NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/488
ze dne 4. září 2014,
kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014, pokud jde o kapitálové požadavky na podniky založené na fixních režijních nákladech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 97 odst. 4 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 575/2013 mimo jiné stanoví obezřetnostní požadavky na investiční podniky s cílem zajistit, aby byly investiční podniky bezpečné a zdravé a vždy splňovaly kapitálové požadavky. Kapitálové požadavky stanovené uvedeným nařízením mají zajistit, aby byla rizika vyplývající z činnosti podniku kryta dostatečnou výší kapitálu. Podle článku 97 nařízení (EU) č. 575/2013 mohou podniky, tj. investiční podniky uvedené v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c), používat k výpočtu celkového objemu rizikové expozice alternativní metodu založenou na fixních nákladech. Je tudíž nezbytné stanovit metodiku výpočtu fixních režijních nákladů a seznam položek, které jsou zahrnovány do výpočtů, s cílem dosáhnout jednotného postupu ve všech členských státech.
(2)
Aby bylo zajištěno, že podniky budou schopny zorganizovat řádné ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, měly by mít dostatečné finanční zdroje k tomu, aby po přiměřenou dobu pokryly provozní výdaje. Během ukončování nebo restrukturalizace činnosti musí podnik stále provozovat své podnikání a musí být schopen absorbovat ztráty, jež nejsou kryty dostatečným objemem zisků, aby ochránil investory. Zatímco některé náklady (například odměny zaměstnanců) se mohou snižovat, jiné náklady (například právní výdaje) mohou narůstat. S ohledem na to, že ne všechny podniky používají Mezinárodní standardy účetního výkaznictví (IFRS), a s cílem předejít regulatorní arbitráži je nezbytné dodržovat u podniků obezřetný přístup k výpočtu kapitálu, který automaticky přihlíží ke změnám účetního rámce a nemůže být předmětem arbitráže z důvodu změny účetní kategorizace. Aby byl přiměřeněji zohledněn účinek variabilních výdajů na kapitál, měla by se pravidla pro kapitál podniků opírat o přístup, který od celkových nákladů odečítá variabilní náklady.
(3)
Vzhledem k tomu, že podniky využívají smluvní zástupce a činnost provozovaná prostřednictvím smluvních zástupců vystavuje tyto podniky rizikům ve stejné míře jako činnost prováděná přímo těmito podniky, měla by vhodná pravidla pro kapitálové požadavky na podniky odvozená od fixních režijních nákladů stanovit zařazení nákladů týkajících se smluvních zástupců, aby tak uvedená rizika zohlednila. Nicméně vzhledem k tomu, že náklady spojené se smluvními zástupci obsahují určitý prvek variability, ačkoli je nelze považovat za plně variabilní položku nákladů, bylo by neúměrné započítávat do kapitálových požadavků plnou výši nákladů souvisejících se smluvními zástupci, a tato pravidla by měla tudíž stanovit, že do kapitálových požadavků budezařazen pouze určitý procentní podíl těchto nákladů. Kromě toho, aby se předešlo dvojímu započítávání částek týkajících se smluvních zástupců, měla by tato pravidla zajišťovat odečítání poplatků týkajících se smluvních zástupců před přičtením tohoto procentního podílu ke kapitálovým požadavkům.
(4)
Nařízení (EU) č. 575/2013 stanoví, že příslušné orgány mohou kapitálové požadavky upravit v případech, kdy dojde k podstatné změně činnosti podniku. S cílem zajistit uplatňování stejných podmínek v celé Unii je tudíž nutné stanovit kritéria, podle nichž se určí, co zakládá podstatnou změnu. Podniky se liší svou velikostí, existují tedy velmi malé podniky nebo začínající podniky, pro něž by bylo zbytečně zatěžující, kdyby jim byly ukládány změny kapitálových požadavků, jelikož změny jsou u nich nutně časté. Měly by tedy být stanoveny prahové hodnoty, díky nimž by takové podniky byly osvobozeny od změn jejich kapitálových požadavků v případech, kdy jejich kapitálové požadavky klesnou pod příslušnou prahovou hodnotu.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 (2) stanoví regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce. Toto nařízení určuje metodiku výpočtu fixních režijních nákladů pro podniky. Za účelem zajištění souladu a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu ke všem ustanovením týkajícím se kapitálu pro osoby, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení. Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3). Před vlastním předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, vedl Evropský orgán pro bankovnictví rovněž konzultace s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Do nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 se vkládá nová kapitola Va, která zní:
„KAPITOLA Va
KAPITÁLOVÝ POŽADAVEK ZALOŽENÝ NA FIXNÍCH REŽIJNÍCH NÁKLADECH
Článek 34b
Výpočet použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely této kapitoly se ‚podnikem‘ rozumí subjekt uvedený v čl. 4 odst. 1 bodě 2 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013, který poskytuje investiční služby a činnosti uvedené v oddíle A bodech 2 a 4 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4), nebo investiční podnik.
