NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 152/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na ústřední protistrany
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 16 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 648/2012 stanoví mimo jiné obezřetnostní požadavky na ústřední protistrany, aby byly bezpečné a spolehlivé a trvale splňovaly kapitálové požadavky. Vzhledem k tomu, že rizika vyplývající z clearingových činností jsou do značné míry kryta zvláštními finančními zdroji, měly by tyto kapitálové požadavky zajistit, aby byla ústřední protistrana vždy adekvátně kapitalizovaná vůči úvěrovému riziku, riziku protistrany, tržnímu riziku, operačnímu, právnímu a obchodnímu riziku, která uvedenými zvláštními finančními zdroji dosud kryta nejsou, a aby byla v případě potřeby schopna provést řádné ukončení nebo restrukturalizaci svých operací.
(2)
V technických normách by mělo být obzvláště zohledněno zacházení s kapitálem v úvěrových institucích a investičních podnicích, protože expozice vůči rizikům je u ústředních protistran při provádění nekrytých činností podobná rizikům, která vznikají úvěrovým institucím a investičním podnikům. Rovněž by měly být vzaty v úvahu příslušné části zásad pro infrastrukturu finančního trhu vydaných Výborem pro platební a vypořádací systémy a Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry (dále jen „zásady CPSS-IOSCO“). Aby bylo zajištěno, že ústřední protistrany budou schopny zorganizovat řádné ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, měly by mít dostatečné finanční zdroje k tomu, aby se po přiměřenou dobu vyrovnaly s provozními výdaji. Ústřední protistrana by během této doby měla být schopna zavést jakákoli opatření za účelem reorganizace svých kritických operací, včetně rekapitalizace, výměny vedení, revize svých obchodních strategií, nákladů nebo struktury poplatků, restrukturalizace služeb, jež poskytuje, likvidace svého clearingového portfolia nebo fúze s jinou ústřední protistranou, případně převedení svých clearingových činností na jinou ústřední protistranu. V průběhu ukončování nebo restrukturalizace musí ústřední protistrana stále pokračovat ve své činnosti. Zatímco mohou v tomto případě některé náklady poklesnout - např. náklady na propagaci, jiné mohou vzrůst - např. výdaje na právní služby. Proto se za vhodný odhad skutečných výdajů během ukončení nebo restrukturalizace činnosti ústřední protistrany považují hrubé roční provozní výdaje. V zájmu zohlednění rozmanitosti účetních postupů různých ústředních protistran by se měly provozní výdaje posuzovat v souladu s Mezinárodními standardy účetního výkaznictví (IFRS) přijatými na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 19. července 2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů (3), nebo v souladu s omezenou skupinou předpisů platných v této oblasti a uvedených v právních předpisech Unie.
(3)
Jelikož musí kapitál trvale postačovat k zajištění řádného ukončení a adekvátní ochrany vůči relevantním rizikům, jak požaduje čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, je třeba vytvořit nástroj včasného varování, který příslušným orgánům umožní dozvědět se v dostatečném předstihu o situaci, kdy se kapitál ústřední protistrany přiblíží kapitálovému požadavku, a to zavedením prahové hodnoty oznamovací povinnosti stanovené na 110 % kapitálového požadavku.
(4)
I přes obtíže při kvantifikaci expozice vůči operačnímu riziku je relevantním referenčním předpisem pro ústřední protistrany směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (4). V souladu se směrnicí 2006/48/ES by definice operačního rizika v technických normách týkajících se kapitálových požadavků na ústřední protistrany měla zahrnovat právní riziko.
(5)
Směrnice 2006/48/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (5) jsou vhodnými referenčními předpisy pro účely stanovení kapitálových požadavků ke krytí úvěrového rizika, rizika protistrany a tržního rizika, která nejsou kryta zvláštními finančními zdroji, neboť se tato rizika podobají rizikům, která vznikají úvěrovým institucím nebo investičním podnikům.
(6)
Jsou-li splněny požadavky článků 52 a 53 nařízení (EU) č. 648/2012, nemusí ústřední protistrana držet kapitál pro obchodní expozice a pro příspěvky do fondu pro riziko selhání, které vznikají na základě dohody o interoperabilitě. Pokud však tyto požadavky nejsou splněny, vazby mezi ústředními protistranami by je mohly vystavit dalším rizikům, pokud zajištění, které složí, není plně chráněno a pokud není úpadek nepravděpodobný nebo pokud jsou příspěvky do fondu pro riziko selhání ohroženy v případě, že člen clearingového systému přijímající ústřední protistrany selže. Proto by se v takových případech měly kapitálové požadavky vztahovat na příspěvky do fondu pro riziko selhání a na obchodní expozice vůči ostatním ústředním protistranám. Aby se zamezilo dopadům přenosu rizik, mělo by zacházení, pokud jde o příspěvky do fondu pro riziko selhání jiných ústředních protistran, být obecně konzervativnější než zacházení s expozicemi úvěrových institucí vůči ústředním protistranám. Vlastní zdroje ústřední protistrany použité na příspěvek do fondu pro riziko selhání jiné ústřední protistrany by neměly být pro účely čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 brány v úvahu, jelikož nejsou investovány v souladu s její investiční politikou. Rovněž by neměly být započítány dvakrát pro účely výpočtu rizikově vážených expozic vyplývajících z těchto příspěvků.
