ROZHODNUTÍ RADY 2014/449/SZBP
ze dne 10. července 2014
o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Jižním Súdánu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/423/SZBP (1).
(2)
Dne 20. ledna 2014 dospěla Rada k závěru, že by měla být zvážena cílená omezující opatření proti jednotlivým osobám, které blokují mírový proces v Jižním Súdánu, v zájmu podpory úsilí Africké unie a Mezivládního orgánu pro rozvojovou pomoc (dále jen „IGAD“) a v úzké spolupráci s mezinárodními partnery. Dne 17. března 2014 Rada znovu zopakovala, že je připravena zvážit tato opatření vůči Jižnímu Súdánu.
(3)
Rada zůstává vážně znepokojena situací v Jižním Súdánu. Proto by měla být uložena omezující opatření namířená proti osobám, které blokují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v této zemi.
(4)
Pro větší srozumitelnost by omezující opatření namířená proti osobám, které blokují politický proces v Jižnímu Súdánu nebo které jsou odpovědné za závažná porušování lidských práv v této zemi, a omezující opatření již uložená rozhodnutím 2011/423/SZBP, pokud se týkají Jižního Súdánu, měla být uvedena v jednom právním nástroji,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Zakazuje se prodej, dodávka, převod nebo vývoz zbraní a souvisejícího materiálu všeho druhu včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a zařízení, polovojenského vybavení a příslušných náhradních dílů do Jižního Súdánu státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo s použitím jejich vlajkových plavidel nebo letadel, bez ohledu na to, zda pocházejí z jejich území nebo nikoli.
2. Rovněž se zakazuje:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc, zprostředkovatelské služby nebo jiné služby související s položkami uvedenými v odstavci 1 nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto položek jakékoli fyzické či právnické osobě, subjektu nebo orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s položkami uvedenými v odstavci 1, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru, včetně pojištění a zajištění, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto položek nebo pro poskytování související technické pomoci, zprostředkovatelských služeb nebo jiných služeb jakékoli právnické nebo fyzické osobě, subjektu nebo orgánu v Jižním Súdánu nebo pro použití v této zemi;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo následkem je obcházení opatření uvedených v písmenu a) nebo b).
Článek 2
1. Článek 1 se nevztahuje na:
a)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné použití či použití související s monitorováním dodržování lidských práv nebo pro programy budování institucí prováděné OSN, Africkou unií a Evropskou unií nebo Mezivládním orgánem pro rozvojovou pomoc (dále jen „IGAD“) nebo materiálu určeného pro operace Evropské unie, OSN a Africké unie pro řešení krizí;
b)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz nebojových vozidel vyrobených za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavených, která jsou určena výlučně pro ochranu personálu Evropské unie a jejích členských států v Jižním Súdánu nebo pro ochranu personálu OSN, Africké unie nebo IGADU v Jižním Súdánu;
c)
poskytování technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb spojených s vybavením nebo s programy a operacemi uvedenými v písmenu a);
d)
poskytování finančních prostředků a finanční pomoci v souvislosti s vybavením nebo s programy a operacemi uvedenými v písmenu a);
e)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz zařízení na odminovávání a materiálu používaného při odminovávání;
f)
prodej, dodávku, převod nebo vývoz nesmrtonosného vojenského vybavení určeného výhradně na podporu procesu reformy bezpečnostního sektoru v Jižním Súdánu ani na poskytování finančních prostředků, finanční pomoci nebo technické pomoci v souvislosti s takovým vybavením;
pokud byly tyto dodávky předem schváleny příslušným orgánem dotyčného členského státu.
2. Článek 1 se rovněž nevztahuje na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Jižního Súdánu pracovníky Evropské unie nebo jejích členských států, OSN nebo IGADU, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
3. Členské státy posuzují dodávky uvedené v tomto článku jednotlivě, přičemž plně zohledňují kritéria stanovená ve společném postoji Rady 2008/944/SZBP (2). Členské státy požadují přiměřená ochranná opatření proti zneužívání povolení udělených podle tohoto článku a v případě potřeby přijmou opatření pro navrácení vybavení.
