrinktų subjektų, kurių veikloje dalyvauja vyriausybė, skaičiui. Todėl daroma išvada, kad ši programa yra kompensuotina subsidija eksportuojantiems nagrinėjamojo produkto gamintojams.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(214)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra nesumokėtų dividendų suma. Neturėdama kitos KLR Vyriausybės pateiktos informacijos šiai naudai įvertinti, Komisija išvadas padarė remdamasi vieša finansine informacija apie naudos gavėjus. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį taip apskaičiuota subsidijos suma buvo paskirstyta visai gavėjų apyvartai per TL kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(215)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 1,36 proc. subsidijų norma. Dėl 196 ir 197 konstatuojamosiose dalyse aprašytų priežasčių subsidijų normos atrinktiems ir kitiems bendradarbiaujantiems gamintojams apskaičiuoti nereikėjo.
3.3.4. PAJAMŲ IR KITŲ TIESIOGINIŲ MOKESČIŲ PROGRAMOS
3.3.4.1. Mokslinių tyrimų ir plėtros (MTP) išlaidų atskaitymo mokesčių politika
(216)
Pagal šią schemą naujas technologijas, naujus produktus ar naujus metodus gamyboje taikančioms bendrovėms teikiama nauda. Teisę šia schema pasinaudoti turinčios bendrovės gali mažinti įmonių pajamų mokestį 50 proc. nuo faktinių patvirtintų projektų išlaidų.
(217)
Pažymima, kad nors KLR Vyriausybė atsakydama į klausimyną ir į raštą dėl informacijos neišsamumo apsiribojo tik atrinktų bendrovių naudotomis schemomis, ji nepateikė jokios informacijos apie šią schemą, nors viena iš atrinktų bendrovių klausimyno atsakymuose nurodė ja pasinaudojusi. Per patikrinimą vietoje paprašius pateikti reikiamos informacijos KLR Vyriausybė pateikė neišsamų papildomą atsakymą dėl šios programos. Nors ši informacija buvo pateikta pavėluotai, tikrinimą atlikusi grupė paprašė kai kuriuos aspektus paaiškinti (žr. 219 konstatuojamąją dalį), tačiau tai nebuvo padaryta. Todėl Komisija išvadas turėjo pagrįsti geriausiai turimais faktais.
a) Teisinis pagrindas
(218)
Ši schema pagal KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo (Kinijos Liaudies Respublikos prezidento nurodymas Nr. 63, galiojantis nuo 2008 m. sausio 1 d.) 30 straipsnio 1 dalį, reglamentų dėl KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo 95 straipsnį (KLR Valstybės tarybos potvarkis Nr. 512), ir Pagrindinių sričių vadovą (2007 m. Pranešimas Nr. 6) taikoma kaip lengvatinė apmokestinimo tvarka. KLR Vyriausybė per šį tyrimą nepateikė Potvarkio Nr. 512 ir Pranešimo Nr. 6.
b) Teisė pasinaudoti
(219)
Kaip minėta pirmiau, KLR Vyriausybė klausimyno atsakymuose ir atsakyme į raštą dėl informacijos neišsamumo apie šią schemą nepateikė jokios susijusios informacijos. Per patikrinimą vietoje pateiktame dokumente KLR Vyriausybė nurodė, kad tik „mokslinių tyrimų ir plėtros mokesčiai, kuriuos įmonėms teko mokėti plėtojant naujas technologijas, naujus produktus ir naujus įgūdžius“, gali būti priskirti apmokestinamoms pajamoms atskaitymo tikslais. Tačiau KLR Vyriausybė nepatikslino, ką reiškia naujos technologijos, nauji produktai ir nauji įgūdžiai. Be to, Komisija atlikdama bendrovės Zhejiang Huadong patikrinimą siekė nustatyti tikslią šių sąvokų reikšmę, tačiau bendrovė negalėjo pateikti jokio konkretaus paaiškinimo ir atsakė, kad tai tiesiog bendro pobūdžio sąvokos.
(220)
Tačiau per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus nustatyta, kad schema gali būti taikoma tik naujųjų ir pažangiųjų technologijų sektorių bendrovių, kurios gauna valstybės pirminę paramą, MTP projektams ir Pažangiųjų technologijų industrializacijos pagal dabartinį plėtros prioritetą, kurį paskelbė NPRK, pagrindinių sričių vadove išvardytiems projektams (64). Atsižvelgiant į tai, kad per šį tyrimą nepateikta jokios naujos susijusios informacijos, dėl kurios būtų paneigta ši išvada, nustatyta, kad ši schema nėra bendrai taikoma, nes ji skirta tik atrinktiems pramonės sektoriams, bendrovėms arba projektams.
c) Praktinis įgyvendinimas
(221)
KLR Vyriausybė atsakymuose nurodė, kad bendrovės, kurios nori prašyti joms taikyti šią mokestinę lengvatą, turi pateikti mokesčių administratoriui pajamų mokesčio deklaraciją ir „kitus susijusius dokumentus“, tačiau nenurodė, kokie tai turėtų būti dokumentai. Per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus nustatyta, kad bet kuri šia schema ketinanti pasinaudoti bendrovė vietos Mokslo ir technologijų biurui turi pateikti išsamią informaciją apie MTP projektus ir kad tik išnagrinėjus šią informaciją mokesčių skyrius paskelbs patvirtinimo pranešimą. Gavus patvirtinimą, suma, kuriai taikomas įmonių pajamų mokestis, sumažinama 50 proc. nuo faktinių patvirtintų projektų išlaidų (65).
d) Tyrimo išvados
(222)
Šią schemą per TL naudojo vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd. Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, ir dėl to, kad atsakymas dėl šios schemos buvo pavėluotas ir neišsamus, nebuvo įmanoma nustatyti, kokia šia schema besinaudojančioms bendrovėms taikoma paraiškų ir patvirtinimo tvarka. Kaip pirmiau pažymėta, Komisija turėjo iš dalies pasikliauti per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus nustatytais faktais.
e) Išvada
(223)
Ši schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė atsisako pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(224)
KLR Vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės pasinaudoti šia subsidija kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos skyrimo tik tam tikroms įmonėms apribojimus, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR Vyriausybė tokios informacijos klausimyno atsakymuose ir atsakymuose į rašą dėl informacijos neišsamumo nepateikė. Be to, atsižvelgiant į faktus dėl tokios pačios bendrovių naudotos schemos, nustatytus per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus, paaiškėjo, kad per patikrinimo vietoje vizitą šiuo klausimu pateikta informacija yra neišsami. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija savo išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį turėjo pagrįsti turimais faktais. Geriausiems turimiems faktams priskiriami per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus nustatytieji faktai.
(225)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijavimo schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms skatinamosiomis įvardijamoms įmonėms ir pramonės sektoriams, pvz., priklausantiems OMDP pramonei. Be to, panašu, kad nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Pažymima, kad dėl KLR Vyriausybės valdžios institucijų nebendradarbiavimo Komisija negali įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(226)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(227)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma visų pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų mokesčių suma, atėmus sumas, kurios buvo sumokėtos atėmus papildomus 50 proc. nuo faktinių patvirtintų projektų MTP išlaidų. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(228)
Šia schema naudojosi vienas atrinktų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų, t. y. Huadong bendrovių grupė. Huadong grupei nustatyta 0,19 proc. subsidijų norma.
(229)
Neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,09 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(230)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą atrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, t. y. 0,19 proc.
3.3.4.2. Mokesčių lengvatos centro ir vakarų regionams
(231)
Pagal šią schemą nauda teikiama centro ir vakarų regionuose įsikūrusioms bendrovėms. Teisę pasinaudoti turinčioms bendrovėms taikoma 15 proc. lengvatinė pajamų mokesčio norma vietoje Kinijoje taikomos įprastos 25 proc. pajamų mokesčio normos.
(232)
KLR Vyriausybės klausimyne, rašte dėl informacijos neišsamumo ir dar per patikrinimo vietoje vizitą prašyta pateikti informacijos apie šią schemą. Atsakydama į klausimyną ir raštą dėl informacijos neišsamumo, KLR Vyriausybė į minėtus klausimus neatsakė ir nurodė, kad ši programa nuo 2010 m. gruodžio 31 d. nebegalioja ir kad nė viena atrinkta bendrovė šia schema per TL nesinaudojo. Tačiau ši informacija neatitiko vieno iš eksportuojančių gamintojų (Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd) atsakymų ir per šios bendrovės patikrinimo vietoje vizitą gautų įrodymų.
a) Teisinis pagrindas
(233)
Ši schema pagal Pranešimą dėl vakarų regiono plėtrai palankios mokesčių politikos (parengė Finansų ministerijos Bendrasis mokesčių biuras ir bendroji muitinė, galioja nuo 2001 m. sausio 1 d.), kuris atnaujintas Pranešimu dėl tolesnio vakarų plėtros strategijos mokesčių politikos įgyvendinimo (parengė Finansų ministerijos Bendrasis mokesčių biuras ir bendroji muitinė, galioja nuo 2011 m. sausio 1 d.), programos galiojimo laikotarpį pratęsiančiu iki 2020 m. gruodžio 31 d., taikoma kaip lengvatinė apmokestinimo tvarka.
b) Teisė pasinaudoti
(234)
Pažymima, kad KLR Vyriausybė nepateikė jokių klausimyno, rašto dėl informacijos neišsamumo ar per patikrinimo vietoje vizitą užduotų klausimų dėl šios schemos atsakymų. Tačiau pagal Pranešimą dėl vakarų regiono plėtrai palankios mokesčių politikos ši lengvatinė apmokestinimo tvarka taikoma skatinamųjų kategorijos įmonėms vakarų regione (skatinamosiomis vadinamos įmonės, kurių didžioji verslo dalis, sudaranti 70 proc. ar daugiau bendrų pajamų, yra tokia, kaip aprašyta valstybės skatinamų pramonės, produktų ir technologijų žinyne). Per bendrovės Chongqing Wanda patikrinimą vietoje bendrovė patvirtino, kad jai lengvatinė mokesčių norma taikoma todėl, kad ji priklauso skatinamųjų įmonių vakarų ir centro regione kategorijai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(235)
Nei KLR Vyriausybė, nei bendrovė Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd nepateikė informacijos apie šios programos veikimą ir administravimą. Pagal Valstybės tarybos aplinkraštį dėl tam tikrų politikos krypčių Kinijos platiems vakarų regionams plėtoti norint įprastą 25 proc. mokesčio normą sumažinti iki lengvatinės 15 proc. mokesčio normos, reikia gauti provincijos lygmens liaudies vyriausybių patvirtinimą. Bendrovės metinėje pajamų mokesčio deklaracijos formoje išskaičiuota pajamų mokesčio (nuo kurio atleista) suma įrašyta 28 numeriu - išskaičiuotas mokestis.
d) Tyrimo išvados
(236)
Šia schema per TL naudojosi vienas bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd. Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, sunku nustatyti, kokios prašymo ir patvirtinimo tvarkos turi laikytis šia schema besinaudojančios bendrovės. Išvadas Komisija turėjo padaryti remdamasi pateiktais dokumentais, kurie yra šios schemos teisinis pagrindas, tačiau iš KLR Vyriausybės negalėjo gauti paaiškinimų.
e) Išvada
(237)
Ši schema turėtų būti laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, nes vyriausybė atsisako pajamų, o bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda.
(238)
KLR Vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie teisės pasinaudoti šia schema kriterijus ir šios subsidijos naudojimą, kad būtų galima nustatyti tokios subsidijos skyrimo tik tam tikroms įmonėms mastą, ir tai, ar ši subsidija yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnį. KLR Vyriausybė tokios informacijos nepateikė. Atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 4 straipsnio 5 dalyje pateiktą reikalavimą, kad nustatant, ar subsidija yra konkrečiai taikoma, būtina aiškiai remtis tikrais įrodymais, Komisija savo išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį turėjo pagrįsti turimais faktais.
(239)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte ir 4 straipsnio 3 dalyje, ši subsidijavimo schema yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tik tam tikroms skatinamosiomis įvardijamoms įmonėms ir pramonės sektoriams, pvz., priklausantiems OMDP pramonei, be to, įsikūrusiems tam tikruose Kinijos regionuose. Be to, panašu, kad nėra objektyvių kriterijų teisei pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti. Pažymima, kad dėl KLR Vyriausybės valdžios institucijų nebendradarbiavimo Komisija negali įvertinti, ar tokie objektyvūs kriterijai egzistuoja.
(240)
Atitinkamai ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
f) Subsidijos sumos skaičiavimas
(241)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę pajamų mokesčio normą mokėtinų mokesčių suma, atėmus mokesčio, sumokėto pagal lengvatinę pajamų mokesčio normą, sumą. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per TL, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(242)
Panhua grupei nustatyta 0,03 proc. subsidijų norma.
(243)
Neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,02 proc. vidutinė svertinė subsidijų norma.
(244)
Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta subsidijų norma - didžiausia subsidijų norma, nustatyta pagal šią schemą su viena iš atrinktų bendradarbiaujančių bendrovių susijusiam subjektui, t. y. 0,04 proc.
3.3.5. KITOS PAJAMŲ MOKESČIO PROGRAMOS, APIE KURIAS KLR VYRIAUSYBĖ ATSAKYMUOSE PATEIKĖ NEPAKANKAMAI INFORMACIJOS ARBA JOS VISAI NEPATEIKĖ
(245)
Skunde nurodytos kelios tariamos subsidijavimo programos, susijusios su neatrinktais ir (arba) tyrime nebendradarbiaujančiais eksportuojančiais gamintojais. Komisija pradiniame ir papildomuose klausimynuose prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie šias programas, vėliau KLR Vyriausybei taip pat suteikė daug galimybių pateikti atsakymus dėl šių programų. KLR Vyriausybė nusprendė pateikti atsakymus tik dėl tariamų subsidijavimo programų, kurios buvo susijusios su dviem atrinktais eksportuojančiais gamintojais, ir šios pozicijos laikėsi per visą tyrimą. Tačiau KLR Vyriausybė apie kai kurias tokias programas pateikė informacijos ir įrodymų, iš kurių matyti, kad tos programos buvo pabaigtos ir per TL negaliojo. Komisija, darydama išvadas, atsižvelgė į šiuos KLR Vyriausybės pateiktus įrodymus.
(246)
KLR Vyriausybė nepateikė jokios informacijos ar įrodymų apie visas kitas programas. Aukštas nebendradarbiavimo lygis per šį tyrimą trukdė Komisijai gauti informacijos ir įrodymų apie šias skunde nurodytas eksportuojančių gamintojų naudotas programas. Komisija patikrino, kad atrinkti eksportuojantys gamintojai neturėjo teisės naudotis šiomis programomis arba jomis nesinaudojo (daugiausia dėl to, kad jie buvo privačios nuosavybės arba įsikūrę ne programos taikymo regione arba pakankamai nedideli). Todėl Komisija turėjo nustatyti, ar būta šios subsidijavimo programos, ir pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį remdamasi byloje surinktais įrodymais dėl visų kitų programų, apie kurias KLR Vyriausybė nepateikė informacijos ir kuriomis atrinkti eksportuojantys gamintojai negalėjo pasinaudoti arba nepasinaudojo, turėjo nustatyti muitą kitiems eksportuotojams.
3.3.5.1. Pajamų mokesčio kreditas šalies viduje pagamintai gamybos įrangai įsigyti
a) Aprašymas
(247)
Pagal šią programą bendrovė gali prašyti mokesčio kreditų šalies viduje pagamintai įrangai įsigyti, jei projektas atitinka KLR Vyriausybės pramonės politiką. Iki 40 proc. šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimo kainos mokesčio kreditas gali būti taikomas praeitų metų mokestinio įsipareigojimo pelno padidėjimui.
b) Teisinis pagrindas
(248)
Šios programos teisinis pagrindas - 1999 m. liepos 1 d. Laikinosios priemonės dėl įmonės pajamų mokesčio kredito investuojant į šalies viduje pagamintą įrangą technologijų renovacijų projektams ir nuo 2008 m. sausio 1 d. taikomas Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas Nr. 52 [2008] dėl įmonių pajamų mokesčio atskaitos įgyvendinimo sustabdymo ir įmonių investicijų į šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimą lengvatų politikos.
c) Nebendradarbiavimas
(249)
KLR Vyriausybė atsakė, kad pagal minėtą Pranešimą Nr. 52 ši programa nuo 2008 m. sausio mėn. nebetaikoma ir kad, kiek jai žinoma, ši programa nebuvo pakeista jokia kita programa. Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti susijusios papildomos informacijos, tiksliau tokių lengvatų galiojimo pabaigos grafikų. KLR Vyriausybė tokios informacijos nepateikė, atsakymuose minėjo tik faktinę naudą visiems OMDP gamintojams, paprasčiausiai nurodydama atrinktų gamintojų klausimyno atsakymus. Komisija jau paaiškino kodėl KLR Vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie visus OMDP gamintojus, o ne tik apie atrinktuosius (žr. 34 ir 35 konstatuojamąsias dalis). Be to, KLR Vyriausybė nepateikė informacijos ir apie atrinktus gamintojus, nes ji tik pateikė nuorodas į jų atsakymus. Komisija mano, kad nepakanka pateikti įrodymų, jog programa nebetaikoma, ir nepateikti papildomų įrodymų apie programos faktinių lengvatų galiojimo pabaigos grafikus ir galimas pakeičiančias programas. Kalbant apie šią programą, mokestinė lengvata (t. y. mokesčio kreditas), kurią bendrovė sukaupia tam tikrais metais, gali būti panaudota kitais mokestiniais metais, todėl lengvata gali galioti net ir pabaigus taikyti pačią programą. Paaiškėjo, kad pagal kitas vadinamąsias pabaigtas mokesčių programas bendrovės naudos gavo dar kelerius metus po oficialios galiojimo pabaigos dienos. Gali būti ir taip, kad neįprastai didelės lengvatų sumos gali būti paskirstytos per tam tikrą laikotarpį. Kadangi KLR Vyriausybė šiuo klausimu informacijos nepateikė, Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė turima informacija (šiuo atveju skundu).
d) Tyrimo išvados
(250)
Ši programa laikoma subsidija, nes pagal ją suteikiamas finansinis indėlis KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal šią programą gavėjams suteikiama nauda lygi sutaupytų mokesčių sumai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Ši subsidija pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies b punktą yra konkrečiai taikoma, nes mokesčių taupymas priklauso nuo to, ar vietoje importuotų prekių naudojamos šalies viduje gamintos prekės.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(251)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi ši programa Sąjungos institucijų per antisubsidijų tyrimą dar nenagrinėta, be to, nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojantiems gamintojams suteiktai naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas. Subsidijos sumą nustatant pagal kitų tyrimų išvadas šiame reglamente atsižvelgiama inter alia į tai, ar tiriamos schemos atveju buvo didelių pokyčių ir ar ilgainiui subsidijos suma galėjo sumažėti. Pažymima, kad periodiškai skiriamų subsidijų suma tokiu būdu paprastai nemažėja. Kadangi subsidijų suma ypatingai nesikeitė ar nemažėjo, per minėtą tyrimą nustatyta pradinė norma naudojama kaip subsidijų suma šiame tyrime.
(252)
Taigi taip nustatyta 0,38 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra šios schemos norma, kuri buvo nustatyta 2008 m. lapkričio 17 d. JAV sprendimo memorandume dėl apskritų suvirintų anglinio plieno vamzdynų vamzdžių (p. 26) (2008 m. lapkričio 24 d. Federalinio registro 73 tomas, Nr. 227, p. 70961). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš mokesčių programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (66).
3.3.5.2. Pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonėmis pripažįstamoms bendrovėms taikoma lengvatinių mokesčių politika
a) Aprašymas
(253)
Pagal šią programą įmonei, prašančiai suteikti Pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonės pažymėjimą, taikomas sumažinta 15 proc. pajamų mokesčio norma, palyginti su įprastine 25 proc. norma. Sąjunga per plono kreidinio popieriaus tyrimą ir JAV valdžios institucijos nustatė, kad ši programa buvo kompensuotina (67).
b) Teisinis pagrindas
(254)
Šios programos teisinis pagrindas - KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 28 straipsnis (Nr. 63, paskelbta 2007 m. kovo 16 d.), Administracinės priemonės pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonėms nustatyti ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas dėl pažangiųjų ir naujųjų technologijų įmonių pajamų mokesčių mokėjimo (Guo Shui Han [2008] Nr. 985).
c) Nebendradarbiavimas
(255)
KLR Vyriausybė nurodė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa per TL nesinaudojo, ir dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena apie pirmiau nagrinėtus argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus, o ne tik susijusius su atrinktais eksportuotojais (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Todėl Komisija išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį grindžia turima informacija (šiuo atveju tyrimo dėl plono kreidinio popieriaus išvadomis ir skundu).
d) Tyrimo išvados
(256)
Ši programa laikoma subsidija, nes pagal ją suteikiamas finansinis indėlis KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal šią programą gavėjams suteikiama nauda - sutaupyti mokesčiai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidijavimo schema laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik skatinamosioms priskiriamos tam tikros įmonės ir pramonės sektoriai, kaip antai plieno sektoriaus įmonės. Be to, teisės aktais ar subsidijas skiriančių valdžios institucijų nenustatyta objektyvių tinkamumo pasinaudoti šia schema kriterijų, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą ši schema nėra automatiškai taikoma.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(257)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų visų mokesčių suma, atėmus mokesčio, sumokėto pagal lengvatinę mokesčio normą, sumą. Kadangi nėra informacijos šiai naudai įvertinti ir kadangi šią programą Sąjungos institucijos jau nagrinėjo per ankstesnį antisubsidijų tyrimą, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti - 2011 m. gegužės 6 d. Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 452/2011, kuriuo importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos kilmės plonam kreidiniam popieriui nustatomas galutinis antisubsidijų muitas (68), pateiktas šios programos vertinimas, prireikus tinkamai pakoreguotas, kaip paminėta 252 konstatuojamojoje dalyje.
(258)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,9 proc. subsidijų norma, kuri yra pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje minėtame reglamente šiai programai nustatytų normų aritmetinis vidurkis.
3.3.5.3. Pajamų mokesčio lengvatos įmonėms, užsiimančioms visapusišku išteklių panaudojimu (specialiosios žaliavos)
a) Aprašymas
(259)
Pagal šią mokesčių programą bendrovės, kurios naudoja bet kurias Pajamų mokesčio lengvatų įmonėms, užsiimančioms visapusišku išteklių panaudojimu, žinyne išvardytas medžiagas kaip pagrindinę žaliavą ir kurios laikydamosi susijusių nacionalinių ir pramonės standartų gamina produktus, kurie yra išvardyti tame pačiame žinyne, gali tokiu būdu gautas pajamas įtraukti į bendras pajamas 90 proc. sumažinta norma. Taigi, kai bendrovės skaičiuoja pajamų mokestį, jis gali būti skaičiuojamas nuo 10 proc. pajamų. Ši lengvata suteikiama 5 metams.
b) Teisinis pagrindas
(260)
Šios programos teisinis pagrindas: KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 33 straipsnis, Valstybės tarybos reglamentų dėl KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo 99 straipsnis ir Pajamų mokesčio lengvatų įmonėms, užsiimančioms visapusišku išteklių panaudojimu, žinynas.
c) Nebendradarbiavimas
(261)
KLR Vyriausybė nurodė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa per TL nesinaudojo, ir dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena apie pirmiau nagrinėtus argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus, o ne tik susijusius su atrinktais eksportuotojais (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Todėl Komisija išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį grindžia turima informacija (šiuo atveju skundu).
d) Tyrimo išvados
(262)
Ši programa laikoma subsidija, nes pagal ją suteikiamas finansinis indėlis KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal šią schemą gavėjams suteikiama nauda lygi sutaupytų mokesčių sumai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidija laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros bendrovės, kurios kaip pagrindinę žaliavą naudoja pirmiau minėtame Mokesčių lengvatų žinyne išvardytus išteklius tame pačiame žinyne išvardytiems produktams gaminti.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(263)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų visų mokesčių suma, atėmus mokesčio, sumokėto pagal lengvatinę mokesčio normą, sumą. Neturėdama kitos informacijos šiai naudai įvertinti Komisija išvadas pagrindė skunde pateikta informacija. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį taip apskaičiuota subsidijos suma buvo paskirstyta visai gavėjų apyvartai per TL kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(264)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,01 proc. subsidijų norma.
3.3.5.4. Mokesčio kreditas specialiai įrangai įsigyti
a) Aprašymas
(265)
Pagal šią programą bendrovės gali 10 proc. specialios įrangos, naudojamos dėl aplinkosaugos, energijos ir vandens taupymo ir gamybos saugumo sumetimų, pirkimo kainos kompensuoti pirkimo metais mokėtinu įmonių pajamų mokesčiu. Likusi investuotų 10 proc. dalis gali būti perkelta į kitus 5 metus.
b) Teisinis pagrindas
(266)
Šios programos teisinis pagrindas: KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 34 straipsnis, Valstybės tarybos reglamentų dėl KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo 100 straipsnis.
c) Nebendradarbiavimas
(267)
KLR Vyriausybė nurodė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa per TL nesinaudojo, ir dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena apie pirmiau nagrinėtus argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus, o ne tik susijusius su atrinktais eksportuotojais (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Todėl Komisija išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį grindžia turima informacija.
d) Tyrimo išvados
(268)
Ši programa laikoma subsidija, nes pagal ją suteikiamas finansinis indėlis KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal šią schemą gavėjams suteikiama nauda lygi sutaupytų mokesčių sumai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje.
(269)
Manoma, kad nepakanka informacijos, kad Komisija galėtų nustatyti faktus ir vėliau priimti galutinę išvadą dėl to, ar ši programa yra konkrečiai taikoma. Todėl Komisija negalėjo šios programos toliau vertinti.
3.3.5.5. Lengvatinė pajamų mokesčio politika įmonėms šiaurės rytų regione
a) Aprašymas
(270)
Pagal šią programą šiaurės rytų regione (įskaitant Liaoning, Jilin, ir Heilongjiang provincijas ir Dalian savivaldybę) įsikūrusios bendrovės gali, pirma, mokesčių tikslais iki 40 proc. sumažinti ilgalaikio turto nusidėvėjimo laikotarpį, taip padidindamos iš pajamų mokesčio išskaičiuotiną metinę nusidėvėjimo sumą, ir, antra, mokesčių tikslais iki 40 proc. sutrumpinti nematerialiojo turto amortizacijos laikotarpį, taip užsitikrindamos didesnę metinę atskaitą. Remiantis Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus parengtu dokumentu, juridiniai mokesčių mokėtojai tam tikruose konkrečiuose sektoriuose, įskaitant metalurgijos sektorių, taip pat gali pasinaudoti kitais PVM, išteklių mokesčio ir įmonių pajamų mokesčio privalumais, susijusiais visų pirma su ilgalaikio turto įsigijimu.
b) Teisinis pagrindas
(271)
Šios programos teisinis pagrindas - Lengvatinė įmonių pajamų mokesčio politika senos pramoninės bazės įmonėms atgaivinti šiaurės rytų regione (2004 m. rugsėjo 20 d., Caishui, Nr. 153), Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas dėl turto nusidėvėjimo ir amortizacijos politikos įgyvendinimo kokybės šiaurės rytų regiono senos pramoninės bazės sektoriuose (2005 m. vasario 2 d., Caishui, Nr. 17). KLR Vyriausybė pateikė informacijos apie teisinį pagrindą šiai programai užbaigti 2008 m. sausio 1 d., tiksliau Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimą dėl kelių lengvatinės įmonių pajamų mokesčio politikos krypčių (Nr. 1[2008]).
c) Nebendradarbiavimas
(272)
Be minėto programos užbaigimo teisinio pagrindo, KLR Vyriausybė dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, paprasčiausiai pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena apie pirmiau nagrinėtus argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus, o ne tik susijusius su atrinktais eksportuotojais (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Be to, Komisija pabrėžia, kad pagal šią programą skiriamos subsidijos, susijusios su ilgalaikio turto įsigijimu, kurios gali būti įsisavintos per kelis metus, o KLR Vyriausybė nepateikė informacijos apie programos lengvatų galiojimo pabaigą ar apie dar ne visiškai įsisavintas lengvatas, todėl Komisija nusprendė išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrįsti turima informacija (šiuo atveju skundu ir susijusiomis JAV išvadomis).
d) Tyrimo išvados
(273)
Pagal šią programą skiriama subsidija KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Nauda pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį - teisę pasinaudoti programa turinčių bendrovių sutaupyti mokesčiai išskaitant su ilgalaikio turto įsigijimu susijusias pagreitinto nusidėvėjimo ir amortizacijos išlaidas. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, ši subsidija yra laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik apibrėžtoje geografinėje teritorijoje, t. y. šiaurės rytų regione, įsikūrusios įmonės.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(274)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikomas mokesčių, kurie už susijusį turtą būtų buvę sumokėti per TL pagal įprastą nusidėvėjimo grafiką, sumos ir pritaikius pagreitinto nusidėvėjimo laikotarpį faktiškai sumokėtos sumos skirtumas. Kadangi ši programa Sąjungos institucijų per antisubsidijų tyrimą dar nenagrinėta, be to, nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojantiems gamintojams suteiktai naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programos pobūdžio panašumu (69)). Kaip pažymėta 252 konstatuojamojoje dalyje, subsidijos sumą nustatant pagal kitų tyrimų išvadas šiame reglamente atsižvelgiama, inter alia, į tai, ar tiriamos schemos atveju buvo didelių pokyčių ir ar ilgainiui subsidijos suma galėjo sumažėti. Pažymima, kad periodiškai skiriamų subsidijų suma tokiu būdu paprastai nemažėja. Kadangi subsidijų suma ypatingai nesikeitė ar nemažėjo, per minėtą tyrimą nustatyta pradinė norma naudojama kaip subsidijų suma šiame tyrime.
