NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 733/2013
ze dne 22. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 994/98 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 109 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 994/98 (1) opravňuje Komisi prohlásit prostřednictvím nařízení, že některé specifikované kategorie podpor jsou slučitelné s vnitřním trhem a nevztahuje se na ně oznamovací povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“).
(2)
Státní podpora je objektivní pojem vymezený v čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pravomoc Komise přijímat blokové výjimky, stanovená v nařízení (ES) č. 994/98, se vztahuje pouze na opatření, která splňují všechna kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a představují tudíž státní podporu. Skutečnost, že je určitá kategorie podpory zahrnuta do nařízení (ES) č. 994/98 nebo v určitém nařízení o výjimce, nepředurčuje kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(3)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyhlásit, že za určitých podmínek je podpora ve prospěch malých a středních podniků, podpora ve prospěch výzkumu a vývoje, podpora ve prospěch ochrany životního prostředí, podpora ve prospěch zaměstnanosti a vzdělávání a podpora, jež odpovídá mapě poskytování regionální podpory schválené Komisí pro každý členský stát, slučitelná s vnitřním trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost.
(4)
Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout podpory na výzkum a vývoj, avšak nikoliv na inovace. Inovace se mezitím staly jednou z politických priorit Unie v rámci iniciativy „Unie inovací“, jedné ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020. Navíc mnohé podpory na inovace jsou poměrně drobné a nenarušují výrazně hospodářskou soutěž.
(5)
V oblasti kultury a zachování kulturního dědictví nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi, aby udělila výjimku na podporu poskytnutou malým a středním podnikům, ale taková výjimka má v oblasti kultury omezené použití, protože příjemci jsou často velké podniky. Přitom malé projekty v oblasti kultury, tvorby a zachování kulturního dědictví, i když jsou prováděny většími společnostmi, nevedou obvykle k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a nedávné případy ukázaly, že taková podpora má na obchod omezený účinek.
(6)
Výjimky v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví by mohly být vymezovány na základě zkušeností Komise zachycených v pokynech, například v případě kinematografických a audiovizuálních děl, nebo by takové výjimky mohly být vytvářeny na základě jednotlivých případů. Komise by při navrhování těchto blokových výjimek měla zohlednit skutečnost, že by se měly vztahovat pouze na opatření představující státní podporu, že by měly být v zásadě zaměřeny na opatření přispívající k cílům „Modernizace státní podpory v EU“ a že blokově lze vyjmout pouze takovou podporu, s níž má již Komise patřičné zkušenosti. Kromě toho by měla být zohledněna primární pravomoc členských států v oblasti kultury, zvláštní ochrana, jíž se podle čl. 167 odst. 1 Smlouvy dostává kulturní rozmanitosti, a zvláštní povaha kultury.
(7)
Členské státy jsou povinny Komisi oznamovat i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených přírodními katastrofami. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Velké společnosti však mohou být přírodními katastrofami rovněž postiženy. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(8)
Členské státy musí oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených určitými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 opravňuje Komisi vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním podnikům. Nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu mohou být nicméně postiženy i velké společnosti. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(9)
V souladu s článkem 42 Smlouvy se pravidla státní podpory za určitých podmínek nevztahují na některá opatření podpory ve prospěch zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy. Článek 42 se nevztahuje na odvětví lesnictví ani na produkty neuvedené v příloze I. Proto je v současnosti možné vyjmout na základě nařízení (ES) č. 994/98 podporu v odvětví lesnictví a pro potravinářské produkty neuvedené v příloze I, pouze pokud je omezena na malé a střední podniky. Komise by měla mít možnost vyjmout určité druhy podpory ve prospěch odvětví lesnictví, mimo jiné podpory zahrnuté do programů rozvoje venkova, a rovněž podpory ve prospěch propagace a reklamy potravinářských produktů neuvedených v příloze I, jsou-li podle zkušeností Komise v těchto případech narušení hospodářské soutěže omezená a lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
(10)
V souladu s článkem 7 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském rybářském fondu (2) se články 107, 108 a 109 Smlouvy uplatňují na podporu poskytovanou členskými státy ve prospěch podniků v odvětví rybolovu, s výjimkou plateb, které členské státy uskutečnily na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 a v souladu s ním. Dodatečná státní podpora na ochranu mořských a sladkovodních biologických zdrojů má na obchod mezi členskými státy obvykle omezený vliv, přispívá k plnění cílů Unie v oblasti námořní a rybářské politiky a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Poskytnuté částky podpory jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti.