2. Pro účely čl. 97 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 podniky vypočítají své fixní režijní náklady za předchozí rok pomocí údajů vyplývajících z platného účetního rámce, a to odečtením následujících položek od celkových nákladů po rozdělení zisku akcionářům uvedených v jejich poslední auditované roční účetní závěrce, nebo (pokud auditovaná účetní závěrka není k dispozici) v roční účetní závěrce ověřené vnitrostátními orgány dohledu:
a)
odměny zaměstnanců vyplácené plně na základě volného uvážení podniku;
b)
podíly zaměstnanců, řídících pracovníků a společníků na zisku, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
c)
jiná rozdělení zisku a ostatní variabilní odměny, pokud jsou vypláceny plně na základě volného uvážení podniku;
d)
závazky ze sdílených provizí a poplatků, které se přímo týkají pohledávek z provizí a poplatků, jež jsou začleněny v celkových příjmech, pokud je platba závazků z provizí a poplatků podmíněna skutečným obdržením platby pohledávky z provizí a poplatků;
e)
poplatky, provize makléřům a jiné platby hrazené zúčtovacím střediskům, burzám a zprostředkujícím makléřům za účelem realizace, registrace nebo zúčtování transakcí;
f)
případné poplatky smluvním zástupcům definovaným v čl. 4 bodě 25 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES;
g)
úrok z peněz klientů placený zákazníkům;
h)
jednorázové výdaje vyplývající z jiné než běžné činnosti.
3. Jestliže fixní výdaje vznikly v zastoupení podniků třetím stranám, které nejsou smluvními zástupci, a tyto fixní výdaje již nejsou zahrnuty do celkových výdajů uvedených v odstavci 2, podniky provedou jeden z těchto kroků:
a)
pokud je k dispozici členění nákladů těchto třetích stran, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2;
b)
pokud členění uvedené v písmenu a) není k dispozici, podniky určí částku fixních nákladů, které těmto třetím stranám vznikly v jejich zastoupení, na základě obchodních plánů podniků a tuto částku přičtou k částce, která je výsledkem odstavce 2.
4. Jestliže podnik využívá smluvní zástupce, přičte k částce, která je výsledkem odstavce 2, částku rovnou 35 % všech poplatků týkajících se těchto smluvních zástupců.
5. Jestliže poslední auditovaná účetní závěrka podniku nevykazuje období dvanácti měsíců, vydělí podnik výsledek výpočtu položek podle odstavců 2 až 4 počtem měsíců, které daná účetní závěrka vykazuje, a následně výsledek vynásobí dvanácti, aby získal ekvivalentní roční částku.
Článek 34c
Podmínky, podle nichž příslušné orgány upravují požadavek na držení použitelného kapitálu ve výši alespoň jedné čtvrtiny fixních režijních nákladů za předchozí rok v souladu s čl. 97 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, je-li naplněna kterákoli z následujících podmínek:
a)
změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 20 %;
b)
změna činnosti podniku vede ke změnám kapitálových požadavků podniku na základě odhadovaných fixních režijních nákladů ve výši nejméně 2 miliony EUR.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují kteroukoli z následujících podmínek:
a)
jejich aktuální kapitálové požadavky založené na fixních režijních nákladech činí nejméně 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky splňují obě následující podmínky:
i)
na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR,
ii)
na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí nejméně 150 000 EUR.
2. U podniků uvedených ve druhém pododstavci se změna činnosti podniku považuje za podstatnou, jestliže změna činnosti podniku vede ke změně odhadovaných fixních režijních nákladů podniku o nejméně 100 %.
Podniky uvedené v prvním pododstavci jsou podniky, které naplňují obě následující podmínky:
a)
jejich kapitálové požadavky na základě aktuálních fixních režijních nákladů činí méně než 125 000 EUR;
b)
jejich kapitálové požadavky na základě odhadovaných fixních režijních nákladů činí méně než 150 000 EUR.