(275)
Taigi taip nustatyta 0,08 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra „Apibrėžtų geografinių regionų Liaoning provincijoje investuotojų atleidimo nuo pajamų mokesčio“ schemos norma, kuri buvo nustatyta 2010 m. birželio 3 d. JAV sprendimo memorandume dėl vielinių paviršių (p. 25) (2010 m. birželio 10 d. Federalinio registro 75 tomas, Nr. 111, p. 32902). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš mokesčių programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (70).
3.3.5.6. Atleidimas nuo pajamų mokesčio už investicijas į šalies vidaus technologijų renovavimą
a) Teisinis pagrindas
(276)
Šios programos teisinis pagrindas - 2000 m. sausio 17 d. Valstybės mokesčių administratoriaus priimtas „Įmonės pajamų mokesčių auditas. Investicijų į šalies vidaus gamybos įrangą kredito valdymo technologinis pakeitimas Nr. 13“ ir Pranešimas dėl nacionalinių svarbiausių technologijų renovavimo projektų administravimo priemonių skelbimo ir platinimo.
b) Tyrimo išvados
(277)
KLR Vyriausybė atsakė, kad ši programa baigta taikyti 2008 m. sausio 1 d., paskelbus Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimą Nr. 52 [2008] dėl įmonių pajamų mokesčio atskaitos įgyvendinimo sustabdymo ir įmonių investicijų į šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimą lengvatų politikos. Pagal šią programą teikiamos kartotinės mokesčių lengvatos, kurių taikymas baigtas 2008 m., be to, nėra įrodymų, kad būtų likę lengvatų, kurios buvo įsisavinamos per TL, todėl Komisija priėjo prie išvados, kad ši programa nėra kompensuotina.
3.3.5.7. Įvairių vietos mokesčių nuolaidos
a) Aprašymas
(278)
Skunde išvardytos įvairios keliose provincijose (pvz., Shandong, Chongqing savivaldybė, Guangxi regionas Zhuang, centro ir vakarų regionai) taikomos mokesčių nuolaidos - sumažinta 15 proc. įmonių pajamų mokesčio norma, palyginti su apskritai taikoma 25 proc. mokesčio norma.
b) Teisinis pagrindas
(279)
Skunde nurodytas Shandong taikomos mokesčių nuolaidos, tiksliau sumažinto pajamų mokesčio remiantis geografine vietove (Zheijang ir Shandong provincijos), teisinis pagrindas: 1991 m. balandžio 9 d. priimto KLR pajamų mokesčio užsienio investicijų įmonėms ir užsienio įmonėms įstatymo Nr. 45 7 straipsnis.
c) Nebendradarbiavimas
(280)
KLR Vyriausybė paprasčiausiai nurodė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa per TL nesinaudojo, ir dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo gauti, pateikė nuorodą į atrinktų bendrovių atsakymus. Be argumentų, kad KLR Vyriausybė privalo pateikti išsamius atsakymus (žr. 34 ir 35 konstatuojamąsias dalis), Komisija pažymi, kad vienas bendradarbiaujantis eksportuotojas pasinaudojo ne mažiau kaip viena pirmiau šiame skyriuje nurodyta mažesne mokesčio norma (žr. 231 konstatuojamąją dalį ir toliau). Todėl Komisija, vertindama šią programą, pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį remiasi turima informacija (šiuo atveju skundu ir susijusiomis JAV išvadomis).
d) Tyrimo išvados
(281)
Ši programa laikoma subsidija KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį kartotinė nauda lygi mokant mažesnį įmonių pajamų mokestį sutaupytai mokesčių sumai. Programa yra konkrečiai taikoma, nes ja gali naudotis tik apibrėžtose geografinėse vietovėse įsikūrusios bendrovės, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(282)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų visų mokesčių suma, atėmus mokesčio, sumokėto pagal lengvatinę mokesčio normą, sumą. Kadangi ši programa Sąjungos institucijų per antisubsidijų tyrimą dar nenagrinėta, be to, nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojantiems gamintojams suteiktai naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programos pobūdžio panašumu). Kaip pirmiau pažymėta, subsidijos sumą nustatant pagal kitų tyrimų išvadas šiame reglamente atsižvelgiama, inter alia, į tai, ar tiriamos schemos atveju buvo didelių pokyčių ir ar ilgainiui subsidijos suma galėjo sumažėti. Pažymima, kad periodiškai skiriamų subsidijų suma tokiu būdu paprastai nemažėja. Kadangi subsidijų suma ypatingai nesikeitė ar nemažėjo, per minėtą tyrimą nustatyta pradinė norma naudojama kaip subsidijų suma šiame tyrime.
(283)
Taigi taip nustatyta 0,66 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra „Sumažintų pajamų mokesčių remiantis geografine vietove“ schemos norma, kuri buvo nustatyta 2009 m. birželio 12 d. JAV sprendimo memorandume dėl tam tikrų žoliapjovių vilkčių ir tam tikrų jų dalių (p. 11) (2009 m. birželio 19 d. Federalinio registro 74 tomas, Nr. 117, p. 29180). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš mokesčių programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (71).
3.3.5.8. Atleidimas nuo dividendų tarp kvalifikuotų įmonių rezidenčių
a) Aprašymas
(284)
Šią programą sudaro lengvatinė apmokestinimo tvarka, pagal kurią Kinijos įmonės rezidentės, kurios yra kitų Kinijos įmonių rezidenčių akcininkės, atleidžiamos nuo patronuojančiųjų įmonių rezidenčių tam tikrų dividendų, premijų ir kitų lėšų akciniam kapitalui padidinti pajamų mokesčio. Sąjunga per antisubsidijų tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus (72) nustatė, kad ši programa buvo kompensuotina.
b) Teisinis pagrindas
(285)
Teisinis pagrindas - KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo 26 straipsnis, reglamentų dėl KLR įmonių pajamų mokesčio įstatymo įgyvendinimo 83 straipsnis ir 2007 m. gruodžio 6 d. paskelbtas Valstybės tarybos potvarkis Nr. 512.
c) Nebendradarbiavimas
(286)
KLR Vyriausybė nurodė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa per TL nesinaudojo, ir dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena apie argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Todėl nuspręsta išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrįsti byloje surinkta informacija, tiksliau sprendime dėl plono kreidinio popieriaus pateiktomis išvadomis.
d) Tyrimo išvados
(287)
Ši programa laikoma subsidija atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį naudos sumą sudaro Kinijos įmones rezidentes atleidus nuo dividendų, premijų ir kitų lėšų akciniam kapitalui padidinti pajamų mokesčio sutaupytų mokesčių suma. Ši programa de jure laikoma konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tik Kinijos įmonėms rezidentėms, kurios gauna dividendų pajamų iš kitų įmonių rezidenčių, priešingai nei įmonės, kurios investuoja į įmones nerezidentes. Ši programa pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą taip pat laikoma konkrečiai taikoma, nes ji taikoma tik svarbiems valstybės skatinamiems pramonės sektoriams ir projektams, kaip antai plieno pramonė (žr., pvz., 182 konstatuojamąją dalį), be to, nėra objektyvių tinkamumo pasinaudoti šia programa apribojimo kriterijų ir įtikinamų įrodymų išvadai padaryti, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(288)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma visų mokėtinų mokesčių suma, įskaitant iš kitų Kinijos įmonių rezidenčių gaunamas dividendų pajamas, atėmus sumą, kuri buvo faktiškai sumokėta atleidžiant nuo dividendų mokesčio. Kadangi nėra informacijos šiai naudai įvertinti ir kadangi šią programą Sąjungos institucijos jau nagrinėjo per ankstesnį antisubsidijų tyrimą, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti - per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus atliktas šios programos vertinimas, prireikus tinkamai pakoreguotas, kaip minėta 252 konstatuojamojoje dalyje.
(289)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,77 proc. subsidijų norma, kuri yra per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus šiai programai nustatytų normų aritmetinis vidurkis.
3.3.5.9. Lengvatinių mokesčių programa užsienio investicijų įmonėms (toliau - UIĮ)
(290)
Skunde nurodytos šios UIĮ skirtos lengvatinio pajamų mokesčio schemos:
-
Produktyvios UIĮ dvejus metus atleidžiamos nuo mokesčių, vėlesnius trejus metus mokesčiai sumažinami perpus
-
Atleidimas nuo vietos pajamų mokesčio ir jo sumažinimo programos produktyvioms užsienio investicijų įmonėms
-
Pajamų mokesčio kreditas UIĮ, kurios įsigyja vidaus rinkoje pagamintą įrangą
-
Pajamų mokesčio subsidijos UIĮ pagal geografinę vietovę
(291)
KLR Vyriausybė pateikė teisinio pagrindo įrodymų, kad su UIĮ susijusios programos baigtos taikyti, kai 2007 m. kovo 16 d. dešimtojo Kinijos Liaudies Respublikos nacionalinio liaudies kongreso penktojoje sesijoje buvo priimtas 2008 m. Įmonių pajamų mokesčio įstatymas, tiksliau:
-
Valstybės tarybos Pranešimas Nr. 39 [2007] dėl pereinamųjų lengvatinės įmonių pajamų mokesčio politikos priemonių įgyvendinimo;
-
Valstybės mokesčių administratoriaus Pranešimas Nr. 52 [2008] dėl įmonių pajamų mokesčio atskaitos įgyvendinimo sustabdymo ir įmonių investicijų į šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimą lengvatų politikos.
(292)
Iš šių nuostatų matyti, kad iki 2011 m. buvo palaipsniui baigiamos taikyti pajamų mokesčio lengvatos UIĮ. Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad nėra šias programas pakeičiančių UIĮ skirtų programų, o UIĮ apmokestinimo tvarka dabar tokia pati kaip kitų juridinių mokesčių mokėtojų. Komisija pažymi, kad šios lengvatinės UIĮ skirtos pajamų mokesčio programos yra vis dar kompensuotinos, nes OMDP gamintojai bent dalį TL iki 2011 m. pabaigos vis dar galėjo naudotis likusiomis lengvatomis, ir negalima atmesti to fakto, kad nuo 2012 m. UIĮ gali būti taikoma pakaitinė programa. Vis dėlto Komisija, norėdama sumažinti administracinę naštą visoms susijusioms šalims, taip pat atsižvelgdama į tai, kad artėja palaipsninio programų pabaigimo laikotarpio pabaiga ir nėra požymių, kad būtų parengta galima pakaitinė programa, nusprendė programų toliau nevertinti.
3.3.6. NETIESIOGINIO MOKESČIO IR IMPORTO TARIFO PROGRAMOS
3.3.6.1. UIĮ ir tam tikrų vietos įmonių, kurios naudoja importuotą įrangą skatinamosiose pramonės šakose, atleidimas nuo importo tarifo ir PVM
a) Aprašymas
(293)
Pagal šią programą UIĮ arba vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir importo tarifų, jei importuoja gamyboje naudojamą pagrindinę įrangą. Jei norima tokiu atleidimu pasinaudoti, įranga negali būti įtraukta į reikalavimus neatitinkančios įrangos sąrašą, o šios lengvatos prašanti įmonė turi gauti Kinijos valdžios institucijų arba NPRK išduodamą Valstybės skatinamųjų projektų pažymėjimą pagal susijusius investicijų, mokesčių ir muitų teisės aktus. Sąjunga per antisubsidijų tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus (73) nustatė, kad ši programa buvo kompensuotina.
b) Teisinis pagrindas
(294)
Šios programos teisinis pagrindas - Valstybės tarybos aplinkraštis Guo Fa Nr. 37/1997 dėl mokesčių importuojamai įrangai politikos koregavimo, Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimu [2008] Nr. 43, 2006 m. vasario 22 d. NPRK pranešimas Nr. 316 2006 dėl vidaus ar užsienio finansuojamų projektų, kuriuos rengti skatina valstybė, patvirtinamojo rašto tvarkymo aspektų ir 2008 m. UIĮ ar vidaus įmonių nuo muitų neatleidžiamų prekių importo katalogas.
c) Nebendradarbiavimas
(295)
KLR Vyriausybė teigė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa per TL nesinaudojo, ir dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus (34 ir tolesnės konstatuojamosios dalys), todėl išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrįs byloje surinkta informacija, tiksliau per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus padarytomis išvadomis.
d) Tyrimo išvados
(296)
Ši programa laikoma subsidija KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes UIĮ ir kitos teisę pasinaudoti programa turinčios vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir (arba) tarifų, kurie turėtų būti mokami, jei jos negautų susijusios NPRK išduodamos Valstybės skatinamojo projekto pažymos. Todėl pagal šią programą bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Ši programa yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, programa gali naudotis tik tos įmonės, kurios investuoja į įstatymu aiškiai apibrėžtų konkrečių kategorijų verslą ir gauna Valstybės skatinamųjų projektų pažymą. Be to, nėra objektyvių kriterijų teisei šia programa pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą, padaryti.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(297)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM ir muitų, nuo kurių atleidžiama importuojant įrangą, suma. Kadangi nėra informacijos šiai naudai įvertinti ir kadangi šią programą Sąjunga jau nagrinėjo per ankstesnį antisubsidijų tyrimą, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti - per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus atliktas šios programos vertinimas, prireikus tinkamai pakoreguotas, kaip minėta 252 konstatuojamojoje dalyje.
(298)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,89 proc. subsidijų norma, kuri yra per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus šiai programai nustatytų normų aritmetinis vidurkis.
3.3.6.2. PVM grąžinimas UIĮ, įsigyjančioms vidaus rinkoje pagamintą įrangą
a) Aprašymas
(299)
Pagal šią programą nauda - UIĮ perkant šalies viduje pagamintą įrangą sumokėto PVM grąžinimas. Įranga neturi būti įtraukta į nuo mokesčių neatleistinų prekių žinyną, o jos vertė neturi būti didesnė už bendrą investicijų ribą užsienio investicijų įmonei pagal Bandomąsias administracines šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimo priemones. Sąjunga per antisubsidijų tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus (74), o JAV valdžios institucijos per tyrimus dėl kompensacinio muito KLR kilmės dengtiems laisviems lakštams (75) nustatė, kad ši programa yra kompensuotina.
b) Teisinis pagrindas
(300)
Šios programos teisinis pagrindas - 1999 m. rugsėjo 20 d. Valstybės mokesčių administratoriaus aplinkraštis Nr. 171, 199 dėl mokesčių grąžinimo įstaigos laikinųjų priemonių, taikomų užsienio investicijų įmonėms perkant šalies viduje pagamintą įrangą; Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas Nr. 176 [2008] dėl mokesčių grąžinimo užsienio investicijų įmonėms už jų įsigytą šalies viduje pagamintą įrangą politikos įgyvendinimo sustabdymo.
c) Nebendradarbiavimas
(301)
KLR Vyriausybė teigė, kad ši programa nebetaikoma nuo 2009 m. sausio 1 d. pirmiau minėtu Pranešimu Nr. 176 [2008]. Komisija paprašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie faktinį lengvatų, kurios buvo skiriamos ilgą laiką, nes ši programa susijusi su šalies viduje pagaminto turto įsigijimu, taikymo pabaigimą. KLR Vyriausybė dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, paprasčiausiai pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus (34 ir tolesnės konstatuojamosios dalys). Be to, Komisija pažymi, kad Pranešime Nr. 176 numatytas pereinamasis laikotarpis kriterijus atitinkančiam ilgalaikiam turtui įsigyti ir paraiškoms dėl lengvatų pildyti iki 2009 m. birželio 30 d. Kadangi KLR Vyriausybė nepateikė jokios informacijos apie palaipsninį lengvatų taikymo pabaigimą ir kadangi tokios lengvatos, susijusios su ilgalaikiu turtu, gali būti skiriamos ilgainiui ir taip pat per TL, Komisija išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį padarė remdamasi turima informacija, tiksliau per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus padarytomis išvadomis.
d) Tyrimo išvados
(302)
Ši programa laikoma subsidija KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes tokiu būdu bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį. Ši programa yra laikoma konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms įmonėms (t. y. UIĮ) perkant įrangą, kuri neįtraukta į nuo mokesčių neatleistinų prekių žinyną. Nėra požymių, kad ši programa pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą nebūtų konkrečiai taikoma, nes nėra objektyvių kriterijų teisei šia programa pasinaudoti apriboti ir įtikinamų įrodymų išvadai, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai, padaryti. Be to, programa yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies b punkte, nes subsidija priklauso nuo to, ar naudojamos vidaus rinkos, ar importuotos prekės.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(303)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM, nuo kurio atleidžiama perkant šalies viduje pagamintą įrangą, suma. Kadangi nėra informacijos šiai naudai įvertinti ir kadangi šią programą Sąjunga jau nagrinėjo per ankstesnį antisubsidijų tyrimą, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti - per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus atliktas šios programos vertinimas, prireikus tinkamai pakoreguotas, kaip minėta 252 konstatuojamojoje dalyje.
(304)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,04 proc. subsidijų norma, kuri yra per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus šiai programai nustatytų normų aritmetinis vidurkis.
3.3.6.3. Ilgalaikio turto PVM atskaita centro regione
a) Aprašymas
(305)
Ši programa taikoma PVM mokėtojams tam tikruose išvardytuose pramonės sektoriuose, įskaitant metalurgijos pramonę. Pagal programą teisę ja pasinaudoti turintys PVM mokėtojai, įsikūrę centro regiono senų pramoninių bazių 26 miestuose ir investuojantys į tam tikrą ilgalaikį turtą, iš viso mokėtino PVM gali išskaičiuoti už ilgalaikį turtą sumokėto PVM sumą.
b) Teisinis pagrindas
(306)
Šios programos teisinis pagrindas - Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas Nr. 75, 2007 dėl tarpinių priemonių pridėtinės vertės mokesčio centro regione kompensacijos aprėpčiai išplėsti paskelbimo, Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas Nr. 170 [2008] dėl kelių su nacionaliniu pridėtinės vertės mokesčio reformos įgyvendinimu susijusių klausimų.
c) Nebendradarbiavimas
(307)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad pagal Pranešimą Nr. 170 [2008] ši programa nebetaikoma nuo 2009 m. sausio 1 d., o dėl informacijos, susijusios su nauda, kurią bendrovės galėjo pagal šią programą gauti, pateikė nuorodą į atrinktų gamintojų atsakymus. Komisija primena argumentus dėl prašymo KLR Vyriausybei pateikti visapusiškus atsakymus (34 ir tolesnės konstatuojamosios dalys). Komisija pažymi, kad Pranešime Nr. 170 nėra teigiama, kad PVM lengvatos centro regione įsikūrusioms bendrovėms baigiamos taikyti 2008 m. pabaigoje ir gali būti taikomos tik iki 2009 m. sausio mėn. Šios su ilgalaikiu turtu susijusios lengvatos gali būti skiriamos ilgesniam laikotarpiui, taip pat ir per TL; be to, atrodo, kad pranešime minima kita lengvatinė PVM sistema šioms centro regione įsikūrusioms bendrovėms, pagal kurią nuo 2009 m. sausio mėn. taikomos per pusę sumažintos taikytinos PVM normos. Kadangi KLR Vyriausybė nepateikė paaiškinimų dėl pagal šią programą likusių lengvatų palaipsninio pabaigimo arba išsamesnės informacijos dėl pakaitinės programos, Komisija išvadas dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė byloje surinkta informacija.
d) Tyrimo išvados
(308)
Ši programa laikoma subsidija KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes tokiu būdu pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda, kurios dydis lygus atskaitant PVM už ilgalaikio turto įsigijimą sutaupytai PVM sumai. Pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą programa yra konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą ja gali naudotis tik tam tikros įmonės, t. y. tam tikruose sektoriuose veikiančios įmonės. Ši programa taip pat laikoma konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalį, nes ji taikoma tik tam tikrose apibrėžtose vietovėse, t. y. centro regiono senų pramoninių bazių miestuose.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(309)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra sutaupyta PVM, kuris išskaičiuojamas perkant ilgalaikį turtą, suma. Kadangi nėra informacijos šiai naudai įvertinti ir kadangi panaši PVM programa jau nagrinėta šiame tyrime, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti - 297 ir 298 konstatuojamosiose dalyse pateiktas vertinimas.
(310)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,89 proc. subsidijų norma.
3.3.6.4. Kitos Ma'anshan mokestinės privilegijos
a) Tyrimo išvados
(311)
Skunde išvardytos kitos mokestinės privilegijos, kuriomis 2008-2010 m. naudojosi Ma'anshan ir Wuhan įsikūrę OMDP gamintojai, įskaitant atleidimą nuo miesto priežiūros ir statybų mokesčio ir papildomus mokesčius, susijusius su švietimo fondais. Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie šias mokestines lengvatas. KLR Vyriausybė atsakė, kad prašoma informacija nesusijusi su tyrimu, nes Ma'anshan neįsikūręs nė vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas. Komisija primena paaiškinimus, kad KLR Vyriausybės prašyta pateikti informacijos ir apie tariamas subsidijas neatrinktoms bendrovėms (34 ir 35 konstatuojamosios dalys).
(312)
Kadangi KLR Vyriausybė informacijos nepateikė, Komisija daro išvadą, kad Ma'anshan ir Wuhan taikomos mokestinės privilegijos pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį turi būti laikomos subsidija KLR Vyriausybės atsisakytų pajamų forma. Jos naudingos bendrovėms gavėjoms, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje, nes taikant šias privilegijas sutaupoma mokesčių suma lygi sumokėto mokesčio ir įprastai mokėtino mokesčio, jei ši programa netaikoma, sumos skirtumui. Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, ši programa laikoma konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikruose apibrėžtuose Ma'anshan regionuose ar savivaldybėse įsikūrusios įmonės.
b) Subsidijos sumos skaičiavimas
(313)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Neturėdama kitos informacijos šiai naudai įvertinti Komisija išvadas pagrindė skunde pateikta informacija. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį taip apskaičiuota subsidijos suma buvo paskirstyta visai gavėjų apyvartai per TL kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(314)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,08 proc. subsidijų norma.
3.3.7. DOTACIJŲ PROGRAMOS
(315)
Skunde teigiama, kad nuo 2005 m. iki pastarojo meto (įskaitant 2009 m.) nagrinėjamąjį produktą gaminančios bendrovės gavo lengvatų pagal kelias dotacijų programas ir paprogrames. Negalima atmesti, kad mokėjimai pagal šias programas dar vykdomi arba skiriami vieną kartą, atsižvelgiant į kapitalo investicijas, todėl tai yra vis dar teikiama nauda, kuri per pasirinktą 15 metų amortizacijos laikotarpį dar nėra visiškai įsisavinta. KLR Vyriausybės prašyta pateikti informacijos apie šias programas, tačiau ji nepateikė pagrįstų atsakymų apie nė vieną iš jų. Todėl, negavusi KLR Vyriausybės atsakymų dėl visų šių aspektų, Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė geriausiais turimais įrodymais.
3.3.7.1. Kinijos aukščiausio lygio pasaulinio prekės ženklo programa
a) Teisinis pagrindas
(316)
Skunde nurodytas šios programos teisinis pagrindas:
-
Aplinkraštis GZJH [2005] Nr. 95 dėl produktų, pripažintinų Kinijos aukščiausio lygio pasaulinės prekės ženklo produktais, vertinimo
-
Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklo skatinimo strategijos komiteto pranešimas Nr. 5, 2005 dėl Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklo produktų sąrašo platinimo
-
Aplinkraštis ZJZH [2006] N. 11 dėl Kinijos aukščiausio lygio pasaulinio prekės ženklo taikymo 2006 m.
-
Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklo skatinimo strategijos komiteto pranešimas Nr. 6, 2006 dėl Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklo produktų sąrašo platinimo
-
Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklo skatinimo strategijos komiteto pranešimas Nr. 6, 2007 dėl Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklo produktų sąrašo platinimo
-
Aplinkraštis ZJZH [2008] N. 23 dėl Kinijos aukščiausio lygio pasaulinio prekės ženklo taikymo 2008 m.
-
KLR Vyriausybės produktams suteiktų Kinijos aukščiausio lygio prekės ženklų administravimo priemonės.
b) Teisė pasinaudoti
(317)
Šia programa pasinaudoti gali tik Kinijos aukščiausio lygio pasaulinės prekės ženklą gavę gamintojai. Skunde nurodyti kai kurie plieno produktai, kuriuos pagamino tokį ženklą gavusios šiame tyrime nagrinėjamos plieno bendrovės.
c) Tyrimo išvados
(318)
Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, išvados pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrįstos byloje surinkta informacija.
(319)
Pagal šią programą finansinis indėlis skiriamas dotacijų forma (geresnėmis nei rinkos paskolos ar kitos paskatos sąlygomis), o tai yra tiesioginis lėšų pervedimas gavėjams suteikiant naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies i punkte ir 2 dalyje.
(320)
Pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą ja pasinaudoti gali tik tam tikros įmonės, t. y. Kinijos aukščiausio lygio pasaulinės prekės ženklą savo produktams gavusios įmonės. Be to, dotacijas skiriančios valdžios institucijos nenustačiusios objektyvių tinkamumo pasinaudoti šia schema kriterijų, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą ši schema nėra automatiškai taikoma.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(321)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašūs JAV valdžios institucijų sprendimai. Kaip pirmiau pažymėta, subsidijos sumą nustatant pagal kitų tyrimų išvadas šiame reglamente atsižvelgiama, inter alia, į tai, ar tiriamos schemos atveju buvo didelių pokyčių ir ar ilgainiui subsidijos suma galėjo sumažėti. Pažymima, kad periodiškai skiriamų subsidijų suma tokiu būdu paprastai nemažėja. Kadangi subsidijų suma ypatingai nesikeitė ar nemažėjo, per minėtą tyrimą nustatyta pradinė norma naudojama kaip subsidijų suma šiame tyrime.
(322)
Taigi taip nustatyta 0,13 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, kuri yra aritmetinė vidutinė panašių programų norma, kaip nustatyta 2009 m. balandžio 6 d. JAV sprendimo memorandume dėl citrinų rūgšties ir tam tikrų citrinų rūgšties druskų (p. 6) (Federalinio registro 74 tomas, Nr. 69, p. 16836, 2009 m. balandžio 13 d.), 2010 m. gegužės 14 d. JAV sprendimo memorandume dėl įtemptojo gelžbetonio plieninių gijų (p. 29) (Federalinio registro 75 tomas, Nr. 98, p. 28557, 2010 m gegužės 21 d.), 2010 m. gegužės 28 d. JAV sprendimo memorandume dėl tam tikrų plieninių grotelių (p. 18) (Federalinio registro 75 tomas, Nr. 109, p. 32362, 2010 m. birželio 8 d.), 2011 m. kovo 28 d. JAV sprendimo memorandume dėl presuoto aliuminio (p. 19) (Federalinio registro 76 tomas, N. 64, p. 18521, 2011 m. balandžio 4 d.) ir 2011 m. spalio 11 d. JAV sprendimo memorandume dėl daugiasluoksnių medinių grindų (p. 17) (Federalinio registro 76 tomas, N. 201, p. 64313, 2011 m. spalio 18 d.). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš dotacijų programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (76).
3.3.7.2. Garsių prekės ženklų programos ir paprogramės (Chongqing garsūs prekės ženklai, Hubei provincijos garsūs prekės ženklais, Ma'anshan garsūs prekės ženklai, Shandong provincijos aukščiausio lygio prekės ženklai, Wuhan garsūs prekės ženklai)
a) Teisinis pagrindas
(323)
Skunde nurodytas šios programos Shandong paprogramės teisinis pagrindas:
-
Pranešimas LWJMJCZ, [2003] Nr. 180 dėl 2003 m. užsienio prekybos eksporto skatinimo ir plėtimo Shandong provincijoje politikos spausdinimo ir platinimo
-
2004 m. užsienio prekybos ir ekonominio bendradarbiavimo Shandong provincijoje plėtojimo skatinimo politika, LWJMJCZ, [2003] Nr. 1037
-
2005 m. užsienio prekybos ir ekonominio bendradarbiavimo Shandong provincijoje plėtojimo skatinimo politika
-
Pranešimas dėl 2006 m. užsienio prekybos ir ekonominio bendradarbiavimo Shandong provincijoje plėtojimo skatinimo politikos, LCQ, [2006] Nr. 5
-
Specialiojo apdovanojimo fondo biudžetas prekės ženklų savaiminiam eksportui skatinti, Lucaiqizhi, 2008, Nr. 75.
b) Teisė pasinaudoti
(324)
Šia programa naudojasi garsių prekės ženklų produktų, skirtų eksporto rinkai, gamintojai. Skunde nurodyti keli nagrinėjamojo produkto gamintojai, kurie šia programa naudojosi bent iki 2009 m.
c) Tyrimo išvados
(325)
Skunde tvirtinama, kad ši programa buvo skirta skatinti vietos pažangias pramonės įmones ir jų produktų eksportą į pasaulio rinkas. Ši programa rengiama pagal centrinę programą, o provincijų ir vietos valdžios institucijos rengia centrinę programą atitinkančias savas garsių prekės ženklų programas vietos produktų eksportui skatinti. JAV šiai dotacijų programai paprieštaravo PPO (DS 387). Be to, JAV valdžios institucijos keliuose skunde nurodytuose tyrimuose šią programą pripažino kompensuotina. Komisija plono kreidinio popieriaus byloje (77) taip pat pripažino, kad pagal šią programą teikiamos lengvatos yra kompensuotinos.
(326)
Pagal garsių prekės ženklų programą finansinis indėlis skiriamas subsidijuojamų paskolų palūkanų, MTP finansavimo ir grynųjų pinigų dotacijų eksportui skatinti forma. Šios iniciatyvos yra tiesioginis lėšų pervedimas gavėjams suteikiant naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje.