(11)
V odvětví sportu, zejména v oblasti amatérského sportu, nemusí řada opatření přijatých členskými státy představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy. Nicméně pokud opatření v oblasti sportu státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy v současnosti povinny je oznamovat Komisi. Státní podpora sportu, zejména amatérského sportu nebo sportu provozovaného v malém rozsahu, má na obchod mezi členskými státy často pouze omezený vliv a nepředstavuje vážné narušení hospodářské soutěže. Kromě toho jsou poskytnuté částky obvykle omezené. Na základě zkušeností mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti a lze tak zajistit, aby podpora sportu neznamenala výrazné narušení.
(12)
Pokud jde o podporu v oblasti letecké a námořní přepravy, podle zkušeností Komise sociální podpora v oblasti dopravy pro obyvatele odlehlých regionů, jako jsou nejvzdálenější regiony a ostrovy včetně ostrovních členských států o jednom regionu a řídce osídlených oblastí, nezpůsobuje výrazná narušení hospodářské soutěže, pokud je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce, a je možné stanovit jasné podmínky slučitelnosti.
(13)
V posledních letech získala Komise rozsáhlé zkušenosti s podporou pro odvětví širokopásmového připojení a vytvořila příslušné pokyny (3). Ze zkušeností Komise vyplývá, že podpory pro některé typy širokopásmové infrastruktury nevedou k žádným výrazným narušením hospodářské soutěže a mohly by být blokově vyňaty za předpokladu splnění určitých podmínek slučitelnosti a za předpokladu, že je infrastruktura použita v tzv. „bílých oblastech“, tedy v oblastech, kde infrastruktura téže kategorie není přítomna (širokopásmové připojení nebo vysokorychlostní přístupová síť nové generace, NGA) a kde v blízké budoucnosti pravděpodobně nebude rozvinuta, jak je uvedeno v kritériích vypracovaných v pokynech. To platí pro podporu poskytování základního širokopásmového připojení a pro podporu malých jednotlivých opatření, která se týkají sítí NGA, jakož i pro podporu stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury.
(14)
Pokud jde o infrastrukturu, řada opatření přijatých členskými státy nemusí představovat podporu, neboť nesplňují veškerá kritéria čl. 107 odst. 1 Smlouvy, například protože příjemce nevykonává hospodářskou činnost nebo protože není zasažen obchod mezi členskými státy nebo protože opatření spočívá v náhradě za službu obecného hospodářského zájmu, která splňuje veškerá kritéria judikatury ve věci Altmark (4). Nicméně pokud financování infrastruktury státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy představují, jsou členské státy povinny ji oznámit Komisi. Pokud jde o infrastrukturu, mohou nízké částky podpory věnované infrastrukturním projektům představovat účinný způsob podpory cílů Unie, jestliže tato podpora minimalizuje náklady a potenciální narušení hospodářské soutěže je omezené. Komise by tudíž měla mít možnost udělit výjimku projektům v oblasti infrastruktury podporujícím cíle uvedené v tomto nařízení a další cíle společného zájmu, zejména cíle strategie Evropa 2020 (5). Výjimka by se mohla vztahovat i na podporu pro projekty zahrnující víceodvětvové sítě nebo zařízení, u nichž jsou zapotřebí poměrně malé částky podpory. Avšak blokové výjimky lze udělovat pouze v případech infrastrukturních projektů, kde má Komise dostatečné zkušenosti ke stanovení jasných a přísných kritérií slučitelnosti, aby bylo zajištěno, že riziko potenciálního narušení hospodářské soutěže bude omezené a že velké částky podpory budou i nadále podléhat oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
(15)
Oblast působnosti nařízení (ES) č. 994/98 by proto měla být rozšířena na nové kategorie podpory. Jejich začlenění nemá vliv na kvalifikaci určitého opatření jakožto státní podpory v kategoriích nebo odvětvích, kde jsou členské státy již aktivní.
