NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/479
ze dne 11. března 2015
o společných pravidlech vývozu
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 (3) bylo podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Společná obchodní politika by měla být založena na jednotných zásadách.
(3)
Měla by být stanovena společná pravidla pro vývoz z Unie.
(4)
Ve všech členských státech je vývoz téměř úplně liberalizován. Za těchto podmínek je tudíž možné přijmout za zásadu Unie, že vývoz do třetích zemí nepodléhá žádným množstevním omezením, s výhradou výjimek stanovených tímto nařízením a aniž jsou dotčena opatření, jež mohou členské státy přijmout v souladu se Smlouvou.
(5)
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření, by měla být informována Komise.
(6)
Je nezbytné, aby zkoumání vývozních podmínek, vývoje vývoznu, různých hledisek hospodářské a obchodní situace a nutnosti přijetí případných opatření, prováděné zejména na základě informací týkajících se možné potřeby ochranných opatření, probíhalo na úrovni Unie.
(7)
Z tohoto zkoumání může vyplynout, že by Unie měla uplatnit dohled nad určitým vývozem nebo zavést prozatímní ochranná opatření jako ochranu proti nepředvídaným praktikám.
(8)
Ochranná opatření vynucená zájmy Unie by měla být přijímána s náležitým ohledem na stávající mezinárodní závazky.
(9)
Je nezbytné umožnit členským státům, které jsou vázány mezinárodními závazky zavádějícími v případě skutečných nebo potenciálních obtíží s dodávkami systém alokace ropných produktů mezi smluvními stranami, aby plnily z toho plynoucí závazky vůči třetím zemím, aniž jsou dotčeny předpisy Unie přijaté za stejným účelem. Toto oprávnění by mělo platit do té doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu se závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy.
(10)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny průmyslové i zemědělské produkty. Jeho používání by se mělo doplňovat s používáním právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštních předpisů vydaných na základě článku 352 Smlouvy vztahujících se na na zboží vyrobené ze zemědělských produktů. Je však třeba zabránit tomu, aby se ustanovení tohoto nařízení a ustanovení uvedených právních předpisů, zejména jejich ochranné doložky, překrývala.
(11)
Uplatňování tohoto nařízení vyžaduje jednotné podmínky pro přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁKLADNÍ ZÁSADA
Článek 1
Vývoz produktů z Unie do třetích zemí je volný, to znamená, že nepodléhá žádným množstevním omezením s výjimkou omezení uplatňovaných v souladu s tímto nařízením.
KAPITOLA II
POSTUP PRO KONZULTACE A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ V UNII
Článek 2
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření ve smyslu kapitoly III, oznámí to Komisi, která uvědomí ostatní členské státy.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 (6). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 4
Za účelem posouzení hospodářské a obchodní situace ve vztahu k určitému produktu může Komise požadovat po členských státech, aby jí poskytly statistické údaje o vývoji trhu s tímto produktem a za tím účelem vykonávaly v souladu se svými právními předpisy a s postupem, jejž Komise určí, dohled nad jeho vývozem. Členské státy přijmou veškerá opatření, jež jsou nezbytná pro uskutečnění požadavků Komise, a předávají Komisi požadované údaje. Komise uvědomí ostatní členské státy.
KAPITOLA III
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 5
1. Za účelem zabránění kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo za účelem nápravy takové situace, a pokud zájmy Unie vyžadují okamžitý zásah, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu a s přihlédnutím k povaze produktů a dalším zvláštnostem dotyčných transakcí podmínit vývoz produktu předložením vývozního povolení, které se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 nebo, v naléhavých případech, podle čl. 3 odst. 3.
2. Přijatá opatření se oznamují Evropskému parlamentu, Radě a členským státům. Tato opatření jsou okamžitě použitelná.
3. Opatření mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
4. Je-li Komise požádána členským státem o zásah, rozhodne o této žádosti v souladu s odstavcem 1 do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
5. Pokud Komise uplatní odstavec 1 tohoto článku, rozhodne o přijetí vhodných opatření uvedených v článku 6 ve lhůtě dvanácti pracovních dnů ode dne vstupu opatření, které přijala, v platnost. Pokud do šesti týdnů ode dne vstupu opatření v platnost nejsou žádná opatření přijata, považuje se takové opatření za zrušené.