(327)
Ši subsidija pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punktą yra konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą ja naudotis gali tik įmonės, kurios, kaip pripažinta, eksportuoja garsių prekių ženklo produktus. Be to, kadangi nėra subsidijas skiriančios valdžios institucijos nustatytų objektyvių šios programos taikymo kriterijų ir sąlygų, ši programa laikoma konkrečiai taikoma ir pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punktą. Šia programa numatyta lengvatinė tvarka pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą taip pat yra konkrečiai taikoma, nes teikiama nauda priklauso nuo to, ar susiję garsių prekių ženklų produktai yra eksportuojami.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(328)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašūs JAV valdžios institucijų sprendimai (remiantis programų pobūdžio panašumu). Kaip pirmiau pažymėta, subsidijos sumą nustatant pagal kitų tyrimų išvadas šiame reglamente atsižvelgiama, inter alia, į tai, ar tiriamos schemos atveju buvo didelių pokyčių ir ar ilgainiui subsidijos suma galėjo sumažėti. Pažymima, kad periodiškai skiriamų subsidijų suma tokiu būdu paprastai nemažėja. Kadangi subsidijų suma ypatingai nesikeitė ar nemažėjo, per minėtą tyrimą nustatyta pradinė norma naudojama kaip subsidijų suma šiame tyrime.
(329)
Taigi taip nustatyta 0,13 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, kuri yra aritmetinė vidutinė panašių programų norma, kaip nustatyta 2009 m. balandžio 6 d. JAV sprendimo memorandume dėl citrinų rūgšties ir tam tikrų citrinų rūgšties druskų (p. 6) (Federalinio registro 74 tomas, Nr. 69, p. 16836, 2009 m. balandžio 13 d.), 2010 m. gegužės 14 d. JAV sprendimo memorandume dėl įtemptojo gelžbetonio plieninių gijų (p. 29) (Federalinio registro 75 tomas, Nr. 98, p. 28557, 2010 m gegužės 21 d.), 2010 m. gegužės 28 d. JAV sprendimo memorandume dėl tam tikrų plieninių grotelių (p. 18) (Federalinio registro 75 tomas, Nr. 109, p. 32362, 2010 m. birželio 8 d.), 2011 m. kovo 28 d. JAV sprendimo memorandume dėl presuoto aliuminio (p. 19) (Federalinio registro 76 tomas, N. 64, p. 18521, 2011 m. balandžio 4 d.) ir 2011 m. spalio 11 d. JAV sprendimo memorandume dėl daugiasluoksnių medinių grindų (p. 17) (Federalinio registro 76 tomas, N. 201, p. 64313, 2011 m. spalio 18 d.). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš dotacijų programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (78).
3.3.7.3. Valstybės svarbiausių technologijų projektų fondas
a) Kinijos Vyriausybės nebendradarbiavimas
(330)
Klausimyno atsakymuose KLR Vyriausybė teigė, kad ši programa baigta taikyti 2003 m. ir kad nė vienas atrinktas eksportuotojas ja nesinaudojo. Kadangi KLR Vyriausybė šio atsakymo nepagrindė jokiais įrodymais ar išsamesniais paaiškinimais, Komisija šią programą analizuoja pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį remdamasi turimais faktais.
b) Teisinis pagrindas
(331)
Skunde nurodytas šios programos teisinis pagrindas:
-
Valstybės aplinkraščiai: 1999 m. Guojingmao Touzi Nr. 886, 1999 m. Guojingmao Touzi Nr. 122, 1999 m. Guojingmao Touzi Nr. 1038, 2000 m. Guojingmao Touzi Nr. 822 ir
-
Nacionalinio skolos specialiojo fondo nacionaliniams svarbiausiems technologijų renovavimo projektams administravimo priemonės.
c) Teisė pasinaudoti
(332)
Remiantis skunde pateiktomis pagrindinių teisinio pagrindo dokumentų citatomis, pagal šią programą remiamos įmonės „daugiausia atrenkamos iš didelių valstybės kontroliuojamų įmonių - iš 512 svarbiausių įmonių, 120 bandomųjų įmonių grupių ir pramonės lyderiaujančių įmonių“. Be to, pirmenybė teikiama senose šiaurės rytų, centro ir vakarų regionų pramoninėse bazėse įsikūrusioms įmonėms atsižvelgiant į geografinę padėtį.
d) Tyrimo išvados
(333)
Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, Komisija remiasi skunde pateiktais duomenimis ir (arba) kitais skunde paminėtais šaltiniais (79).
(334)
Skunde nurodyta, kad pagal šią programą siekta finansiškai remti teisę ja pasinaudoti turinčias įmones skatinant: svarbiausių pramonės sektorių, įmonių ir produktų technologijų renovaciją; technologijų atnaujinimo supaprastinimą; produkto struktūros gerinimą; kokybės gerinimą; pasiūlos didinimą; paklausos vidaus rinkoje plėtimą; pastovų ir palankų valstybės ekonomikos vystymą. Skunde teigiama, kad iš fondo remtos 47 geležies ir plieno įmonės, joms skirta iš viso 75 mlrd. juanių investicijų. JAV valdžios institucijos bent dviejuose tyrimuose šią programą pripažino kompensuotina.
(335)
Ši programa laikoma subsidija, nes pagal ją skiriamas finansinis indėlis ilgalaikiam turtui įsigyti skiriamų dotacijų forma pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktį, taip gavėjui suteikiant naudos. Kadangi subsidija yra susijusi su ilgalaikiu turtu ir paskirstoma per tam tikrą laikotarpį, remiantis turimais faktais daroma išvada, kad nauda buvo teikiama per TL.
(336)
Subsidija yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, nes parama skiriama tik tam tikroms didelėms valstybės įmonėms ir valstybės kontroliuojamoms įmonėms, jas atrenkant iš 512 svarbiausių įmonių ir 120 bandomųjų įmonių grupių. Kadangi programa skirta konkrečiai apibrėžtuose geografiniuose senų šiaurės rytų, centro ir vakarų pramoninių bazių regionuose įsikūrusioms bendrovėms, ji taip pat laikoma konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(337)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas, tiksliau 2010 m. rugsėjo 10 d. JAV sprendimo memorandumas dėl tam tikrų besiūlių anglinio ir legiruotojo plieno standartinių, linijinių ir slėginių vamzdžių, (p. 19) (2010 m. rugsėjo 21 d. Federalinio registro 75 tomas, Nr. 182, p. 57444).
(338)
Taigi taip nustatyta 0,01 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, kuri yra pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje minėtame JAV sprendime nustatyta panašios schemos norma.
3.3.7.4. Programos teisėtiems antidempingo mokesčiams sumažinti
a) KLR Vyriausybės nebendradarbiavimas
(339)
Skunde nurodyti įvairūs tyrimai, kuriuos atliko JAV valdžios institucijos (80) ir Komisija (plono kreidinio popieriaus tyrimas) ir per kuriuos nustatyta, kad tam tikros provincijose taikomos programos, pagal kurias 40 proc. bendrovės dalyvavimo antidempingo tyrime teisinių mokesčių padengė vietos finansų biurai, yra kompensuotinos. Kadangi KLR Vyriausybė nusprendė neatsakyti į klausimyno klausimus apie šią programą, o tik nurodė, kad atrinkti eksportuotojai ja nesinaudojo, Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė byloje surinktais įrodymais.
b) Teisinis pagrindas
(340)
Remiantis skundu ir Komisijos sprendimu dėl plono kreidinio popieriaus (193 konstatuojamoji dalis), šios programos teisinis pagrindas yra:
-
Paramos antidempingo, antisubsidijų ir apsaugos priemonių tyrimų atsakovams politikos įgyvendinimo taisyklės.
c) Teisė pasinaudoti
(341)
Šia programa gali naudotis bendrovės, kurios dalyvauja antidempingo tyrimuose ir veikia laikydamosi Prekybos ministerijos ir provincijų valdžios institucijų nurodymų.
d) Tyrimo išvados
(342)
Ši programa laikoma subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, nes pagal ją skiriamas finansinis indėlis tiesioginio lėšų pervedimo forma antidempingo tyrimų teisiniams mokesčiams padengti, ir taip suteikiama nauda, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Ši subsidija pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies a ir c punktus yra konkrečiai taikoma, nes ja naudotis gali tik tam tikros su užsienio antidempingo tyrimais susijusios įmonės. Be to, ši programa laikoma konkrečiai taikoma ir pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalį, nes ja gali naudotis tik tam tikros įmonės, kurios yra registruotos apibrėžtuose geografiniuose regionuose, kuriuos valdo šią programą įgyvendinančių susijusių provincijų valdžios institucijos.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(343)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra informacijos šiai naudai įvertinti ir kadangi šią programą Sąjungos institucijos jau nagrinėjo per ankstesnį antisubsidijų tyrimą, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti - per tyrimą dėl plono kreidinio popieriaus atliktas šios programos vertinimas, prireikus tinkamai pakoreguotas, kaip minėta 252 konstatuojamojoje dalyje.
(344)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms remiantis išvadomis dėl plono kreidinio popieriaus (81) nustatyta 0,01 proc. subsidijų norma.
3.3.8. VYRIAUSYBĖS PREKIŲ ĮSIGIJIMAS UŽ DIDESNĮ NEI TINKAMAS ATLYGĮ
(345)
Skunde pateikta įrodymų, kad KLR Vyriausybė per valstybės įmones pirko OMDP gamintojų pagamintus plieno produktus. Skunde nurodyta, kad KLR Vyriausybė pirko tam tikros plieno produkcijos, įskaitant spalvota danga dengtus lakštus, karštai valcuotų lakštų ritinius, šaltai valcuotus lakštus, vidutines plokštes, galvanizuotas plokštes ir daug kitų. Skunde nurodyta, kad valstybės įmonių šių prekių pirkimo kaina nustatyta pagal įvairius elementus ir (arba) lyginamuosius dydžius ir kad buvo nustatyta kainų viršutinė riba arba koreguotos kainos, priklausomai nuo skirtingų prekių ir nuo to, ar sandoris buvo susijęs su tam tikromis šalimis.
(346)
KLR Vyriausybė atsakydama nurodė bendrus argumentus dėl valstybės įmonių, kad nebuvo įrodyta, jog valstybės įmonės, kurios perka šiuos plieno produktus, yra valstybinės institucijos, kaip apibrėžta PPO Susitarime dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių, ir kad KLR Vyriausybei nebuvo įmanoma surinkti duomenų apie sandorius, susijusius su nežinomais subjektais. Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad skunde nenurodyta jokio prekių įsigijimo, susijusio su atrinktais eksportuotojais. Komisija primena išvadas dėl to, kad OMDP ir kitų plieno produktų pirkėjai yra valstybės įmonės (49-73 konstatuojamosios dalys), ir prašymą KLR Vyriausybei pateikti informacijos ir apie neatrinktus eksportuotojus (žr. 34 ir 35 konstatuojamąsias dalis). Kadangi KLR Vyriausybė daugiau informacijos apie šią programą nepateikė, Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė byloje surinkta informacija.
(347)
Atsižvelgiant į tai, kad kainos yra didesnės už rinkos kainas ir kad OMDP gamintojai gauna naudos iš valstybės per valstybės įmones pirkėjas, ši programa pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktį ir 6 straipsnio d punktą yra kompensuotina. Be to, reikia atsižvelgti į tai, kad skunde pateikta prielaida, kad nėra patikimos privačių tiekėjų rinkos kainos, nes plieno rinkoje dominuoja viešasis sektorius, atliekant tyrimą patvirtinta, nes valstybės įmonėms tenka dominuojanti padėtis Kinijos plieno rinkoje, bent kiek tai susiję su karšto valcavimo ir šalto valcavimo plienu (žr. 76-79 konstatuojamąsias dalis). Ši subsidija taip pat yra konkrečiai taikoma pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalį, nes ja gali pasinaudoti tik atrinkti plieno sektoriaus subjektai, kuriuos kontroliuoja valstybė. Tačiau dėl šių sandorių ir su jais susijusių sutarčių sudėtingumo ir dėl to, kad trūksta reikiamos informacijos šiuo klausimu, Komisija negalėjo prieiti prie tvirtos išvados dėl šios programos. Todėl Komisija nutarė šios programos išsamiau nevertinti.
3.3.9. KITOS REGIONINĖS PROGRAMOS
a) KLR Vyriausybės nebendradarbiavimas
(348)
Kinijos Vyriausybė atsakė, kad nė vienas atrinktas gamintojas nėra įsikūręs vietovėse, kuriose taikomos šiame skyriuje aptariamos regioninės programos, todėl Komisijos prašoma informacija su tyrimu nebuvo susijusi. Kadangi ši informacija su tyrimu yra susijusi (žr. 34 ir 35 konstatuojamąsias dalis), o KLR Vyriausybė atsakymų nepateikė, Komisija sprendimą dėl visų šiame skyriuje aptariamų regioninių programų pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė byloje surinktais faktais.
3.3.9.1. Subsidijos Tianjin Binhai naujajame regione ir Tianjin ekonominės ir technologinės plėtros regione
a) Teisinis pagrindas
(349)
Pagreitinto nusidėvėjimo schemos teisinis pagrindas - Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus aplinkraštis dėl susijusios lengvatinės įmonių pajamų mokesčio politikos Tianjin provincijos Binhai naujojo regiono plėtrai ir atvirumui remti.
b) Tyrimo išvados
(350)
Skunde teigiama, kad programa siekiama skatinti mokslo ir technologijų infrastruktūros kūrimą Tianjin Binhai naujajame regione (TBNA) ir Tianjin ekonominės ir technologinės plėtros regione (TETDA) ir sukurti mokslo ir technologijų renovacijos sistemą ir paslaugų infrastruktūrą. Skunde teigiama, kad šios programos finansinė nauda teikta per Mokslo ir technologijų fondą ir remiantis Pagreitinto nusidėvėjimo programa. Tokią naudą galėjo gauti tik TBNA administracinio komiteto jurisdikcijoje įsikūrusios bendrovės, įskaitant nagrinėjamąjį produktą gaminančias ir (arba) eksportuojančias bendroves. Skunde pateikiama nuoroda į JAV valdžios institucijų sprendimą kompensacinių priemonių tyrime dėl tam tikrų Kinijos Liaudies Respublikos kilmės besiūlių anglinio ir legiruotojo plieno standartinių, linijinių ir slėginių vamzdžių, kuriuo ši programa pripažinta kompensuotina (82).
(351)
Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, Komisija sprendimą dėl šios programos pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė geriausia turima skunde ir minėtame JAV valdžios institucijų sprendime pateikta informacija.
(352)
Pagal šią programą teikiama vienkartinė nauda lengvata bendrovėms gavėjoms Mokslo ir technologijų fondo dotacijų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, ir atsisakytų pajamų forma pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį, kai taikoma Pagreitinto nusidėvėjimo programa.
(353)
Subsidijos iš Mokslo ir technologijų fondo ir pagal Pagreitinto nusidėvėjimo programą yra laikomos konkrečiai taikomomis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, nes jomis pasinaudoti gali tik tam tikros apibrėžtuose geografiniuose regionuose (t. y. TBNA ir (arba) TETDA) įsikūrusios įmonės.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(354)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas, tiksliau 2010 m. rugsėjo 10 d. JAV sprendimo memorandumas dėl tam tikrų besiūlių anglinio ir legiruotojo plieno standartinių, linijinių ir slėginių vamzdžių, (p. 20 ir 21) (2010 m. rugsėjo 21 d. Federalinio registro 75 tomas, Nr. 182, p. 57444). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš mokesčių ir dotacijų programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (83).
(355)
Taigi taip nustatyta iš viso 0,61 proc. šios schemos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, kuri yra pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje minėtame sprendime nustatyta susijusių schemų bendra norma.
3.3.9.2. Su šiaurės rytų regionu susijusios programos
a) Teisinis pagrindas
(356)
Teisinis pagrindas - 2004 m. rugsėjo 14 d. Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus aplinkraštis dėl reglamentų, susijusių su PVM atskaitos išplėtimo šiaurės rytų regione, spausdinimu ir platinimu.
b) Tyrimo išvados
(357)
Skundo pateikėjas patvirtino, kad KLR Vyriausybė 2003 m. parengė Šiaurės rytų regiono atgaivinimo programą senai pramoninei Dalian miesto pramoninei bazei ir trims šiaurės rytų provincijoms - Liaoning, Jilin ir Heilongjiang, kurios yra tradicinis Kinijos plieno pramonės centras, atgaivinti. Skunde teigiama, kad KLR Vyriausybė įsteigė Valstybės tarybos kontroliuojamą specialų Šiaurės rytų regionų atgaivinimo banką (NRB), kuris įpareigojamas finansuoti šiaurės rytų regionų seno sunkiosios pramonės centro atgaivinimą.
(358)
Be to, skunde nurodyta, kad Kinijos eksporto ir importo bankas (ExIm bankas) nuo 2003 m. lapkričio mėn. pagal šią programą vietos įmonėms teikė apytikriai 5 mlrd. juanių subsidijų per Dalian miesto skyrių eksporto kreditų forma ir kitų pigių kreditų už 150 mln. juanių. Skunde dar nurodyta, kad paskolos buvo teikiamos ir nekreditingoms įmonėms, siekiant sustiprinti finansiškai silpnų valstybės įmonių, kurioms buvo sudarytos neproporcingos sąlygos naudotis finansiniais ištekliais, nors jos turėjo daugiausia neveiksnių paskolų šalyje, konkurencingumą.
(359)
Kadangi KLR Vyriausybė nebendradarbiavo, Komisija sprendimą dėl šios programos pagrindė skunde pateikta informacija ir 2008 m. lapkričio 17 d. JAV sprendimo memorandumo dėl apskritų suvirintų anglinio plieno vamzdynų vamzdžių (p. 21 ir 22) (2008 m. lapkričio 24 d. Federalinio registro 73 tomas, Nr. 227, p. 70961) informacija, prireikus tinkamai pakoreguota, kaip minėta 252 konstatuojamojoje dalyje.
(360)
Pagal šią programą bendrovės gavėjos gauna naudos tokia forma: i) dotacijos kaip eksporto palūkanų subsidijos; ii) įsigyto ilgalaikio turto PVM grąžinimas.
(361)
Kalbant apie i) eksporto palūkanų subsidijas, palūkanų subsidijų teikimas yra subsidija dotacijos forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. JAV sprendime ši programa vadinama Užsienio prekybos plėtojimo fondu, o ne Šiaurės rytų regiono atgaivinimo programa, kaip minėta ir skunde. Šią programą valdo Liaoning provincijos valdžios institucijos (tiksliau Liaoning provincijos užsienio prekybos ir ekonominio bendradarbiavimo biuras ir Liaoning finansų departamentas). Teisė naudotis šia programa suteikta eksporto įmonių vykdomiems projektams, inter alia, šių įmonių eksporto bazių konkurencingumui gerinti ir tarptautinėms rinkoms tirti. Šios dotacijos priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, todėl ši programa pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą yra konkrečiai taikoma.
(362)
Dėl ii) įsigyto ilgalaikio turto PVM grąžinimo, pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį tai subsidija valstybės atsisakytų pajamų forma. Šia programa nustatyta, kad tam tikrų pramonės sektorių PVM mokėtojai įsigyto ilgalaikio turto PVM gali išskaityti iš pagamintų prekių pardavimo PVM. Šia PVM atskaita gali naudotis tik šiaurės rytų regiono bendrovės, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalį ši programa yra taikoma konkrečiame regione.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(363)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programų pobūdžio panašumu).
(364)
Taigi taip nustatyta 0,18 proc. bendra Šiaurės rytų regiono atgaivinimo programos subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra pagal Užsienio prekybos plėtojimo fondo programą gautų dotacijų ir PVM grąžinimo bendra norma, kuri buvo nustatyta 2008 m. lapkričio 17 d. JAV sprendimo memorandume dėl apskritų suvirintų anglinio plieno vamzdynų vamzdžių (p. 21 ir 22) (2008 m. lapkričio 24 d. Federalinio registro 73 tomas, Nr. 227, p. 70961). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš panašių programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (84).
a) Teisinis pagrindas
(365)
Teisinis pagrindas - 2004 m. gruodžio 16 d. Laikinosios priemonės dėl Liaoning provincijos aukštųjų technologijų produktų ir įrangai gaminti naudojamų produktų eksporto palūkanų finansavimo.
b) Tyrimo išvados
(366)
Skunde teigta, kad pagal šią programą bendrovėms teikiama parama aukštųjų technologijų produktų eksportui plėtoti ir remiama Liaoning provincijoje įsikūrusių įmonių plėtra. Programą valdo Liaoning provincijos užsienio prekybos ir ekonominio bendradarbiavimo biuras ir Liaoning finansų departamentas, taip pat Liaoning provincijos ekonomikos reikalų komisija. Pirmiau minėtame sprendime dėl vamzdynų vamzdžių (žr. 359 konstatuojamąją dalį) JAV valdžios institucijos šią programą pripažino kompensuotina.
(367)
Pagal programą suteikiama nauda KLR Vyriausybės tiesioginio lėšų, kurios naudojamos bankų paskolų palūkanoms mokėti, pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Eksporto paskolos - tai provincijoje bankų ir ne bankų finansų įstaigų aukštųjų technologijų produktus ir įrangai gaminti naudojamus produktus gaminančioms įmonėms suteiktos trumpalaikės paskolos, kai tarp eksporto deklaravimo ir mokėjimo gavimo susidaro gamybai ir veiklai būtinų lėšų stygiaus. Teisę pasinaudoti programa turinčių įmonių metinė eksporto vertė privalo viršyti 1 mln. JAV dolerių, jos turi būti eksportavusios produktus, priskiriamus Kinijos aukštųjų technologijų produktų eksporto katalogui arba įrangai gaminti naudojamiems produktams. Ši programa pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalį yra konkrečiai taikoma, nes ja gali pasinaudoti tik minėtus kriterijus atitinkančios įmonės. Pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą ši programa taip pat priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas. Be to, pagal 4 straipsnio 3 dalį ši programa taikoma konkrečiuose regionuose, nes ja pasinaudoti gali tik apibrėžtame Kinijos šiaurės rytų regione įsikūrusios įmonės.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(368)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programų pobūdžio panašumu).
(369)
Taigi taip nustatyta 0,43 proc. subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra eksporto palūkanų subsidijų norma, kuri buvo nustatyta 2008 m. lapkričio 17 d. JAV sprendimo memorandume dėl apskritų suvirintų anglinio plieno vamzdynų vamzdžių (p. 23) (2008 m. lapkričio 24 d. Federalinio registro 73 tomas, Nr. 227, p. 70961). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš panašių programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (85).
a) Tyrimo išvados
(370)
Skunde nurodoma ankstesnė eksporto palūkanų subsidijų programa, kuria galima naudotis, tik jei yra likusių negrąžintų eksporto paskolų. JAV valdžios institucijos sprendime dėl vamzdynų vamzdžių taip pat nustatė, kad ši programa yra kompensuotina.
(371)
Teisinis pagrindas - 2004 m. gruodžio 16 d. Laikinosios priemonės dėl Liaoning provincijos aukštųjų technologijų produktų ir įrangai gaminti naudojamų produktų eksporto palūkanų finansavimo.
(372)
Pagal programą suteikiama nauda KLR Vyriausybės tiesioginio lėšų pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Subsidijos teikiama nauda pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio b punktą yra lygi skirtumui tarp sumos, kurią gavėjai sumokėjo, ir sumos, kurią jie būtų mokėję už panašią komercinę paskolą, jei nebūtų naudojęsi šia programa. Šias paskolas vyriausybė suteikia per politikos bankus ir valstybės komercinius bankus (žr. 157-180 konstatuojamosiose dalyse pateiktą analizę). Šios eksporto paskolos yra konkrečiai taikomos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą, nes jos priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir pagal 4 straipsnio 3 dalį, nes jos teikiamos tik apibrėžtame Kinijos geografiniame regione įsikūrusioms įmonėms.
b) Subsidijos sumos skaičiavimas
(373)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programų pobūdžio panašumu).
(374)
Taigi taip nustatyta 1,05 proc. subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra eksporto paskolų schemai nustatytų normų aritmetinis vidurkis, kaip nustatyta 2008 m. lapkričio 17 d. JAV sprendimo memorandume dėl apskritų suvirintų anglinio plieno vamzdynų vamzdžių (p. 23) (2008 m. lapkričio 24 d. Federalinio registro 73 tomas, Nr. 227, p. 70961). Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš panašių programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (86).
a) Tyrimo išvados
(375)
Skunde nurodyta, kad „Penkių taškų, vienos pakrantės linijos“ programą Liaoning provincijos vyriausybė pradėjo taikyti 2006 m. sausio 21 d.Liaoning vyriausybė skiria subsidijas tam tikroms regione įsikūrusioms įmonėms. Pirmas prioritetas - penkiose pagrindinėse vietovėse įsikūrusioms įmonėms kaip gamybos eksportui bazėms. Lengvatinė tvarka - tai įvairios lengvatos, įskaitant sumažintą 15 proc. pajamų mokesčio normą aukštųjų technologijų įmonėmis patvirtintoms įmonėms; aukštųjų technologijų įmonių atleidimą nuo pajamų mokesčio už investicijas vidaus rinkoje; prioritetą palūkanų subsidijoms gauti; ekonominio valdymo privilegijas ir atleidimą nuo vyriausybės mokesčių. Skunde teigiama, kad valstybės politikos Kinijos plėtros bankas (CDB) pagal šią programą teikė lengvatines paskolas.
(376)
Pirmiau minėtame sprendime dėl vamzdynų vamzdžių JAV valdžios institucijos šią programą pripažino kompensuotina.
(377)
Teisinis šios programos pagrindas - Liaoning provincijos nuomonė dėl pakrantės pagrindinių vystymo vietovių atvėrimo plėtros skatinimo. Liaoning plėtros ir reformų komisija ir Liaoning finansų biuras reguliuoja palūkanų subsidijas, o Huludao Beigang pramonės parkas, Pramonės ir prekybos institucija administruoja pagal šią programą suteikiamus atleidimus nuo mokesčių.
(378)
Pagal programą suteikiama finansinė nauda KLR Vyriausybės tiesioginio lėšų pervedimo forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, ir (arba) atsisakytų ar nesurinktų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Šios subsidijos reiškia naudą pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį, kuri yra lygi dotacijos sumai ir (arba) mokesčių, nuo kurių atleidžiama, sumai. Šios subsidijos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalį laikomos konkrečiai taikomomis, nes jomis naudotis gali tik tam tikros apibrėžtoje Liaoning provincijos valdžios įstaigos jurisdikcijoje įsikūrusios įmonės. Pirmasis šių subsidijų skyrimo prioritetas - penkiose pagrindinėse vietovėse kaip gamybos eksportui bazės įsikūrusioms įmonėms, todėl šios subsidijos yra konkrečiai taikomos ir pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą, nes jų skyrimas priklauso nuo to, ar vykdomas eksportas.
b) Subsidijos sumos skaičiavimas
(379)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programų pobūdžio panašumu).
(380)
Taigi taip nustatyta 0,30 proc. subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra 2008 m. lapkričio 17 d. JAV sprendimo memorandume dėl apskritų suvirintų anglinio plieno vamzdynų vamzdžių (p. 23) (2008 m. lapkričio 24 d. Federalinio registro 73 tomas, Nr. 227, p. 70961) nustatyta šios schemos subsidijų norma. Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš dotacijų programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (87).
3.3.9.3. Dotacijos pagal Jiangsu provincijos mokslo ir technologijų programą
a) Teisinis pagrindas
(381)
Teisinis šios programos pagrindas - Administracinės Jiangsu mokslo ir technologijų viešųjų paslaugų platformos priemonės Nr. 102 (Sukeji (2006); Nr. 22 Sucaijiao (2006).
b) Tyrimo išvados
(382)
Skunde teigiama, kad pagal šią programą be kitų lengvatų tam tikroms įmonėms teikiamos dotacijos. Kinijos Vyriausybė klausimyno atsakymuose teigė, kad nė viena atrinkta bendrovė šia programa nesinaudojo ar lengvatų negavo. Komisija primena argumentus, kad KLR Vyriausybės prašyta pateikti ir išsamius su neatrinktomis bendrovėmis susijusių klausimų atsakymus (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Be to, Komisija pažymi, kad skunde galimomis gavėjomis įvardytos tiek atrinktos bendrovės, tiek kiti neatrinkti OMDP gamintojai, įsikūrę susijusioje programos taikymo vietovėje. Todėl Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė turimais faktais, tiksliau skunde pateikta informacija ir JAV valdžios institucijų sprendimo dėl Kinijos Liaudies Respublikos kilmės įtemptojo gelžbetonio plieninių gijų išvadomis (88), kad ši programa yra kompensuotina.
(383)
Finansinė nauda (indėlis) suteikiama dotacijų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Šios subsidijos pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punktą yra konkrečiai taikomos, nes, panašu, nebuvo objektyvių teisės pasinaudoti šios schemos lengvatomis kriterijų ar sąlygų (kaip numatyta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies b punkte) ir, remiantis turimais faktais, atrodo, kad Jiangsu mokslo ir technologijų departamentas veiksmų laisve pasinaudojo neobjektyviai.
c) Subsidijos sumos skaičiavimas
(384)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Kadangi nėra tikslių kiekybinių vertinimų, tinkamiausias informacijos šaltinis eksportuojančių gamintojų naudai įvertinti yra panašus JAV valdžios institucijų sprendimas (remiantis programų pobūdžio panašumu).