(16)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje, aby pro každou kategorii podpor, u kterých Komise přijme nařízení o blokových výjimkách, byly prahy vyjádřené buď jako výše podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů, nebo v podobě maximální výše podpory. Tato podmínka znesnadňuje blokové výjimky na některé typy opatření zahrnující opatření státní podpory, u kterých v důsledku zvláštního způsobu, jakým byla koncipována, nelze přesně vyjádřit intenzitu podpory nebo maximální výši podpory, jako jsou například nástroje finančního inženýrství nebo některé formy opatření k propagaci investic rizikového kapitálu. To je způsobeno zejména skutečností, že taková komplexní opatření mohou zahrnovat podporu na různých úrovních: u přímých příjemců, zprostředkujících příjemců a nepřímých příjemců. S ohledem na rostoucí význam takových opatření a jejich přínos pro cíle Unie by měla být při umožnění výjimek pro ně zajištěna větší flexibilita. U těchto opatření by tedy mělo být možné stanovit prahové hodnoty pro konkrétně udělenou podporu, pokud jde o maximální míru státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu. Maximální míra státní podpory může zahrnovat podpůrný prvek, který nemusí být státní podporou, jsou-li součástí daného opatření alespoň určité prvky, které zahrnují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a které nejsou okrajové.
(17)
Nařízení (ES) č. 994/98 vyžaduje po členských státech, aby předložily souhrny informací o podporách, které poskytly a na které se vztahuje nařízení o výjimkách. Zveřejnění těchto souhrnů je nezbytné pro zabezpečení transparentnosti opatření přijatých členskými státy. Jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie bylo nejúčinnějším prostředkem v době, kdy bylo nařízení (ES) č. 994/98 přijato. Nicméně s ohledem na rozvoj elektronických komunikačních prostředků je zveřejnění těchto souhrnů na internetových stránkách Komise rychlejší a efektivnější metodou a zvýší transparentnost ku prospěchu zúčastněných stran. Je proto třeba nahradit zveřejnění uvedených souhrnů v Úředním věstníku zveřejněním na internetových stránkách Komise.
(18)
Obdobně by se návrhy nařízení a ostatní dokumenty, které má zkoumat Poradní výbor pro státní podpory v souladu s nařízením (ES) č. 994/98, měly zveřejňovat na internetových stránkách Komise, a nikoli v Úředním věstníku Evropské unie, aby byla zabezpečena větší transparentnost, snížena administrativní zátěž a zkrácena prodleva při zveřejňování.
(19)
Konzultační postup zavedený v článku 8 nařízení (ES) č. 994/98 stanoví, že před zveřejněním návrhu nařízení musí být konzultován Poradní výbor pro státní podpory. Nicméně v zájmu větší transparentnosti by měl být návrh nařízení zveřejněn na internetových stránkách Komise současně s první konzultací Komise s poradním výborem.
(20)
Nařízení (ES) č. 994/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 994/98 se mění takto:
1)
Název nařízení se nahrazuje tímto:
„Nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory“.
2)
Článek 1 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
podpora ve prospěch:
i)
malých a středních podniků,
ii)
výzkumu, vývoje a inovací,
iii)
ochrany životního prostředí,
iv)
zaměstnanosti a odborné přípravy,
v)
kultury a zachování kulturního dědictví,
vi)
nápravy škod způsobených přírodními katastrofami,
vii)
nápravy škod způsobených některými nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu,
viii)
lesnictví,
ix)
propagace potravinářských produktů neuvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie,
x)
ochrany mořských a sladkovodních biologických zdrojů,
xi)
sportu,
xii)
obyvatel odlehlých regionů na dopravu, pokud má podpora sociální charakter a je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce,
xiii)
základní širokopásmové infrastruktury, malých jednotlivých opatření podpory infrastruktury, která se týkají přístupových sítí nové generace, stavebně-inženýrských prací širokopásmového připojení a pasivní širokopásmové infrastruktury, v oblastech, kde taková širokopásmová infrastruktura neexistuje nebo nebude pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta,
xiv)
infrastruktury na podporu cílů uvedených v bodech i) až xiii) tohoto písmene a v písmeni b) a na podporu dalších cílů společného zájmu, zejména cílů strategie Evropa 2020.“;
b)
v odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
prahy vyjádřené jako výše podpory v poměru k souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě maximální výše podpory nebo, v případě některých typů podpory, kdy může být obtížné přesně stanovit výši podpory nebo částku podpory, zejména u nástrojů finančního inženýrství nebo investic rizikového kapitálu či v případech podobné povahy, v podobě maximální míry státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu, aniž je dotčena kvalifikace dotyčných opatření podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie;“.