Článek 3
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby osobám, které narušují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v Jižním Súdánu a osobám s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze, zabránily ve vstupu na svá území nebo jejich průjezdu přes ně.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, zejména:
a)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
b)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané OSN nebo pod její záštitou, nebo
c)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
d)
na základě smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
4. Odstavec 3 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
5. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 3 nebo 4.
6. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření podle odstavce 1, pokud je cesta dotyčné osoby odůvodněna naléhavými a nevyhnutelnými humanitárními zájmy nebo ve výjimečných případech účastí na mezivládních zasedáních a na zasedání podporovaných Evropskou unií, nebo organizovaných v členském státě vykonávajícím předsednictví v rámci OBSE, na nichž je veden politický dialog, který přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Jižním Súdánu.
7. Členský stát, který hodlá udělit výjimky uvedené v odstavci 6, tuto skutečnost oznámí písemně Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
8. Pokud členský stát povolí podle odstavců 3, 4, 6 a 7 osobám uvedeným v příloze vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení přísně omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, jichž se přímo týká.
Článek 4
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje náležející osobám, které blokují politický proces v Jižnímu Súdánu, a to i prostřednictvím násilných činů nebo porušováním dohod o příměří, jakož i proti osobám odpovědným za závažná porušování lidských práv v této zemi a fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům s nimi spojeným, jak jsou uvedeny v příloze, nebo finanční prostředky a hospodářské zdroje, které jsou těmito osobami nebo subjekty vlastněny, drženy či kontrolovány.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje se přímo ani nepřímo nezpřístupní fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze ani v jejich prospěch.
3. Příslušný orgán členského státu může povolit uvolnění určitých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považuje za vhodné, pokud zjistí, že tyto finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně plateb za potraviny, nájemné nebo splátek hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určené výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů; nebo
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, pokud příslušný orgán oznámí nejméně dva týdny před udělením povolení příslušným orgánům ostatních členských států a Komisi důvody, proč se domnívá, že by mělo být konkrétní povolení uděleno.
Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto odstavce.
4. Odchylně od článku 1 mohou příslušné orgány členského státu povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem rozhodčího nálezu, který byl vydán přede dnem zařazení fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu podle odstavce 1 na seznam uvedený v příloze, nebo předmětem soudního nebo správního rozhodnutí vydaného v Unii nebo soudního rozhodnutí vykonatelného v dotčeném členském státě, a to před tímto dnem nebo po něm;
b)
finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení nároků zajištěných takovým nálezem či rozhodnutím nebo uznaných jako platné takovým nálezem či rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními a správními předpisy, kterými se řídí práva osob uplatňujících takové nároky;
c)
nález či rozhodnutí není ve prospěch fyzické nebo právnické osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze; a
d)
uznání nálezu či rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
Dotyčný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o veškerých povoleních udělených podle tohoto odstavce.
5. Odstavec 1 nebrání fyzickým nebo právnickým osobám, subjektům či orgánům zařazeným na seznam provést platbu vyplývající ze smlouvy, jež byla uzavřena před jejich zařazením na seznam uvedený v příloze, jestliže dotčený členský stát shledá, že tuto platbu přímo ani nepřímo neobdrží fyzická nebo právnická osoba, subjekt či orgán uvedené v odstavci 1.
6. Odstavec 2 se nepoužije, jsou-li na zmrazené účty připsány:
a)
úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů;
b)
platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, od nějž se na tyto účty vztahují opatření podle odstavců 1 a 2; nebo
c)
platby splatné na základě soudního či správního rozhodnutí nebo rozhodčího nálezu, které byly vydány v Unii nebo které jsou v dotčeném členském státě vykonatelné,
pokud se na veškeré takové úroky, jiné výnosy a platby nadále vztahují opatření podle odstavce 1.
Článek 5
1. Rada na návrh členského státu nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku rozhoduje o sestavení nebo změně seznamu uvedeného v příloze.
2. Rada sdělí dotčené fyzické nebo právnické osobě, subjektu či orgánu své rozhodnutí podle odstavce 1 včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa adresa, nebo zveřejněním oznámení, a tím jim umožní se k záležitosti vyjádřit.
3. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí podle odstavce 1 přezkoumá a dotčenou fyzickou nebo právnickou osobu, subjekt či orgán o této skutečnosti informuje.
Článek 6
1. V příloze jsou uvedeny důvody pro zařazení osob podle čl. 3 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 na seznam.
2. V příloze jsou dále uvedeny případné dostupné informace nezbytné k identifikaci dotčené osoby. Tyto informace mohou zahrnovat jména, včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, číslo pasu a číslo průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci nebo povolání. Pokud jde o právnické osoby, subjekty či orgány, mohou tyto informace zahrnovat názvy, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání.
Článek 7
Pro dosažení co největšího účinku opatření stanovených v tomto rozhodnutí podporuje Unie třetí státy v přijímání omezujících opatření podobných těm, která jsou stanovena v tomto rozhodnutí.
Článek 8
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 12. července 2015.
Toto rozhodnutí je průběžně přezkoumáváno. Má-li Rada za to, že jeho cílů nebylo dosaženo, může být odpovídajícím způsobem prodlouženo nebo změněno.
V Bruselu dne 10. července 2014.
TARYBOS SPRENDIMAS 2014/449/BUSP
2014 m. liepos 10 d.
dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Pietų Sudane
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 29 straipsnį,
kadangi:
(1)
2011 m. liepos 18 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/423/BUSP (1);
(2)
2014 m. sausio 20 d. Taryba padarė išvadą, kad reikėtų apsvarstyti tikslines ribojamąsias priemones asmenims, kliudantiems taikos procesui Pietų Sudane, remiant Afrikos Sąjungos (AS) ir Tarpvyriausybinės vystymo institucijos (IGAD) pastangas bei glaudžiai derinant veiklą su tarptautiniais partneriais. 2014 m. kovo 17 d. Taryba pakartojo, kad ji yra pasirengusi apsvarstyti tokias priemones Pietų Sudanui;
(3)
Tarybai toliau kėlė didelį susirūpinimą padėtis Pietų Sudane. Todėl turėtų būti nustatytos ribojamosios priemonės asmenims, kliudantiems politiniam procesui Pietų Sudane, be kita ko, vykdantiems smurto veiksmus ar pažeidžiantiems susitarimus dėl ugnies nutraukimo, taip pat asmenims, atsakingiems už rimtus žmogaus teisių pažeidimus Pietų Sudane;
(4)
siekiant aiškumo, ribojamosios priemonės asmenims, kliudantiems politiniam procesui Pietų Sudane ar atsakingiems už rimtus žmogaus teisių pažeidimus Pietų Sudane, ir Sprendimu 2011/423/BUSP jau nustatytos ribojamosios priemonės, susijusios su Pietų Sudanu, turėtų būti įtrauktos į vieną teisės aktą,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Valstybių narių piliečiams, arba iš valstybių narių teritorijų, arba naudojantis su jų vėliavomis plaukiojančiais laivais ar jų orlaiviais, draudžiama parduoti, tiekti, perduoti Pietų Sudanui ar į jį eksportuoti visų rūšių ginklus ir su jais susijusius reikmenis, įskaitant ginklus ir šaudmenis, karines transporto priemones ir įrangą, sukarintą įrangą ir pirmiau nurodytų ginklų ir reikmenų atsargines dalis, neatsižvelgiant į tai, ar jų kilmės vieta yra jų teritorijose.
2. Taip pat draudžiama:
a)
Pietų Sudano fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba naudojimui Pietų Sudane tiesiogiai ar netiesiogiai teikti techninę pagalbą, tarpininkavimo paslaugas ar kitas paslaugas, susijusias su 1 dalyje nurodytais objektais arba su tokių objektų tiekimu, gamyba, priežiūra ir naudojimu;
b)
Pietų Sudano fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba naudojimui Pietų Sudane tiesiogiai ar netiesiogiai teikti finansavimą arba finansinę paramą, susijusią su 1 dalyje nurodytais objektais, įskaitant visų pirma dotacijas, paskolas ir eksporto kredito draudimą, taip pat draudimą ar perdraudimą, kurie būtų skirti tokiems objektams parduoti, tiekti, perduoti ar eksportuoti arba susijusiai techninei pagalbai, tarpininkavimo paslaugoms ar kitoms paslaugoms teikti;
c)
sąmoningai ir apgalvotai dalyvauti veikloje, kurios tikslas arba poveikis - išvengti a arba b punktuose nurodytų priemonių.