(385)
Taigi taip nustatyta 0,01 proc. subsidijų norma per TL visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms, o tai yra 2010 m. gegužės 14 d. JAV sprendimo memorandume dėl įtemptojo gelžbetonio plieninių gijų (p. 35) (2010 m. gegužės 21 d. Federalinio registro 75 tomas, Nr. 98, p. 28557) nustatyta šios schemos subsidijų norma. Dėl JAV valdžios institucijų vykdytų tyrimų pažymima, kad metodai naudos iš dotacijų programų sumai apskaičiuoti iš esmės yra tokie patys, kokius naudoja Sąjunga (89).
3.3.9.4. Dotacijos pagal Hebei provincijos mokslo ir technologijų programą
a) Tyrimo išvados
(386)
Skunde nurodomos dvi 700 000 juanių ir 2 080 000 juanių dotacijos, 2009 m. OMDP gamintojui skirtos pagal Hebei provincijos mokslo ir technologijų programą. Kinijos Vyriausybė klausimyno atsakymuose nurodė, kad nė viena atrinkta bendrovė nebuvo įsikūrusi Hebei provincijoje, todėl prašoma informacija su tyrimu nebuvo susijusi. Komisija primena argumentus, kad KLR Vyriausybė turėjo pateikti ir išsamius su neatrinktomis bendrovėmis susijusių klausimų atsakymus (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Todėl Komisija išvadas pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį grindžia turimais faktais (šiuo atveju skundu).
(387)
Pagal šią programą dotacijų forma suteikiama finansinė nauda yra laikoma subsidija, nes ja suteikiamas finansinis indėlis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Šiomis dotacijomis pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį suteikiama nauda lygi dotacijų sumai. Pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalį šios subsidijos yra konkrečiai taikomos, nes jos suteikiamos tik Hebei provincijoje įsikūrusioms bendrovėms.
b) Subsidijos sumos skaičiavimas
(388)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Neturėdama kitos informacijos šiai naudai įvertinti Komisija išvadas pagrindė skunde pateikta informacija. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį taip apskaičiuota subsidijos suma buvo paskirstyta visai gavėjų apyvartai per TL kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija nepriklauso nuo to, ar vykdomas eksportas, ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(389)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta nežymi subsidijų norma (mažesnė nei 0,01 proc.).
3.3.10. AD HOC SUBSIDIJOS
a) Tyrimo išvados
(390)
Skunde išvardytos kelios ad hoc subsidijos, kurios tariamai suteiktos tam tikriems OMDP gamintojams - tiek valstybės įmonėms, tiek privačioms bendrovėms. Šios subsidijos - tai dotacijos arba atleidimas nuo mokesčių ar jų sumažinimas, inter alia, konkretiems projektams ar turtui finansuoti. Jos skirtos vykdant bendrą strateginę plieno sektoriaus modernizavimo politiką.
(391)
Komisija prašė KLR Vyriausybės pateikti informacijos apie šias ad hoc subsidijas. KLR Vyriausybė atsakė, kad skunde pateikti įtarimai pagrįsti metinių ataskaitų citatomis ir, panašu, nė viena jų nesusijusi su atrinktomis bendrovėmis. Todėl KLR Vyriausybė padarė išvadą, kad nereikia nagrinėti įtarimų dėl su neatrinktomis bendrovėmis ir provincijomis susijusių sandorių. Be to, KLR Vyriausybė pakartojo vieną savo bendrų pastabų, kad vien tam tikrų sandorių išvardijimo kaip subsidijų bendrovės metinėje ataskaitoje negalima laikyti pakankamu įrodymu tyrimui dėl jų pradėti, nes „pagal PPO Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 11 straipsnio 2 dalį tai nėra pakankami prima facie įrodymai“.
(392)
Komisija primena argumentus, kuriais aiškinama, kodėl KLR Vyriausybės prašyta pateikti informacijos ir apie tariamas subsidijas neatrinktoms bendrovėms (34 ir 35 konstatuojamosios dalys). Komisija išvadas dėl šių ad hoc subsidijų pagal pagrindinio reglamento 28 straipsnį pagrindė byloje surinktais faktais.
(393)
Skunde išvardytos ad hoc subsidijos yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje, suteikta tiesioginio dotacijų ir panašių išteklių pervedimo forma, o kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, suteikta atsisakytų pajamų (įvairūs atleidimai nuo mokesčių, kuriuos kitu atveju reikėtų sumokėti, ar jų sumažinimas centriniu, provincijų ar savivaldybių lygmeniu) forma. Komisija pažymi, kad pačiose įvairių OMDP gamintojų metinėse ataskaitose šis finansinis indėlis vadinamas subsidijomis. Be to, daugelis šių subsidijų yra konkrečiai taikomos pagal teisės aktus arba faktiškai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalyje, nes, KLR Vyriausybei nebendradarbiaujant, laikoma, kad jos teikiamos tik keletui skatinamojo plieno sektoriaus plieno bendrovių, ir (arba) dėl subsidijas teikiančių valdžios institucijų laisvos valios teikiant tokias subsidijas. Be to, kai kurios tokios subsidijos yra konkrečiai taikomos ir pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalį, nes jomis naudotis gali tik tam tikros apibrėžtuose tam tikros provincijos teritorijos geografiniuose regionuose įsikūrusios įmonės.
b) Subsidijos sumos skaičiavimas
(394)
Komisija atidžiai nagrinėjo turimą informaciją apie kiekvieną tokią ad hoc subsidiją įvairiems OMDP gamintojams. Komisija nustatė, kad dėl kai kurių subsidijų prekyba nėra iškraipoma ir (arba) OMDP gamintojams skiriamos pakankamai nedidelės sumos. Tačiau yra ir kelios specifinės subsidijos, kai OMDP gamintojams skiriamos didelės sumos. Atsižvelgdama į tai ir į byloje surinktą informaciją, Komisija mano, kad taikytiną kompensacinį muitą būtų tikslinga skaičiuoti paprasčiausiai atsižvelgiant į dotacijų ir mokesčių programų, kurios šiame tyrime pripažintos kompensuotinomis, vidurkį, nepaisant to, kad KLR Vyriausybė ir susiję OMDP gamintojai nebendradarbiavo.
(395)
Tokiu būdu visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta 0,5 proc. subsidijųnorma.
3.4. ŠALIŲ PASTABOS PO GALUTINIO ATSKLEIDIMO
(396)
KLR Vyriausybė, vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas (Zhejiang Huadong) ir skundo pateikėjai pateikė pastabų po galutinio atskleidimo.
3.4.1. KLR VYRIAUSYBĖS PASTABOS PO GALUTINIO ATSKLEIDIMO
(397)
Atsižvelgdama į tai, kad KLR Vyriausybė pateikė labai daug ir labai išsamių argumentų, ir į tai, kad būtų nepraktiška (taip pat dėl to, kad esama konfidencialios informacijos) visus juos įtraukti į šį reglamentą, Komisija abipusiai raštu paaiškino KLR Vyriausybei visus teisinius ir faktinius elementus, kuriais remiantis šie argumentai atmetami.
3.4.1.1. Procedūriniai klausimai
(398)
Panašu, kad pateikdama ne vieną argumentą dėl tyrimo inicijavimo KLR Vyriausybė manė, kad GOES grupės ataskaita (90) yra pagrindinis dokumentas tam tikroms PPO Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių ir ES pagrindinio reglamento nuostatoms aiškinti. Pvz., KLR Vyriausybė teigia, kad GOES grupė (91) pašalino abejones. Komisija atkreipė dėmesį į grupės išvadas šiuo klausimu ir su kai kuriomis iš jų sutinka, tačiau dėl šių išvadų Sutartis ar teisinė kalba nesikeičia, ypač PPO subsidijų susitarimo 11 straipsnio 2 ir 3 punktai ir kompensacinių muitų reglamento 9 straipsnio 2 ir 3 dalys, kurios yra svarbios ir Komisiją susaistančios visuose antisubsidijų tyrimuose.
(399)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija pažeidė PPO Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių (SSKP) 11 straipsnio 2 dalį, nes tyrimą inicijavo remdamasi skundu, kuriame nebuvo jokių „tariamų subsidijų taikymo, jų laipsnio ir poveikio (bet kurios arba kiekvienos)“ įrodymų, todėl Komisija pažeidė įsipareigojimą pagal 11 straipsnio 3 dalį peržiūrėti įrodymų tikslumą ir adekvatumą.
Šį tvirtinimą teko atmesti. KLR Vyriausybės teiginys apie subsidijos „taikymą, laipsnį ir poveikį“ yra tyrimo tikslą apibrėžiančio SSKP 11 straipsnio 1 dalies citata. Komisijos nuomone tai nesusiję su SSKP 11 straipsnio 2 dalimi, pagal kurią reikalaujama, kad skundo pateikėjas pateiktų „pakankamai įrodymų, kad subsidija taikoma, ir, jei įmanoma, įrodymų apie jos dydį“, o skunde pateiktų „tokią informaciją, kuri yra pagrįstai prieinama“ skundo pateikėjui. Komisija analizavo skundo pateikėjo pateiktus įrodymus, kurie buvo svarbūs, kaip akivaizdžiai matyti iš nekonfidencialaus varianto, skirto skundo suinteresuotosioms šalims susipažinti. Komisijos tarnybos tyrimą inicijuoti pasiūlė tik tinkamai išanalizavusios įrodymų, kurie jų manymų yra pakankami prima facie įrodymai, tikslumą ir adekvatumą.
(400)
KLR Vyriausybė pasiūlė, kad kiekvienos subsidijavimo schemos kiekviena dedamoji (finansinis indėlis, nauda ir konkretus taikymas) būtų nustatytos individualiai. Komisija sutinka su KLR Vyriausybe, kad tariamos subsidijos turi būti nagrinėjamos kiekviena atskirai. Tačiau nėra taip, kad kiekvienas pateiktas įrodymas dėl kiekvienos subsidijavimo programos kiekvienos dedamosios turėtų būti nagrinėjamas atskirai. Pavyzdžiui, įrodymai, kad viena programa yra konkrečiai taikoma, gali būti labai svarbūs nustatant, ar kita programa yra konkrečiai taikoma, inter alia, priklausomai nuo to, kiek yra viešos informacijos apie tiriamas programas, ir kokiu mastu programos yra glaudžiai susijusios ir priklauso nuo tų pačių teisės aktų.
(401)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad turi būti įrodymų apie kiekvienos programos subsidijų sumą (didesnę nei de minimis) per TL ir kad turi būti pakankamai įrodymų dėl dabartinio kiekvienos subsidijos subsidijavimo, o ne dėl „galimos“ ar „veikiausiai gaunamos“ naudos. Šiuo atžvilgiu Komisija su KLR Vyriausybe nesutinka, nes pagrindiniame reglamente ar PPO Susitarime dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių nėra reikalavimo įrodyti, kad konkrečios programos subsidijų suma yra didesnė nei de minimis. Nesiginčijama, kad tam, kad subsidija būtų kompensuotina, ji per TL turi būti teikianti naudos, ir skundo pateikėjai turi stengtis tokių įrodymų pateikti. Tačiau pagal SSKP 11 straipsnio 2 dalį reikalaujama remiantis skundo pateikėjui „pagrįstai prieinama“ informacija pateikti „pakankamų subsidijavimo įrodymų“. Kadangi didelė dalis informacijos apie subsidijų teikiamą naudą (pvz., atleidimas nuo mokesčių, dotacijos, prekių tiekimas) nėra vieša, dažnai skundo pateikėjai negali aiškiai nustatyti, kad subsidija nagrinėjamojo produkto gamintojams teikė naudos. Tokiomis aplinkybėmis skundo pateikėjas turi pateikti geriausius turimus įrodymus, kad, pvz., nagrinėjamojo produkto gamintojai turi teisę pasinaudoti subsidija ir kad programa vis dar galioja ar pagal ją teikiama nauda. Reikiamų įrodymų kiekis priklausys nuo tiriamo atvejo faktų ir nuo to, kiek informacijos skundo pateikėjui yra pagrįstai prieinama.
(402)
KLR Vyriausybė teigė, kad Pranešimu apie inicijavimą pažeidžiamas SSKP 22 straipsnio 2 dalies iii punktas, nes negalima laikyti, kad paprasčiausias įvairioms programos priskirtų pavadinimų kartojimas yra tų programų aprašymas. Komisijos nuomone nagrinėtina subsidijavimo praktika Pranešime apie inicijavimą yra tinkamai apibrėžta, nurodant susijusias schemas, todėl pranešimu nepažeidžiamas SSKP 22 straipsnio 2 dalies iii punktas.
(403)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija neteisingai inicijavo keleto subsidijų programų tyrimą, nes vietoje to, kad nagrinėtų kiekvieną programą, ji į skundą pažvelgė „holistiškai“ ar „bendrai“. Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad kitų tyrimus atliekančių institucijų išvados dėl įvairių programų nėra pakankamas įrodymas tyrimui inicijuoti. Kaip paaiškinta pirmiau (400 konstatuojamoji dalis), Komisijos tarnybos nagrinėjo kiekvieną programą. Ar kitų institucijų išvadas dėl konkrečios programos galima laikyti pakankamu įrodymu inicijavimui pagrįsti, priklauso nuo kiekvieno atvejo atskirai ir iš dalies nuo to, kokia kita informacija skundo pateikėjui yra pagrįstai prieinama.
(404)
KLR Vyriausybė (cituodama JAV pastabas GOES byloje (92)) teigė, kad OMDP gamintojams suteiktas skatinamųjų statusas vyriausybės planavimo dokumentuose galėjo būti taikomas visiems, kad būtų įrodytas konkretus taikymas. Tai neatitinka realybės. Teisės aktas, kuriuo OMDP gamintojai priskiriami skatinamųjų kategorijai (93) (ir su tuo susijusios pasekmės) nėra (kaip KLR Vyriausybė teigia) „bendro pobūdžio informacija apie vyriausybės politiką, tiesiogiai nesusijusi su nagrinėtina programa“. Kadangi tokiu būdu teisė pasinaudoti subsidija (arba lengvatos) aiškiai suteikiama tik tam tikroms įmonėms, akivaizdu, kad toks teisės aktas yra labai tiesiogiai susijęs su nagrinėtina programa.
(405)
KLR Vyriausybė teigė, kad turi būti pateikta įrodymų apie dabartinę iš subsidijavimo programos gaunamą naudą ir kad tai, jog programos kitais atvejais buvo pripažintos kompensuotinomis, nėra pakankamas įrodymas, nes tokios išvados yra susijusios su skirtingais TL. Nesiginčijama, kad tam, kad subsidija būtų kompensuotina, ji per TL turi būti teikianti naudos, ir skundo pateikėjai turi stengtis tokių įrodymų pateikti. Tačiau, įrodymai apie tai, kad programa buvo taikoma pakankamai neseniai, gali būti labai svarbūs inicijavimui pagrįsti, pvz., jei nėra viešos informacijos, kad programa buvo pabaigta taikyti ar padaryta jos pakeitimų. KLR Vyriausybės pateikiama nuoroda į GOES grupės ataskaitą (94) (7.72 dalį) yra neįtikinama, nes nurodomos situacijos, kai akivaizdu, kad tuo metu nesubsidijuojama, tačiau šiuo atveju yra kitaip.
(406)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad tyrimui inicijuoti turi būti įrodymų, jog kai kurie nagrinėjamojo produkto gamintojai iš tiesų gavo naudos pagal programą. Šio tvirtinimo priimti negalima. Pagrindiniame reglamente ir SSKP 11 straipsnio 2 dalyje, kurioje reikalaujama „pakankamai įrodymų apie tai, kad subsidija taikoma…“, nėra reikalavimo aiškiai įrodyti, kad tam tikri gamintojai iš tiesų naudojasi subsidija. Kadangi didelė dalis informacijos apie subsidijų teikiamą naudą (pvz., atleidimas nuo mokesčių, dotacijos, prekių tiekimas) nėra vieša, dažnai skundo pateikėjai negali aiškiai nustatyti, kad subsidija nagrinėjamojo produkto gamintojams teikė naudos. Tokiomis aplinkybėmis skundo pateikėjas turi pateikti geriausius turimus įrodymus, kad, pvz., nagrinėjamojo produkto gamintojai turi teisę pasinaudoti subsidija ir kad programa vis dar galioja ar pagal ją teikiama nauda. Reikiamų įrodymų kiekis priklausys nuo tiriamo atvejo faktų ir nuo to, kiek informacijos skundo pateikėjui yra pagrįstai prieinama. Toks reikalavimas skundo pateikėjams būtų palankus neskaidrių sistemų atveju, o ne skaidresnių sistemų, pagal kurias teikiamos tokios pačios rūšies subsidijos.
(407)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija KLR Vyriausybei nesuteikė „pagrįsto laikotarpio“ visai būtinai informacijai pateikti pagal SSKP 12 straipsnio 7 dalį. Be to, KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija KLR Vyriausybei nesudarė „pakankamai galimybių“ visiems su tyrimu susijusiems įrodymams raštu pateikti pagal SSKP 12 straipsnio 1 dalį. Šie argumentus reikia atmesti, nes Komisija KLR Vyriausybei suteikė pagrįstą laikotarpį ir pakankamai galimybių susijusiais informacijai pateikti pagal atitinkamas PPO ir pagrindinio reglamento nuostatas. Komisija pažymi, kad ji suteikė išskirtinai ilgą pradinio klausimyno atsakymų pateikimo termino pratęsimą, kai bendras laikotarpis atsakymams pateikti buvo pratęstas nuo 37 dienų iki beveik 2 mėnesių. Atsižvelgiant ir į procedūras, susijusias su informacijos neišsamumu, KLR Vyriausybė prašomai informacijai pateikti turėjo daugiau nei 3 mėnesius nuo tyrimo inicijavimo. KLR Vyriausybei taip pat sudarytos galimybės iki tikrinamojo vizito pateikti trūkstamą informaciją. Be to, Komisija pažymi, kad „pagrįstą laikotarpį“ reikia vertinti atsižvelgiant į procedūrines aplinkybes, nes pagrindiniu antisubsidijų reglamentu Komisija tyrimą atlikti įpareigojama per 13 mėnesių. KLR Vyriausybės prašymu dar labiau pratęsus terminą, būtų neišvengiamai pakenkta Komisijos galimybėms sparčiai vykdyti tyrimą ir laikytis susijusių teisinių terminų.
(408)
KLR Vyriausybė taip pat priminė apie prašymą, kad Komisija padėtų parengti klausimyno atsakymus, kurio KLR Vyriausybės manymu Komisija nepatenkino. Tai neatitinka realybės, nes KLR Vyriausybės prašymas padėti buvo toks platus ir neribotas (t. y. buvo susijęs su kiekvienu klausimyno ir priedėlių klausimu), kad Komisija KLR Vyriausybei galėjo pasiūlyti pagalbą tik konkrečių problemų, kurios KLR Vyriausybei kilo rengiant atsakymus, atveju, o ne dėl kiekvieno klausimo. KLR Vyriausybė nusprendė šio pagalbos pasiūlymo toliau nesvarstyti. Be to, Komisija pažymi, kad SSKP 12 straipsnio 11 dalyje teigiama, kad turi būti prašoma „realios“ pagalbos, o šiuo atveju taip nebuvo, nes prašymai buvo platūs ir neriboti, dėl jų tyrimą atliekančiai institucijai būtų tekusi neįmanomai didelė našta, ypač atsižvelgiant į tai, kad klausimynas yra savaime aiškus. Komisija pažymi, kad KLR Vyriausybė turi labai daug patirties su antisubsidijų tyrimais ir naudojasi išorės teisininkų paslaugomis.
(409)
Dėl skunde nurodytų subsidijavimo programų, kuriomis atrinkti eksportuotojai nesinaudojo, KLR Vyriausybė tvirtino, kad per Komisijos skirtą laikotarpį negalėjo pateikti prašomos informacijos apie visas šias programas, nes plieno pramonė yra labai susiskaidžiusi. KLR Vyriausybė taip pat tvirtino, kad kol tyrimas gerokai neįsibėgėjo, ji iš Komisijos nesuprato galimų apie šias programas prašomos informacijos nepateikimo pasekmių, atsižvelgiant į tai, kad tos programos susijusios su neatrinktomis bendrovėmis. Komisija nuo pat pradžių pažymi, kad KLR Vyriausybės pozicija yra nenuosekli - ji tvirtina neturėjusi pakankamai laiko atsakymams per skirtą laikotarpį pateikti, tačiau tai prieštarauja jos sąmoningam pasirinkimui neatsakyti apie visas programas, kurių atrinkti eksportuotojai nenaudojo, nes ji tariamai nesuprato Komisijos prašymo tikslo ir atsisakymo pateikti prašomos informacijos pasekmių. Bet kuriuo atveju, kaip nurodyta pirmiau (407 konstatuojamoji dalis), Komisija kelis kartus KLR Vyriausybei pratęsė terminą, kad ji galėtų pateikti prašomą informaciją apie visas programas. Todėl viso skirto laiko (t. y. daugiau nei 3 mėnesių, įskaitant procedūras, susijusias su informacijos neišsamumu) daugiau nei pakako prašomai informacijai pateikti. Pati KLR Vyriausybė savo pastabose aiškiai pripažįsta, kad ji iš tiesų laikėsi pozicijos, kad jos neturėtų būti prašoma pateikti informacijos apie kitas programas, tai matyti ir iš to, kad ji net nebandė pateikti dalies ar neišsamių atsakymų ir taip parodyti, kad ji pasirengusi bendradarbiauti, ji paprasčiausiai dėl kitų programų nepateikė jokios informacijos.
(410)
Be to, Komisija negali sutikti su KLR Vyriausybės argumentu, kad ji nesupratusi apie atrinktų eksportuotojų nenaudotų programų prašomos informacijos nepateikimo pasekmių. Iš tiesų, Komisija nuo tyrimo pradžios šias pasekmes kelis kartus išaiškino. Tiksliau nebendradarbiavimo pasekmės aiškiai nurodytos susijusiose pagrindinio reglamento nuostatose, pranešime apie tyrimo inicijavimą ir klausimyno viršelyje. Be to, Komisija 2012 m. kovo 19 d., balandžio 11 d., gegužės 4 d. (raštas dėl informacijos neišsamumo), birželio 7 d. (raštas prieš tikrinamąjį vizitą) ir rugpjūčio 14 d. raštuose taip pat aiškiai nurodė, koks yra atrankos tikslas ir kodėl KLR Vyriausybė turi pateikti prašomą informaciją, atsižvelgiant į aukštą nebendradarbiavimo lygį ir galimą individualaus nagrinėjimo prašymų analizavimą. Todėl KLR Vyriausybė negalėjo nežinoti arba neteisingai suprasti nepakankamo bendradarbiavimo dėl šių programų, kuriomis nesinaudojo atrinkti eksportuojantys gamintojai, pasekmių. Iš esmės, panašu, kad KLR Vyriausybė ignoravo, kad kaip tariamų subsidijavimo schemų teikėja, ji turėjo bendradarbiauti ir teikti informaciją apie visas subsidijavimo schemas, kurias tariamai buvo galima naudoti tyrimo produktui gaminti.
(411)
KLR Vyriausybė taip pat pateikė ne vieną argumentą dėl tikrinimo tvarkos ir paties tikrinamojo vizito. KLR Vyriausybė prieštaravo, kad iš Komisijos rašto prieš patikrinimą vietoje ji negalėjo nustatyti susijusios informacijos tikrinimo masto, ir skundžiasi dėl tariamo Komisijos atsisakymo pateikti išsamesnį tikrinimo planą. KLR Vyriausybė dar teigė, kad ji turėjo teisę gauti bent kiek konkretesnės informacijos apie galimą tikrinimo apimtį (pvz., iš anksto pateiktą raštišką visų klausimų, kuriuos Komisijos pareigūnai pateiks, sąrašą (95)), kuri KLR Vyriausybės nuomone, atsižvelgiant į trumpą vizito trukmę, neturėjo būti labai išsami. Komisija atmeta pastarąjį KLR Vyriausybės argumentą, nes nei PPO SSKP, nei ES pagrindiniame antisubsidijų reglamente nėra teisinio pagrindo, kuriuo remiantis būtų suteikiama tariama teisė į vizito apimties sumažinimą. Taip pat nėra jokio PPO sprendimo, kuriuo bent būtų užsimenama, kad būtų galima interpretuoti, jog tokia teisė egzistuoja.
Dėl kitų KLR Vyriausybės argumentų Komisija pastebi, kad 2012 m. birželio 7 d. ji išsiuntė raštą prieš patikrinimą vietoje, kuriame aiškiai nurodė i) siūlomą tvarkaraštį, dėl kurio pirmiau su KLR Vyriausybe buvo neoficialiai susitarta, ii) tikrinamojo vizito tikslą, iii) vizito aprėptį, turinį ir objektą ir iv) galimą naudojimąsi faktais dėl programų, kurių nenaudojo atrinkti eksportuotojai (žr. pirmiau). Kad sumažintų susijusių KLR Vyriausybės pareigūnų dalyvavimo poreikį, ji taip pat nurodė kurią dieną kuri programa būtų nagrinėjama. Dėl bendradarbiavimo Komisija padarė net daugiau, kad patenkintų KLR Vyriausybės prašymus pateikti išsamesnės informacijos apie patikrinimo vizitus, nes su KLR Vyriausybės atstovais susitiko iš anksto neįspėta, kad pateiktų paaiškinimų, kurių buvo prašoma, apie patikrinimo vizitų detales. Po šio susitikimo, apsikeisdama keletu e. laiškų su KLR Vyriausybe, Komisija raštu atsakinėjo į tolesnius KLR Vyriausybės prašymus pateikti paaiškinimų. Taigi, Komisija padarė viską, ką galėjo sėkmingam patikrinimo vizitui užtikrinti, vis dėlto KLR Vyriausybė, atrodo, visų šių pastangų nepaisė.
3.4.1.2. Karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(412)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija turėjo iš pat pradžių, prieš prašydama KLR Vyriausybei skirto klausimyno B priedėlyje pateikti su sandoriais susijusios informacijos, nustatyti, ar esama valstybinių institucijų. Šio tvirtinimo nebuvo galima priimti, nes būtų nepraktiška tokiu būdu tyrimą skirti į du etapus - Komisija būtų turėjusi teikti du prašymus pateikti informacijos ir į Kiniją vykti dviem atskiriems patikrinimo vizitams. Be poveikio ištekliams, praktiškai būtų neįmanoma tyrimo baigti laiku. Bet kuriuo atveju, nustatant, ar esama valstybinių institucijų, gali būti svarbi įrodymų visuma (įskaitant su sandoriais susijusius kainų ir kiekių duomenis).
(413)
KLR Vyriausybė teigė, kad dėl to, kad ji nepateikė B priedėlio, skirto valstybės įmonėms, kurios OMDP gamintojams tiekia karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną, atsakymų, neturėtų būti taikomas pagrindinio reglamento 28 straipsnis, o Komisija turimais faktais pasinaudojo pažeisdama SSKP 12 straipsnio 7 dalį. Be to, KLR Vyriausybės tvirtinimu Komisija reikalavo, kad B priedėlį užpildytų daug su tyrimu nesusijusių įmonių. Šį tvirtinimą reikia atmesti. Komisija B priedėlį parengė taip, kad galėtų patikrinti skunde pateiktus įtarimus, ir tai padarė laikydamasi PPO apeliacinės tarybos išvadų DS379 byloje dėl tam tikrų gairių valstybinėms institucijoms nustatyti. KLR Vyriausybės tvirtinimas, kad „B priedėlis susijęs ne tik su valstybės įmonėmis“, neatitinka realybės. Iš tiesų, pradžioje Komisija visų karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojų prašė užpildyti B priedėlį, tačiau gavusi KLR Vyriausybės klausimyno atsakymus ir norėdama palengvinti KLR Vyriausybės darbą atsakant į B priedėlio klausimus, prašė atsakyti tik apie susijusias valstybės įmones (96). Nepaisydamos šių Komisijos pastangų KLR Vyriausybė ir susijusios valstybės įmonės nepateikė B priedėlio atsakymų, nors akivaizdu (visų pirma iš skundo), kad karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną OMDP gamintojams tiekiančios valstybės įmonės yra susijusios su šiuo tyrimu.
(414)
Į tai atsižvelgdama Komisija neturėjo kitų galimybių kaip taikyti pagrindinio reglamento 28 straipsnio 1 dalį ir taip padarė visiškai laikydamasi SSKP 12 straipsnio 7 dalies.
(415)
KLR Vyriausybė teigė, kad turimais faktais, kuriais naudojosi Komisija, nepagrindžiamos išvados, kad pacituotos plieno pramonės gairės yra teisiškai privalomos. NPRK nurodymas Nr. 35 „Geležies ir plieno pramonės plėtros politika“ yra pagrindinis plieno pramonės planavimo dokumentas, kuriuo remdamasi komisija padarė išvadas dėl valstybinių institucijų. Komisija tiesiogiai paklausė dėl NPRK nurodymų teisinio statuso ir jai buvo patvirtinta, kad Kinijos teisėje nurodymai yra teisiškai privalomi, nes jie priskiriami vienai iš keturių Kinijos teisės aktų kategorijų. Todėl šis teiginys prieštarauja susijusiai informacijai byloje.