Článek 34d
Výpočet odhadovaných fixních režijních nákladů v případě podniku, který dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku, v souladu s čl. 97 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Jestliže podnik dosud neprovozuje činnost po dobu jednoho roku od data zahájení obchodování, použije k výpočtu položek podle čl. 34b odst. 2 písm. a) až h) odhadované fixní režijní náklady uvedené v jeho rozpočtu obchodování na prvních dvanáct měsíců, který předložil se svou žádostí o povolení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) 2015/488
2014 m. rugsėjo 4 d.
kuriuo iš dalies keičiamos Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 241/2014 nuostatos dėl įmonių nuosavų lėšų, nustatomų pagal pastoviąsias pridėtines išlaidas, reikalavimų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 97 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 575/2013, be kitų dalykų, nustatomi prudenciniai reikalavimai investicinėms įmonėms, siekiant užtikrinti, kad investicinės įmonės būtų saugios bei patikimos ir visuomet laikytųsi nuosavų lėšų reikalavimų. Tuo reglamentu nustatytais nuosavų lėšų reikalavimais siekiama užtikrinti, kad veiklos keliama rizika būtų padengta pakankamu nuosavų lėšų kiekiu. Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 97 straipsnį įmonės (t. y. investicinės įmonės ir 4 straipsnio 1 dalies 2 punkto c papunktyje nurodytos įmonės) gali taikyti alternatyvų metodą, grindžiamą pastoviosiomis išlaidomis, bendrai rizikos pozicijai apskaičiuoti. Todėl būtina nustatyti pastoviųjų pridėtinių išlaidų apskaičiavimo metodiką ir į apskaičiavimą įtrauktinų straipsnių sąrašą, kad visos valstybės narės turėtų bendrą metodą;
(2)
siekiant užtikrinti, kad įmonės galėtų organizuoti tvarkingą savo veiklos nutraukimą arba restruktūrizavimą, jos turėtų turėti pakankamai finansinių išteklių veiklos išlaidoms padengti per tinkamą laikotarpį. Nutraukiant veiklą arba vykdant restruktūrizavimą, įmonei, kad apsaugotų investuotojus, vis tiek reikia tęsti veiklą ir turėti galimybę padengti pelną viršijančius nuostolius. Nors kai kurios išlaidos (pvz., darbuotojų premijos) gali sumažėti, kitos išlaidos (pvz., teisinės išlaidos) gali išaugti. Turint omenyje tai, kad ne visos įmonės taiko tarptautinius finansinės atskaitomybės standartus (TFAS), ir siekiant išvengti reguliacinio arbitražo, labai svarbu taikyti apdairų įmonių nuosavų lėšų apskaičiavimo metodą, pagal kurį į apskaitos sistemos pakeitimus atsižvelgiama automatiškai ir negalima jų nutylėti pakeičiant apskaitos kategoriją. Siekiant tinkamiau atspindėti kintamų išlaidų poveikį nuosavoms lėšoms, įmonių nuosavoms lėšoms taikomos taisyklės turėtų būti pagrįstos metodu, pagal kurį kintamosios išlaidos atskaitomos iš bendrų išlaidų;
(3)
turint omenyje, kad įmonės naudojasi priklausomų agentų paslaugomis ir dėl veiklos, vykdomos per priklausomus agentus, toms įmonėms kyla tokia pati rizika kaip ir dėl pačių įmonių vykdomos veiklos, tinkamomis taisyklėmis dėl įmonių nuosavų lėšų, nustatomų pagal pastoviąsias pridėtines išlaidas, reikalavimų reikėtų numatyti su priklausomais agentais susijusių išlaidų įtraukimą, kad būtų atsižvelgta į tą riziką. Vis dėlto, turint omenyje tai, kad su priklausomais agentais susijusios išlaidos tam tikru mastu kinta, bet negali būti laikomos visiškai kintamųjų išlaidų straipsniu ir kad būtų neproporcinga į nuosavų lėšų reikalavimus įtraukti visą su priklausomais agentais susijusių išlaidų sumą, tomis taisyklėmis reikėtų numatyti, kad į nuosavų lėšų reikalavimus įtraukiama tik procentinė šių išlaidų dalis. Be to, siekiant išvengti su priklausomų agentų mokesčiais susijusių sumų dvigubo skaičiavimo, tomis taisyklėmis reikėtų numatyti su priklausomais agentais susijusių mokesčių atskaitymą prieš šią procentinę dalį pridedant prie nuosavų lėšų reikalavimų;
(4)