2 straipsnis
1. 1 straipsnis netaikomas:
a)
žudymui nepritaikytos karinės įrangos, skirtos naudoti tik humanitariniais, žmogaus teisių stebėsenos ar apsaugos tikslais arba JT, Afrikos Sąjungos (AS), Europos Sąjungos ar Tarpvyriausybinės vystymo institucijos (IGAD) vykdomoms institucijų stiprinimo programoms, arba reikmenų, skirtų Europos Sąjungos, JT ir AS vykdomoms krizių valdymo operacijoms, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;
b)
nekovinės paskirties transporto priemonių, pagamintų su balistine apsauga ar su įmontuota balistine apsauga, skirtų naudoti tik Europos Sąjungos ir jos valstybių narių personalo, arba JT, AS ar IGAD personalo apsaugos Pietų Sudane tikslais, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;
c)
techninės pagalbos, tarpininkavimo paslaugų ir kitų paslaugų, susijusių su a punkte nurodyta įranga arba programomis ir operacijomis, teikimui;
d)
finansavimo ir finansinės paramos, susijusių su a punkte nurodyta įranga arba programomis ir operacijomis, teikimui;
e)
išminavimo įrangos ir reikmenų, naudojamų išminavimo operacijose, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui;
f)
žudymui nepritaikytos karinės įrangos, skirtos naudoti tik saugumo sektoriaus reformos Pietų Sudane procesui remti, pardavimui, tiekimui, perdavimui ar eksportui, taip pat su tokia įranga susijusio finansavimo, finansinės paramos ar techninės pagalbos teikimui;
jeigu atitinkamos valstybės narės kompetentinga institucija iš anksto yra pritarusi tokiam tiekimui.
2. 1 straipsnis taip pat netaikomas apsauginiams rūbams, įskaitant neperšaunamas liemenes ir karinius šalmus, kuriuos į Pietų Sudaną laikinai ir tik asmeninėms reikmėms eksportuoja Europos Sąjungos ar jos valstybių narių personalas, JT ar IGAD personalas, žiniasklaidos atstovai, humanitarinę pagalbą bei pagalbą vystymuisi teikiantys darbuotojai bei su šia veikla susijęs personalas.
3. Pagal šį straipsnį vykdomą tiekimą valstybės narės svarsto kiekvienu konkrečiu atveju, visapusiškai atsižvelgdamos į Tarybos bendrojoje pozicijoje 2008/944/BUSP (2) nustatytus kriterijus. Valstybės narės reikalauja atitinkamų apsaugos priemonių, kurios užkirstų kelią pagal šį straipsnį suteiktų leidimų netinkamam naudojimui, ir prireikus numato įrangos grąžinimo nuostatas.
3 straipsnis
1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių tam, kad priede išvardytiems asmenims, kliudantiems politiniam procesui Pietų Sudane, be kita ko, vykdantiems smurto veiksmus ar pažeidžiantiems susitarimus dėl ugnies nutraukimo, taip pat asmenims, atsakingiems už rimtus žmogaus teisių pažeidimus Pietų Sudane, ir su jais susijusiems asmenims nebūtų leidžiama atvykti į jų teritoriją ar vykti per ją tranzitu.
2. 1 dalis neįpareigoja valstybių narių neleisti jų pačių piliečiams atvykti į jų teritoriją.
3. 1 dalis nedaro poveikio tiems atvejams, kai valstybė narė privalo laikytis įsipareigojimo pagal tarptautinę teisę, būtent:
a)
kaip tarptautinės tarpvyriausybinės organizacijos priimančioji šalis;
b)
kaip JT rengiamos ar globojamos tarptautinės konferencijos priimančioji šalis;
c)
pagal daugiašalį susitarimą dėl privilegijų ir imunitetų; arba
d)
pagal 1929 m. Šventojo Sosto (Vatikano Miesto Valstybės) ir Italijos Taikinimo sutartį (Laterano paktą).