(7)
Doba nezbytná k řádnému ukončení činnosti jedné ústřední protistrany je silně závislá na clearingových službách, které poskytuje, a na tržním prostředí, v němž působí, zejména v případě, že jiná ústřední protistrana může převzít její služby. Počet měsíců vyžadovaný pro ukončení by proto měl být založen na vlastním odhadu ústřední protistrany se souhlasem příslušného orgánu. V zájmu zajištění obezřetné výše kapitálových požadavků je třeba stanovit minimální počet šesti měsíců.
(8)
Obchodní riziko představuje riziko, které ústřední protistrana podstupuje v souvislosti se svou efektivitou a možnými změnami obecných obchodních podmínek, u nichž je pravděpodobné, že zhorší její finanční situaci v důsledku poklesu jejích příjmů nebo zvýšení jejích výdajů, což má za následek ztrátu, která musí být hrazena z jejího kapitálu. Vzhledem k tomu, že úroveň obchodního rizika je vysoce závislá na individuální situaci každé ústřední protistrany a může být důsledkem různých faktorů, jako jsou neefektivní postupy, nepříznivé tržní prostředí, neefektivní reakce na technologický pokrok nebo nekvalitní provádění obchodních strategií, měl by být kapitálový požadavek založen na vlastním odhadu ústřední protistrany, se souhlasem příslušného orgánu. V zájmu zajištění obezřetné úrovně kapitálových požadavků je třeba stanovit minimální hodnotu.
(9)
Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) před předložením návrhů technických norem, z nichž toto nařízení vychází, úzce spolupracoval s Evropským systémem centrálních bank (ESCB) a provedl konzultace s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy. Uskutečnil rovněž otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6).
(10)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Evropské komisi Evropským orgánem dohledu (Evropským orgánem pro bankovnictví),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Kapitálové požadavky
1. Ústřední protistrana drží kapitál včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů, který musí trvale dosahovat alespoň součtu:
a)
kapitálových požadavků ústřední protistrany pro ukončení nebo restrukturalizaci jejích činností, vypočítaných v souladu s článkem 2;
b)
kapitálových požadavků ústřední protistrany pro operační a právní rizika, vypočítaných v souladu s článkem 3;
c)
kapitálových požadavků ústřední protistrany pro úvěrové riziko, riziko protistrany a tržní riziko, vypočítaných v souladu s článkem 4;
d)
kapitálových požadavků ústřední protistrany pro obchodní riziko, vypočítaných v souladu s článkem 5.
2. Ústřední protistrana musí mít zavedené postupy pro identifikaci všech zdrojů rizik, která mohou mít dopad na její probíhající činnost, a musí zvažovat pravděpodobnost možných nepříznivých účinků na své příjmy nebo výdaje a na úroveň svého kapitálu.
3. Pokud kapitál v držení ústřední protistrany v souladu s odstavcem 1 nedosahuje hodnoty 110 % kapitálových požadavků nebo 110 % ze 7,5 milionu EUR („prahová hodnota oznamovací povinnosti“), ústřední protistrana ihned uvědomí příslušný orgán a alespoň jednou týdně mu poskytuje aktualizace, dokud se výše kapitálu v držení ústřední protistrany nevrátí nad prahovou hodnotu oznamovací povinnosti.
4. Uvedené oznámení se provede písemně a musí obsahovat tyto údaje:
a)
důvody, proč kapitál ústřední protistrany poklesl pod prahovou hodnotu oznamovací povinnosti, a popis finanční situace ústřední protistrany v krátkodobém horizontu;
b)
úplný popis opatření, která ústřední protistrana hodlá přijmout k zajištění průběžného plnění kapitálových požadavků.
Článek 2
Kapitálové požadavky pro případ ukončení nebo restrukturalizace činnosti
1. Ústřední protistrana vydělí své hrubé roční provozní výdaje dvanácti, čímž určí své hrubé měsíční provozní výdaje, a výsledné číslo vynásobí svým časovým rozpětím pro ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti podle odstavce 2. Výsledkem tohoto výpočtu je kapitál požadovaný k zajištění řádného ukončení nebo restrukturalizace činnosti ústřední protistrany.