(416)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisijos plieno pramonės sektoriuje nustatyti rinkos iškraipymai yra nesusiję nustatant, ar karšto valcavimo plieno ir šalto valcavimo plieno gamintojai yra valstybinės institucijos, ir kad reikėjo spręsti būtent dėl karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną dviem atrinktoms eksportuojančių gamintojų grupėms tiekiančių subjektų, o ne tik apskritai visų karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną Kinijoje gaminančių valstybės įmonių valstybinės institucijos statuso. KLR Vyriausybės teigimu, jei Komisija neturi informacijos apie šiuos subjektus, ji negali daryti išvadų; kitu atveju ji padarytų neleistiną neigiamą išvadą. Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka. Tai, kad esama rinkos iškraipymų, yra nors ir ne lemiamas, bet susijęs analizės veiksnys. Komisijos išvada šiame tyrime dėl valstybinių institucijų yra susijusi su visais karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno gamintojais, kurie iš dalies arba visiškai priklauso valstybei, nes išvada padaryta remiantis įrodymais, susijusiais su bendra politika ir visos pramonės veiksniais, o ne kiekvienai bendrovei atskirai. Išvada dėl valstybinių institucijų akivaizdžiai taikoma dviem atrinktiems eksportuojantiems gamintojams karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną tiekiantiems valstybės subjektams, todėl manyta, kad nereikia daryti konkrečių atskirų išvadų būtent dėl šių subjektų. Bet kuriuo atveju, KLR Vyriausybė, atsakydama į Komisijos klausimyną, nepateikė informacijos, kuri galėtų būti panaudota darant išvadas dėl kiekvienos bendrovės atskirai.
KLR Vyriausybės argumentas, kad Komisija negali daryti išvadų neturėdama konkrečių faktų apie konkrečias susijusias valstybės institucijas, reiškia, kad KLR Vyriausybei nebendradarbiavimas (ji atsisakė pateikti faktus) iš tiesų būtų naudingas, o rezultatas būtų palankesnis, nei tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi, o tai yra priešingai nei neigiama išvada.
(417)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija apie pavedimo ir nurodymo analizę pranešė tik per galutinį atskleidimą, todėl buvo pažeistos KLR Vyriausybės teisės į gynybą. Tačiau Komisija ankstesniu tyrimo etapu negalėjo žinoti, kad ji prieis prie tokios išvados. Ši išvada - visos per tyrimą surinktos informacijos ir duomenų rezultatas, ji atskleista iš karto, kai buvo padarytos galutinės išvados, t. y. per galutinį atskleidimą. Skunde nurodytos tariamos subsidijos buvo susijusios su valstybės įmonių tiekiamomis vyriausybės prekėmis. Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjama vyriausybės politika, kuri pradžioje buvo taikoma valstybės įmonėms, buto taikoma ir privatiems subjektams, dėl to buvo padaryta išvada dėl vyriausybės pavedimo ir nurodymo.
(418)
KLR Vyriausybė teigė, kad su Komisija aptartais faktais negalima patvirtinti išvados, kad visiems plieno sektoriaus privatiems subjektams valstybė paveda ir nurodo teikti kompensuotinas subsidijas. Šį tvirtinimą teko atmesti. Komisija, analizuodama pavedimą ir nurodymą, naudojo keletą vyriausybės planų ir politikos dokumentų ir šių dokumentų cituojamus skirsnius, iš kurių matyti tiesioginis vyriausybės ir privačių plieno bendrovių elgsenos ryšys, o išvadą pagrindė šių privačių veiklos vykdytojų veiksmų pavydžiais.
(419)
KLR Vyriausybė teigė, kad atlikdama pavedimo ir nurodymo analizę Komisija neatskyrė vyriausybės veiksmų ir vyriausybės ketinamų imtis veiksmų pasekmių. Šis teiginys taip pat atmestas. Komisija nustatė, kad vykdoma vyriausybės politika remti plieno pramonę ir karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną mažesnėmis nei rinkos kainomis tiekti per valstybės įmones. Be to, nustatyta, kad remiantis šia politika (valstybės įmonių dominavimu ir stabdant karšto valcavimo ir šalto valcavimo eksportą) privatūs gamintojai buvo aktyviai verčiami produktus OMDP vidaus rinkai tiekti tomis pačiomis žemesnėmis nei rinkos kainomis, kurias taiko valstybės įmonės. Iš tikrųjų, yra įrodymų, kad privačių tiekėjų kainos akivaizdžiai susietos su valstybės įmonių kainomis. Taigi, Komisija nustatė, kad vienas politikos tikslų - nurodyti privatiems subjektams taikyti tokią pačią praktiką, kaip valstybės įmonės, ir pavesti jiems tai vykdyti. Tai klasikinis vyriausybės savarankiškai ir per valstybės įmones vykdomos privačių tiekėjų kontrolės pavyzdys. Šiai politikai būdingi visi pavedimo ir nurodymo elementai - „vyriausybės veiksmas“, „skirtas konkrečiai šaliai“ ir „kurio tikslas - konkreti užduotis ar pareiga“. Vyriausybės ketinimų pavyzdys - pagal tam tikras Nurodymo Nr. 35 nuostatas bendrovės, kurios nesilaiko dokumente apibrėžtos politikos, yra baudžiamos. Tai rodo, kad KLR Vyriausybė turi ketinimų visą plieno pramonę nukreipti tam tikri linkme, ir kad bendrovės, kurios tokių ketinimų nesilaikys, pajus savo veiksmų pasekmes.
(420)
Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad Komisija nenustatė, kad KLR Vyriausybė būtų nustačiusi politiką karšto valcavimo ir šalto valcavimo plienui OMDP sektoriui tiekti ir kad Komisija dėl to nepriėjo prie išvados. Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip matyti iš 49-72 konstatuojamosiose dalyse pateiktos analizės, karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną OMDP gamintojams tiekiančios valstybės įmonės yra valstybinės institucijos ir KLR Vyriausybės funkcijų vykdytojos, ir kad akivaizdu, kad jos tiekė karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną eksportuojantiems OMDP gamintojams. Taip pat nustatyta, kad šių žaliavų kainos neatspindi rinkos verčių. Todėl daroma išvada, kad KLR Vyriausybė per šias valstybės įmones vykdo pigaus karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekimo politiką.
(421)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija priėjo prie klaidingos išvados, kad vyriausybė vis daugiau kontroliuoja plieno sektorių apskritai ir kad plieno sektoriui taikomos tam tikros gairės, tačiau ji nepadarė išvados, kad plieno tiekimas OMDP sektoriui mažesnėmis nei rinkos kainomis yra tokios politikos tikslas. Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip paaiškinta 419 konstatuojamojoje dalyje, Komisija nustatė, kad pagal vyriausybės politiką ketinama privatiems tiekėjams nurodyti laikytis valstybės įmonių taikomos mažesnės nei rinkos kaina praktikos.
(422)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija nepadarė išvados, kad KLR Vyriausybė turi specialių ketinimų suteikti faktinį finansinį indėlį tiekiant karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną, kaip nurodyta Apeliacinės tarybos pranešime „JAV ir kompensacinis muitas. DRAMS iš Korėjos tyrimas“ (97). Šį tvirtinimą teko atmesti. Susiję vyriausybės veiksmai yra pagrįsti vyriausybės politika, pagal kurią privatiems tiekėjams ketinama nurodyti laikytis valstybės įmonių taikomos mažesnės nei rinkos kaina praktikos. Tai nėra vyriausybės kišimosi pasekmė ar netikėtas padarinys; tai kišimosi tikslas. Akivaizdu, kad šiuo atveju privatūs karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekėjai nesinaudoja laisvu pasirinkimu rinkoje, nes rinka iškraipyta dėl valstybės įmonių dominavimo, o karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno eksportas varžomas.
(423)
KLR Vyriausybė teigia, kad Komisija nepadarė išvadų dėl faktinių privačių subjektų, kurie atrinktoms bendrovėms tiekė karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną. Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip ir valstybinių institucijų atveju, Komisija nustatė, kad pavedimas ir nurodymas taikomas visame sektoriuje, reiškia ir visiems privatiems tiekėjams. Kadangi susijusi vyriausybės politika taikoma visiems tokiems subjektams, nėra būtina dėl kiekvienos bendrovės daryti išvadų.
(424)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija atmetė KLR Vyriausybės įrodymą dėl Kinijos valstybės įmonių karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno produkcijos dalies. KLR Vyriausybės šiuo klausimu pateiktos lentelės negalima laikyti įrodymu. KLR Vyriausybė prieš ir po tikrinamojo vizito atsisakė nurodyti šios lentelės duomenų šaltinį, todėl jos negalima laikyti patikima informacija. Dėl to Komisija naudojo Pasaulio plieno pajėgumų suvestinės, kuri pasaulio plieno pramonei yra apskritai priimtina, duomenis.
(425)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija nepaaiškino, kodėl pasaulinės karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno rinkos kainos yra tinkamiausias lyginamasis dydis, ir nurodė Apeliacinės tarybos sprendimą byloje JAV - spygliuočių pjautinė mediena IV, kad užsienio lyginamasis dydis „turi būti susijęs su dominuojančiomis rinkos sąlygomis tiekimo šalyje arba jas nurodyti, taip pat iš jo turi matytis kaina, kokybė, prieinamumas, tinkamumas pardavimui, gabenimas ir kitos pirkimo arba pardavimo sąlygos“. KLR Vyriausybė taip pat tvirtino, kad dėl vyriausybės dominavimo negali būti sušvelninti teisės aktai, nes jei taip būtų, tuomet galimybės naudoti užsienio lyginamąjį dydį apskritai nebūtų. KLR Vyriausybė teigia, kad Komisija nesilaikė SSKP 14 straipsnio reikalavimų. Komisija su šiuo teiginiu nesutinka. Komisija nustatė ir 49-97 konstatuojamosiose dalyse paaiškino, kad Kinijoje dominuojančios rinkos sąlygos yra iškraipytos. Kadangi plieno gamybos procesai pasaulyje yra tokie patys, be to, plienu prekiaujama visame pasaulyje, labiausiai pagrįstas užsienio lyginamasis dydis yra pasaulinė kaina, nes jei Kinijos rinka būtų įprastinė ir neiškraipyta, kainos veikiausiai atitiktų pasaulines kainas. Nors Komisijai konkrečiai prašė, KLR Vyriausybė pateikė labai mažai informacijos apie Kinijos plieno rinką. Be to, Kinija nepasiūlė jokio kito lyginamojo dydžio, tik šalies lyginamąjį dydį, kuris dėl nustatytų rinkos iškraipymų netiko.
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija išvadas, kad karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį buvo konkrečiai taikoma subsidija, pagrindė tik tautologiniu skundo pateikėjų skunde pateiktu pareiškimu, o to nepakanka SSKP reikalavimams įvykdyti. Šį tvirtinimą teko atmesti. Labai nedaug bendrovių karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną naudoja kaip žaliavą, nes daugelio sektorių bendrovės šių produktų nenaudoja. KLR Vyriausybė klausimyno atsakymuose taip pat patvirtino, kad karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną naudoja labai nedaug pramonės įmonių. KLR Vyriausybė pastabose dėl galutinio atskleidimo šio fakto neužginčijo. Todėl patvirtinama, kad ši subsidija yra konkrečiai taikoma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 2 dalies c punkte, kuris yra SSKP 2 straipsnio 1 dalies c punkto kopija.
3.4.1.3. Lengvatinės paskolos ir palūkanų normos OMDP pramonei
(426)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad bankai neturi laikytis pramonės gairių, vyriausybė jiems nenurodžiusi priimti pavienių verslo sprendimų ir bankų sektoriuje vyriausybė nedominuoja. Šio tvirtinimo priimti negalima. Nurodymo Nr. 35 24 ir 25 straipsniuose nurodoma, kad paskolos turi būti teikiamos tik toms bendrovėms, kurios laikosi nacionalinės geležies ir plieno pramonės plėtros politikos, todėl KLR Vyriausybės tvirtinimas, kad bankai neturi vykdyti pramonės politikos, prieštarauja šiam įrodymui. Akivaizdu, kad šiomis nuostatomis nurodoma, kurias bendroves bankai gali finansuoti ir kurių - negali. Be to, negalima sutikti su tvirtinimu, kad vyriausybė nedominuoja bankų sektoriuje. Dėl to pažymima, kad KLR Vyriausybė pateikė labai nedaug informacijos apie bankų sektoriaus nuosavybės struktūrą ir teigė neturinti tokios informacijos, nors pagal Komercinės bankininkystės įstatymo 24 straipsnį visi bankai tokią informaciją privalo pateikti Valstybės tarybos įgaliotai valstybinei agentūrai - Kinijos bankų reguliavimo komisijai. Atsižvelgiant į kitą šiame reglamente cituotą byloje surinktą informaciją, daroma išvada, kad vyriausybė iš tiesų dominuoja Kinijos bankų sektoriuje (žr. 166-169 konstatuojamąsias dalis).
Be šiame reglamente nurodytų šaltinių, 2011 m. lapkričio mėn. TVF šalies ataskaitoje Nr. 11/321 dėl Kinijos teigiama, kad valstybė taip pat yra tiesiogiai ir netiesiogiai susijusi su finansų sektoriumi, ir rekomenduojama pakeisti vyriausybės vaidmenį ir atsakomybę finansų sektoriuje tam, kad bankų sistema nebūtų naudojama vyriausybės politikos platiems tikslams siekti ir kad būtų sudarytos sąlygos sprendimus dėl paskolų teikimo pagrįsti komerciniais tikslais (98) (99).
(427)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad dėl to, kad ji neįvykdė KLR Vyriausybei skirto klausimyno A priedėlio reikalavimų, negali būti naudojamasi turimais faktais, nes Komisija neturėjo įpareigoti KLR Vyriausybės pateikti vidinių, neskelbtinų, su sandoriais susijusių konkrečių duomenų apie bankus, kurių dauguma jokiais būdais nebuvo vyriausybės nuosavybės. Kaip paaiškinta 426 konstatuojamojoje dalyje, KLR Vyriausybė turėjo galimybių gauti bent tam tikrą prašomą informaciją, tačiau atsisakė patekti visų A priedėlio klausimų atsakymus. Dėl to dar pažymima, kad KLR Vyriausybei nesutikus Komisijai pateikti jokių daugelio bankų duomenų apie nuosavybę, nebuvo žinoma, kurie bankai yra valstybės nuosavybės.
(428)
Dėl tam tikrų PBOC aplinkraščių KLR Vyriausybė teigė, kad viešos susijusių aplinkraščių turinio santraukos ir PBOC pareigūnų parodymų pakanka tikriesiems PBOC aplinkraščiams pakeisti, todėl turimais faktais neturėjo būti naudojamasi dėl to, kad KLR Vyriausybė nepateikė minėtos informacijos. Be to, KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija atmetė gera valia pateiktą informaciją, t. y. PBOC pareigūno parodymus ir susijusių aplinkraščių reziumė, nurodydama pagrindinio reglamento 28 straipsnį, kuriame teigiama, kad galima neatsižvelgti tik į neteisingą ar klaidinančią informaciją. Be to, KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija nepagrindė išvadų turimais faktais ar pateikta informacija, o įpareigojo KLR Vyriausybę įrodyti, kad per plono kreidinio popieriaus tyrimą nustatyta padėtis pasikeitė. Tokiu atveju, pasak KLR Vyriausybės plono kreidinio popieriaus tyrimo išvados net neprieštarauja KLR Vyriausybės pateiktai informacijai, nes tos išvados pagrįstos su visiškai kitu laikotarpiu susijusia informacija.
Dėl pateiktų PBOC svetainės ištraukų ir PBOC pareigūno parodymų - jų nebuvo įmanoma patikrinti nežinant dokumentų šaltinio, t. y. be pačių aplinkraščių. Komisija nesupranta, kodėl, viena vertus, KLR Vyriausybė mano, kad tai konfidencialūs vidiniai dokumentai, o kita vertus, turinio santrauka tariamai skelbiama PBOC svetainėje. Plono kreidini popieriaus tyrimo išvados su šiuo atveju labai glaudžiai susijusios. Tai, kad informacija yra susijusi su kitu laikotarpiu, nėra labai svarbu, nes iš byloje surinktų faktų (įskaitant skundą) matyti, kad nagrinėjama praktika nuo to laiko nepasikeitė. Dėl KLR Vyriausybės teiginio, kad Komisija perkelia įrodymų pateikimo naštą, pažymima, kad plono kreidinio popieriaus tyrimo išvados yra įrodymų, į kuriuos atsižvelgta, visumos dalis, tačiau nereikalaujama, kad KLR Vyriausybė įrodytų jų klaidingumą. Bendradarbiavimas tokiuose tyrimuose yra dvipusis procesas, ir visos šalys gali siūlyti įrodymų ar argumentų kitiems surinktiems įrodymams paneigti.
(429)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija nenustatė, kad iš KLR Vyriausybės lyginamųjų normų būtų matyti nekomercinis iškraipymas (taip pripažįstant, kad Kinijos rinkos palūkanų normos iš esmės atspindi tinkamą atlygį), ir kad tai, jog komercinių paskolų palūkanų normoms nustatyta apatinė riba, eksportuojantiems gamintojams, kurie tokiomis paskolomis naudojasi, daro žalą, o ne teikia naudos. Be PBOC nustatytos apatinės ribos šios normos galėjo būti ir gerokai mažesnės. Šis argumentas yra nesusijęs. Tai, kad KLR Vyriausybė (PBOC) nustato lyginamąsias normas, pirmiausia rodo, kad elgsena yra nekomerciška. Tai patvirtina ir 2011 m. lapkričio mėn. TVF šalies ataskaita Nr. 11/321 (100) dėl Kinijos, kurioje nurodoma, kad palūkanos yra reguliuojamos.
(430)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija neįvertino tikrųjų tyrimo šalių kreditingumo, kaip tą padarė per plono kreidinio popieriaus tyrimą. Atsakant pažymima, kad atrinktų eksportuojančių gamintojų kreditingumas nevertintas, nes jam bet kuriuo atveju poveikio turi pramonės politika ir valstybės parama bei kišimasis. Kadangi buvo nustatyta, kad Kinijos finansų sistema yra iškreipta, toks vertinimas būtų beprasmė užduotis. Per plono kreidinio popieriaus tyrimą kreditingumo vertinimas nebuvo atliekamas.
(431)
KLR Vyriausybė taip pat nesutinka su nustatytu BB reitingu, nes jos teigimu tai „tikra nuobauda“ ir „bet kuriuo atveju Komisijos priežastys tokiam reitingui pasirinkti nebuvo atskleistos, kad jas būtų galima nuodugniai išnagrinėti“. KLR Vyriausybės nuomone, jei Komisija nustato, kad Kinijos lyginamasis dydis, prie jo pridėjus BB rizikos priemokas, būtų tinkama norma, ji turi paaiškinti motyvus atsižvelgdama į gamintoją ir konkrečią paskolą. Šį tvirtinimą teko atmesti. Atsižvelgdama į iškraipymus ir į tai, kad paskolas teikiantys bankai tinkamai neatliko OMDP gamintojų kreditingumo arba rizikos vertinimo, Komisija negalėjo panaudoti individualaus eksportuojančio gamintojo kredito reitingo (jei jiems apskritai tokie buvo nustatyti) jo nominaliąja verte. BB reitingas šiuo atveju nėra nepalankus eksportuojantiems gamintojams, nes tai nėra geriausias neinvesticinis reitingas rinkoje.
3.4.1.4. Žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(432)
KLR Vyriausybė teigė, kad Komisija pripažino, kad KLR Vyriausybės tvirtinimai, kad žemėnaudos teisės suteikiamos konkurso būdu, yra tokie, dėl kurių užsienio lyginamojo dydžio naudojimas būtų nereikalingas. KLR Vyriausybė dar teigė, kad aiškindama, kodėl KLR Vyriausybės teiginiai buvo atmesti, Komisija visą dėmesį sutelkė į KLR Vyriausybės pateiktus įrodymus, o ne į turimus faktus. KLR Vyriausybė prašo, kad Komisija atskleistų tikruosius faktinius duomenis, kuriais remdamasi ji nustatė, kad vietos savivaldybės savo nuožiūra nustatė kainas, t. y. kad jos kainų nesusiejo su pramoninės paskirties žemės pasiūla ar paklausa.
KLR Vyriausybė šį klausimą ne taip suprato. Komisija nenustatė, kad žemėnaudos teisės skiriamos konkurso būdu. Komisija nustatė, kad iš 13 sandorių dėl žemėnaudos teisių tik 6 buvo sudaryti pagal konkursą arba aukcioną. Kalbant apie šiuos 6 sandorius, iš pateiktų įrodymų matyti, kad konkursai nebuvo paremti konkurencija, nes buvo tik vienas pasiūlymas ir kainą nustatė valdžios institucijos. Komisija nesuprato KLR Vyriausybės prašymo atskleisti turimus faktus, kurie buvo naudojami nustatant, kad nėra žemėnaudos teisių rinkos, nes KLR Vyriausybės tvirtinimai šiuo klausimu nebuvo atmesti remiantis turimais faktais - analizė atlikta remiantis KLR Vyriausybės ir eksportuojančių gamintojų šiuo klausimu pateikta informacija. Faktinis pagrindas, kuriuo remiantis nustatyta, kad kainos nustatomos savo nuožiūra, nurodytas 114-116 konstatuojamosiose dalyse, t. y. atrinktų eksportuojančių gamintojų pateikta informacija apie faktinius sandorius, Miesto teritorijų žemės vertinimo sistema ir Nurodymas Nr. 35.
(433)
Pasak KLR Vyriausybės, Komisija išvadas dėl subsidijos konkretaus taikymo padarė nesiremdama SSKP 2 straipsnio 1 ir 2 dalimis, be to, Komisija išvadų dėl subsidijų konkretaus taikymo aiškiai nepagrindė teigiamais įrodymais, kaip reikalaujama pagal SSKP 2 Straipsnio 4 dalį. Be to, ji neįrodė, kodėl naudos sumą reikia pagrįsti užsienio lyginamuoju dydžiu, ir pasirinktą lyginamąjį dydį apskaičiavo nesilaikydama SSKP 14 straipsnio d punkto. Šiuos tvirtinimus teko atmesti. Komisijos išvados dėl konkretaus subsidijos taikymo pagrįstos tuo, kad žemėnaudos teisės nesuteikiamos visoms bendrovėms, kurios nesilaiko valstybės nustatytos pramonės politikos, kad kainas dažnai savo nuožiūra nustato valdžios institucijos, o vyriausybės praktika dažnai neaiški ir neskaidri. Priežastys, kodėl reikėjo taikyti užsienio lyginamuosius dydžius, paaiškintos ir pagrįstos 109, 118, 120 ir 121 konstatuojamosiose dalyse. Kadangi nustatyta, kad Kinijos žemėnaudos teisių rinka yra iškreipta, šalies lyginamojo dydžio, kaip siūlė KLR Vyriausybės nebuvo galima pritaikyti. Komisija nesutinka su tvirtinimu, kad lyginamasis dydis apskaičiuotas nesilaikant SSKP 14 straipsnio d punkto. Taivano lyginamasis dydis Komisijos laikytas tinkamiausiu turimu dydžiu, jis atitinka Apeliacinės tarybos byloje DS 379 pateiktas rekomendacijas.
(434)
KLR Vyriausybė teigė, kad ji siūlė, jog lyginamasis dydis turėtų būti šalies vidaus rinkos dydis, pagrįstas kainomis, kurias mokėjo palankių sąlygų negaunančios Kinijos pramonės įmonės; KLR Vyriausybės teigimu, taip yra dėl to, kad, pirmiausia, tarp tokių kainų nėra jokio skirtumo, todėl subsidijos suma būtų lygi nuliui. Komisija nesutinka su šuo tvirtinimu, be to, KLR Vyriausybė bet kokiu atveju nepateikė jokios informacijos apie žemėnaudos teisių kainas palankių sąlygų negaunančioms pramonės įmonėms, kurias teoriškai būtų galima naudoti skaičiuojant lyginamąjį dydį.
(435)
Be to, KLR Vyriausybė teigė, kad skundo pateikėjas nepateikė jokių požymių ar įrodymų, kad žemėnaudos teisės buvo teikiamos konkrečioms įmonių grupėms, o Sąjunga nepriėjo prie esminės išvados, kad žemėnaudos teisės suteikiamos tik tam tikroms (skatinamosioms) įmonėms. Komisija priėjo prie išvados, kad žemėnaudos teisės suteikiamos tik bendrovėms, kurios laikosi KLR Vyriausybės NPRK nurodyme Nr. 35 nustatytos pramonės politikos (116 konstatuojamoji dalis).
(436)
KLR Vyriausybės tvirtinimu Komisija neatliko kruopštaus nagrinėjimo tokiam lyginamajam dydžiui nustatyti, kuris būtų susijęs su padėtimi Kinijoje, ir nedėjo visų pastangų nustatyti lyginamąjį dydį, kuris būtų artimiausias tokioms rinkos sąlygoms, kai nesama iškraipymų, o jeigu taip padarė, tuomet nepaaiškino gautų rezultatų. Šį tvirtinimą teko atmesti. Iš tikrųjų, Komisija išsamiai nagrinėjo visus rodiklius ir Taivaną su KLR lygino tiek visos šalies mastu, tiek pagal susijusias Kinijos provincijas. Atlikusi tokią analizę Komisija nusprendė (101), kad Taivanas yra tinkama lyginamoji šalis, atsižvelgiant į visą byloje surinktą informaciją, t. y. į: i) Taivano ir susijusių Kinijos provincijų ir miesto (102), kuriuose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, ekonominio išsivystymo lygį ir dominuojančią ekonominę struktūrą, ii) fizinį šių dviejų Kinijos provincijų ir Taivano artumą, iii) aukštą Taivano ir šių dviejų Kinijos provincijų infrastruktūros lygį, iv) stiprius Taivano ir KLR ekonominius ryšius ir tarpvalstybinę prekybą, v) panašų gyventojų tankumą susijusiose Kinijos provincijose ir Taivane, vi) žemės tipo ir sandorių susijusiam Taivano lyginamajam dydžiui apskaičiuoti panašumus į KLR padėtį ir vii) bendras demografines, lingvistines ir kultūrines Taivano ir KLR savybes. Be to, Jiangsu ir Zhejiang provincijos ir Chongqing miestas laikomi geriausiai išsivysčiusiomis KLR gamybos provincijomis. Nors Taivano ir šių Kinijos provincijų bei Chongqing miesto BVP vienam gyventojui nėra vienodi, šių Kinijos provincijų ir Chongqing miesto BVP pastaraisiais metais sparčiai augo, t. y. vejasi Taivano BVP.
Be to, iš naujausių duomenų matyti, kad visos KLR, dviejų minėtų provincijų ir Chongqing miesto BVP augimo tempas yra daug didesnis nei Taivano (103) - jie Taivaną vejasi labai sparčiai. Tačiau svarbu pažymėti, kad tikslus ne rinkos ekonomikos šalies (KLR) ir tvirtos rinkos ekonomikos šalies (Taivano) BVP palyginimas nėra lemiamas faktas, nes normalu, kad ne rinkos ekonomikos šalis atsilieka nuo veikiančios rinkos ekonomikos šalies pagal BVP. Taip pat daug kitų veiksnių, pvz., planavimo taisyklės ar aplinkosaugos politika, gali turėti poveikio pramoninės paskirties žemės pasiūlai ir paklausai. Iš tikrųjų, remiantis visais įrodymais, dominuojančios žemėnaudos teisių rinkos ekonomikos sąlygos KLR, jei tai būtų veikiančios rinkos ekonomikos šalis, būtų labai panašios į Taivano.
(437)
KLR Vyriausybė taip pat tvirtino, kad Komisija skaičiuodama taikė 50 metų nuvertėjimo laikotarpį, nors ne visos žemėnaudos teisių sutartys buvo pagrįstos 50 metų laikotarpiu. Šis tvirtinimas neteisingas. Visos žemėnaudos teisės, kurios šiame tyrime pripažintos kompensacinėmis, buvo pagrįstos 50 metų laikotarpiu.
3.4.1.5. Programa elektros energijai tiekti už mažesnį nei tinkamas atlygį
(438)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad išvada dėl subsidijos konkretaus taikymo yra visiškai dirbtinė, nes nenuobaudinę normą moka didžioji dalis Kinijos ekonomikos ekonominės veiklos vykdytojų. KLR Vyriausybė taip pat suabejojo Komisijos išvadomis dėl to, kad subsidija yra taikoma tik konkrečiame regione, ypač išvada, kad šia subsidija galima pasinaudoti tik tose geografinėse vietovėse, kuriose įsikūręs eksportuojantis gamintojas. KLR Vyriausybės teigimu, nuobauda taikoma visiems visose geografinėse vietovėse, kuriose įsikūrę visi eksportuojantys gamintojai, todėl ji nėra konkrečiame regione taikoma subsidija. Šiuos tvirtinimus teko atmesti. Komisija pažymi, kad panašu, jog KLR Vyriausybė pastabas grindžia tik skirtingomis kainodaros sistemomis skatinamųjų, ribotųjų, draudžiamųjų ir leidžiamųjų kategorijų įmonėms pagal Sprendimą Nr. 40. Tačiau Komisija išvadas pagrindė specialia elektros kainodaros sistema, taikoma platesnėje Chongqing savivaldos teritorijoje, kurioje vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas turi gamybos įmonę. Šis eksportuotojas moka mažesnę elektros kainą, taikomą būtent tam tikrai bendrovių, kurios priklauso tos pačios didelių pramonės naudotojų kategorijos tam tikriems sektoriams (tiksliau geležies lydinių elektroninių krosnių ir trąšų bendrovės), grupei. Todėl Komisija priėjo prie išvados, kad mažesnė elektros kaina, taikoma šiai labai ribotai bendrovių, priklausančių šiems konkretiems reikalavimus atitinkantiems sektoriams, grupei, yra de jure konkrečiai taikoma.