Článek 6
1. Pokud to vyžadují zájmy Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 přijmout vhodná opatření,
a)
aby zabránila kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo k nápravě takové situace;
b)
aby umožnila plnění mezinárodních závazků přijatých Unií nebo všemi jeho členskými státy, zejména v oblasti obchodu se základními produkty.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
3. Při zavádění množstevních omezení vývozu se přihlíží zejména:
a)
k objemu zboží vyváženého na základě smluv uzavřených za běžných podmínek před vstupem ochranného opatření ve smyslu této kapitoly v platnost a oznámených Komisi dotyčným členským státem podle jeho vnitrostátních předpisů a
b)
k tomu, aby nebylo ohroženo dosažení cíle sledovaného zavedením množstevních omezení.
Článek 7
1. V průběhu uplatňování opatření uvedených v článcích 5 a 6 může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)
posoudit účinky opatření;
b)
ověřit, zda je uplatňování opatření stále nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné některé opatření uvedené v článcích 5 a 6 zrušit nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
U produktů uvedených v příloze I jsou členské státy do doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu s mezinárodními závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy, oprávněny, aniž jsou dotčena pravidla přijatá Unií v této oblasti, vytvořit mechanismy pro případ krize zavedením alokační povinnosti vůči třetím zemím podle mezinárodních závazků přijatých před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členské státy uvědomí Komisi o opatřeních, která hodlají přijmout. Komise sdělí přijatá opatření Radě a ostatním členským státům.
Článek 9
Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou má předkládat Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7).
Článek 10
Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Unie, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování množstevních omezení vývozu členským státem z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví a života lidí, zvířat a rostlin, národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 11
Tímto nařízením není dotčeno používání právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů ani zvláštních předpisů přijatých podle článku 352 Smlouvy vztahujících se na zboží vyrobené ze zemědělských produktu. Použije se k těmto předpisům doplňkově.
Článek 5 tohoto nařízení se však nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, pro které pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi stanoví možnost uplatnění množstevních omezení vývozu. Článek 4 se nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, u kterých pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi vyžadují vystavení licence nebo jiného vývozního dokladu.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 1061/2009 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2015/479
2015 m. kovo 11 d.
dėl bendrų eksporto taisyklių
(kodifikuota redakcija)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1061/2009 (3) buvo iš esmės keičiamas (4). Siekiant aiškumo ir racionalumo tas reglamentas turėtų būti kodifikuotas;
(2)
bendroji prekybos politika turėtų remtis vieningais principais;
(3)
turėtų būti nustatytos bendrosios taisyklės eksportui iš Sąjungos;
(4)
eksportas visose valstybėse narėse beveik visiškai liberalizuotas. Dėl to galima patvirtinti, kad Sąjunga laikosi principo, pagal kurį eksportuojamų prekių kiekis į trečiąsias šalis neribojamas, išskyrus šiame reglamente numatytas išimtis ir nepažeidžiant priemonių, kurių valstybės narės gali imtis vadovaudamosi Sutartimi;
(5)
Komisija turėtų būti informuota, jeigu dėl neįprastos rinkos raidos valstybė narė mano esant reikalinga imtis apsaugos priemonių;
(6)
labai svarbu patikrinimą atlikti visu Sąjungos lygmeniu, ypač remiantis informacija apie eksporto sąlygas, eksporto tendencijas, įvairius ekonominės ir prekybos padėties aspektus bei priemones, kurių reiktų imtis, jeigu tokių prireiktų;
(7)
šio patikrinimo metu gali paaiškėti, kad Sąjunga turėtų prižiūrėti tam tikrų prekių eksportą arba kad būtų nustatytos laikinos apsaugos priemonės nuo nenumatytos veiklos;
(8)
bet kurios apsaugos priemonės, kurių būtina imtis dėl Sąjungos interesų, turėtų būti patvirtintos deramai atsižvelgus į esančius tarptautinius įsipareigojimus;
(9)
reikėtų valstybėms narėms, kurios privalo vykdyti tarptautinius įsipareigojimus, iškilus faktiniams ar galimiems tiekimo sunkumams, sukurti sistemą naftos produktams paskirstyti tarp susitariančiųjų šalių, kad būtų laikomasi įsipareigojimų vis-a-vis trečiosioms šalims, nepažeidžiant Sąjungos tam tikslui priimtų nuostatų. Toks leidimas turėtų galioti, kol Europos Parlamentas ir Taryba patvirtintų reikiamas priemones pagal įsipareigojimus, prisiimtus Sąjungos ar visų valstybių narių;
(10)
šis reglamentas turėtų būti taikomas visiems, tiek pramoniniams, tiek ir žemės ūkio produktams. Jis turėtų papildyti priemones, nustatančias bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą, ir pagal Sutarties 352 straipsnį priimtas specialias priemones, taikomas perdirbtiems žemės ūkio produktams. Turėtų būti vengiama šio reglamento ir tų priemonių nuostatų persidengimo, ir ypač nuostatų dėl apsaugos priemonių;
(11)
šiam reglamentui įgyvendinti reikalingos vienodos apsaugos priemonių patvirtinimo sąlygos. Tos priemonės turėtų būti tvirtinamos pagal Reglamentą (ES) Nr. 182/2011 (5),
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
PAGRINDINIS PRINCIPAS
1 straipsnis
Produktai iš Sąjungos į trečiąsias šalis eksportuojami nevaržomai, tai yra jiems nenustatyti jokie kiekybiniai apribojimai, išskyrus tuos apribojimus, kurie atitinka šį reglamentą.