2. Ústřední protistrana za účelem určení časového rozpětí pro ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti podle odstavce 1 předloží příslušnému orgánu ke schválení v souladu s pravomocemi uvedeného příslušného orgánu podle hlavy III nařízení (EU) č. 648/2012 vlastní odhad přiměřeného časového rozpětí pro ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti. Odhadované časové rozpětí musí být dostatečné k tomu, aby i v situaci krizových podmínek na trhu zajistilo řádné ukončení nebo restrukturalizaci její činnosti, reorganizaci jejích operací, likvidaci jejího clearingového portfolia nebo převod její clearingové činnosti na jinou ústřední protistranu. V odhadu se zohlední likvidita, velikost, struktura splatnosti pozic ústřední protistrany, potenciální přeshraniční překážky spojené s těmito pozicemi, jakož i druh produktů, u nichž se provádí clearing. Časové rozpětí pro ukončení nebo restrukturalizaci její činnosti, které se použije pro výpočet kapitálového požadavku, musí trvat nejméně šest měsíců.
3. Ústřední protistrana aktualizuje svůj odhad přiměřeného časového rozpětí pro ukončení nebo restrukturalizaci své činnosti, kdykoli dojde k významné změně v předpokladech, z nichž odhad vychází, a tento aktualizovaný odhad předloží příslušnému orgánu ke schválení.
4. Pro účely tohoto článku se provozními výdaji rozumí provozní výdaje podle Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS) přijatých na základě nařízení (ES) č. 1606/2002 nebo v souladu se směrnicemi Rady 78/660/EHS (7), 83/349/EHS (8) a 86/635/EHS (9) nebo v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami třetí země, jež byly uznány za rovnocenné standardům IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (10), případně v souladu s účetními standardy třetí země, jejichž používání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení. Ústřední protistrana použije nejnovější auditované informace ze své roční účetní závěrky.
Článek 3
Kapitálové požadavky pro operační a právní rizika
1. Při dodržení omezení stanovených v odstavcích 2 a 7 vypočítá ústřední protistrana své kapitálové požadavky pro operační riziko - včetně právního - uvedené v článku 1 s využitím buď přístupu základního ukazatele, nebo pokročilých přístupů k měření stanovených ve směrnici 2006/48/ES.
2. Ústřední protistrana může využít přístup základního ukazatele pro výpočet svých kapitálových požadavků pro operační riziko podle článku 103 směrnice 2006/48/ES.
3. Ústřední protistrana musí mít řádně zdokumentovaný systém hodnocení a řízení operačního rizika s jasně stanovenými povinnostmi v rámci tohoto systému. Musí určit své expozice vůči operačnímu riziku a průběžně sledovat údaje týkající se operačního rizika, včetně údajů o výrazných ztrátách. Tento systém podléhá pravidelnému přezkumu prováděnému nezávislou osobou, která má potřebné znalosti k provádění takového přezkumu.
4. Systém hodnocení operačního rizika ústřední protistrany musí být úzce začleněn do postupů pro řízení rizik dané ústřední protistrany. Jeho výsledky musí být nedílnou součástí procesu sledování a kontroly rizikového profilu dané ústřední protistrany v oblasti operačního rizika.
5. Ústřední protistrana musí zavést systém podávání zpráv vrcholnému vedení, v jehož rámci příslušné útvary institucí obdrží zprávy o operačním riziku. Ústřední protistrana musí mít zavedeny postupy pro podniknutí odpovídajících opatření v závislosti na informacích obsažených ve zprávách pro vedení.
6. Ústřední protistrana může rovněž svůj příslušný orgán požádat o povolení používat pokročilé přístupy k měření. Příslušný orgán může ústřední protistraně udělit povolení používat pokročilé přístupy k měření na základě jejích vlastních systémů měření operačního rizika podle článku 105 směrnice 2006/48/ES.
7. Ústřední protistrany, které pro výpočet svých kapitálových požadavků pro operační riziko používají pokročilé přístupy k měření podle odstavce 6, musí držet kapitál, který vždy představuje nejméně 80 % kapitálu požadovaného při využití přístupu základního ukazatele podle odstavce 2.
Článek 4
Kapitálové požadavky pro úvěrová rizika, úvěrová rizika protistrany a tržní rizika, která nejsou již kryta zvláštními finančními zdroji stanovenými v článcích 41 až 44 nařízení (EU) č. 648/2012
1. Při dodržení omezení stanovených v odstavcích 2 až 5 vypočte ústřední protistrana své kapitálové požadavky uvedené v článku 1 jako součet 8 % hodnot svých rizikově vážených expozic pro úvěrové riziko a úvěrové riziko protistrany a svých kapitálových požadavků pro tržní riziko vypočítaných v souladu se směrnicemi 2006/48/ES a 2006/49/ES.
