NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 404/2014
ze dne 17. února 2014,
kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011, pokud jde o sledování emisí CO2 z nových lehkých užitkových vozidel, jejichž typ byl schválen v rámci vícestupňového schvalování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 510/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Unie ke snižování emisí CO2 z lehkých vozidel (1), a zejména na čl. 8 odst. 9 druhý pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V příloze XII nařízení Komise (ES) č. 692/2008 (2) jsou stanoveny nové metody stanovení emisí CO2 a spotřeby paliva pro vozidla N1, která prošla postupem vícestupňového schválení typu (dále jen „vozidla vyráběná ve více fázích“). Tato nová metoda se bude používat od 1. ledna 2014, ale dobrovolně se může používat již od 1. ledna 2013.
(2)
Bod 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 stanoví, že specifické emise CO2 dokončených vozidel jsou připsány výrobci základního vozidla. Proto je třeba, aby se dokončená vozidla vyráběná ve více fázích v rámci sledování rozlišovala a aby bylo možné identifikovat výrobce základního vozidla. Rovněž je zapotřebí podle metodiky uvedené v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 vymezit určité údaje, které se vztahují k základnímu vozidlu.
(3)
Výrobci základních vozidel mají v souladu s čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011 právo ověřovat údaje o vozidlech vyráběných ve více fázích, na jejichž základě jim byl vypočítán cíl pro specifické emise CO2. Proto je vhodné stanovit příslušné údaje parametrů a zajistit, aby takové ověření mohlo být účinně provedeno.
(4)
Metodika stanovená v příloze XII nařízení (ES) č. 692/2008 se uplatní na nedokončená nebo dokončená vozidla. Pokud se však dokončené vozidlo před první registrací dále upravuje, mělo by být upřesněno, že při výpočtu cíle pro specifické emise jsou sledovány a vzaty v úvahu hmotnost vozidla v provozním stavu a emise CO2 pro úplné vozidlo, které se používá jako vozidlo základní.
(5)
Je nezbytné dále upřesnit údaje, které by měly být poskytovány, s cílem zajistit, aby emise CO2 vozidel vyráběných ve více fázích mohly být adekvátně a účinně sledovány a ověřovány.
(6)
Vozidlo je identifikováno identifikačním číslem vozidla (dále jen „VIN“), tedy alfanumerickým kódem přiděleným vozidlu výrobcem v souladu s nařízením Komise (EU) č. 19/2011 (3). Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (4) v oddíle 4 přílohy XVII stanoví jako základní pravidlo, že identifikační číslo základního vozidla musí být zachováno ve všech dalších stupních procesu schvalování typu, aby se zajistila sledovatelnost procesu. Prostřednictvím VIN by proto mělo být možné propojit dokončené vozidlo s vozidlem základním s cílem určit výrobce základního vozidla, který je odpovědný za emise CO2. Kromě toho by VIN mělo umožnit výrobci základního vozidla ověřit příslušné údaje týkající se základního vozidla. Poněvadž neexistují žádné jiné parametry, které mohou poskytnout tento druh propojení, je vhodné požadovat, aby členské státy sledovaly čísla VIN nově registrovaných vozidel N1 a podávaly o nich zprávu Komisi prostřednictvím systému shromažďování údajů Evropské agentury pro životní prostředí (EEA).
(7)
Za účelem výpočtu cílů pro specifické emise, pokud jde o vozidla vyráběná ve více fázích, je třeba v souladu s bodem 7 části B přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 posoudit standardní přidanou hmotnost stanovenou podle bodu 5.3 přílohy XII nařízení (ES) č. 692/2008. To bude vyžadovat sledování a hlášení hmotnosti v provozním stavu základního vozidla a technicky přípustné maximální hmotnosti naloženého vozidla, prostřednictvím čehož může být stanovena standardní přidaná hmotnost, nebo případně sledování a hlášení vlastní standardní přidané hmotnosti. Kromě toho, aby bylo možné určit, zda vozidlo vyrobené ve více fázích spadá do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 510/2011, je nezbytné ověřit, že referenční hmotnost dokončeného vozidla nepřekročí limity uvedené v čl. 2 odst. 1 uvedeného nařízení.
(8)
Jestliže členské státy nejsou schopny poskytnout všechny parametry požadované podle přílohy II nařízení (EU) č. 510/2011 kvůli koncepci svého systému pro registraci údajů týkajících se nových lehkých užitkových vozidel, mohou být tyto parametry poskytnuty dotyčnými výrobci v oznámení uvedeném v čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 510/2011.
(9)
Ze stejného důvodu mohou výrobci podle prováděcího nařízení Komise (EU) č. 293/2012 (5) poskytnout Komisi a Evropské agentuře pro životní prostředí čísla VIN, která přidělili vozidlům prodaným v předchozím kalendářním roce nebo vozidlům, kterým byla v uvedeném roce poskytnuta záruka.
(10)
Po registraci vozidla s cílem jeho uvedení do provozu na pozemních komunikacích, může být číslo VIN propojeno se soubory údajů, které umožňují identifikaci vlastníka vozidla. VIN však samo o sobě není nositelem osobních údajů a zpracování údajů pro účely nařízení (EU) č. 510/2011 nevyžaduje přístup k jakýmkoli propojeným osobním údajům nebo jejich zpracování. Sledování a hlášení čísel VIN není proto považováno za zpracování osobních údajů spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) ani nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7). Uznává se však, že čísla VIN mohou být považována za citlivé údaje, mimo jiné s ohledem na prevenci krádeží vozidel, a proto je vhodné zajistit, aby čísla VIN oznámená Komisi a EHP nebyla zveřejňována.