Reglamentu (ES) Nr. 575/2013 numatoma, kad kompetentingos institucijos gali koreguoti nuosavų lėšų reikalavimus, reikšmingai pasikeitus įmonės veiklai. Siekiant užtikrinti, kad kompetentingos institucijos tas pačias sąlygas taikytų visoje Sąjungoje, būtina nustatyti kriterijus, kas yra reikšmingas pokytis. Įmonių dydis skiriasi ir yra labai mažų arba veiklą pradedančių įmonių, kurioms jų nuosavų lėšų reikalavimų koregavimo taikymas būtų nebūtina našta, nes joms būtų būdingi dažni pokyčiai. Todėl reikėtų nustatyti minimalias ribines vertes, kad toms įmonėms nebūtų taikomi nuosavų lėšų reikalavimų koregavimai, jei jų nuosavų lėšų reikalavimai tampa mažesni už ribinę vertę;
(5)
Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 241/2014 (2) nustatomi įstaigų nuosavų lėšų reikalavimų techniniai reguliavimo standartai. Šiuo reglamentu nustatoma įmonių pastoviųjų pridėtinių išlaidų apskaičiavimo metodika. Siekiant užtikrinti visų nuostatų dėl nuosavų lėšų nuoseklumą ir asmenims, kuriems tie įpareigojimai taikomi, sudaryti palankesnes sąlygas visapusiškai juos apžvelgti ir su jais susipažinti vienoje vietoje, pageidautina visus techninius nuosavų lėšų reguliavimo standartus, kurių reikalaujama pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013, įtraukti į vieną reglamentą. Todėl Deleguotąjį reglamentą (ES) Nr. 241/2014 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti;
(6)
šis reglamentas pagrįstas techninių reguliavimo standartų projektais, kuriuos Europos bankininkystės institucija pateikė Komisijai;
(7)
Europos bankininkystės institucija dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais pagrįstas šis reglamentas, surengė atviras viešas konsultacijas, išnagrinėjo galimas susijusias sąnaudas ir naudą ir paprašė Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupės, įsteigtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (3) 37 straipsnį, pateikti savo nuomonę. Prieš pateikdama techninių standartų projektus, kuriais pagrįstas šis reglamentas, Europos bankininkystės institucija taip pat konsultavosi su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Deleguotajame reglamente (ES) Nr. 241/2014 įterpiamas Va skyrius:
„Va SKYRIUS
NUOSAVOS LĖŠOS, NUSTATOMOS PAGAL PASTOVIĄSIAS PRIDĖTINES IŠLAIDAS
34b straipsnis
Reikalavimus atitinkančio kapitalo, sudarančio ne mažiau kaip vieną ketvirtadalį praėjusių metų pastoviųjų pridėtinių išlaidų, apskaičiavimas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 97 straipsnio 1 dalį
1. Taikant šį skyrių, „įmonė“ - subjektas, nurodytas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 2 punkto c papunktyje, kuris teikia investicines paslaugas ir vykdo veiklą, išvardytas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/39/EB (4) I priedo A skirsnio 2 ir 4 punktuose, arba investicinė įmonė.
2. Taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 97 straipsnio 1 dalį, įmonės savo praėjusių metų pastoviąsias pridėtines išlaidas apskaičiuoja naudodamos skaičius pagal taikytiną apskaitos sistemą ir atimdamos toliau nurodytus straipsnius iš bendrų išlaidų po pelno paskirstymo akcininkams naujausiose audituotose finansinėse ataskaitose arba, jei audituotų finansinių ataskaitų nėra, nacionalinių priežiūros institucijų patvirtintose metinėse finansinėse ataskaitose:
a)
visiškai savo nuožiūra išmokamas darbuotojų premijas;
b)
darbuotojų, direktorių ir partnerių pelno dalis, jei jos yra taikomos visiškai savo nuožiūra;
c)
kitą paskirstytą pelną ir kitą kintamą atlygį, jei jie yra taikomi visiškai savo nuožiūra;
d)
mokėtinus bendrus komisinius ir mokesčius, kurie tiesiogiai susiję su gautinais komisiniais ir mokesčiais ir įtraukti į bendras pajamas, jei mokėtinų komisinių ir mokesčių mokėjimas priklauso nuo faktinio gautinų komisinių ir mokesčių gavimo;
e)
mokesčius, mokėjimus tarpininkams ir kitas sumas, sumokėtas tarpuskaitos namams, biržoms ir finansų makleriams tarpininkams už sandorių vykdymą, registravimą arba tarpuskaitą;
f)
mokesčius priklausomiems (draudimo) agentams, kaip apibrėžta Direktyvos 2004/39/EB 4 straipsnio 25 punkte, jei taikoma;
g)
palūkanas, sumokėtas klientams už jų pinigus;
h)
neperiodines išlaidas, susijusias su neįprasta veikla.