2. Pro výpočet kapitálových požadavků pro tržní riziko, které není již kryto zvláštními finančními zdroji stanovenými v článcích 41 až 44 nařízení (EU) č. 648/2012, použije ústřední protistrana metody stanovené v přílohách I až IV směrnice 2006/49/ES.
3. Pro výpočet hodnot rizikově vážených expozic pro úvěrové riziko, které není již kryto zvláštními finančními zdroji stanovenými v článcích 41 až 44 nařízení (EU) č. 648/2012, použije ústřední protistrana standardizovaný přístup pro úvěrové riziko stanovený v článcích 78 až 83 směrnice 2006/48/ES.
4. Pro výpočet hodnot rizikově vážených expozic pro úvěrové riziko protistrany, které není již kryto zvláštními finančními zdroji stanovenými v článcích 41 až 44 nařízení (EU) č. 648/2012, použije ústřední protistrana metodu oceňování podle tržní hodnoty stanovenou v příloze III část 3 směrnice 2006/48/ES a komplexní metodu finančního kolaterálu s uplatněním regulativních koeficientů volatility stanovenou v příloze VIII část 3 směrnice 2006/48/ES.
5. Pokud nejsou splněny všechny podmínky uvedené v článcích 52 a 53 nařízení (EU) č. 648/2012 a pokud ústřední protistrana nevyužívá své vlastní zdroje, použije ústřední protistrana na svou expozici vyplývající z příspěvků do fondu pro riziko selhání rizikovou váhu ve výši 1 250 % a na své obchodní expozice s jinou ústřední protistranou rizikovou váhu ve výši 2 %.
Článek 5
Kapitálové požadavky pro obchodní riziko
1. Ústřední protistrana předloží příslušnému orgánu ke schválení v souladu s pravomocemi uvedeného příslušného orgánu podle hlavy III nařízení (EU) č. 648/2012 vlastní odhad kapitálu nezbytného k pokrytí ztrát vzniklých z obchodního rizika na základě přiměřeně předvídatelných nepříznivých scénářů relevantních pro její obchodní model.
2. Kapitálový požadavek pro obchodní riziko se rovná schválenému odhadu a jeho minimální hodnota musí dosahovat 25 % hrubých ročních provozních výdajů ústřední protistrany. Pro účely tohoto článku se použijí hrubé roční provozní výdaje v souladu s čl. 2 odst. 4.
Článek 6
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 152/2013
2012 m. gruodžio 19 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 648/2012 papildomas nuostatomis dėl pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikio techninių reguliavimo standartų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
atsižvelgdama į 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 648/2012 dėl ne biržos išvestinių finansinių priemonių, pagrindinių sandorio šalių ir sandorių duomenų saugyklų (2), ypač į jo 16 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 648/2012, be kita ko, nustatyti pagrindinėms sandorio šalims taikomi rizikos ribojimo reikalavimai siekiant užtikrinti, kad jos būtų saugios ir patikimos ir visuomet laikytųsi kapitalo reikalavimų. Turint omenyje, kad dėl tarpuskaitos veiklos kylanti rizika iš esmės padengiama konkrečiais finansiniais ištekliais, tokiais kapitalo reikalavimais reikėtų užtikrinti, kad pagrindinės sandorio šalies kapitalizacija visuomet būtų pakankama atsižvelgiant į kredito riziką, sandorio šalies riziką, rinkos riziką, operacinę riziką, teisinę ir verslo riziką, jei ta rizika dar nėra padengta tais konkrečiais finansiniais ištekliais, ir kad pagrindinė sandorio šalis prireikus galėtų tvarkingai nutraukti arba restruktūrizuoti savo operacijas;
(2)
kiek tai susiję su techniniais standartais, reikėtų konkrečiai atsižvelgti į kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms taikomus kapitalo reikalavimus, nes pagrindinėms sandorio šalims vykdant nepadengtą veiklą kyla rizika, panaši į kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms kylančią riziką. Be to, reikėtų atsižvelgti į atitinkamas Mokėjimo ir atsiskaitymo sistemų komiteto (CPSS) ir Tarptautinės vertybinių popierių komisijų organizacijos (IOSCO) paskelbtų finansų rinkos infrastruktūros principų dalis. Siekiant užtikrinti, kad pagrindinės sandorio šalys galėtų organizuoti tvarkingą savo veiklos nutraukimą arba restruktūrizavimą, jos turėtų turėti pakankamai