4. Laikoma, kad 3 dalis taikoma ir tais atvejais, kai valstybė narė yra Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos (ESBO) priimančioji šalis.
5. Taryba tinkamai informuojama apie visus atvejus, kai valstybė narė taiko išimtį pagal 3 ar 4 dalis.
6. Valstybės narės pagal 1 dalį nustatytoms priemonėms gali taikyti išimtis, kai kelionė yra pateisinama dėl neatidėliotinų humanitarinių priežasčių arba kai vykstama dalyvauti tarpvyriausybiniuose susitikimuose ir Europos Sąjungos remiamuose susitikimuose, arba kai priimančioji šalis yra ESBO pirmininkaujanti valstybė narė, kuriuose vyksta politinis dialogas, kuriuo tiesiogiai propaguojami ribojamųjų priemonių politikos tikslais, įskaitant demokratiją, žmogaus teises ir teisinės valstybės principo laikymąsi Pietų Sudane.
7. Valstybė narė, ketinanti leisti taikyti 6 dalyje nurodytas išimtis, apie tai Tarybai praneša raštu. Laikoma, kad išimtį taikyti leidžiama, jei per dvi darbo dienas nuo pranešimo apie siūlomą taikyti išimtį gavimo viena ar kelios Tarybos narės nepareiškia prieštaravimo. Jeigu viena ar kelios Tarybos narės pareikštų prieštaravimą, Taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti leisti taikyti siūlomą išimtį.
8. Tais atvejais, kai pagal 3, 4, 6 ir 7 dalis valstybė narė leidžia priede išvardytiems asmenims atvykti į jos teritoriją ar vykti per ją tranzitu, šis leidimas galioja tik tuo tikslu, kuriam jis suteiktas, ir tik tiems asmenims, kuriems jis tiesiogiai suteiktas.
4 straipsnis
1. Įšaldomos visos priede išvardytiems asmenims, kliudantiems politiniam procesui Pietų Sudane, be kita ko, vykdantiems smurto veiksmus ar pažeidžiantiems susitarimus dėl ugnies nutraukimo, taip pat asmenims, atsakingiems už rimtus žmogaus teisių pažeidimus Pietų Sudane, ir su jais susijusiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms priklausančios, jų nuosavybės teise turimos, valdomos arba kontroliuojamos lėšos ir ekonominiai ištekliai.
2. Priede išvardytiems fiziniams ar juridiniams asmenims, subjektams ar organizacijoms arba jų naudai nei tiesiogiai, nei netiesiogiai nesudaroma galimybė naudotis jokiomis lėšomis ar ekonominiais ištekliais.
3. Valstybės narės kompetentinga institucija gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti jais naudotis tokiomis sąlygomis, kurios, jos nuomone, yra tinkamos, nustačiusi, kad atitinkamos lėšos ar ekonominiai ištekliai yra:
a)
būtini priede išvardytų asmenų ir jų išlaikomų šeimos narių pagrindiniams poreikiams tenkinti, įskaitant mokėjimus už maisto produktus, nuomą ar hipoteką, vaistus ir medicininį gydymą, mokesčius, draudimo įmokas ir mokesčius už komunalines paslaugas;
b)
skirti išimtinai apmokėti pagrįstus profesinius mokesčius ir kompensuoti patirtas išlaidas, susijusias su teisinių paslaugų teikimu;
c)
skirti išimtinai mokesčiams arba paslaugų mokesčiams už kasdienį įšaldytų lėšų arba ekonominių išteklių aptarnavimą ar laikymą sumokėti; arba
d)
būtini nenumatytoms išlaidoms apmokėti, su sąlyga, kad kompetentinga institucija apie priežastis, dėl kurių, jos nuomone, turėtų būti suteiktas specialus leidimas, kitų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir Komisijai praneša ne mažiau kaip prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo.
Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį suteiktą leidimą.