II SKYRIUS
SĄJUNGOS INFORMAVIMO IR KONSULTAVIMOSI TVARKA
2 straipsnis
Jeigu dėl rinkos neįprastos raidos valstybė narė mano, kad reikalinga imtis apsaugos priemonių, kurios apibrėžtos III skyriuje, ji praneša apie tai Komisijai, kuri savo ruožtu informuoja kitas valstybes nares.
3 straipsnis
1. Komisijai padeda Apsaugos priemonių komitetas, įsteigtas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) 2015/478 (6). Tas komitetas - komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su to reglamento 5 straipsniu.
4 straipsnis
Siekiant įvertinti ekonominę ir prekybinę konkretaus produkto situaciją, Komisija gali paprašyti valstybių narių pateikti statistinius duomenis apie to produkto rinkos tendencijas ir, tam tikslui, prižiūrėti šio produkto eksportą, remiantis nacionaliniais teisės aktais ir Komisijos nustatyta tvarka. Valstybės narės imasi visų priemonių, reikalingų Komisijos prašymams įvykdyti, ir perduoda Komisijai prašomą informaciją. Komisija informuoja apie tai kitas valstybes nares.
III SKYRIUS
APSAUGOS PRIEMONĖS
5 straipsnis
1. Siekdama užkirsti kelią kritinei padėčiai, kuri susiklosto dėl pagrindinių produktų trūkumo, arba ištaisyti šią padėtį, ir tuomet, kai reikia imtis skubių priemonių, kad būtų apsaugoti Sąjungos interesai, Komisija, valstybei narei paprašius arba savo iniciatyva, atsižvelgusi į produktų rūšį ir kitas atitinkamų sandorių savybes, gali leisti eksportuoti produktą tik pagal eksporto leidimą, kuris išduodamas laikantis tokių nuostatų ir apribojimų, kuriuos Komisija nustato laikydamasi 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros arba, jei reikia veikti nedelsiant, pagal 3 straipsnio 3 dalį.
2. Europos Parlamentas, Taryba ir valstybės narės informuojamos apie priemones, kurių buvo imtasi. Tokios priemonės įsigalioja nedelsiant.
3. Priemonės gali būti taikomos eksportui tik į tam tikras šalis arba eksportui iš tam tikrų Sąjungos regionų. Jos netaikomos produktams, kurie jau vežami prie Sąjungos sienos.
4. Valstybei narei paprašius, kad Komisija įsikištų, Komisija priima sprendimą pagal 1 dalį ne vėliau kaip per penkias darbo dienas nuo tokio prašymo gavimo dienos.
5. Jeigu Komisija veikė šio straipsnio 1 dalyje nustatyta tvarka, ji ne vėliau kaip po 12 darbo dienų nuo priemonės, kurios ji ėmėsi, įsigaliojimo dienos nusprendžia, ar patvirtinti atitinkamas 6 straipsnyje numatytas priemones. Jeigu praėjus šešioms savaitėms nuo priemonės įsigaliojimo dienos nebuvo patvirtinta jokių priemonių, minėta priemonė laikoma panaikinta.