3)
V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„Při uskutečňování režimů podpory nebo jednotlivých podpor poskytnutých mimo jakýkoliv režim, které byly vyňaty podle nařízení uvedených v čl. 1 odst. 1, předloží členské státy Komisi souhrny informací o těchto režimech podpory nebo jednotlivých podporách, na které se nevztahuje vynětí, za účelem jejich zveřejnění na internetových stránkách Komise.“
4)
Článek 8 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
současně se zveřejněním jakéhokoli návrhu nařízení v souladu s článkem 6“;
b)
v odstavci 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
„K oznámení o svolání zasedání se přikládají projednávané návrhy a dokumenty, jež mohou být zveřejněny na internetových stránkách Komise.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. července 2013.
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 733/2013
2013 m. liepos 22 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 994/98 dėl Europos bendrijos steigimo sutarties 92 ir 93 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 109 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 994/98 (1) Komisijai suteikti įgaliojimai reglamentais nustatyti, kad tam tikrų nurodytų rūšių pagalba yra suderinama su vidaus rinka ir apie ją nereikia pranešti, kaip numatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 108 straipsnio 3 dalyje;
(2)
valstybės pagalba yra objektyvi sąvoka, apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. Komisijos įgaliojimai priimti bendrąsias išimtis, kaip numatyta Reglamente (EB) Nr. 994/98, taikomi tik toms priemonėms, kurios atitinka visus SESV 107 straipsnio 1 dalies kriterijus ir todėl yra valstybės pagalba. Tai, kad tam tikros rūšies pagalba įtraukiama į Reglamentą (EB) Nr. 994/98 arba į išimties reglamentą, iš anksto nereiškia, kad priemonė priskiriama prie valstybės pagalbos, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje;
(3)
Reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisijai suteikiami įgaliojimai pareikšti, kad tam tikromis sąlygomis pagalba mažosioms ir vidutinėms įmonėms (toliau - MVĮ), pagalba moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, pagalba aplinkos apsaugai, pagalba užimtumui ir mokymui bei pagalba, suderinta su Komisijos patvirtintu kiekvienai valstybei narei skiriamos regioninės pagalbos žemėlapiu, yra suderinama su vidaus rinka ir netaikomas reikalavimas apie ją pranešti;
(4)
Reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisijai suteikiami įgaliojimai išimtį taikyti pagalbai moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai, bet ne pagalbai inovacijoms. Nuo tada pagal iniciatyvą „Inovacijų sąjunga“ - vieną iš strategijos „Europa 2020“ pavyzdinių iniciatyvų - inovacijos tapo prioritetine Sąjungos politikos sritimi. Be to, daug pagalbos inovacijoms priemonių yra palyginti nedidelės ir jomis nesukeliama didelių konkurencijos iškraipymų;
(5)
kultūros ir paveldo išsaugojimo sektoriuje tam tikros valstybių narių taikomos priemonės negalėtų būti laikomos pagalba, nes jos neatitinka visų SESV 107 straipsnio 1 dalies kriterijų, pavyzdžiui, dėl to, kad pagalbos gavėjas nevykdo ekonominės veiklos arba nėra poveikio prekybai tarp valstybių narių. Tačiau jei kultūros ir paveldo išsaugojimo priemonės yra laikomos valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, šiuo metu reikalaujama, kad valstybės narės apie jas praneštų Komisijai. Reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisijai suteikiami įgaliojimai taikyti išimtį MVĮ suteiktai pagalbai, tačiau tokios išimties nauda kultūros sektoriuje būtų nedidelė, nes dažnai pagalbos gavėjos yra didžiosios įmonės. Vis dėlto nedideli kultūros, kūrybos ir paveldo išsaugojimo projektai, nors juos vykdo didžiosios įmonės, paprastai nesukelia didelių iškraipymų ir naujausi atvejai parodė, kad tokios pagalbos poveikis prekybai yra nedidelis;