finansinių išteklių veiklos išlaidoms padengti per tinkamą laikotarpį. Pagrindinė sandorio šalis per tokį laikotarpį turėtų turėti galimybę nustatyti tvarką, kad galėtų reorganizuoti ypatingos svarbos operacijas, įskaitant rekapitalizaciją, vadovybės pakeitimą, verslo strategijų, sąnaudų arba mokesčių struktūrų pakeitimą, teikiamų paslaugų restruktūrizavimą, tarpuskaitos portfelio likvidavimą, susijungimą su kita pagrindine sandorio šalimi arba savo tarpuskaitos veiklos perdavimą kitai pagrindinei sandorio šaliai. Nutraukianti arba restruktūrizuojanti savo veiklą pagrindinė sandorio šalis vis tiek turi tęsti operacijas. Tokiu atveju kai kurios sąnaudos, pvz., prekiavimo, gali sumažėti, bet kitos, pvz., teisinės išlaidos, gali išaugti. Todėl laikoma, kad bendrosios metinės veiklos išlaidos yra tinkamas artinys nustatant faktines išlaidas, patiriamas nutraukiant arba restruktūrizuojant pagrindinės sandorio šalies operacijas. Siekiant atsižvelgti į pagrindinių sandorio šalių apskaitos praktikos įvairovę, veiklos išlaidos turėtų būti vertinamos laikantis tarptautinių finansinės atskaitomybės standartų (TFAS), priimtų pagal 2002 m. liepos 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 dėl tarptautinių apskaitos standartų taikymo (3), arba laikantis riboto skaičiaus tam tikrų kitų šioje srityje taikomų taisyklių, kaip nurodyta Sąjungos teisėje;
(3)
kadangi kapitalas visuomet turi būti pakankamas siekiant užtikrinti tvarkingą veiklos nutraukimą ir tinkamą apsaugą nuo atitinkamos rizikos, kaip reikalaujama Reglamento (ES) Nr. 648/2012 16 straipsnio 2 dalyje, būtina nustatyti išankstinio perspėjimo priemonę, kad kompetentingos institucijos pakankamai anksti galėtų sužinoti apie situaciją, kai pagrindinės sandorio šalies kapitalas priartėja prie kapitalo poreikio dydžio, t. y. nustatyti pranešimo ribą, kuri būtų 110 % kapitalo poreikio dydžio;
(4)
nepaisant sunkumų, kylančių norint kiekybiškai įvertinti operacinę riziką, atitinkamas standartas siekiant nustatyti pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikį yra 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/48/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (4). Kiek tai susiję su techniniais pagrindinių sandorio šalių kapitalo poreikio standartais, laikantis Direktyvos 2006/48/EB operacinės rizikos apibrėžtis turėtų apimti teisinę riziką;
(5)
Direktyva 2006/48/EB ir 2006 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/49/EB dėl investicinių įmonių ir kredito įstaigų kapitalo pakankamumo (5) yra tinkami standartai siekiant nustatyti kapitalo poreikį, susijusį su konkrečiais finansiniais ištekliais nepadengtos kredito, sandorio šalies ir rinkos rizikos padengimu, nes jis panašus į kredito įstaigoms arba investicinėms įmonėms taikomą poreikį;
(6)
pagrindinė sandorio šalis neturi turėti kapitalo prekybos pozicijoms ir įmokoms į įsipareigojimų neįvykdymo fondą, susijusioms su sąveikos susitarimu, kai laikomasi Reglamento (ES) Nr. 648/2012 52 ir 53 straipsnių reikalavimų. Tačiau kai tų reikalavimų nesilaikoma, pagrindinių sandorio šalių ryšiai gali joms kelti papildomą riziką, jei jų pateiktas įkaitas nėra visiškai apsaugotas ir neliečiamas bankroto atveju arba jei įmokoms į įsipareigojimų neįvykdymo fondą kyla rizika tuomet, kai gaunančiosios pagrindinės sandorio šalies tarpuskaitos narys neįvykdo įsipareigojimų. Todėl tokiais atvejais įmokoms į įsipareigojimų neįvykdymo fondą ir prekybos pozicijoms su kitomis pagrindinėmis sandorio šalimis turėtų būti taikomi kapitalo poreikio koeficientai. Siekiant išvengti užkrato efekto, įmokų į kitų pagrindinių sandorio šalių įsipareigojimų neįvykdymo fondus reikalavimai paprastai turėtų būti konservatyvesni negu reikalavimai kredito įstaigų pozicijoms pagrindinių sandorio šalių atžvilgiu. Pagrindinės sandorio šalies nuosavi ištekliai, naudojami įmokoms į kitos pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo fondą mokėti, neturėtų būti įskaitomi Reglamento (ES) Nr. 648/2012 16 straipsnio 2 dalies tikslais, nes jie nėra investuojami pagal jos investavimo politiką. Be to, nereikėtų jų įskaityti du kartus apskaičiuojant pagal riziką įvertintas pozicijas, atsirandančias dėl šių įmokų;