Dėl taikymo konkrečiame regione, 149 konstatuojamojoje dalyje nekalbama apie jokią nuobaudų sistemą, kurią KLR Vyriausybė mini savo pastabose. Šioje konstatuojamojoje dalyje paaiškinama, kad lengvatinė elektros kaina ribotai bendrovių grupei, kuriai priklauso nagrinėjamojo produkto gamintojas, taikoma tik apibrėžtoje geografinėje vietovėje (t. y. platesnėje Chongqing savivaldos teritorijoje), kuri yra pagal toje pačioje konstatuojamojoje dalyje nurodytą ir išsamiau 233 konstatuojamojoje dalyje paaiškintą įstatymą skatinamo Kinijos plačiojo vakarų regiono dalis. Kaip nurodyta 149 konstatuojamojoje dalyje, šis teisės aktas elektros energijos kainodarą įvardija kaip priemonę pasiekti pagrindinį politikos tikslą - skatinti šio regiono plėtrą. Todėl Komisijos išvada, kad ši subsidija taip pat taikoma konkrečiame regione, yra patvirtinama.
(439)
Remdamasi skirtingomis kainodaros sistemomis skatinamųjų, ribotųjų, draudžiamųjų ir leidžiamųjų kategorijų įmonėms, KLR Vyriausybė suabejojo 146 konstatuojamosios dalies išvadomis dėl subsidijos konkretaus taikymo. KLR Vyriausybės aiškinimu elektros kainos, kurią moka neskatinamus projektus vykdančios įmonės ir visos kitos įmonės, skirtumas yra vertinamas kaip nuobauda ar priemoka, naudojama neskatinti tam tikrų projektų, o ne kaip nuolaida skatinamiesiems projektams. KLR Vyriausybė daro išvadą, kad Komisija turi nustatyti, koks atlygis turėtų būti laikomas tinkamu, o šiuo atveju, Komisijos manymu, nuobaudos kaina būtų tinkamas atlygis. Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip pirmiau išsamiai paaiškinta, Komisijos išvada dėl finansinio indėlio susijusi su žemesne elektros kaina, kurią ši bendrovė turi teisę mokėti dėl to, kad ji priklauso didesnės pramonės naudotojų kategorijos tam tikrų įmonių grupei. Todėl KLR Vyriausybės argumentai yra nesusiję su Komisijos išvadomis.
3.4.1.6. Kitos atrinktų gamintojų nenaudotos pajamų ir mokesčių programos, kurios pripažintos kompensacinėmis kitiems eksportuotojams taikomai normai nustatyti
(440)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija nuosekliai netaikė susijusių PPO antidempingo susitarime (t. y. 6 straipsnio 10 dalis, 9 straipsnio 2 ir 3 dalys) nustatytų PPO atrankos taisyklių, nes atrankos tikslas buvo apriboti tyrimo aprėptį. Šis argumentas buvo susietas su PPO SSKP 17 straipsnio 4 dalimi, pagal kurią kompensacinio muito suma negali būti didesnė nei nustatytų taikomų subsidijų suma. KLR Vyriausybė padarė išvadą, kad jei Komisija nemanytų, kad subsidijavimo poveikiui nustatyti pakanka nagrinėti atrinktas bendroves, būtų buvęs priimtas sprendimas atrinkti daugiau bendrovių. Pirmiausia Komisija pažymi, kad atranka antidempingo ir antisubsidijų tyrimuose iš dalies skiriasi, nes, priešingai nei antidempingo tyrimuose, kompensacinių priemonių tyrimuose nėra bendros taisyklės, kad kiekvienam eksportuotojui nustatomas individualus muitas, čia dažnai leidžiama nustatyti bendrą normą. Be to, priešingai nei antidempingo tyrimų atveju, vyriausybė kompensacinių muitų tyrime turi dalyvauti ir atsakyti į klausimus, todėl, siekiant nustatyti kompensacinį muitą, vyriausybė netiesiogiai priskiriama atrinktiems subjektams. Kitaip tariant, vyriausybės, kaip tariamos subsidijos teikėjo, veiksmai visada priskiriami kompensacinių muitų tyrimo aprėpčiai, neatsižvelgiant į tai, ar naudotasi atrinktų eksportuojančių gamintojų duomenimis.
(441)
Dėl KLR Vyriausybės pastabos atrinkti daugiau bendrovių, Komisija pažymi, kad šiuo atveju ji būtent to ir siekė. Vienam eksportuotojui, kuris pradžioje buvo sutikęs bendradarbiauti, vėliau atsisakius bendradarbiauti, Komisija nusprendė atrinkti kitą eksportuotoją. Tačiau šiai bendrovei pranešus, kad ji atrinkta, ji pranešė Komisijai daugiau neketinanti tyrime bendradarbiauti. Tada Komisija buvo priversta pasilikti tik du pradžioje atrinktus eksportuotojus, kurie neatsisakė bendradarbiauti, kad dėl vėlavimo neiškiltų pavojus tyrimo nebaigti laiku per teisiškai numatytą laikotarpį. Komisija pažymi, kad šis nepavykęs bandymas, kuriam sukliudė tik eksportuotojų elgsena, rodo, kad šis KLR Vyriausybės teiginys yra nepagrįstas, nes neišsprendžiama bendrovių, kurios nepasiūlė bendradarbiauti ar vėliau atsisakė bendradarbiauti, problema.
(442)
Dėl turimų faktų taikymo KLR Vyriausybė nurodė SSKP 12 straipsnio 7 dalį ir pacitavo PPO teisės aktus, kad turimus faktus galima naudoti tik kai trūksta informacijos ir kad nebendradarbiavimas nepateisina išvadų be faktinio pagrindo priėmimo. Komisija nesupranta šio tvirtinimo logikos, nes darydama išvadas naudojosi turimais faktais, kaip leidžiama pagal PPO nuostatas ir pagrindinį reglamentą, visiškai laikydamasi susijusių PPO teisės aktų. Kaip KLR Vyriausybė pripažino, plono kreidinio popieriaus tyrimo išvados ir įvairūs JAV prekybos departamento sprendimai yra geriausi Komisijos turimi faktai, naudojami būtent tuomet, kai dėl KLR Vyriausybės nebendradarbiavimo atsiranda informacijos spragos.
KLR Vyriausybė taip pat suabejojo tų faktų naudojimu, nes iš jų nematyti dabartinio subsidijavimo lygio ir jie nebūtinai konkrečiai susiję su nagrinėjamuoju produktu. Komisija dėl to pažymi, kad dauguma šių subsidijavimo programų yra susijusios su nepasikartojančiomis subsidijomis (pvz., dotacijomis, mokesčių lengvatomis, susijusiomis su investicijomis į turtą), kurios paprastai įsisavinamos per kelis metus, todėl iš jų nauda gaunama ir gerokai vėliau, o šiuo atveju net pasibaigus TL. Kai kalbama apie pasikartojančias subsidijas, nėra įrodymų, kad šios programos nuo aptariamo tyrimo būtų pasikeitusios. Dėl šių programų sąsajos su nagrinėjamuoju produktu Komisija primena, kad visos šios programos skirtos plieno sektoriui (jos nėra skirtos konkrečiam produktui) arba taikomos regione, kuriame OMDP eksportuotojai įkūrę savo gamyklas. Byloje neturėdama priešingų įrodymų, Komisija nutarė, kad pagrįsta išvada būtų tai, kad pagal šias programas gaunama nauda geriausiai atspindi dabartinį nagrinėjamojo produkto gamintojų subsidijavimo lygį. Pabrėžiama, kad KLR Vyriausybei sudaryta daug galimybių pateikti priešingus įrodymus dėl visų šių programų, tačiau ji sąmoningai nusprendė tokios informacijos nepateikti, dėl to Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kaip numatyta pagrindiniame reglamente ir PPO SSKP.
3.4.1.7. Su akcijomis susijusios programos
(443)
KLR Vyriausybė teigė, kad nė viena šių programų (neišmokėti dividendai, skolos pavertimas akcijomis ir lėšos akciniam kapitalui padidinti (turto įliejimas)) nebuvo inicijuota pagal SSKP 11 straipsnio 2 ir 3 dalis.
Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip paaiškinta skirsnyje, skirtam atsakyti į KLR Vyriausybės pastabas dėl inicijavimo (399-406 konstatuojamosios dalys), Komisijos tarnybos analizavo skundo pateikėjo pateiktus įrodymus, kurie buvo svarbūs, kaip akivaizdžiai matyti iš nekonfidencialaus varianto, skirto skundo suinteresuotosioms šalims susipažinti. Komisijos tarnybos tyrimą dėl konkrečių schemų inicijuoti pasiūlė tik tinkamai išanalizavusios įrodymų, kurie jų manymų yra pakankami prima facie įrodymai, tikslumą ir adekvatumą.
(444)
KLR Vyriausybės požiūriu su akcijomis susijusios programos yra specifinės ad hoc subsidijos, jei jos taikomos, nes jos skiriamos tik vienam konkrečiam gavėjui, o ne pagal kokį konkretų teisės aktą, ir kadangi „Komisija tikrai žino, kad bendrovės, kurioms numatytas muitas kitiems eksportuotojams, ne tik negavo, bet ir negalėjo gauti tokių subsidijų dėl to, kad jos buvo ad hoc subsidijos“, todėl jos neturi būti kompensacinės. Be to, KLR Vyriausybė teigė, kad jei išvados daromos remiantis turimais faktais, jos turi būti pagrįstos tikrais faktais. Dėl to ad hoc subsidijas kitoms, nei tariamai jas gavusioms, bendrovėms pripažinus kompensacinėmis, pažeidžiama SSKP 12 straipsnio 7 dalis.
Pažymima, kad KLR Vyriausybė neatsakė nei į vieną klausimyno ar rašto dėl informacijos neišsamumo klausimą, susijusį su šiomis schemomis. Todėl KLR Vyriausybės pareiškimas, kad „Komisija tikrai žino, kad bendrovės, kurioms numatytas muitas kitiems eksportuotojams, ne tik negavo, bet ir negalėjo gauti tokių subsidijų dėl to, kad jos buvo ad hoc subsidijos“, neatspindi realybės. Priešingai, skunde buvo išvardytos kelios bendrovės, kurios naudojosi šiomis su akcijomis susijusiomis schemomis, ir nebuvo nurodyta, kad tai išsamus sąrašas. Kadangi KLR Vyriausybė nepateikė jokios informacijos apie šių schemų pobūdį ar tinkamumo jomis pasinaudoti kriterijus, Komisija neturėjo kitos galimybės kaip pasinaudoti turimais faktais.
3.4.2. ZHEJIANG HUADONG BENDROVĖS PASTABOS
3.4.2.1. Žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(445)
Zhejiang Huadong teigė Komisijai pateikusi visus susijusius teisės aktus, kurie taikomi suteikiant žemėnaudos teises ir nustatant jų vertę Kinijoje, ir nurodė Valstybės nuosavybės statybų paskirties žemėnaudos teisių suteikimo per konkursą, aukcionus ir kotiravimą priemones kaip įrodymą, kad Kinijoje veikia nekilnojamojo turto rinka, kurioje kainų nustatymas ir sumokėtos kainos skelbiamos viešai. Toliau tvirtinta, kad dabar Kinijoje veikianti nekilnojamojo turto rinka ir išsamūs oficialūs taikomų žemėnaudos teisių kainų statistiniai duomenys yra geriausi įrodymai žemėnaudos teisių kainai nustatyti tuo metu, kai eksportuojantis gamintojas šias kainas įsigijo.
Šį tvirtinimą teko atmesti. Komisija išvadas dėl Zhejiang Huadong bendrovės žemėnaudos teisių paaiškino 115 konstatuojamojoje dalyje. Bendrovė šių išvadų pastabose po galutinio atskleidimo neužginčijo. Iš turimų įrodymų matyti, kad Kinijos žemėnaudos teisių rinka yra iškraipyta, nes Komisijos vietoje tirti konkursai nebuvo konkurencingi, o kainas valdžios institucijos nustatydavo savo nuožiūra. Faktinis pagrindas, kuriuo remiantis nustatyta, kad kainos nustatomos savo nuožiūra, nurodytas 114-116 konstatuojamosiose dalyse, t. y. atrinktų eksportuojančių gamintojų pateikta informacija apie faktinius sandorius, Miesto teritorijų žemės vertinimo sistema ir NPRK nurodymas Nr. 35.
(446)
Zhejiang Huadong teigė, kad pagal PPO subsidijų ir kompensacinių priemonių susitarimo 14 straipsnio d punktą tinkamos lyginamosios kainos pirmiausia turėtų būti susijusios su vyraujančiomis rinkos sąlygomis tiekimo šalyje arba jas nurodyti, arba, jei tokių sąlygų nėra, bet koks užsienio lyginamasis dydis turėtų būti atitinkamai pakoreguotas, kad būtų išvengta lyginamųjų pranašumų kompensavimo. Dar teigta, kad remiantis Kinijos stojimo į PPO protokolo 15 straipsnio b punktu, kai Kinijoje vyraujančių terminų ir sąlygų negalima naudoti kaip tinkamų lyginamųjų dydžių, importuojanti PPO narė tokius vyraujančius terminus ir sąlygas turėtų pakoreguoti, jei įmanoma, prieš svarstydama naudoti už Kinijos ribų vyraujančius terminus ir sąlygas. Komisija sutinka su didele teisinės šio tvirtinimo teorijos dalimi, tačiau ji taip pat priėjo prie išvados, kad Kinijoje nėra veikiančios žemės rinkos, todėl naudojo išorinį lyginamąjį žemės kainų dydį. 109, 118, 120 ir 121 konstatuojamosiose dalyse paaiškinta, kodėl reikėjo naudoti užsienio lyginamąjį dydį. Kadangi buvo nustatyta, kad Kinijos žemėnaudos teisių rinka yra iškreipta, buvo neįmanoma taikyti šalies vidaus lyginamojo dydžio, kaip siūlė bendrovė Zhejiang Huadong, be to, nėra pagrindo, kuriuo remiantis tokį lyginamąjį dydį būtų galima koreguoti. Be to, iš pateiktos informacijos, susijusios su Zhejiang Huadong (Xiaoshan, Zhejiang provincija) siūlomu lyginamuoju dydžiu, neaišku ir neįmanoma patikrinti, ar informacija apie kainas yra susijusi tik su tariamai palankių sąlygų negaunančių pramonės įmonių žemėnaudos kainomis.
(447)
Bendrovė Zhejiang Huadong teigė, kad Taivano pasirinkimas lyginamuoju dydžiu yra nepagrįstas ir neobjektyvus dėl šių priežasčių: 1) Zhejiang provincija nebuvo į Taivaną panašus, išsivystęs ir aukštu BVP pasižymintis regionas tuo metu, kai buvo pirktos žemėnaudos teisės; 2) Komisijos pasirinktos faktinės žemės kainos Taivane buvo pagrįstos pramoninės paskirties žemės pardavimo pasiūlymais, o ne faktiškai sumokėtomis kainomis už pramoninės paskirties nuomą, kurios yra tokios pačios, kaip bendrovei Zhejiang Huadong paskirtų žemėnaudos teisių kainos.
Šį tvirtinimą tenka atmesti. Dėl 1 priežasties, kaip nurodyta 436 konstatuojamojoje dalyje, Komisija išsamiai nagrinėjo įvairius rodiklius ir Taivaną su KLR lygino tiek visos šalies mastu, tiek pagal atskiras susijusias Kinijos provincijas. Atlikusi tokią analizę Komisija mano, kad Taivanas yra tinkamas lyginamasis dydis, kuris atitinka pagrindinį reglamentą ir PPO taisykles. Dėl 2 priežasties pažymima, kad Komisija naudojosi geriausia pagrįstai prieinama informacija.
(448)
Zhejiang Huadong nurodė aritmetinę klaidą, padarytą skaičiuojant infliacijos normas, kurios naudotos atsižvelgiant į infliaciją koreguojant lyginamąjį dydį. Komisija atsižvelgė į šį tvirtinimą ir patikslino susijusį skaičiavimą.
(449)
Zhejiang Huadong teigė, kad jos žemėnaudos teisių įsigijimas nėra konkrečiai taikoma subsidija, nes visos bendrovės Kinijoje vertinamos vienodai, pagal tuos pačius teisės aktus. Be to, Zhejiang Huadong tvirtino, kad Komisija tinkamai neišnagrinėjo subsidijos konkretaus taikymo aspekto, ir kad galutinio atskleidimo dokumente nepateikta pagrindimo, kuriuo remiantis bendrovės Zhejiang Huadong sumokėta kaina įvertinta kaip gauta nauda.
Šį tvirtinimą teko atmesti. Komisijos išvados dėl konkretaus subsidijos taikymo pagrįstos tuo, kad žemėnaudos teisės nesuteikiamos visoms bendrovėms, kurios nesilaiko valstybės nustatytos pramonės politikos, kad kainas dažnai savo nuožiūra nustato valdžios institucijos, o vyriausybės praktika dažnai neaiški ir neskaidri. Komisija padarė išvadą, kad žemėnaudos teisės suteikiamos bendrovėms, kurios laikosi KLR Vyriausybės NPRK nurodymu Nr. 35 nustatytos pramonės politikos (116 konstatuojamoji dalis).
3.4.2.2. Šalto valcavimo plieno tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(450)
Zhejiang Huadong tvirtino, kad dėl pagrįstumo, objektyvumo ir nuoseklumo Komisija, skaičiuodama lyginamąjį dydį, plieno kainų duomenis visiems regionams turėjo imti iš to paties duomenų šaltinio (t. y. Steel Business Bulletin (SBB)). Bendrovė taip pat tvirtino, kad SBB nurodoma daug kitokių nei Komisijos atrinktų šalto valcavimo plieno kainų rinkų, ir siūlė pridėti Meksiką ir Argentiną, nes šios šalys laikomos besiformuojančiomis plieno rinkomis Amerikos žemyne. Šį tvirtinimą teko atmesti, nes skaičiuodama lyginamąjį dydį Komisija naudojo kainų duomenis, iš kurių matyti faktinė padėtis rinkoje kiekvienoje šalyje ar regione, kuo įmanoma tiksliau. Dėl Europos kainų (dauguma - Sąjungos valstybės narės), Komisija manė, kad išsamesnius kainodaros duomenis galima rasti MEPS. Jei ji būtų turėjusi kitų atrinktų šalių MEPS duomenis, ji būtų juos naudojusi. Dėl Meksikos ir Argentinos kainų įtraukimo pažymima, kad, palyginti su Kinija ir kitomis šalimis (regionais), kurių duomenis Komisija naudojo lyginamajam dydžiui apskaičiuoti, tai pakankamai mažos rinkos.
Ištaisiusi apskaičiuotas lyginamąsias karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieno kainas, Komisija patikrino šios schemos subsidijų skirtumo skaičiavimą. Pataisymas buvo susijęs su skaičiuojant lyginamąjį dydį naudotomis Brazilijos plieno kainomis, prie kurių per klaidą šalims atskleistuose skaičiavimuose buvo priskaičiuoti mokesčiai.
(451)
Zhejiang Huadong taip pat tvirtino, kad Komisijos išvada dėl konkretaus subsidijos taikymo yra nepatvirtinta (nėra teigiamų įrodymų) ir nepagrįsta, todėl tariama subsidija, kai šalto valcavimo plienas tiekiamas už mažesnį nei tinkamas atlygį, nėra kompensacinė. Zhejiang Huadong nurodė, kad nauda, jei tokia yra, gaunama tiekiant karšto valcavimo ir šalto valcavimo plieną už mažesnį nei tinkamas atlygį, skirta ne tik tam tikroms įmonėms ar sektoriams, o bendrai suteikiama visiems potencialiems pirkėjams ir vartotojams visuose ekonomikos sektoriuose.
Šį tvirtinimą teko atmesti. KLR Vyriausybė pateikė tokią pačią pastabą, Komisija į ją atsakė 415 konstatuojamojoje dalyje. Potencialūs pirkėjai yra iš esmės tam tikros bendrovės.
3.4.3. SKUNDO PATEIKĖJO PASTABOS
3.4.3.1. Vandens ir elektros tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
(452)
Skundo pateikėjas tvirtino, kad dėl Kinijos vandens ir elektros rinkų iškraipymų ir valstybės poveikio joms Komisija turėjo naudoti tarptautinius lyginamuosius dydžius ir naudą pagal šias schemas apskaičiuoti pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d punkto ii papunktį.
Šį tvirtinimą teko atmesti. Šiuo konkrečiu atveju surinkusi įrodymus Komisija negalėjo nustatyti, kad vandens ir elektros rinkos yra tiek iškraipytos, kad dėl to būtų galima naudoti užsienio lyginamąjį dydį.
3.4.3.2. Tam tikros mokesčių programos užsienio investicijų įmonėms (UIĮ)
(453)
Skundo pateikėjas teigė, kad Komisija turėjo nustatyti subsidijos sumą, gautą pagal dviejų mokesčių programas UIĮ, t. y. Pajamų mokesčio kreditas UIĮ, kurios įsigyja vidaus rinkoje pagamintą įrangą, ir Produktyvios UIĮ dvejus metus atleidžiamos nuo mokesčių, vėlesnius trejus metus mokesčiai sumažinami perpus, dėl to, kad KLR Vyriausybė nebendradarbiavo ir kad KLR Vyriausybė turėjo pateikti įrodymų, jog OMDP gamintojams TL per šias programas nesuteikta naudos.
Šį tvirtinimą teko atmesti. Kaip jau paaiškinta 282 konstatuojamojoje dalyje, norėdama visoms susijusioms šalims sumažinti administracinę naštą ir atsižvelgdama į konkrečią padėtį, susijusią su tuo, kad šios schemos tuoj bus baigtos taikyti, Komisija nusprendė nevertinti, ar jos yra kompensacinės.
3.5. KOMPENSUOTINŲ SUBSIDIJŲ SUMA
(454)
Pagal pagrindinio reglamento nuostatas tiriamoms bendrovėms apskaičiuotos kompensuotinų subsidijų sumos, išreikštos ad valorem, yra šios:
Eksportuojantis gamintojas
GALUTINIS SUBSIDIJŲ SKIRTUMAS (%)
HUADONG GROUP
23,8
PANHUA GROUP
29,7
UNION STEEL CHINA
26,8
NEATRINKTOS BENDRADARBIAUJANČIOS BENDROVĖS
26,8
VISOS KITOS BENDROVĖS
44,7
(455)
Pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 3 dalį neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, remiantis bendradarbiaujančioms bendrovėms nustatytu svertiniu vidutiniu subsidijų skirtumu, apskaičiuotas 26,8 proc. bendras subsidijų skirtumas.
(456)
Visų kitų Kinijos Liaudies Respublikos eksportuotojų atveju Komisija pirmiausia nustatė bendradarbiavimo lygį. Palyginus Eurostato importo duomenis ir bendradarbiaujančių bendrovių nurodytą nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą per tiriamąjį laikotarpį apimtį, matyti, kad Kinijos Liaudies Respublikos eksportuojančių gamintojų bendradarbiavimo lygis buvo žemas, tiksliau 58 proc. Atsižvelgiant į žemą bendradarbiavimo lygį, visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms nustatyta bendra subsidijų norma yra lygi visoms nebendradarbiaujančioms bendrovėms pagal visas nagrinėtas schemas nustatytų subsidijų normų sumai, t. y. 44,7 proc.
4. ŽALA
4.1. SĄJUNGOS GAMYBA IR SĄJUNGOS PRAMONĖ
(457)
Norint nustatyti visą nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungoje pagamintą produkto kiekį naudotasi visa turima informacija apie Sąjungos gamintojus, įskaitant skunde nurodytą informaciją, Sąjungos gamintojų prieš inicijuojant tyrimą ir jį inicijavus pateiktus duomenis ir patikrintus atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymus.
(458)
Per TL OMDP Sąjungoje gamino 22 gamintojai. Remiantis tuo, kas nurodyta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, apskaičiuota, kad per TL Sąjungoje iš viso pagaminta apie 4 018 310 tonų produkto. Sąjungos gamintojai, kurie pagamina visą Sąjungos produkciją, yra Sąjungos pramonė, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 9 straipsnio 1 dalyje, ir toliau bus vadinami Sąjungos pramone.
4.2. SUSIJUSIOS SĄJUNGOS RINKOS NUSTATYMAS
(459)
Tyrimo metu nustatyta, kad didelė dalis atrinktų Sąjungos gamintojų produkcijos buvo skirta uždarajam naudojimui, t. y. dažnai paprasčiausiai pervežama (neišrašant sąskaitos faktūros) ir (arba) pristatoma sandorių kainomis tai pačiai bendrovei ar bendrovių grupei tolesniam perdirbimui.
(460)
Siekiant nustatyti, ar Sąjungos pramonei buvo padaryta žala, ir vartojimo bei įvairius ekonominius rodiklius, susijusius su Sąjungos pramonės padėtimi, buvo tiriama, ar atliekant analizę reikės atsižvelgti (ir kokiu mastu) į tolesnį Sąjungos pramonės pagaminto panašaus produkto naudojimą.
(461)
Siekiant kiek įmanoma išsamiau apibūdinti Sąjungos pramonės padėtį, buvo renkami ir analizuojami su visa OMDP veikla susiję duomenys ir vėliau nustatyta, ar produkcija skirta uždarajam naudojimui ar atvirajai rinkai.
(462)
Nustatyta, kad atliekant pagrįstą pardavimo Sąjungos rinkoje apimties ir kainų, taip pat rinkos dalies analizę ir šiuos rodiklius vertinant pagrindinį dėmesį reikėjo skirti atvirojoje rinkoje vyraujančiai padėčiai.
(463)
Tačiau kitus ekonominius rodiklius pagrįstai išnagrinėti buvo galima tik remiantis bendra veikla, taigi įskaitant uždarąjį naudojimą ir pardavimą. Gamyba, pajėgumai, pajėgumų naudojimas, investicijos, atsargos, užimtumas, našumas, darbo užmokestis ir pajėgumas padidinti kapitalą priklauso nuo bendros veiklos, nepriklausomai nuo to, ar produkcija skirta uždarajam naudojimui, ar parduodama atvirojoje rinkoje.
4.3. SĄJUNGOS SUVARTOJIMAS
(464)
Sąjungos pramonė panašų produktą parduoda nesusijusiems pirkėjams ir parduoda (perleidžia) susijusioms bendrovėms kaip naudotojoms toliau perdirbti, pvz., plieno gaminių centrams.
(465)
Apskaičiuodamos tikrąjį OMDP suvartojimą Sąjungoje, institucijos susumavo visą į Sąjungą importuotų OMDP kiekį, kurį nurodė Eurostatas, ir Sąjungoje parduotą bei uždarajam naudojimui sunaudotą Sąjungos pramonės pagaminto panašaus produkto kiekį, kaip nurodyta skunde ir kaip patikrinta per tikrinamuosius vizitus atrinktų Sąjungos gamintojų patalpose.
(466)
Tačiau Eurostato importo duomenys yra pagrįsti išsamiais KN kodais, tad akivaizdu, kad dalis pagal šiuos KN kodus importuotų produktų nėra nagrinėjamasis produktas.
(467)
Taigi bendro Sąjungos suvartojimo raida buvo tokia:
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Suvartojimas (tonomis)
5 197 716
3 879 380
4 548 528
4 811 310
Indeksas (2008 m. = 100)
100
75
88
93
(468)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu bendras Sąjungos rinkos suvartojimas sumažėjo 7 proc. 2008-2009 m. suvartojimas sumažėjo maždaug 25 proc., tai gali būti siejama su pasauliniu neigiamu ekonomikos krizės poveikiu, ypač statybos pramonei. Vėliau suvartojimas pradėjo didėti ir nuo 2009 m. iki TL padidėjo iš viso 24 proc., bet pradinio 2008 m. lygio nepasiekė.
4.4. IMPORTAS IŠ NAGRINĖJAMOSIOS ŠALIES IR RINKOS DALIS
(469)
Importo iš KLR į Sąjungą raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Importo iš KLR apimtis (tonomis)
472 988
150 497
464 582
702 452
Indeksas (2008 m. = 100)
100
32
98
149
Rinkos dalis (%)
9,1
3,9
10,2
14,6
Indeksas (2008 m. = 100)
100
43
112
160
Šaltinis -
Eurostatas.
(470)
Suvartojimas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo, tačiau importo iš KLR apimtis padidėjo net 49 proc. Dėl neigiamų ekonomikos krizės pasekmių importo iš KLR apimtis 2009 m. gerokai sumažėjo. Tačiau importo iš KLR apimtis pradėjo itin sparčiai didėti - nuo 2009 m. iki TL rezultatas buvo įspūdingas - 367 proc.
(471)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu 60 proc. padidėjo ir minėto importo rinkos dalis. Nors 2008-2009 m. ji sumažėjo daugiau nei per pusę, nuo 2009 m. iki TL padidėjo net 275 proc.
4.4.1. IMPORTO KAINA IR PRIVERSTINIS KAINŲ MAŽINIMAS
Importas iš KLR
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vidutinė kaina (EUR už toną)
875
728
768
801
Indeksas (2008 m. = 100)
100
83
88
91
Šaltinis -
Eurostatas.
(472)
Vidutinė importo iš KLR kaina per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 9 proc. 2008-2009 m. ši kaina sumažėjo net 17 proc., 2009-2010 m. padidėjo penkiais procentiniais punktais, o per TL - dar trimis procentiniais punktais.
(473)
Importo iš KLR kainos per visą nagrinėjamąjį laikotarpį buvo mažesnės nei Sąjungos pramonės pardavimo kainos. Kaip matyti iš pirmiau pateiktos lentelės, 2009 m., pačiame ekonomikos krizės įkarštyje, net 17 proc. sumažinus kainas Kinijos importui nepavyko išlaikyti užimamos rinkos dalies tokiomis aplinkybėmis, kai smarkiai mažėjo suvartojimas ir iš esmės sulėtėjo rinkos raida, tačiau dėl vėlesniais metais nuolat priverstinai mažintų kainų, nuo 2009 m. iki TL importo iš KLR rinkos dalis įspūdingai nuolat didėjo.