4. Nukrypstant nuo 1 dalies, valstybės narės kompetentingos institucijos gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jei laikomasi šių sąlygų:
a)
lėšoms ar ekonominiams ištekliams taikomas arbitražinis sprendimas, priimtas iki tos dienos, kurią 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija buvo įtraukti į priede pateiktą sąrašą, arba Sąjungoje priimtas teisminės institucijos ar administracinis sprendimas, arba atitinkamoje valstybėje narėje vykdytinas teisminės institucijos sprendimas, priimtas iki arba po tos dienos;
b)
lėšos ar ekonominiai ištekliai bus naudojami tik reikalavimams, garantuotiems tokiu sprendimu, patenkinti arba tokiame sprendime yra pripažinti teisėtais, neperžengiant ribų, nustatytų taikomais įstatymais ir kitais teisės aktais, reglamentuojančiais tokius reikalavimus pateikiančių asmenų teises;
c)
sprendimas nėra priede pateiktame sąraše nurodyto fizinio ar juridinio asmens, subjekto arba organizacijos naudai ir
d)
sprendimo pripažinimas neprieštarauja atitinkamos valstybės narės viešajai politikai.
Atitinkama valstybė narė informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją apie bet kokį pagal šią dalį suteiktą leidimą.
5. 1 dalis nekliudo tam, kad į sąrašą įtrauktas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija pervestų mokėtiną sumą pagal sutartį, sudarytą iki tokio fizinio ar juridinio asmens, subjekto arba organizacijos įtraukimo į priede pateiktą sąrašą, jeigu atitinkama valstybė narė nustatė, kad mokėjimo tiesiogiai ar netiesiogiai negauna 1 dalyje nurodytas fizinis ar juridinis asmuo, subjektas arba organizacija.
6. 2 dalis netaikoma, kai įšaldytos sąskaitos papildomos:
a)
palūkanomis arba kitomis dėl šių sąskaitų atsirandančiomis pajamomis;
b)
mokėjimais pagal sutartis, susitarimus ar įsipareigojimus, kurie buvo sudaryti arba atsirado iki tos dienos, kurią toms sąskaitoms pradėtos taikyti 1 ir 2 dalyje numatytos priemonės; arba
c)
mokėjimais pagal teisminių institucijų, administracinius arba arbitražinius sprendimus, priimtus Sąjungoje arba vykdytinus atitinkamoje valstybėje narėje;
jeigu tokioms palūkanoms, kitoms pajamoms ir mokėjimams yra toliau taikomos 1 dalyje numatytos priemonės.
5 straipsnis
1. Taryba, remdamasi valstybės narės arba Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymu, nusprendžia sudaryti priede pateiktą sąrašą ir jį iš dalies keisti.
2. Taryba tiesiogiai, jei adresas žinomas, arba viešai paskelbdama pranešimą, atitinkamam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai praneša 1 dalyje nurodytą sprendimą, įskaitant įtraukimo į sąrašą priežastis, taip suteikdama tokiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, subjektui arba organizacijai galimybę pateikti pastabų.
3. Jeigu pateikiama pastabų arba naujų esminių įrodymų, Taryba peržiūri 1 dalyje nurodytą sprendimą ir atitinkamai informuoja atitinkamą fizinį ar juridinį asmenį, subjektą arba organizaciją.
6 straipsnis
1. Priede nurodomi 3 straipsnio 1 dalyje ir 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų asmenų įtraukimo į sąrašą pagrindai.
2. Be to, priede pateikiama informacija, jei jos turima, būtina atitinkamų asmenų tapatybei nustatyti. Tokią informaciją gali sudaryti vardas ir pavardė, įskaitant slapyvardžius, gimimo data ir vieta, pilietybė, paso ir asmens tapatybės kortelės numeriai, lytis, adresas, jei žinomas, bei pareigos ar profesija. Informaciją apie juridinius asmenis, subjektus arba organizacijas gali sudaryti pavadinimai, registracijos vieta ir data, registracijos numeris ir veiklos vykdymo vieta.
7 straipsnis
Kad šiame sprendime nustatytų priemonių poveikis būtų kuo didesnis, Sąjunga skatina trečiąsias valstybes patvirtinti ribojamąsias priemones, panašias į nustatytąsias šiame sprendime.
8 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Šis sprendimas taikomas iki 2015 m. liepos 12 d.
Šis sprendimas nuolat peržiūrimas. Prireikus jis atnaujinamas arba iš dalies keičiamas, jeigu Taryba mano, kad jo tikslai nepasiekti.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 10 d.