(6)
išimtys kultūros ir paveldo išsaugojimo sektoriuje galėtų būti nustatomos remiantis Komisijos patirtimi, kaip nustatyta gairėse, pavyzdžiui, kinematografinių ir audiovizualinių kūrinių atveju, arba nustatomos atsižvelgiant į konkrečius atvejus. Rengdama tokias bendrąsias išimtis, Komisija turėtų atsižvelgti į tai, kad jos turėtų apimti tik tas priemones, kurios yra laikomos valstybės pagalba, kad jos turėtų būti iš esmės taikomos tik toms priemonėms, kuriomis prisidedama prie „ES valstybės pagalbos modernizavimo“ tikslų ir kad bendrosios išimtys taikomos tik pagalbai, kurios atžvilgiu Komisija jau turi pakankamai patirties. Be to, turėtų būti atsižvelgta į tai, kad pagrindinė kompetencija kultūros srityje priklauso valstybėms narėms, į tai, kad pagal SESV 167 straipsnio 1 dalį kultūrų įvairovė ypač saugoma, ir į ypatingą kultūros pobūdį;
(7)
valstybės narės taip pat privalo pranešti Komisijai apie valstybės pagalbos priemones, skirtas gaivalinių nelaimių padarytai žalai atlyginti. Šiai sričiai skiriamos sumos paprastai yra nedidelės ir gali būti nustatytos aiškios suderinamumo sąlygos. Reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisijai suteikiami įgaliojimai atleisti nuo reikalavimo pranešti apie tokią pagalbą tik jeigu ji teikiama MVĮ. Vis dėlto nuo gaivalinių nelaimių gali nukentėti ir didžiosios įmonės. Komisijos patirtis rodo, kad tokia pagalba nesukelia didelių iškraipymų ir remiantis sukaupta patirtimi galima nustatyti aiškias suderinamumo sąlygas;
(8)
valstybės narės taip pat privalo pranešti Komisijai apie valstybės pagalbos priemones, skirtas tam tikrų nepalankių oro sąlygų padarytai žalai žuvininkystės sektoriuje atlyginti. Šiai sričiai skiriamos sumos paprastai yra nedidelės ir gali būti nustatytos aiškios suderinamumo sąlygos. Reglamentu (EB) Nr. 994/98 Komisijai suteikiami įgaliojimai atleisti nuo reikalavimo pranešti apie tokią pagalbą tik jeigu ji teikiama MVĮ. Vis dėlto nuo nepalankių oro sąlygų gali nukentėti ir didžiosios žuvininkystės sektoriaus įmonės. Komisijos patirtis rodo, kad tokia pagalba nesukelia didelių iškraipymų ir remiantis sukaupta patirtimi galima nustatyti aiškias suderinamumo sąlygas;
(9)
remiantis SESV 42 straipsniu valstybės pagalbos taisyklės tam tikromis sąlygomis netaikomos tam tikroms pagalbos priemonėms, skirtoms SESV I priede išvardytiems žemės ūkio produktams. Vis dėlto 42 straipsnis netaikomas miškininkystės sektoriui arba I priede neišvardytiems produktams. Todėl šiuo metu pagal Reglamentą (EB) Nr. 994/98 išimtis pagalbai miškininkystės sektoriui ir I priede neišvardytų maisto sektoriaus produktų skatinimui gali būti taikoma tik jeigu ji skiriama MVĮ. Komisija turėtų galėti išimtį taikyti tam tikrų rūšių miškininkystės sektoriui skiriamai pagalbai, be kita ko, pagalbai, įtrauktai į kaimo plėtros programas, ir I priede neišvardytų maisto sektoriaus produktų skatinimo ir reklamos srities pagalbai; Komisijos patirtis rodo, kad šių sričių konkurencijos iškraipymai yra nedideli ir gali būti nustatytos aiškios suderinamumo sąlygos;
(10)