6 straipsnis
1. Jeigu to reikia dėl Sąjungos interesų, Komisija, laikydamasi 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros, gali patvirtinti atitinkamas priemones:
a)
užkirsti kelią kritinei situacijai atsirasti dėl pagrindinių produktų trūkumo arba ištaisyti šią padėtį;
b)
leisti vykdyti tarptautinius įsipareigojimus, kuriuos prisiėmė Sąjunga arba visos valstybės narės, ypač dėl pagrindinių produktų prekybos.
2. 1 dalyje nurodytos priemonės gali būti taikomos eksportui tik į tam tikras šalis arba eksportui iš tam tikrų Sąjungos regionų. Jos netaikomos produktams, kurie jau vežami prie Sąjungos sienos.
3. Kai eksportui nustatomi kiekybiniai apribojimai, ypač atsižvelgiama į:
a)
prekių kiekį, eksportuotą pagal sutartis, sudarytas įprastomis sąlygomis prieš įsigaliojant apsaugos priemonėms, kaip apibrėžta šiame skyriuje, ir apie kurį atitinkama valstybė narė pranešė Komisijai nacionaliniuose įstatymuose nustatyta tvarka;
b)
būtinybę išvengti pavojaus sužlugdyti tikslą, dėl kurio buvo įvesti kiekybiniai apribojimai.
7 straipsnis
1. Kol taikoma bet kuri 5 ir 6 straipsniuose nurodyta priemonė, Komisija valstybės narės prašymu arba savo iniciatyva gali:
a)
ištirti priemonės poveikį;
b)
įvertinti, ar vis dar reikia taikyti priemonę.
Kai Komisija mano, kad vis dar reikia taikyti priemonę, ji atitinkamai informuoja valstybes nares.
2. Jeigu Komisija mano, kad 5 ar 6 straipsnyje numatyta priemonė turėtų būti panaikinta ar pakeista, ji imasi veiksmų laikydamasi 3 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
IV SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
8 straipsnis
Kol Europos Parlamentas ir Taryba patvirtins atitinkamas priemones pagal Sąjungos arba visų valstybių narių tarptautinius įsipareigojimus ir nedarant poveikio Sąjungos šioje srityje priimtoms taisyklėms, valstybėms narėms leidžiama I priede nurodytiems produktams sukurti produktų dalijimosi sistemą kritiniu atveju, kuria nustatomas įpareigojimas dėl produktų paskirstymo trečiųjų šalių atžvilgiu, numatytas tarptautiniuose įsipareigojimuose, kurie buvo prisiimti dar prieš įsigaliojant šiam reglamentui.
Valstybės narės praneša Komisijai apie priemones, kurias jos ketina patvirtinti. Komisija praneša Tarybai ir kitoms valstybėms narėms apie patvirtintas priemones.
9 straipsnis
Vadovaudamasi Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (7) 22a straipsniu, Komisija į savo metinę ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai dėl prekybos apsaugos priemonių taikymo ir įgyvendinimo įtraukia informaciją apie šio reglamento įgyvendinimą.
10 straipsnis
Nepažeidžiant kitų Sąjungos nuostatų, šis reglamentas netrukdo valstybei narei priimti ar taikyti kiekybinių apribojimų eksportui viešosios moralės, viešosios tvarkos ar visuomenės saugumo, žmonių, gyvūnų ar augalų sveikatos bei gyvybės, nacionalinių vertybių, turinčių meninę, istorinę ar archeologinę vertę, arba pramoninės ir komercinės nuosavybės apsaugos pagrindu.
11 straipsnis
Šis reglamentas nepažeidžia priemonių, kuriomis nustatoma bendroji žemės ūkio rinkų organizacija, arba pagal Sutarties 352 straipsnį priimtų specialių priemonių dėl perdirbtų žemės ūkio produktų; šis reglamentas papildo tas priemones.
Tačiau produktų, kurie numatyti tose priemonėse, atveju šio reglamento 5 straipsnis netaikomas tiems eksportuojamiems produktams, kuriems Sąjungos prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklėse numatyti kiekybiniai apribojimai. 4 straipsnis netaikomas tiems produktams, kuriems Sąjungos prekybos su trečiosiomis šalimis taisyklėse numatyta licencija ar kitas eksporto dokumentas.
12 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1061/2009 panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal III priede pateiktą atitikties lentelę.
13 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2015 m. kovo 11 d.