(7)
laikas, kuris yra būtinas veiklai tvarkingai nutraukti, labai priklauso nuo atskiros pagrindinės sandorio šalies teikiamų tarpuskaitos paslaugų ir nuo rinkos aplinkos, kurioje ji veikia, ypač jei kita pagrindinė sandorio šalis gali perimti jos paslaugas. Todėl mėnesių skaičius, reikalingas veiklai nutraukti, turėtų būti grindžiamas pačios pagrindinės sandorio šalies įverčiu, kurį turėtų patvirtinti kompetentinga institucija. Siekiant užtikrinti rizikos ribojimo principus atitinkantį kapitalo poreikį, reikia nustatyti, kad tas laikotarpis būtų mažiausiai šeši mėnesiai;
(8)
verslo rizika - rizika, kurią pagrindinė sandorio šalis prisiima dėl savo veiksmingumo ir bendrųjų verslo sąlygų galimų pokyčių, kurie galėtų pakenkti jos finansinei būklei sumažėjus jos pajamoms arba išaugus jos išlaidoms dėl nuostolių, kurie turi būti dengiami iš jos kapitalo. Kadangi verslo rizikos lygis labai priklauso nuo kiekvienos pagrindinės sandorio šalies konkrečios situacijos ir jį gali lemti įvairūs veiksniai, pvz., neveiksmingos procedūros, neigiama rinkos aplinka, neveiksmingas atsakas į technologijų pažangą arba netinkamas verslo strategijų įgyvendinimas, kapitalo poreikis turėtų būti grindžiamas pačios pagrindinės sandorio šalies įverčiu, kurį turėtų patvirtinti kompetentinga institucija. Siekiant užtikrinti rizikos ribojimo principus atitinkantį kapitalo poreikį, reikia nustatyti apatinę ribą;
(9)
prieš pateikdama techninių standartų projektus, kuriais grindžiamas šis reglamentas, Europos bankininkystės institucija (EBI) glaudžiai bendradarbiavo su Europos centrinių bankų sistema (ECBS) ir konsultavosi su Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija (EVPRI). Be to, ji surengė atviras viešas konsultacijas dėl techninių reguliavimo standartų projektų, išanalizavo galimas su jais susijusias sąnaudas ir naudą ir paprašė, kad pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (6) 37 straipsnį įsteigta Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupė pateiktų savo nuomonę;
(10)
šis reglamentas grindžiamas Europos priežiūros institucijos (Europos bankininkystės institucijos) Europos Komisijai pateiktais techninių reguliavimo standartų projektais,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Kapitalo poreikis
1. Pagrindinė sandorio šalis turi kapitalo, įskaitant nepaskirstytąjį pelną ir rezervus, kuris visuomet yra ne mažesnis negu šių elementų suma:
a)
pagrindinės sandorio šalies kapitalo poreikio jos veiklai nutraukti arba restruktūrizuoti, apskaičiuoto pagal 2 straipsnį;
b)
pagrindinės sandorio šalies kapitalo poreikio operacinei ir teisinei rizikai padengti, apskaičiuoto pagal 3 straipsnį;
c)
pagrindinės sandorio šalies kapitalo poreikio kredito, sandorio šalies ir rinkos rizikai padengti, apskaičiuoto pagal 4 straipsnį;
d)
pagrindinės sandorio šalies kapitalo poreikio verslo rizikai padengti, apskaičiuoto pagal 5 straipsnį.
2. Pagrindinė sandorio šalis nustato procedūras visiems rizikos šaltiniams, kurie gali turėti poveikį jos nuolatinėms funkcijoms, nustatyti ir apsvarsto tikimybę, kad jos pajamoms ar išlaidoms ir jos kapitalo lygiui gali būti neigiamų padarinių.
3. Jei pagrindinės sandorio šalies turimo kapitalo suma pagal 1 dalį yra mažesnė negu 110 % kapitalo poreikio dydžio arba mažesnė negu 110 % 7,5 mln. EUR (t. y. pranešimo riba), pagrindinė sandorio šalis apie tai nedelsdama praneša kompetentingai institucijai ir praneštą informaciją atnaujina bent kartą per savaitę, kol pagrindinės sandorio šalies turimo kapitalo suma vėl bus didesnė už pranešimo ribą.
4. Tas pranešimas pateikiamas raštu ir apima šiuos elementus:
a)
priežastis, kodėl pagrindinės sandorio šalies kapitalas mažesnis už pranešimo ribą, ir pagrindinės sandorio šalies finansinės būklės trumpalaikės perspektyvos aprašymą;
b)
visapusišką priemonių, kurių pagrindinė sandorio šalis ketina imtis, kad nuolat laikytųsi kapitalo reikalavimų, aprašymą.