(474)
Siekiant nustatyti priverstinį kainų mažinimą per TL, pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotos vidutinės svertinės atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis bendradarbiaujančių Kinijos gamintojų importuojamo kiekvienos rūšies produkto kainomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF kaina ir atitinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į išlaidas po importo.
(475)
Pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje minėtos išlaidos po importo apskaičiuotos remiantis patikrintais dviejų nesusijusių nagrinėjamojo produkto importuotojų duomenimis.
(476)
Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Remiantis palyginimo rezultatais, išreikštais atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos per TL procentine dalimi, nustatyta, kad bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas buvo iki 20,2 proc.
(477)
Po informacijos atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas prašė pateikti daugiau informacijos apie priverstinio kainų mažinimo skaičiavimą tais atvejais, kai iš KLR eksportuotos rūšies produktas ne visiškai atitiko Sąjungos pramonės Sąjungos rinkoje parduotos rūšies produktą. Jis taip pat prašė informacijos apie tai, ar tais atvejais, kai produktai nebuvo visiškai vienodi, buvo atliktas koregavimas atsižvelgiant į fizinius skirtumus.
(478)
Kai eksportuojamos rūšies produktas ne visiškai atitiko Sąjungos pramonės parduodamos rūšies produktą, Komisija eksportuojamos rūšies produktą lygino su panašiausios Sąjungos pramonės parduodamos rūšies produktu. Tais atvejais buvo lyginama su panašiausios rūšies produktu, kai vienintelis skirtumas - pagrindo storis.
(479)
Jei būdavo daugiau nei vienos panašios rūšies produktų, Komisija eksportuojamos rūšies produktą lygino su pigiausiu Sąjungos rinkoje parduodamos rūšies produktu, neatsižvelgiant į šios pigesnės rūšies produkto pagrindo storį. Todėl manyta, kad koreguoti atsižvelgiant į fizinius skirtumus, nereikia.
5. EKONOMINĖ SĄJUNGOS PRAMONĖS PADĖTIS
5.1. PIRMINĖS PASTABOS
(480)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį institucijos nagrinėjo visus svarbius, Sąjungos pramonės būklei įtakos turinčius ekonominius veiksnius ir rodiklius.
(481)
Skundo pateikėjo pateikti duomenys apie visus OMDP gamintojus Sąjungoje, kryžmiškai sutikrinti su kitais turimais šaltiniais ir patikrintais atrinktų Sąjungos gamintojų duomenimis, buvo naudoti makroekonominiams rodikliams, kaip antai: Sąjungos pramonės gamybai, gamybos pajėgumams, pajėgumų naudojimui, pardavimo apimčiai, rinkos daliai, augimui, pardavimui uždarajam naudojimui, užimtumui ir našumui, nustatyti.
(482)
Šešių atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti ir patikrinti duomenys panaudoti mikroekonominiams rodikliams, kaip antai: vieneto pardavimo kainai, vieneto gamybos sąnaudoms, pelningumui, grynųjų pinigų srautui, investicijoms, investicijų grąžai, gebėjimui padidinti kapitalą, atsargoms ir darbo sąnaudoms, nustatyti.
5.2. SU VISA SĄJUNGOS PRAMONE SUSIJĘ DUOMENYS
5.2.1. GAMYBA, GAMYBOS PAJĖGUMAI IR PAJĖGUMŲ NAUDOJIMAS
(483)
Norint nustatyti visą nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungoje pagamintą produkto kiekį, naudota visa turima informacija apie Sąjungos pramonę, įskaitant skunde pateiktą informaciją, Sąjungos gamintojų prieš inicijuojant tyrimą ir jį inicijavus pateiktus duomenis ir patikrintus atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymus.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Gamybos apimtis (tonomis)
4 447 780
3 514 965
3 992 209
4 018 310
Indeksas (2008 m. = 100)
100
79
90
90
Gamybos pajėgumai (tonomis)
6 007 536
6 128 301
6 099 587
5 923 311
Indeksas (2008 m. = 100)
100
102
102
99
Pajėgumų naudojimas (%)
74
57
65
68
Indeksas (2008 m. = 100)
100
77
88
92
Šaltinis -
skundas, klausimyno atsakymai.
(484)
Iš pateiktos lentelės matyti, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu gamybos apimtis sumažėjo 10 proc. Mažėjant paklausai, 2009 m. gerokai sumažėjo gamybos apimtis, vėliau 2010 m. ji iš dalies atsigavo. Nors per TL suvartojimas padidėjo, gamybos apimtis liko iš esmės tokia pati kaip 2010 m.
(485)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu gamybos pajėgumai nesikeitė. Pajėgumų naudojimas kito panašiai kaip gamyba ir nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 8 proc.
5.2.2. PARDAVIMO APIMTIS, RINKOS DALIS IR AUGIMAS
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Pardavimo apimtis (tonomis)
2 951 468
2 280 304
2 643 923
2 592 540
Indeksas (2008 m. = 100)
100
77
90
88
Rinkos dalis (%)
56,8
58,8
58,1
53,9
Indeksas (2008 m. = 100)
100
104
102
95
Šaltinis -
skundas, klausimyno atsakymai.
(486)
2009 m. Sąjungos pramonės pardavimo nesusijusiems pirkėjams apimtis staiga sumažėjo 23 proc. 2010 m. pardavimo apimtis padidėjo trylika procentinių punktų, tačiau per TL sumažėjo dviem procentiniais punktais.
(487)
Sąjungos pramonės rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 2,9 procentinio punkto. Sąjungos pramonės rinkos dalis iš pradžių 2009 m. padidėjo, o 2010 m. ir per TL sumažėjo, todėl TL jos rinkos dalis buvo 5 procentiniais punktais mažesnė nei 2009 m. Šis pokytis įvyko nuo 2009 m. iki TL pabaigos daugiau nei 24 proc. padidėjus suvartojimui. Taigi, Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti didėjančiu suvartojimu ir atgauti pirmiau prarastą pardavimo apimtį ir tam tikrą rinkos dalį.
(488)
Sąjungos suvartojimas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 7 proc., Sąjungos pramonės pardavimo nesusijusioms šalims apimtis sumažėjo 12 proc., o Sąjungos pramonės rinkos dalis sumažėjo 2,9 procentinio punkto nuo - 56,8 proc. 2008 m. iki 53,9 proc. per TL.
5.2.3. UŽIMTUMAS IR NAŠUMAS
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Užimtumas (visos darbo dienos ekvivalento vienetais)
7 088
6 470
6 097
6 046
Indeksas (2008 m. = 100)
100
91
86
85
Našumas (tonų/visos darbo dienos ekvivalentas)
627
543
655
665
Indeksas (2008 m. = 100)
100
87
104
106
Šaltinis -
skundas, klausimyno atsakymai, Eurofer.
(489)
Sąjungos pramonės užimtumas palaipsniui mažėjo. Todėl nagrinėjamuoju laikotarpiu bendras darbuotojų skaičius, skaičiuojamas visos darbo dienos ekvivalentais, šiame pramonės sektoriuje sumažėjo 15 proc., o per TL pasiekė žemiausią lygį. Tačiau našumas nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 6 proc., o tai rodo, kad pramonė stengėsi racionalizuoti gamybos sąnaudas.
5.2.4. UŽDARASIS NAUDOJIMAS IR UŽDARASIS PARDAVIMAS
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Uždarasis naudojimas ir uždarasis pardavimas (tonomis)
1 135 987
914 412
986 386
970 757
Indeksas (2008 m. = 100)
100
80
87
85
Rinkos dalis (%)
22
24
22
20
Indeksas (2008 m. = 100)
100
108
99
92
Šaltinis -
skundas ir patikrinti atrinktų gamintojų klausimyno atsakymai.
(490)
Kaip nurodyta 459 konstatuojamojoje dalyje, Sąjunga yra didelė OMDP rinka, nes Sąjungos pramonė juos naudoja tolesnėse pramonės grandyse.
(491)
Nustatyta, kad uždarasis naudojimas ir uždarasis pardavimas skirti pačių bendrovių ar su jomis susijusių bendrovių, kurios daugiausia susijusios su statybinėmis medžiagomis, t. y. OMDP galutiniai naudotojai, tolesniam produkto perdirbimui.
(492)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, nustatyta, kad Sąjungos pramonės uždarasis naudojimas ir uždarasis pardavimas sudarė 24 proc. visos gamybos apimties per TL. Nagrinėjamuoju laikotarpiu uždarojo naudojimo ir susijusi pardavimo apimtis sumažėjo 15 proc., o rinkos dalis - 8 proc.
(493)
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad kalbant apie galutinę produkto naudojimo paskirtį nėra jokio esminio skirtumo tarp uždarojo naudojimo ir uždarojo pardavimo. Duomenis apie uždarąjį naudojimą pateikė bendrovės, kurios vykdė tolesnės grandies gamybą kaip tas pats juridinis asmuo, tačiau uždarasis pardavimas buvo pardavimas kitiems susijusiems juridiniams asmenims, išrašant sąskaitą faktūrą. Be to, kainodaros metodas tiek uždarojo naudojimo, tiek pardavimo susijusioms šalims atveju buvo panašus, t. y. susijusioms bendrovėms ir atrinktų bendrovių vidiniams tolesnės grandies gamybos skyriams buvo taikoma tikroji produkto vertė (papildomų išlaidų metodas).
(494)
Vidutinė vertė už toną nagrinėjamuoju laikotarpiu nesikeitė, ji buvo 3 proc. mažesnė nei atrinktų Sąjungos gamintojų pardavimo kaina nesusijusiems pirkėjams per TL. Šis kainų skirtumas nelaikytas reikšmingu, o uždarojo pardavimo kainos tendencija kito taip pat kaip kainų nesusijusiems pirkėjams tendencija.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Uždarasis naudojimas ir uždarasis pardavimas (EUR/toną)
962
802
901
965
Indeksas (2008 m. = 100)
100
83
94
100
Šaltinis -
patikrinti atrinktų gamintojų klausimyno atsakymai.
(495)
Atsižvelgiant į tai, kad uždarasis pardavimas ir uždarasis naudojimas iš esmės buvo skirti tolesnei Sąjungos gamintojų statybinių medžiagų grandžiai, šį pardavimą ir uždarąjį naudojimą taip pat netiesiogiai veikė konkurencija su kitais rinkos dalyviais, įskaitant subsidijuotą importą iš KLR. Vidaus paklausa tolesnėje gamybos grandyje priklausė nuo galimybių parduoti tolesnės grandies produktus atvirojoje rinkoje, kurioje nėra subsidijuoto OMDP importo poveikio. Taigi, galima daryti išvadą, kad kiekis ir rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu mažėjo dėl konkurencijos su subsidijuotu importu iš KLR.
5.3. SU ATRINKTAIS SĄJUNGOS GAMINTOJAIS SUSIJĘ DUOMENYS
5.3.1. VIDUTINĖS VIENETO PARDAVIMO KAINOS SĄJUNGOJE IR GAMYBOS SĄNAUDOS
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Vieneto kaina Sąjungos nesusijusiems pirkėjams (EUR/toną)
1 023
805
911
994
Indeksas (2008 m. = 100)
100
79
89
97
Vieneto gamybos sąnaudos (EUR/toną)
925
884
893
978
Indeksas (2008 m. = 100)
100
95
97
106
Šaltinis -
patikrinti atrinktų gamintojų klausimyno atsakymai.
(496)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinė atrinktų Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje kaina sumažėjo 3 proc. Daugiausia kaina sumažėjo 2009 m., t. y. 21 proc., kai sumažėjo suvartojimas. Nuo 2009 m. iki TL didėjant suvartojimui ir pardavimo apimčiai kaina padidėjo 23 proc., tačiau 2008 m. lygio nepasiekė.
(497)
Taip pat nagrinėjamuoju laikotarpiu dėl padidėjusių žaliavų kainų 6 proc. padidėjo vidutinės panašaus produkto gamybos ir pardavimo kainos.
(498)
2009 m. vieneto pardavimo nesusijusiems pirkėjams kaina sumažėjo 21 proc., tačiau vėliau vieneto kaina pradėjo didėti. 2010 m. ir per TL, palyginti su 2009 m., Sąjungos pramonės sąnaudos padidėjo, tačiau kad padengtų padidėjusias sąnaudas ir sugebėtų išlaikytų tą patį žemą pelno lygį 2010 m. ir per TL, kainas Sąjungos pramonė galėjo padidinti tik nežymiai. Tačiau dėl to rinkos dalis dar labiau sumažėjo, nes dėl importo iš Kinijos kainų buvo nuolat priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos.
5.3.2. PELNINGUMAS, GRYNŲJŲ PINIGŲ SRAUTAS, INVESTICIJOS, INVESTICIJŲ GRĄŽA IR GEBĖJIMAS PADIDINTI KAPITALĄ
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Sąjungos pardavimo nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimų apyvartos %)
6,7
-9,3
2,8
2,6
Indeksas (2008 m. = 100)
100
- 138
41
39
Grynųjų pinigų srautas (EUR)
328 190 880
211 298 356
152 030 083
204 650 414
Indeksas (2008 m. = 100)
100
64
46
62
Investicijos (EUR)
55 717 957
4 537 128
12 530 132
15 302 264
Indeksas (2008 m. = 100)
100
8
22
27
Investicijų grąža
13,8
-13,9
5,9
6
Indeksas (2008 m. = 100)
100
- 101
43
44
Šaltinis -
patikrinti atrinktų gamintojų klausimyno atsakymai.
(499)
Sąjungos pramonės pelningumas nustatytas ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nesusijusiems pirkėjams, išreiškus tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. 2009 m. Sąjungos pramonės pelningumas ypatingai sumažėjo ir gauta 9,3 proc. nuostolių. Nuo 2010 m. pelningumas pradėjo gerėti, bet dėl didėjančių gamybos sąnaudų nepavyko pasiekti pramonei palankaus ir tvaraus lygio (6,7 proc.). Per visą nagrinėjamąjį laikotarpį pelningumas sumažėjo 61 proc.
(500)
Grynųjų pinigų srauto tendencija iš dalies buvo tokia pati, kaip neigiama pelningumo tendencija. Žemiausias lygis pasiektas 2010 m. Panašiai, investicijų grąža nuo 13,8 proc. 2008 m. sumažėjo 56 proc. ir per TL siekė 6 proc.
(501)
Dėl pelningumo, grynųjų pinigų srauto ir investicijų grąžos raidos nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo Sąjungos pramonės galimybių investuoti į savo veiklą ir tai pakenkė jos plėtrai. Nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje Sąjungos pramonei pavyko imtis didelių investicijų, tačiau vėliau, 2009 m., investicijų gerokai sumažėjo, o iš viso nagrinėjamuoju laikotarpiu jų sumažėjo 73 proc.
(502)
Atsižvelgiant į Sąjungos pramonės, kurią iš dalies sudaro didelės daugiašalės integruotos plieno bendrovės, specifiką, prasti OMDP sektoriaus finansiniai rodikliai neturėjo poveikio šių bendrovių gebėjimui padidinti kapitalą.
5.3.3. ATSARGOS
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Laikotarpio pabaigos atsargos (tonomis)
116 852
97 533
124 848
130 593
Indeksas (2008 m. = 100)
100
83
107
112
Šaltinis -
patikrinti atrinktų gamintojų klausimyno atsakymai.
(503)
Šešių atrinktų Sąjungos gamintojų atsargos per TL sudarė apie 8 proc. gamybos apimties. Laikotarpio pabaigos atsargų lygis nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 12 proc. Tačiau reikėtų pažymėti, kad nors atsargos nėra pramonei svarbus rodiklis, nes gamyba dažniausiai vykdoma pagal užsakymą, labiausiai atsargos padidėjo nuo 2009 m. iki TL, o tai sutapo su padidėjusia subsidijuoto importo iš KLR apimtimi.
5.3.4. UŽIMTUMAS, DARBO UŽMOKESTIS IR NAŠUMAS
Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos (EUR, atrinkti Sąjungos gamintojai)
60,959
57,892
58,637
62,347
Indeksas (2008 m. = 100)
100
95
96
102
(504)
Vidutinės atrinktų Sąjungos gamintojų darbo sąnaudos nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo tik 2 proc., o tai mažiau nei infliacijos lygis. Atlikus tyrimą nustatyta, kad atrinkti gamintojai labai taupė, ypač bendrųjų ir administracinių išlaidų sąskaita, ir stengėsi našiau dirbti.
5.3.5. ANKSTESNIO DEMPINGO ARBA SUBSIDIJAVIMO POVEIKIS
(505)
Kadangi šio nagrinėjamojo produkto antisubsidijų tyrimas atliekamas pirmą kartą, nėra duomenų, kuriais remiantis būtų įvertintas galimas ankstesnio dempingo arba subsidijavimo poveikis.
5.4. FAKTINIO SUBSIDIJŲ SKIRTUMO DYDIS
(506)
Visi nustatyti ir skirsnyje apie subsidijas pateikti skirtumai yra gerokai didesni už de minimis lygį. Atsižvelgiant į subsidijuoto importo iš KLR apimtį ir kainas, faktinio subsidijų skirtumo poveikio Sąjungos rinkai negalima laikyti nereikšmingu.
5.5. IŠVADA DĖL ŽALOS
(507)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu pablogėjo arba nesikeitė atitinkamai suvartojimui visi žalos rodikliai (išskyrus našumo rodiklį)
(508)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu mažėjant suvartojimui gerokai padidėjo importo iš KLR apimtis. Kartu Sąjungos pramonės pardavimo apimtis iš viso sumažėjo 12 proc., o jos rinkos dalis sumažėjo nuo 56,8 proc. 2008 m. iki 53,9 proc. per TL. Nors suvartojimas nuo 2009 m. iki TL padidėjo 24 proc., po metų, kai ekonomikos krizė veikė paklausą, Sąjungos pramonės rinkos dalis toliau mažėjo. Sąjungos pramonė negalėjo atgauti anksčiau prarastos rinkos dalies dėl didelio subsidijuoto importo iš KLR į Sąjungos rinką apimties augimo. Subsidijuoto importo maža kaina apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu didėjo, dėl to buvo nuolat priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos.
(509)
Be to, padarytas didelis poveikis su Sąjungos pramonės finansine veikla susijusiems žalos rodikliams, kaip antai grynųjų pinigų srautui ir pelningumui. Tai reiškia, kad Sąjungos pramonės pajėgumui padidinti kapitalą ir investuoti taip pat padarytas neigiamas poveikis.
(510)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, padaryta išvada, kad Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalyje.
6. PRIEŽASTINIS RYŠYS
6.1. ĮŽANGA
(511)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 ir 6 dalis nagrinėta, ar dėl subsidijuoto KLR kilmės importo Sąjungos pramonei padaryta tokia žala, kad ją būtų galima laikyti materialine. Taip pat nagrinėti kiti, su subsidijuotu importu nesusiję žinomi veiksniai, galėję tuo pačiu metu daryti žalą Sąjungos pramonei, nes siekta užtikrinti, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta subsidijuotam importui.
6.2. SUBSIDIJUOTO IMPORTO POVEIKIS
(512)
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad Sąjungos suvartojimas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 7 proc., o subsidijuoto importo iš KLR apimtis padidėjo apytikriai 49 proc., šio importo rinkos dalis taip pat padidėjo 60 proc. (nuo 9,1 proc. 2008 m. iki 14,6 proc. per TL). Kartu Sąjungos pramonės pardavimo nesusijusioms šalims apimtis sumažėjo 12 proc., o šio pardavimo rinkos dalis sumažėjo 2,9 proc. - nuo 56,8 proc. 2008 m. iki 53,9 proc. per TL.
(513)
Nors importui iš KLR ekonomikos krizė taip pat turėjo poveikio (jo apimtis 2008-2009 m. sumažėjo 68 proc.), nuo 2009 m. iki TL jo apimtis sparčiai didėjo - TL pabaigoje padidėjo 367 proc., nors Sąjungos suvartojimas tuo pačiu laikotarpiu padidėjo tik 24 proc. Sumažinus vieneto kainą 9 proc., palyginti su 2008 m., ir Sąjungos pramonei per TL priverstinai sumažinus kainas 20,2 proc., importo iš Kinijos rinkos dalis nuo 2008 m. iki TL padidėjo 60 proc. ir pasiekė 14,6 proc.
(514)
Tuo pačiu metu, nuo 2008 m. iki TL, Sąjungos gamintojų pardavimo nesusijusioms šalims apimtis sumažėjo 12 proc. Rinkai atsigaunant, nuo 2009 m. iki TL, Sąjungos pramonei pavyko vos 13 proc. padidinti pardavimo nesusijusioms šalims apimtį, tačiau ji prarado 8 proc. rinkos dalies, taigi, padidėjęs suvartojimas jai buvo tik nežymiai naudingas. Padidėjęs suvartojimas buvo naudingiausias importui iš Kinijos, o kiti rinkos dalyviai smarkiai atsiliko.
(515)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinės importo iš KLR kainos sumažėjo 9 proc. Nors po 2009 m. staigaus nuosmukio kainos nuo 2009 m. iki TL didėjo, jos visą laiką buvo mažesnės už Sąjungos pramonės taikomas kainas. Vieneto kaina nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje sumažėjo tik 3 proc., o tai rodo tam tikrą atsparumą importo iš Kinijos daromam spaudimui kainoms. Tačiau akivaizdu, kad šios kainos išlaikytos dėl to, kad sumažėjo pardavimo apimtis ir šio pardavimo pelningumas, kuris nuo 6,7 proc. 2008 m. sumažėjo 61 proc. iki 2,6 proc. per TL.
(516)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, padaryta išvada, kad padidėjusi subsidijuoto importo iš KLR apimtis kainomis, dėl kurių buvo nuolat priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos, turėjo lemiamą įtaką Sąjungos pramonės patirtai materialinei žalai, todėl Sąjungos pramonė negalėjo visapusiškai pasinaudoti didėjančiu Sąjungos suvartojimu.
6.3. KITŲ VEIKSNIŲ POVEIKIS
6.3.1. IMPORTAS IŠ TREČIŲJŲ ŠALIŲ
Šalis
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Pietų Korėja
Apimtis (tonomis)
228 123
226 568
173 935
237 164
Indeksas (2008 m. = 100)
100
99
76
104
Rinkos dalis (%)
4,4
5,8
3,8
4,9
Indeksas (2008 m. = 100)
100
133
87
112
Vidutinė kaina
901
727
846
903
Indeksas (2008 m. = 100)
100
81
94
100
Indija
Apimtis (tonomis)
159 999
149 138
155 384
141 391
Indeksas (2008 m. = 100)
100
93
97
88
Rinkos dalis (%)
3,1
3,8
3,4
2,9
Indeksas (2008 m. = 100)
100
125
111
95
Vidutinė kaina
932
667
773
824
Indeksas (2008 m. = 100)
100
72
83
88
Kitos šalys
Apimtis (tonomis)
249 151
158 461
124 319
167 007
Indeksas (2008 m. = 100)
100
64
50
67
Rinkos dalis (%)
4,8
4,1
2,7
3,5
Indeksas (2008 m. = 100)
100
85
57
72
Vidutinė kaina
951
809
924
955
Indeksas (2008 m. = 100)
100
85
97
100
Iš viso: visos trečiosios šalys, išskyrus KLR
Apimtis (tonomis)
637 274
534 167
453 637
545 562
Indeksas (2008 m. = 100)
100
84
71
86
Rinkos dalis (%)
12,3
13,8
10,0
11,3
Indeksas (2008 m. = 100)
100
112
81
92
Vidutinė kaina
929
735
842
898
Indeksas (2008 m. = 100)
100
79
91
97
Šaltinis -
Eurostatas.
(517)
Nors importas iš KLR sudarė 56 proc. viso importo į Sąjungą per TL, kiti svarbūs importo šaltiniai buvo Indijos Respublika (toliau - Indija) (11 proc.) ir Pietų Korėja (19 proc.). Priešingai nei importo iš KLR atveju, nepaisant staiga 12 proc. sumažėjusios vidutinės kainos, importo iš Indijos apimtis nagrinėjamuoju laikotarpiu iš viso sumažėjo 12 proc., o rinkos dalis - 5 proc. Importo iš Pietų Korėjos apimtis padidėjo tik 4 proc., o vidutinė kaina liko tokia pati kaip 2008 m. Per TL importo iš Indijos rinkos dalis buvo 2,9 proc., o iš Pietų Korėjos - 4,9 proc.
(518)
14 proc. viso importo sudarantis importas iš kitų šalių sumažėjo 33 proc., o vidutinė kaina liko tokia pati kaip 2008 m.
(519)
Nors viso importo iš kitų šalių vidutinė kaina buvo mažesnė už Sąjungos pramonės kainą, šio importo poveikis, jei toks yra, galėtų būti tik nežymus. Pirma, Komisijai nepateikta įrodymų, kad importas iš kitų šaltinių buvo vykdomas taikant nesąžiningą prekybos praktiką. Antra, priešingai nei importo iš Kinijos atveju, bendras importo iš kitų pagrindinių šaltinių kainų lygis buvo pakankamai stabilus visu nagrinėjamuoju laikotarpiu, o tai rodo, kad Sąjungos pramonė gali sėkmingai su tokiu importu konkuruoti rinkos segmentuose. Trečia, importo iš kitų šalių, tiek bendro, tiek kiekvienos pagrindinės eksportuojančios šalies atskirai, apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį apskritai sumažėjo ir vis dar yra nedidelė. Be to, importo iš kitų šalių rinkos dalies mažėjimas patvirtina, kad toks importas negalėjo daryti žalos Sąjungos pramonei.
6.3.2. SĄJUNGOS PRAMONĖS EKSPORTO VEIKLOS REZULTATAI
2008 m.
2009 m.
2010 m.
TL
Eksportas (Eurostatas) (tonomis)
669 790
612 204
580 477
605 760
Indeksas (2008 m. = 100)
100
91
87
90
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 068
937
995
1 092
Indeksas (2008 m. = 100)
100
88
93
102
Atrinktų Sąjungos gamintojų eksportas
53 542
46 516
48 102
46 228
Indeksas (2008 m. = 100)
100
87
90
86
Vidutinė pardavimo kaina (EUR/t)
1 086
826
984
1 132
Indeksas (2008 m. = 100)
100
76
91
104
Šaltinis -
Eurostatas ir patikrinti klausimyno atsakymai.
(520)
Remiantis Eurostato duomenimis, nagrinėjamuoju laikotarpiu visa Sąjungos pramonės OMDP eksporto į trečiąsias šalis apimtis sumažėjo 10 proc. Tačiau vidutinė kaina buvo palyginti didelė, o nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 2 proc. 15 proc. visos Sąjungos produkcijos buvo eksportuojama, o tai padėjo Sąjungos pramonei pasiekti masto ekonomiją ir mažinti bendras gamybos sąnaudas. Taigi, galima daryti išvadą, kad Sąjungos pramonės eksportas negali būti galima materialinės žalos priežastis.
(521)
Tokį bendrą vaizdą atspindi ir atrinktų Sąjungos gamintojų eksportas nesusijusiems pirkėjams trečiosiose šalyse. Šis eksportas nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 14 proc., tačiau vieneto eksporto kaina buvo nuolat didesnė (vidutiniškai 2-14 proc., nelygu metai) už kainą Sąjungoje.
6.3.3. SKUNDO PATEIKĖJŲ IMPORTAS IŠ KLR
(522)
Atliekant tyrimą ir po galutinio atskleidimo buvo teigiama, kad skundo pateikėjai (per susijusias bendroves) patys nagrinėjamąjį produktą importavo iš KLR ir kad šis importas tariamai sudarė 20-40 proc. viso importo iš KLR. Tačiau šiam teiginiui pagrįsti jokių įrodymų nepateikta. Šie teiginiai tirti nagrinėjant patikrintus atrinktų Sąjungos gamintojų duomenis ir nustatyta, kad šie gamintojai per TL importavo tik apie 10 000 t, o tai iš esmės atitiko skunde pateiktus duomenis. Nustatyta, kad susijusios atrinktų Sąjungos gamintojų bendrovės importavo panašų kiekį, kuris nebuvo nurodytas pagal pagrindinio reglamento 29 straipsnį. Šis importas sudarė tik apie 2-3 proc. viso importo iš KLR. Todėl negalima daryti išvados, kad skundo pateikėjai importavo iš KLR tokį kiekį ir tokiu būdu, kad būtų galima suabejoti jų kaip Sąjungos gamintojų statusu pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 1 dalies a punktą, arba kad jie galėtų padaryti žalos sau. Todėl šis argumentas atmetamas.
6.3.4. UŽDARASIS NAUDOJIMAS IR UŽDARASIS PARDAVIMAS
(523)
Kai kurios suinteresuotosios šalys tvirtino, kad žalą Sąjungos pramonei padarė jos dalyvavimas (tiesiogiai arba per susijusias bendroves įmonių grupėse) tolesnio naudojimo veikloje, susijusioje su statybinių medžiagų (pvz., sluoksniuotųjų plokščių, trapecinių lakštų ir kt.) gamyba. Tiksliau buvo teigiama, kad Sąjungos pramonė OMDP savo tolesnės grandies įmonei pardavė mažesne kaina nei nesusijusioms bendrovėms, taigi, ji „subsidijavo“ jas grupėje ir sudarė galimybes priversti konkurentus tolesnės grandies segmente mažinti kainas.
(524)
Kaip nurodyta pirmiau, vidutinė uždarojo naudojimo ir uždarojo pardavimo tonos vertė buvo tik 3 proc. mažesnė už nesusijusiems pirkėjams per TL taikytą pardavimo kainą. Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad uždarąjį naudojimą ir uždarąjį pardavimą taip pat veikiausiai netiesiogiai paveikė dėl subsidijuoto importo vykusi nesąžininga konkurencija. Jei tolesnio naudojimo įmonei, kaip teigiama, tai būtų buvę naudinga, tai būtų matyti iš uždarojo pardavimo ir pardavimo nesusijusiems pirkėjams kainų palyginimo. Todėl šis argumentas atmetamas.