3. Jei pastovių išlaidų įmonių vardu patiria trečiosios šalys, kurios nėra priklausomi agentai, ir tos pastovios išlaidos dar nėra įtrauktos į 2 dalyje nurodytas bendras išlaidas, įmonės imasi bet kurio iš šių veiksmų:
a)
jei įmanoma suskaidyti tų trečiųjų šalių išlaidas, įmonės nustato pastovių išlaidų sumą, kurią tos trečiosios šalys patyrė jų vardu, ir tą sumą prideda prie sumos, gautos pagal 2 dalį;
b)
jei a punkte minėtas suskaidymas neįmanomas, įmonės pagal savo verslo planus nustato pastovių išlaidų sumą, kurią tos trečiosios šalys patyrė jų vardu, ir tą sumą prideda prie sumos, gautos pagal 2 dalį.
4. Jei įmonė naudojasi priklausomų agentų paslaugomis, prie sumos, gautos pagal 2 dalį, ji prideda sumą, lygią 35 % visų mokesčių, susijusių su priklausomais agentais.
5. Jei įmonės naujausios audituotos finansinės ataskaitos neapima dvylikos mėnesių laikotarpio, įmonė apskaičiavimų pagal 2-4 dalis rezultatą padalija iš mėnesių, kuriuos apima tos finansinės ataskaitos, skaičiaus ir po to gautą rezultatą padaugina iš dvylikos, kad gautų lygiavertę metinę sumą.
34c straipsnis
Sąlygos, kuriomis kompetentingos institucijos gali koreguoti reikalavimą turėti reikalavimus atitinkantį kapitalą, kuris sudarytų ne mažiau kaip vieną ketvirtadalį praėjusių metų pastoviųjų pridėtinių išlaidų, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 97 straipsnio 2 dalį
1. Antroje pastraipoje nurodytų įmonių atveju įmonės veiklos pokytis laikomas reikšmingu, jei laikomasi bet kurios iš šių sąlygų:
a)
dėl įmonės veiklos pokyčio 20 % arba daugiau pasikeičia įmonės prognozuojamos pastoviosios pridėtinės išlaidos;
b)
dėl įmonės veiklos pokyčio įmonės nuosavų lėšų reikalavimai, nustatomi pagal prognozuojamas pastoviąsias pridėtines išlaidas, pasikeičia 2 mln. EUR arba didesne suma.
Pirmoje pastraipoje nurodytos įmonės yra tos, kurios atitinka bet kurią iš šių sąlygų:
a)
jų dabartiniai nuosavų lėšų, nustatomų pagal pastoviąsias pridėtines išlaidas, reikalavimai yra 125 000 EUR arba daugiau;
b)
jų nuosavų lėšų reikalavimai atitinka abi šias sąlygas:
i)
pagal dabartines pastoviąsias pridėtines išlaidas jie sudaro mažiau negu 125 000 EUR;
ii)
pagal prognozuojamas pastoviąsias pridėtines išlaidas jie sudaro 150 000 EUR arba daugiau.
2. Antroje pastraipoje nurodytų įmonių atveju įmonės veiklos pokytis laikomas reikšmingu, jei dėl įmonės veiklos pokyčio 100 % arba daugiau pasikeičia įmonės prognozuojamos pastoviosios pridėtinės išlaidos.
Pirmoje pastraipoje nurodytos įmonės yra tos, kurios atitinka abi šias sąlygas:
a)
jų nuosavų lėšų, nustatomų pagal dabartines pastoviąsias pridėtines išlaidas, reikalavimai sudaro mažiau negu 125 000 EUR;
b)
jų nuosavų lėšų, nustatomų pagal prognozuojamas pastoviąsias pridėtines išlaidas, reikalavimai sudaro mažiau negu 150 000 EUR.
34d straipsnis
Prognozuojamų pastoviųjų pridėtinių išlaidų apskaičiavimas tuo atveju, kai įmonė dar nėra baigusi vienų metų veiklos, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 97 straipsnio 3 dalį
Jei įmonė dar nėra baigusi vienų metų veiklos nuo prekybos pradžios dienos, apskaičiuodama 34b straipsnio 2 dalies a-h punktuose nustatytus straipsnius, ji naudoja prognozuojamas pastoviąsias pridėtines išlaidas, įtrauktas į jos pirmųjų dvylikos prekybos mėnesių sąmatą, kurią ji yra pateikusi su leidimo paraiška.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. rugsėjo 4 d.