2 straipsnis
Kapitalo poreikis veiklai nutraukti arba restruktūrizuoti
1. Pagrindinė sandorio šalis savo metines bendrąsias veiklos išlaidas dalija iš dvylikos, kad nustatytų savo mėnesines bendrąsias veiklos išlaidas, ir gautą skaičių daugina iš veiklos nutraukimo arba restruktūrizavimo laikotarpio, nustatyto pagal 2 dalį. Šio skaičiavimo rezultatas - kapitalas, reikalingas siekiant užtikrinti tvarkingą pagrindinės sandorio šalies veiklos nutraukimą arba restruktūrizavimą.
2. Kad nustatytų 1 dalyje nurodytą veiklos nutraukimo arba restruktūrizavimo laikotarpį, pagrindinė sandorio šalis kompetentingai institucijai patvirtinti, laikantis tos kompetentingos institucijos įgaliojimų pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 III antraštinę dalį, teikia nuosavą tinkamo veiklos nutraukimo arba restruktūrizavimo laikotarpio įvertį. Apskaičiuotas laikotarpis yra pakankamas siekiant užtikrinti (taip pat ir nepalankiausiomis rinkos sąlygomis) tvarkingą jos veiklos nutraukimą arba restruktūrizavimą, jos operacijų reorganizavimą, jos tarpuskaitos portfelio likvidavimą arba jos tarpuskaitos veiklos perdavimą kitai pagrindinei sandorio šaliai. Nustatant įvertį atsižvelgiama į pagrindinės sandorio šalies pozicijų likvidumą, dydį, terminų struktūrą bei galimas tarpvalstybines kliūtis ir produktų, kurių tarpuskaita atliekama, tipą. Veiklos nutraukimo arba restruktūrizavimo laikotarpis, kuriam apskaičiuojamas kapitalo poreikis, yra mažiausiai šeši mėnesiai.
3. Pagrindinė sandorio šalis tinkamo veiklos nutraukimo arba restruktūrizavimo laikotarpio įvertį atnaujina, kai tik reikšmingai pasikeičia prielaidos, kuriomis grindžiamas vertinimas, ir šį atnaujintą įvertį teikia kompetentingai institucijai patvirtinti.
4. Taikant šį straipsnį, veiklos išlaidos vertinamos laikantis tarptautinių finansinės atskaitomybės standartų (TFAS), priimtų pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002, arba laikantis Tarybos direktyvų 78/660/EEB (7), 83/349/EEB (8) ir 86/635/EB (9), arba laikantis trečiosios šalies visuotinai priimtų apskaitos principų, kurie, kaip nustatyta, yra lygiaverčiai TFAS pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1569/2007 (10), arba trečiosios šalies apskaitos standartų, kuriuos galima naudoti pagal to reglamento 4 straipsnį, priklausomai nuo to, kas taikoma. Pagrindinės sandorio šalys naudoja naujausią audituotą informaciją iš savo metinės finansinės ataskaitos.
3 straipsnis
Kapitalo poreikis operacinei ir teisinei rizikai padengti
1. Pagrindinė sandorio šalis 1 straipsnyje nurodytą savo kapitalo poreikį operacinei, įskaitant teisinę, rizikai padengti apskaičiuoja arba pagal bazinio indikatoriaus metodą, arba pagal pažangiuosius vertinimo metodus, nustatytus Direktyvoje 2006/48/EB, laikydamasi 2-7 dalyse nustatytų apribojimų.
2. Kad apskaičiuotų kapitalo poreikį operacinei rizikai padengti, pagrindinė sandorio šalis gali naudoti bazinio indikatoriaus metodą pagal Direktyvos 2006/48/EB 103 straipsnį.
3. Pagrindinė sandorio šalis nustato dokumentais pagrįstą operacinės rizikos vertinimo ir valdymo sistemą aiškiai paskirstant atsakomybę, susijusią su šia sistema. Ji nustato savo pozicijas operacinės rizikos atžvilgiu ir fiksuoja atitinkamus operacinės rizikos duomenis, įskaitant reikšmingų nuostolių duomenis. Šią sistemą reguliariai peržiūri nepriklausomas subjektas, turintis žinių, būtinų tokiai peržiūrai atlikti.
4. Pagrindinės sandorio šalies operacinės rizikos vertinimo sistema yra glaudžiai integruota į pagrindinės sandorio šalies rizikos valdymo procesus. Jos rezultatai yra neatskiriama pagrindinės sandorio šalies operacinės rizikos pobūdžio stebėsenos ir kontrolės proceso dalis.