pagal 2006 m. liepos 27 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1198/2006 dėl Europos žuvininkystės fondo (2) 7 straipsnį SESV 107, 108 ir 109 straipsniai taikomi valstybių narių žuvininkystės sektoriaus įmonėms teikiamai pagalbai, išskyrus valstybių narių pagal Reglamentą (EB) Nr. 1198/2006 ir jo laikantis atliekamus mokėjimus. Papildoma valstybės pagalba jūrų ir gėlavandeniams biologiniams ištekliams išsaugoti paprastai daro nedidelį poveikį prekybai tarp valstybių narių, padeda siekti Sąjungos tikslų jūrų ir žuvininkystės politikos srityje ir nesukelia rimtų konkurencijos iškraipymų. Skiriamos sumos paprastai yra nedidelės ir gali būti nustatytos aiškios suderinamumo sąlygos;
(11)
sporto, visų pirma mėgėjų sporto, sektoriuje tam tikros valstybių narių taikomos priemonės negalėtų būti laikomos pagalba, nes jos neatitinka visų SESV 107 straipsnio 1 dalies kriterijų, pavyzdžiui, dėl to, kad pagalbos gavėjas nevykdo ekonominės veiklos arba nėra poveikio prekybai tarp valstybių narių. Tačiau jei tos sporto srities priemonės yra laikomos valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, šiuo metu reikalaujama, kad valstybės narės apie jas praneštų Komisijai. Sporto srities valstybės pagalbos priemonių, visų pirma mėgėjų sporto srityje arba mažos apimties pagalbos priemonių, poveikis prekybai tarp valstybių narių paprastai yra nedidelis ir nesukelia rimtų konkurencijos iškraipymų. Be to, skiriamos sumos paprastai yra nedidelės. Remiantis sukaupta patirtimi galima nustatyti aiškias suderinamumo sąlygas, siekiant užtikrinti, kad pagalba sportui nekeltų didelių iškraipymų;
(12)
oro ir jūrų transportui teikiamos pagalbos atveju Komisijos patirtis rodo, kad socialinio pobūdžio pagalba atokių regionų, pavyzdžiui, atokiausių regionų ir salų, įskaitant vieno regiono salų valstybes nares ir retai gyvenamas teritorijas, gyventojų transportui nesukelia didelių iškraipymų, jeigu ji skiriama nediskriminuojant pagal vežėjo tapatybę. Be to, gali būti nustatytos aiškios suderinamumo sąlygos;
(13)
pagalbos plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai srityje Komisija pastaraisiais metais įgijo didelės patirties ir parengė gaires (3). Komisijos patirtis rodo, kad pagalba tam tikrų rūšių plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai nesukelia didelių iškraipymų ir jai galėtų būti taikoma bendroji išimtis, su sąlyga, kad laikomasi atitinkamų suderinamumo sąlygų ir kad tokia infrastruktūra yra išdėstyta „baltosiose zonose“, t. y. vietovėse, kuriose nėra tokios pačios kategorijos infrastruktūros (plačiajuostės arba labai sparčios naujos kartos prieigos (toliau - NKP)) ir kuriose greičiausiai artimiausioje ateityje tokia infrastruktūra nebus plėtojama, kaip apibrėžta gairėse pateiktais kriterijais. Tai pasakytina apie pagalbą baziniam plačiajuosčiam ryšiui ir pagalbą mažoms individualios priemonėms, susijusioms su NKP tinklais, ir pagalbą su plačiajuosčiu ryšiu susijusiems civilinės inžinerijos darbams ir pasyviajai plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai;
(14)
infrastruktūros atžvilgiu tam tikros valstybių narių taikomos priemonės negalėtų būti laikomos pagalba, nes jos neatitinka visų SESV 107 straipsnio 1 dalies kriterijų, pavyzdžiui, dėl to, kad pagalbos gavėjas nevykdo ekonominės veiklos, nėra poveikio prekybai tarp valstybių narių arba pagal priemonę suteikiama kompensacija už visuotinės ekonominės svarbos paslaugą, kuri atitinka visus Altmarko bylos jurisprudencijos kriterijus (4). Tačiau jei infrastruktūros finansavimas yra laikomas valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, reikalaujama, kad valstybės narės apie jį praneštų Komisijai. Kalbant apie infrastruktūrą, nedidelėmis pagalbos infrastruktūros projektams sumomis gali būti veiksmingai remiami Sąjungos tikslai, jeigu pagalba iki minimumo sumažinamos išlaidos ir galimi tik nedideli konkurencijos iškraipymai. Todėl Komisija turėtų