(525)
Po galutinio atskleidimo CISA vėl teigė, kad Sąjungos pramonė OMDP susijusioms tolesnio naudojimo įmonėms tiekė subsidijuota kaina, taip sudarė galimybes priversti konkurentus tolesnės grandies segmente mažinti kainas. Tačiau nepateikta įrodymų, kad būtų pakeista Komisijos 524 konstatuojamojoje dalyje padaryta išvada, t. y. kad pardavimo susijusiems ir nesusijusiems pirkėjams kainų skirtumas buvo mažas (2 proc.) ir kad dėl to žalos sau nedaryta.
(526)
CISA taip pat nesutiko su OMDP gamybos sąnaudų duomenimis, ir, vėliau, OMDP kainų susijusioms šalims duomenimis. Atsižvelgdami į karštai pripildytų galvanizuotų ričių, kurios yra OMDP gamyboje naudojama žaliava, pardavimo kainas, jie teigė, kad OMDP gamybos sąnaudos per tiriamąjį laikotarpį negalėjo viršyti 900 EUR/toną.
(527)
Pirma, nebuvo aišku, ar į bendras sąnaudas, kurias nurodė CISA, buvo įtrauktos visos sąnaudos, kaip antai pardavimo, bendrosios ir administracinės išlaidos ir finansinės sąnaudos. Antra, Komisija tikrino visų atrinktų Sąjungos gamintojų OMDP gamybos sąnaudas ir yra įsitikinusi, kad į bendras gamybos sąnaudas buvo įtrauktos žaliavų, perdirbimo, dengimo sąnaudos, pardavimo, bendrosios ir administracinės išlaidos ir finansinės sąnaudos ir pan.
(528)
Tuomet CISA nurodė, kad OMDP pardavimas susijusioms šalims yra nuostolingas ir dėl to Sąjungos pramonei padaryta žala. Tai pagrįsta visų gamybos sąnaudų (978 EUR/toną) ir pardavimo susijusioms šalims vidutinės kainos (965 EUR/toną) palyginimu.
(529)
Iš tiesų, iš paprasto aritmetinio palyginimo atrodytų, kad pardavimas susijusioms šalims yra nuostolingas, tačiau tai reikštų, kad Sąjungos pramonė patiria tokias pačias pardavimo, bendrąsias ir administracines išlaidas ir kitas pardavimo pridėtines išlaidas produktą parduodama uždarajam naudojimui, kaip ir nesusijusioms šalims. Kaip nurodyta 493 konstatuojamojoje dalyje, produktas susijusioms šalims parduotas papildomų išlaidų pagrindu, todėl Sąjungos pramonė tokiu būdu parduodama produktą sąnaudas padengdavo.
6.3.5. EKONOMIKOS KRIZĖ
(530)
Ekonomikos krize ir jos poveikiu statybų verslui bent iš dalies galima paaiškinti, kodėl nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo paklausa ir darytas spaudimas kainoms. Kaip minėta pirmiau, 2009 m. suvartojimas sumažėjo 25 proc. Tačiau nuo 2010 m. rinka pradėjo atsigauti ir nuo 2009 m. iki TL pabaigos suvartojimas padidėjo 24 proc.
(531)
Tačiau atliekant žalos ir priežastinio ryšio analizę, 2009 m. rinkos nuosmukis ir atsigavimo laikotarpis nuo 2009 m. iki TL buvo atskirti. Atliekant žalos ir priežastinio ryšio analizę paaiškėjo, kad didėjantis suvartojimas buvo visapusiškais naudingas importui iš KLR, be to, dėl jo ir toliau buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos, todėl vienodos visų rinkos dalyvių galimybės atsigauti po nuosmukio virto nuolatine kova dėl išlikimo.
(532)
Praėjus pastabų dėl galutinio atskleidimo pateikimo terminui viena suinteresuotoji šalis pastebėjo, kad paskelbta apie gamyklos Belgijoje uždarymą ir kad dėl force majeure kilo įprastos gamybos ir gabenimo iš kitų gamyklų Belgijoje sunkumų. Suinteresuotoji šalis teigė, kad tai rodo, kad OMDP pasiūla Sąjungoje neužtikrinta ir kad dėl to reikėtų importuotojams ir naudotojams leisti laisvai įsigyti OMDP iš Sąjungos ir iš Kinijos.
(533)
Šie argumentai atmetami. Kadangi Sąjungoje pajėgumų naudojimas nedidelis, ši situacija nėra pasiūlos problema, nes Sąjungos pramonė turi pakankamai pajėgumų. Bet kuriuo atveju, uždarytoje gamykloje Belgijoje OMDP nebuvo gaminami. Žinoma, pasiūlą užtikrinti yra svarbu, tačiau šiuo atveju siūlomi muitai skirti ne sustabdyti OMDP tiekimą iš Kinijos, o tik apsaugoti, kad tiekiami produktai Sąjungos rinkoje nebūtų parduodami dempingo kaina.
6.3.6. STRUKTŪRINIAI PERTEKLINIAI PAJĖGUMAI
(534)
Kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad Sąjungos pramonei, kurią iš esmės sudaro vertikaliai integruoti plieno gamintojai, žalą darė ne importas iš KLR, bet struktūrinės Sąjungos plieno pramonės problemos, kaip antai pertekliniai pajėgumai. Taip pat buvo teigiama, kad dėl plieno pramonės konsolidavimo, kuris buvo vykdomas prieš nagrinėjamąjį laikotarpį, susidarė perteklinių pajėgumų ir kad visa žala patirta dėl to, kad turėta pernelyg daug gamybos įrenginių.
(535)
Iš tiesų OMDP gamyba yra kapitalo imli gamyba, be to, šios pramonės pastoviosios sąnaudos yra palyginti didelės. Tačiau dėl iki nagrinėjamojo laikotarpio vykdyto plieno pramonės konsolidavimo perteklinių pajėgumų nesusidarė. 2009 m. šiek tiek padidinus įrengtuosius pajėgumus pramonė pajėgumus truputį sumažino 2010 m. ir per TL. Įrengtieji pajėgumai per TL buvo mažesni nei visas Sąjungos suvartojimas ir jei paklausa per TL būtų pakilusi iki 2008 m. lygio ir Sąjungos pramonė būtų galėjusi pasinaudoti šia padidėjusia paklausa, pajėgumų naudojimas būtų sudaręs apie 74 proc.
(536)
Neigiamą perteklinių pajėgumų poveikį galima tik iš dalies priskirti prie Sąjungos OMDP gamintojų. Pirma, atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė akivaizdžiai siekė išlaikyti produktyvumo lygį, nes visos pramonės našumas padidėjo 6 proc. Antra, nuolatinės investicijos į gamybos linijas ir lankstus jų naudojimas kitų produktų gamybai padėjo pasiekti masto ekonomijos ir sumažinti pastoviąsias sąnaudas. Taigi, nagrinėjamuoju laikotarpiu 18 proc. sumažėjus atrinktų bendrovių pajėgumų naudojimui vidutinės gamybos sąnaudos padidėjo tik 6 proc., į tai įskaitant ir žaliavų sąnaudų padidėjimą. Todėl negalima daryti išvados, kad dėl perteklinių pajėgumų galėtų būti nutrauktas priežastinis ryšys. Todėl šis teiginys atmestas.
6.4. IŠVADA DĖL PRIEŽASTINIO RYŠIO
(537)
Nustatyta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu, ypač nuo 2009 m. iki TL, itin padidėjo KLR kilmės subsidijuoto importo apimtis ir rinkos dalis. Taip pat nustatyta, kad dėl šio importo Sąjungos pramonė buvo priversta nuolat mažinti kainas Sąjungos rinkoje, ypač per TL.
(538)
Šis subsidijuoto importo iš KLR mažomis kainomis apimties ir rinkos dalies didėjimas sutapo su neigiamais Sąjungos pramonės ekonominės padėties pokyčiais. Ši padėtis pablogėjo per TL, kai nepaisant didėjančio suvartojimo Sąjungos pramonė negalėjo atgauti prarastos rinkos dalies ir padidinti pelningumo. Kiti finansiniai rodikliai, pvz., investicijų grąža, nuo 2010 m. nesikeitė, o užimtumas pasiekė žemiausią lygį.
(539)
Išnagrinėjus kitus žinomus veiksnius, kurie galėjo daryti žalą Sąjungos pramonei, paaiškėjo, kad tie veiksniai negalėjo nutraukti nustatyto subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinio ryšio.
(540)
Remiantis minėtu nagrinėjimu, kurį atlikus buvo tinkamai nustatytas ir atskirtas visų žinomų veiksnių poveikis Sąjungos pramonės padėčiai nuo žalingo poveikio, kurį daro subsidijuotas eksportas, padaryta išvada, kad subsidijuotas importas iš KLR Sąjungos pramonei padarė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 6 dalyje.
7. SĄJUNGOS INTERESAI
7.1. PIRMINĖS PASTABOS
(541)
Remdamosi pagrindinio reglamento 31 straipsniu institucijos nagrinėjo, ar nepaisant pateiktų išvadų buvo įtikinamų priežasčių, leidžiančių daryti išvadą, kad kompensacinių priemonių nustatymas prieštarautų Sąjungos interesams. Sąjungos interesų nagrinėjimas buvo pagrįstas visų susijusių subjektų interesų, taip pat Sąjungos pramonės, nagrinėjamojo produkto importuotojų ir naudotojų interesų, vertinimu.
7.2. SĄJUNGOS PRAMONĖS INTERESAI
(542)
Visą Sąjungos pramonę sudaro 22 žinomi gamintojai, kurie pagamina visą Sąjungos OMDP produkciją. Gamintojai įsikūrę skirtingose Sąjungos valstybėse narėse ir tiesiogiai įdarbinę daugiau nei 5 400 darbuotojų, kurių darbas yra susijęs su panašiu produktu.
(543)
Nei vienas gamintojas neprieštaravo tyrimo inicijavimui. Kaip nurodyta nagrinėjant makroekonominius rodiklius, visos Sąjungos pramonės padėtis blogėjo, jai neigiamo poveikio turėjo subsidijuotas importas.
(544)
Sąjungos pramonei dėl subsidijuoto importo iš KLR padaryta materialinė žala. Nagrinėjamuoju laikotarpiu visi žalos rodikliai kito neigiamai. Tiksliau padarytas didelis poveikis su Sąjungos gamintojų finansine veikla susijusiems žalos rodikliams, kaip antai pelningumui ir investicijų grąžai. Panašu, kad nenustačius priemonių Sąjungos pramonės ekonominė padėtis toliau blogėtų.
(545)
Tikimasi, kad nustačius kompensacinius muitus Sąjungos rinkoje bus atkurtos sąžiningos prekybos sąlygos, kuriomis Sąjungos pramonė OMDP kainas galės nustatyti atsižvelgdama į įvairių dedamųjų sąnaudas ir rinkos sąlygas. Be to, galima tikėtis, kad nustačius kompensacines priemones Sąjungos pramonė galėtų atgauti bent dalį per nagrinėjamąjį laikotarpį prarastos rinkos dalies, o tai turėtų teigiamo poveikio jos pelningumui ir bendrai finansinei padėčiai.
(546)
Priemonių nenustačius Sąjungos pramonė gali prarasti didesnę rinkos dalį, be to, gali mažėti jos pelningumas. Vidutiniu ar ilgu laikotarpiu šie rodikliai nebūtų stabilūs. Taip pat tikėtina, kad kai kurie pavieniai gamintojai būtų priversti uždaryti savo gamybos įmones, nes nagrinėjamuoju laikotarpiu jos veikė nuostolingai. Atsižvelgiant į patirtus nuostolius ir dideles investicijas į gamybą nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje galima manyti, kad nenustačius priemonių dauguma Sąjungos gamintojų negalėtų susigrąžinti investicijų.
(547)
Todėl daroma išvada, kad nustačius kompensacinius muitus nebūtų prieštaraujama Sąjungos pramonės interesams.
7.3. NAUDOTOJŲ IR IMPORTUOTOJŲ INTERESAI
(548)
Kaip minėta 14 konstatuojamojoje dalyje, apie save pranešė penki importuotojai, bet tik du pateikė klausimyno atsakymus. Iš maždaug 100 skunde nurodytų naudotojų 19 pranešė apie save ir pareiškė norintys dalyvauti tyrime. Vėliau dešimt bendrovių pateikė klausimyno atsakymus.
(549)
Aktyviausi naudotojai ir importuotojai pateikė bendrus rašytinius pareiškimus, tyrimo metu buvo surengti keli klausymai. Toliau aptariami pagrindiniai jų argumentai dėl priemonių nustatymo.
(550)
Po galutinio atskleidimo importuotojai ir kitos suinteresuotosios šalys pateikė pastabų. Tačiau nepateikta naujesnių nei toliau aptarti argumentų.
7.3.1. KONKURENCIJA SĄJUNGOS RINKOJE
(551)
Naudotojai ir importuotojai teigė, kad Sąjungos OMDP rinka nebuvo pakankamai konkurencinga ir kad importas iš KLR buvo būtinas, siekiant suteikti daugiau derėjimosi galių OMDP importuojančioms ir naudojančioms bendrovėms. Be to, jie tvirtino, kad Sąjungos pramonė ėmėsi oligopolinių priemonių rinkai kontroliuoti. Sąjungos gamintojai konkuravo tose pačiose rinkose, dažnai produktą pardavė tiems patiems pirkėjams arba vieni kitų statybų bendrovėms. Atsižvelgiant į tai, kad jokių įrodymų, išskyrus tikro pagrindo neturinčius skundus apie derybose dėl kainų kilusius sunkumus, nepateikta, ir kad be penkių skundą pateikusių Sąjungos gamintojų grupių, Sąjungoje veiklą vykdo dar 11 kitų OMDP gamintojų, iš kurių kai kurie yra labai dideli, ir atsižvelgiant į kitų importo šaltinių įvairovę, šie teiginiai atmesti.
7.3.2. PASIŪLOS TRŪKUMAS
(552)
Naudotojai ir importuotojai taip pat tvirtino, kad importui iš Kinijos nustačius priemones Sąjungos rinkoje pritrūktų OMDP produktų. Tačiau atsižvelgiant į pirmiau nurodytą didelę tiekimo šaltinių įvairovę ir neišnaudotus Sąjungos pramonės gamybos pajėgumus, nepanašu, kad toks trūkumas galėtų būti realus. Todėl šis argumentas atmetamas.
7.3.3. IŠVADA DĖL NAUDOTOJŲ IR IMPORTUOTOJŲ INTERESŲ
(553)
Dešimt bendradarbiaujančių naudotojų sudarė 7 proc. viso importo iš KLR per TL. Tyrimo metu paaiškėjo, kad visi naudotojai naudojasi įvairiais tiekimo šaltiniais. Iš KLR pirkti produktai vidutiniškai sudarė apie 15 proc. viso jų pirktų OMDP produktų kiekio; be to, nustatyta, kad didžiausias kiekis buvo pirktas iš Sąjungos gamintojų (73 proc.), o 12 proc. importuota iš kitų trečiųjų šalių. Iš tiesų, kadangi nagrinėjamasis produktas yra labai standartizuotas, ryšys su pirkėju yra pakankamai reliatyvus, o naudotojai ir importuotojai, ieškodami geresnės kokybės produktų, gali lengvai keisti tiekimo šaltinius.
(554)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad visi bendradarbiaujantys naudotojai, išskyrus vieną, sektoriuje, kuriame naudojamas nagrinėjamasis produktas, veikė pelningai, o jų pelningumas per TL, nelygu bendrovė, buvo 1-13 proc. Tų bendrovių pelningumas nelabai priklausė nuo nagrinėjamojo produkto importo iš KLR.
(555)
Remiantis naudotojų atsakymais į klausimyną, buvo įvertintas tikėtinas siūlomų priemonių poveikis. Taigi, net darant prielaidą dėl bendradarbiaujantiems naudotojams neįmanomo nepalankiausio scenarijaus, t. y., jei nebūtų galima padidinti kainų vartotojams ir reikėtų importuoti iš KLR tokį patį kiekį kaip per TL, dėl muito jų gamybos sąnaudos padidėtų 1-5 proc., daugumos produktų importo pelningumas sumažėtų 1-2,8 procentinio punkto, o produktų, kuriems nustatytas muitas kitiems eksportuotojams, importo pelningumas sumažėtų maždaug 4 procentiniais punktais. Tačiau kur kas realesnis variantas - gerokai mažesnis poveikis, nei aprašytasis. Importas iš KLR sudaro pakankamai mažą naudotojų veiklos dalį, todėl galima tikėtis, kad dėl kompensacinių priemonių padidėjusias sąnaudas bus galima palyginti nesudėtingai perkelti. Be to, atsižvelgiant į tai, kad daugelis Sąjungos gamintojų gali naudotis kitais svarbiais importo šaltiniais, kuriems netaikomos priemonės, pvz., Indija ir Pietų Korėja, tikimasi, kad nustačius priemones nustatant kainas rinkoje bus taip pat atsižvelgta į šiuos veiksnius.
(556)
Du bendradarbiaujantys importuotojai per TL importavo maždaug 6 proc. viso iš KLR importuoto kiekio. Tikslių duomenų negalima atskleisti pagal pagrindinio reglamento 29 straipsnį. Panašiai kaip ir naudotojai, be KLR, importuotojai taip pat naudojosi įvairiais tiekimo šaltiniais. Be to, nustatyta, kad priemonės greičiausiai turėtų didesnio poveikio importuotojų pelningumui nei naudotojų, jei importuotojai laikytųsi per TL taikytos importo praktikos. Tačiau faktiškai importuotojai kaip prekiautojai yra net lankstesni nei naudotojai ir jie veikiausiai pirmieji pereitų prie alternatyvių tiekimo šaltinių.
(557)
Dalį naudos iš Kinijos kilmės importo naudotojai ir importuotojai iš tiesų gauna dėl Kinijos eksportuotojų vykdomos nesąžiningos diskriminacijos kainų atžvilgiu, o ne dėl natūralaus konkurencinio privalumo. Taigi, ištaisius dėl subsidijuoto importo atsiradusius prekybos iškraipymus, Sąjungos rinkoje būtų atkurtos vienodos sąlygos, o OMDP rinkai faktiškai vėl būtų sudarytos sąlygos atkurti sveiką ir rinkos ekonomika pagrįstą dinamiką bei kainų raidą, nesudarant nepalankių sąlygų kitiems rinkos dalyviams (naudotojams, gamintojams, galutiniams vartotojams), kurie negali iš karto pasinaudoti subsidijuotu importu.
7.4. IŠVADA DĖL SĄJUNGOS INTERESŲ
(558)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad, remiantis turima informacija apie Sąjungos interesus, nėra įtikinamų priežasčių, dėl kurių importuojamam KLR kilmės nagrinėjamajam produktui nereikėtų nustatyti priemonių.
8. GALUTINĖS KOMPENSACINĖS PRIEMONĖS
8.1. ŽALOS PAŠALINIMO LYGIS
(559)
Atsižvelgiant į išvadas dėl subsidijavimo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, reikėtų nustatyti kompensacines priemones, kad būtų užkirstas kelias tolesnei žalai, kurią Sąjungos pramonei daro subsidijuojamas importas.
(560)
Nustatant šių priemonių dydį atsižvelgta į nustatytus subsidijų skirtumus ir muito dydį, kurio reikia Sąjungos pramonės patiriamai žalai pašalinti.
(561)
Apskaičiuojant muito dydį, reikalingą žalingo subsidijavimo poveikiui pašalinti, manyta, kad taikant bet kokias priemones Sąjungos pramonė galėtų padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokios rūšies pramonė pagrįstai galėtų uždirbti tokiame sektoriuje įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. kai nėra subsidijuojamo importo, panašų produktą parduodama Sąjungoje. Manoma, kad pelnas, kurį būtų galima gauti nesant subsidijuojamo importo, turėtų būti pagrįstas 2008 m., kai importo iš Kinijos apimtis Sąjungos rinkoje buvo mažesnė. Todėl manyta, kad 6,7 proc. apyvartos sudarantis pelno dydis galėtų būti laikomas tinkamu mažiausiu dydžiu, kurį Sąjungos pramonė būtų galėjusi tikėtis pasiekti, jeigu nebūtų buvę žalingo subsidijavimo.
(562)
Tuo remiantis buvo apskaičiuota nežalinga Sąjungos pramonės panašaus produkto kaina. Nežalinga kaina buvo apskaičiuota prie gamybos sąnaudų pridėjus minėtą 6,7 proc. pelno dydį.
(563)
Tuomet remiantis bendradarbiaujančių eksportuojančių KLR gamintojų vidutinės svertinės importo kainos, tinkamai pakoreguotos atsižvelgiant į importo sąnaudas ir muitus, ir nežalingos Sąjungos pramonės Sąjungos rinkoje parduotų produktų kaina per TL, palyginimu nustatyta, kiek reikia padidinti kainą. Atlikus šį palyginimą gautas skirtumas išreikštas lygintų rūšių produktų vidutinės CIF importo vertės procentine dalimi.
(564)
Po galutinio atskleidimo suinteresuotosios šalys nesutiko, kad reikia naudoti 6,7 proc. tikslinį Sąjungos pramonės pelną, o 2008 m. pasirinkti tipiniais pelningumą rodančiais metais. Tačiau jų argumentas, kad Sąjungos pramonės 2008 m. gautam pelnui poveikio turėjo finansų krizė ir dėl to 2008 m. buvo išskirtiniai metai, turėtų reikšti, kad 2008 m. gautas pelnas yra mažesnis, nei pramonė galėtų tikėtis gauti įprastais metais. Šis argumentas atmetamas, nes nepateikta įrodymų, kokio dydžio pelną 2008 m. būtų gavusi Sąjungos pramonė, jei nebūtų įvykusi finansų krizė.
(565)
Be to, suinteresuotosios šalys pažymėjo, kad importo iš KLR apimtis buvo mažiausia 2009 m., o ne 2008 m. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad Sąjungos pramonė 2009 m. pelno negavo, Sąjungos pramonės tiksliniam pelnui nustatyti neįmanoma naudoti 2009 m. duomenų.
(566)
CISA dar tvirtino, kad pelno, kuris buvo gautas 2008 m. produktą parduodant nesusijusiems pirkėjams, negalima naudoti kaip tikslinio pelno, nes tais metais pardavimo susijusiems pirkėjams ir pardavimo nesusijusiems pirkėjams kainų skirtumas buvo pats didžiausias. Šis argumentas atmestas, nes šis kainų skirtumas nesusijęs su pardavimo nesusijusiems pirkėjams pelno skaičiavimu.
(567)
CISA siūlė OMDP pardavimo nesusijusioms šalims Sąjungoje tikslinį pelną pagrįsti vidutiniu 2010 ir 2011 m. tarptautinės korporacijos ArcelorMittal gautu bendru pelnu. Šis pasiūlytas patikimas OMDP pelno Sąjungoje šaltinis, kai nėra importo dempingo kaina, atmestas, nes visos pasaulinės ArcelorMittal grupės pelnas tikrai nebūtų tipinis OMDP pardavimo Sąjungoje pelnas.
(568)
Viena suinteresuotoji šalis nesutiko su Komisijos metodika priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumui apskaičiuoti. Tačiau ši pozicija buvo pagrįsta klaidinga prielaida, kad Komisija priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumą apskaičiavo vidutinį Sąjungos pramonės pelną per TL (2,6 proc.) atimdama iš rinkos kainos, kad galėtų nustatyti nenuostolingumą (t. y. kad nustatytų tokią kainą, kuria parduodant produktą būtų gautas nulinis pelnas), ir tada prie šios nenuostolingos kainos pridėdama tikslinį pelną.
(569)
Komisija priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumą apskaičiavo tikslinį pelną pridėdama prie kiekvienos rūšies produkto gamybos sąnaudų. Šios suinteresuotosios šalies siūloma metodika turi trūkumų, nes iš kiekvieno visų bendrovių, kurių duomenys buvo naudoti, modelio pardavimo nebuvo automatiškai gautas vidutinis 2,6 proc. pelnas.
(570)
Viena suinteresuotoji šalis taip pat nesutiko su Komisijos žalos skaičiavimu. Atsižvelgiant į tai, kad ta šalis negalėjo išsamiai susipažinti su Komisijos duomenimis, naudotais žalos skirtumui apskaičiuoti, ji bandė žalą apskaičiuoti savarankiškai, remdamasi savo supratimu apie aliuminiu-cinku dengto pagrindo ir cinku dengto pagrindo kainų skirtumą rinkoje, kurį ji įvertino kaip 50 JAV dolerių už metrinę toną. Atlikus tokį neišsamiais duomenimis grįstą perskaičiavimą gautas mažesnis žalos skirtumas, nei Komisijos apskaičiuotas ir atskleistas skirtumas.
(571)
Jų argumentai buvo atmesti, nes išanalizavus visus eksportuojančių gamintojų ir Sąjungos pramonės duomenis nebuvo įmanoma nustatyti tariamo kainos skirtumo. Taigi, reikėtų pabrėžti, kad suinteresuotosios šalies naudoti duomenys buvo neišsamūs, todėl apskaičiuodama žalą Komisija jais negali pasikliauti.
8.2. GALUTINĖS PRIEMONĖS
(572)
Atsižvelgiant į išvadas, padarytas dėl subsidijavimo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, ir vadovaujantis pagrindinio reglamento 15 straipsniu, KLR kilmės importuojamam OMDP turėtų būti nustatytas galutinis kompensacinis muitas, kurio dydis prilygtų mažesniam iš nustatytų subsidijų ir žalos skirtumų pagal mažesniojo muito taisyklę. Šiuo atveju turėtų būti nustatyta muito norma, kuri prilygtų nustatytam subsidijų skirtumų dydžiui. Remiantis tuo, kas išdėstyta, nustatytos šios muitų normos:
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas (%)
Žalos skirtumas (%)
Kompensacinis muitas (%)
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
55,8
29,7
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
29,7
23,8
Union Steel China
26,8
13,7
13,7
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
26,8
43,0
26,8
Muitas kitiems eksportuotojams
44,7
58,3
44,7
(573)
Šiame reglamente nurodytos atskiroms bendrovėms taikomos kompensacinio muito normos nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Šios muito normos (kitokios, nei visai šaliai galiojančios muito normos, taikomos „visoms kitoms bendrovėms“) taikomos išimtinai importuojamiems nagrinėjamosios šalies kilmės produktams, kuriuos pagamino bendrovės, t. y. konkretūs paminėti juridiniai asmenys. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kurios pavadinimas ir adresas konkrečiai nepaminėti 1 straipsnyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma „visoms kitoms bendrovėms“ nustatyta muito norma.
(574)
Visi prašymai taikyti konkrečiai bendrovei nustatytą kompensacinio muito normą (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įkūrus naują gamybos arba pardavimo subjektą) turėtų būti nedelsiant siunčiami Komisijai (104), nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją apie bendrovės veiklos pasikeitimus, susijusius su gamyba ir pardavimu vidaus rinkoje bei eksportu, kuriuos lėmė, pavyzdžiui, minėtas pavadinimo pasikeitimas arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimas. Prireikus reglamentas bus atitinkamai iš dalies keičiamas atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios muito normos, sąrašą.
(575)
Siekiant užtikrinti tinkamą kompensacinio muito taikymą, kitiems eksportuotojams nustatyto dydžio muitas turėtų būti taikomas ne tik nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir tiems gamintojams, kurie per TL eksporto į Sąjungą nevykdė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės organinėmis medžiagomis dengtiems plieno produktams, t. y. plokštiems valcavimo produktams iš legiruotojo ir iš nelegiruotojo plieno (neįskaitant nerūdijančio plieno), dažytiems, lakuotiems arba apvilktiems plastikais bent iš vienos pusės, išskyrus vadinamąsias statybai skirtas sluoksniuotąsias plokštes, sudarytas iš dviejų išorinių metalo lakštų su stabilizuojančiu izoliacinės medžiagos sluoksniu tarp jų, išskyrus produktus, padengtus galutiniu cinko dulkių dangos (cinko dažai, kurių sudėtyje esantis cinkas sudaro ne mažiau 70 proc. masės) sluoksniu, ir išskyrus produktus, kurių pagrindas yra dengtas chromu arba alavu, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00, ex 7226 99 70 (TARIC kodai 7210708011, 7210708091, 7212408001, 7212408021, 7212408091, 7225990011, 7225990091, 7226997011 ir 7226997091), nustatomas galutinis kompensacinis muitas.
2. Galutinio kompensacinio muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra ši:
Bendrovė
Muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
Union Steel China
13,7
B311
Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd.; Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd.; Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd.
29,7
B312
Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd.; Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Co., Ltd.
23,8
B313
Angang Steel Company Ltd.
26,8
B314
Baoutou City Jialong Metal Works Co., Ltd.
26,8
B317
Changshu Everbright Material Technology Co., Ltd.
26,8
B318
Changzhou Changsong Metal Composite Material Co., Ltd.
26,8
B319
Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.
26,8
B321
Jigang Group Co., Ltd.
26,8
B324
Maanshan Iron & Steel Company Limited
26,8
B325
Qingdao Hangang Color Coated Sheet Co., Ltd.
26,8
B326
Shandong Guanzhou Co., Ltd.
26,8
B327
Shenzen Sino Master Steel Sheet Co.,Ltd.
26,8
B328
Tangshan Iron & Steel Group Co., Ltd.
26,8
B329
Tianjin Xinyu Color Plate Co., Ltd.
26,8
B330
Wuhan Iron and Steel Company Limited
26,8
B331
Zhejiang Tiannu Color Steel Co., Ltd.
26,8
B334
Visos kitos bendrovės
44,7
B999
3. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. kovo 11 d.