5. Pagrindinė sandorio šalis įgyvendina atskaitomybės vyresniajai vadovybei sistemą, pagal kurią operacinės rizikos ataskaitos teikiamos atitinkamas įstaigos funkcijas vykdantiems asmenims. Pagrindinė sandorio šalis nustato procedūras, nustatančias, kaip imtis atitinkamų priemonių atsižvelgiant į vadovybei pateiktose ataskaitose esančią informaciją.
6. Pagrindinė sandorio šalis į savo kompetentingą instituciją taip pat gali kreiptis leidimo naudoti pažangiuosius vertinimo metodus. Kompetentinga institucija pagrindinei sandorio šaliai gali leisti naudoti pažangiuosius vertinimo metodus, grindžiamus jos nuosavomis operacinės rizikos vertinimo sistemomis, pagal Direktyvos 2006/48/EB 105 straipsnį.
7. 6 dalyje nurodytus pažangiuosius vertinimo metodus naudojančios pagrindinės sandorio šalys, apskaičiuodamos savo kapitalo poreikį operacinei rizikai padengti, turi kapitalo, kuris visuomet yra ne mažesnis negu 80 % kapitalo, reikalaujamo naudojant bazinio indikatoriaus metodą pagal 2 dalį.
4 straipsnis
Kapitalo poreikis kredito rizikai, sandorio šalies rizikai ir rinkos rizikai padengti, jei ta rizika dar nepadengta konkrečiais finansiniais ištekliais, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 648/2012 41-44 straipsniuose
1. Pagrindinė sandorio šalis 1 straipsnyje nurodytą savo kapitalo poreikį apskaičiuoja sudėjusi 8 % savo pagal riziką įvertintų pozicijų sumų, skirtų kredito ir sandorio šalies kredito rizikai padengti, ir savo kapitalo poreikį rinkos rizikai padengti, apskaičiuotą pagal direktyvas 2006/48/EB ir 2006/49/EB, laikydamasi 2-5 dalyse nustatytų apribojimų.
2. Kad apskaičiuotų kapitalo poreikį rinkos rizikai, jei ji dar nepadengta konkrečiais finansiniais ištekliais, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 648/2012 41-44 straipsniuose, padengti, pagrindinė sandorio šalis naudoja metodus, numatytus Direktyvos 2006/49/EB I-IV prieduose.
3. Kad apskaičiuotų pagal riziką įvertintų pozicijų sumas, skirtas kredito rizikai, jei ji dar nepadengta konkrečiais finansiniais ištekliais, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 648/2012 41-44 straipsniuose, padengti, pagrindinė sandorio šalis naudoja standartizuotą kredito rizikos metodą, numatytą Direktyvos 2006/48/EB 78-83 straipsniuose.
4. Kad apskaičiuotų pagal riziką įvertintų pozicijų sumas, skirtas sandorio šalies kredito rizikai, jei ji dar nepadengta konkrečiais finansiniais ištekliais, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 648/2012 41-44 straipsniuose, padengti, pagrindinė sandorio šalis naudoja rinkos vertės metodą, numatytą Direktyvos 2006/48/EB III priedo 3 dalyje, ir išsamųjį finansinės užtikrinimo priemonės metodą taikant standartines nepastovumo korekcijas, kaip numatyta Direktyvos 2006/48/EB VIII priedo 3 dalyje.
5. Jei nesilaikoma visų Reglamento (ES) Nr. 648/2012 52 ir 53 straipsniuose nurodytų sąlygų ir jei pagrindinė sandorio šalis nenaudoja nuosavų išteklių, pagrindinė sandorio šalis savo pozicijai dėl įmokų į kitos pagrindinės sandorio šalies įsipareigojimų neįvykdymo fondą taiko 1 250 % rizikos koeficientą, o savo prekybos pozicijoms su kita pagrindine sandorio šalimi - 2 % rizikos koeficientą.
5 straipsnis
Kapitalo poreikis verslo rizikai padengti
1. Pagrindinė sandorio šalis kompetentingai institucijai patvirtinti, laikantis tos kompetentingos institucijos įgaliojimų pagal Reglamento (ES) Nr. 648/2012 III antraštinę dalį, teikia nuosavą kapitalo, būtino nuostoliams dėl verslo rizikos padengti remiantis pagrįstai numatomais neigiamais scenarijais, aktualiais jos verslo modeliui, įvertį.
2. Kapitalo poreikis verslo rizikai padengti yra lygus patvirtintam įverčiui ir jam taikoma minimali suma - 25 % pagrindinės sandorio šalies metinių bendrųjų veiklos išlaidų. Taikant šį straipsnį bendrosios veiklos išlaidos vertinamos pagal 2 straipsnio 4 dalį.
6 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 19 d.