galėti taikyti išimtį valstybės pagalbai infrastruktūros projektams, kuriais remiami šiame reglamente minėti tikslai ir kiti bendros svarbos tikslai, visų pirma strategijoje „Europa 2020“ nurodyti tikslai (5). Tai galėtų apimti paramą projektams, susijusiems su daugiasektoriais tinklais ar priemonėmis, kai reikalingos santykinai nedidelės pagalbos sumos. Tačiau bendrosios išimtys infrastruktūros projektams gali būti taikomos tik tuo atveju, jei Komisija turi pakankamai patirties, kad apibrėžtų aiškius ir griežtus suderinamumo kriterijus, užtikrindama, kad galimo konkurencijos iškraipymo rizika būtų nedidelė ir kad didelėms pagalbos sumoms tebebūtų taikomas reikalavimas pranešti apie pagalbą pagal SESV 108 straipsnio 3 dalį;
(15)
todėl reikėtų išplėsti Reglamento (EB) Nr. 994/98 taikymo sritį ir į ją įtraukti naujas pagalbos rūšis. Šis įtraukimas neturi poveikio tam, ar priemonė laikoma valstybės pagalba tose kategorijose ar sektoriuose, kuriuose valstybės narės jau veikia;
(16)
Reglamentu (EB) Nr. 994/98 reikalaujama, kad kiekvienai pagalbos rūšiai, dėl kurios Komisija priima bendrosios išimties reglamentą, būtų nustatytas didžiausias pagalbos dydis, išreiškiamas pagalbos intensyvumu, nustatytu tinkamų finansuoti išlaidų grupei, arba didžiausiomis pagalbos sumomis. Dėl šios sąlygos yra sunku taikyti bendrąją išimtį tam tikrų rūšių priemonėms, susijusioms su valstybės pagalba, nes dėl ypatingo tokių priemonių, kaip antai, finansų inžinerijos priemonių arba tam tikrų formų priemonių, kuriomis siekiama skatinti rizikos kapitalo investicijas, pobūdžio didžiausias pagalbos dydis negali būti išreikštas būtent pagalbos intensyvumu arba didžiausiomis sumomis. Taip visų pirma yra dėl to, kad tokios sudėtingos priemonės gali apimti skirtingų lygių pagalbą: tiesioginiams pagalbos gavėjams, tarpiniams pagalbos gavėjams ir netiesioginiams pagalbos gavėjams. Atsižvelgiant į didėjančią tokių priemonių svarbą ir jų indėlį siekiant Sąjungos tikslų, turėtų būti užtikrinta daugiau lankstumo, kad joms būtų galima taikyti išimtį. Todėl turėtų būti įmanoma tokių priemonių atveju didžiausią pagalbos dydį konkrečiai skiriant paramą išreikšti didžiausiu valstybės paramos, skirtos tai priemonei arba su ja susijusios, lygiu. Didžiausias valstybės paramos lygis gali apimti paramos elementą, kuris gali būti ne valstybės pagalba, su sąlyga, kad priemonė apima bent kažkiek elementų, kurie apima valstybės pagalbą, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, ir kurių elementai nėra ribiniai;
(17)
Reglamentu (EB) Nr. 994/98 reikalaujama, kad valstybės narės pateiktų informacijos apie jų suteiktą pagalbą, kuriai taikomas išimties reglamentas, santraukas. Tų santraukų skelbimas yra būtinas norint užtikrinti valstybių narių patvirtintų priemonių skaidrumą. Priimant Reglamentą (EB) Nr. 994/98, veiksmingiausias skaidrumo užtikrinimo būdas buvo tas santraukas skelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Tačiau augant elektroninių ryšių priemonių naudojimui, šių santraukų skelbimas Komisijos interneto svetainėje yra greitesnis ir veiksmingesnis būdas, kuriuo užtikrinama daugiau skaidrumo, o tai naudinga suinteresuotosioms šalims. Todėl vietoj tų santraukų skelbimo Oficialiajame leidinyje jas reikėtų skelbti Komisijos interneto svetainėje;
(18)
atitinkamai reglamentų projektai ir kiti dokumentai, kuriuos turi išnagrinėti Valstybės pagalbos patariamasis komitetas pagal Reglamentą (EB) Nr. 994/98, turėtų būti skelbiami Komisijos interneto svetainėje, o ne Oficialiajame leidinyje, siekiant užtikrinti didesnį skaidrumą ir sumažinti administracinę naštą bei paskelbimui reikiamą laiką;
(19)
Reglamento (EB) Nr. 994/98 8 straipsnyje nustatyta konsultavimosi tvarka numatoma, kad prieš paskelbiant reglamento projektą turi būti pasikonsultuota su Valstybės pagalbos patariamuoju komitetu. Vis dėlto, siekiant didesnio skaidrumo, reglamento projektas turėtų būti paskelbtas Komisijos interneto svetainėje tuo pačiu metu, kai Komisija pirmą kartą konsultuojasi su Patariamuoju komitetu;
(20)
todėl Reglamentą (EB) Nr. 994/98 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 994/98 iš dalies keičiamas taip:
1)
reglamento pavadinimas pakeičiamas taip:
„1998 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 994/98 dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 ir 108 straipsnių taikymo kai kurioms horizontalios valstybės pagalbos rūšims“;
2)
1 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
pagalbą, skiriamą:
i)
mažosioms ir vidutinėms įmonėms;
ii)
moksliniams tyrimams, technologinei plėtrai ir inovacijoms;
iii)
aplinkos apsaugai;
iv)
užimtumui ir mokymui;
v)
kultūrai ir paveldui išsaugoti;
vi)
gaivalinių nelaimių padarytai žalai atlyginti;
vii)
tam tikrų nepalankių oro sąlygų padarytai žalai žuvininkystės sektoriuje atlyginti;
viii)
miškininkystės sektoriui;
ix)
SESV I priede neišvardytiems maisto sektoriaus produktams skatinti;
x)
jūrų ir gėlavandeniams biologiniams ištekliams išsaugoti;
xi)
sporto sektoriui;
xii)
atokių regionų gyventojų transportui, jeigu ši pagalba yra socialinio pobūdžio ir skiriama nediskriminuojant pagal vežėjo tapatybę;
xiii)
bazinei plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai, mažoms individualioms infrastruktūros priemonėms, apimančioms naujos kartos prieigos tinklus, su plačiajuosčiu ryšiu susijusiems civilinės inžinerijos darbams ir pasyviajai plačiajuosčio ryšio infrastruktūrai vietovėse, kuriose tokios infrastruktūros nėra arba tokia infrastruktūra greičiausiai artimiausioje ateityje nebus plėtojama;
xiv)
infrastruktūrai, kuria remiami tikslai, išvardyti i-xiii papunkčiuose ir šios dalies b punkte, ir remiami kiti bendros svarbos tikslai, visų pirma strategijoje „Europa 2020“ nurodyti tikslai.“
b)
2 dalies c punktas pakeičiamas taip:
„c)
didžiausias pagalbos dydis, išreikštas pagalbos intensyvumu, nustatytu tinkamų finansuoti išlaidų grupei, arba didžiausiomis pagalbos sumomis, arba tam tikros rūšies pagalbos atveju, kai gali būti sunku tiksliai nustatyti pagalbos intensyvumą arba pagalbos sumą, visų pirma pagalbos finansų inžinerijos priemonėms arba rizikos kapitalo investicijoms ar panašaus pobūdžio pagalbos atveju, išreikštas didžiausiu valstybės paramos, skirtos tai priemonei arba su ja susijusios, lygiu, nedarant poveikio atitinkamų priemonių priskyrimo valstybės pagalbai reikalavimams atsižvelgiant į SESV 107 straipsnio 1 dalį;“;
3)
3 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Valstybės narės, įgyvendindamos pagalbos sistemas arba suteikdamos individualią, sistemai nepriklausančią pagalbą, kurioms pagal 1 straipsnio 1 dalyje nurodytus reglamentus buvo taikoma išimtis, perduoda Komisijai informacijos apie tokias pagalbos sistemas arba tokią individualią pagalbą, nepriklausančią pagalbos sistemai, kuriai taikoma išimtis, santraukas, kad jos būtų paskelbtos Komisijos interneto svetainėje.“;
4)
8 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
tuo pat metu, kai paskelbia bet kokio reglamento projektą pagal 6 straipsnį;“;
b)
2 dalies antras sakinys pakeičiamas taip:
„Prie pranešimo pridedami svarstytini projektai bei dokumentai ir jie gali būti skelbiami Komisijos interneto svetainėje.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. liepos 22 d.