(11)
Porovnáním čísel VIN ohlášených členskými státy s údaji poskytnutými výrobci by Komise, za podpory EHP, měla určit dotyčné výrobce a vozidla a připravit předběžný datový soubor v souladu s článkem 10b prováděcího nařízení (EU) č. 293/2012.
(12)
S cílem zajistit úplný soulad požadavků na sledování podle nařízení (EU) č. 510/2011 s požadavky uplatňovanými na osobní automobily podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 (8) je vhodné přizpůsobit požadavky uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 510/2011 týkající se poskytování souhrnných údajů a metodiky pro stanovení údajů o sledování emisí CO2 pro lehká užitková vozidla.
(13)
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha II nařízení (EU) č. 510/2011 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. února 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 404/2014
2014 m. vasario 17 d.
kuriuo iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedo nuostatos dėl naujų lengvųjų komercinių transporto priemonių, kurioms taikomas pakopinis tipo patvirtinimas, išmetamo CO2 kiekio stebėsenos
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2011 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 510/2011, kuriuo nustatomos naujų lengvųjų komercinių transporto priemonių išmetamų teršalų normos pagal Sąjungos integruotą principą mažinti lengvųjų transporto priemonių išmetamo CO2 kiekį (1), ypač į jo 8 straipsnio 9 dalies antrą pastraipą,
kadangi:
(1)
Komisijos reglamento (EB) Nr. 692/2008 (2) XII priede nustatytas naujas N1 kategorijos transporto priemonių, kurių tipas patvirtinamas per daugiapakopį procesą (toliau - pakopinio komplektavimo transporto priemonės), išmetamo CO2 kiekio ir degalų sąnaudų nustatymo metodas. Naujasis metodas bus taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d., tačiau nuo 2013 m. sausio 1 d. jį jau galima taikyti savanoriškai;
(2)
Reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedo B dalies 7 punkte numatyta, kad sukomplektuotų transporto priemonių savitasis išmetamo CO2 kiekis turi būti priskiriamas bazinės transporto priemonės gamintojui. Todėl reikia, kad sukomplektuotą pakopinio komplektavimo transporto priemonę būtų galima atpažinti vykdant stebėsenos procesą ir kad būtų galima identifikuoti bazinės transporto priemonės gamintoją. Taip pat reikia, kad pagal Reglamento (EB) Nr. 692/2008 XII priede nustatytą metodiką būtų nustatomi tam tikri su bazine transporto priemone susiję duomenys;
(3)
pagal Reglamento (ES) Nr. 510/2011 8 straipsnio 5 dalį bazinės transporto priemonės gamintojas turi teisę patikrinti su pakopinio komplektavimo transporto priemone susijusius duomenis, kuriais remiantis apskaičiuojamos jų savitosios CO2 išmetimo normos. Todėl tikslinga pateikti atitinkamus duomenis, kad būtų galima veiksmingai atlikti tokį patikrinimą;
(4)
Reglamento (EB) Nr. 692/2008 XII priede nustatyta metodika taikoma nekomplektinėms ir sukomplektuotoms transporto priemonėms. Tačiau, jeigu komplektinė transporto priemonė prieš pirmą kartą ją užregistruojant buvo perdaryta, reikėtų paaiškinti, kad vykdant stebėseną ir skaičiuojant savitąsias teršalų išmetimo normas turėtų būti atsižvelgiama į parengtos naudoti komplektinės transporto priemonės, kuri naudota kaip bazinė transporto priemonė, masę ir išmetamo CO2 kiekį;
(5)
būtina išsamiau nustatyti, kokie duomenys turi būti pateikiami siekiant užtikrinti, kad būtų galima tinkamai ir veiksmingai vykdyti pakopinio komplektavimo transporto priemonių išmetamo CO2 kiekio stebėseną ir patikrinti susijusius duomenis;
(6)
transporto priemonė identifikuojama pagal transporto priemonės identifikavimo numerį (VIN), t. y. raidinį skaitinį kodą, kurį pagal Komisijos reglamentą (ES) Nr. 19/2011 (3) transporto priemonei priskyrė gamintojas. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/46/EB (4) XVII priedo 4 skirsnyje numatyta pagrindinė taisyklė, kad bazinės transporto priemonės identifikavimo numeris, siekiant užtikrinti proceso atsekamumą, išlaikomas per visus paskesnius tipo patvirtinimo proceso etapus. Todėl pagal VIN turėtų būti įmanoma sukomplektuotą transporto priemonę susieti su bazine transporto priemone, taigi ir nustatyti bazinės transporto priemonės gamintoją, kuris yra atsakingas už išmetamo CO2 kiekį. Be to, VIN bazinės transporto priemonės gamintojui turėtų užtikrinti galimybę patikrinti atitinkamus su bazine transporto priemone susijusius duomenis. Kadangi nėra kitų parametrų, pagal kuriuos būtų galima nustatyti tokią sąsają, tikslinga reikalauti, kad valstybės narės stebėtų ir per Europos aplinkos agentūros duomenų rinkimo sistemą Komisijai praneštų naujai registruojamų N1 kategorijos transporto priemonių VIN;
(7)
kad pagal pakopinio komplektavimo transporto priemonių duomenis būtų galima apskaičiuoti savitąsias teršalų išmetimo normas, pagal Reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedo B dalies 7 punktą reikia atsižvelgti į standartinę papildomą masę, kuri nustatoma pagal Reglamento (EB) Nr. 692/2008 XII priedo 5.3 punktą. Tuo tikslu į stebėseną ir ataskaitas turėtų būti įtraukiami parengtos naudoti bazinės transporto priemonės masės ir didžiausios techniškai leidžiamos pakrautos tos transporto priemonės masės duomenys, pagal kuriuos galima nustatyti standartinę papildomą masę, arba pačios standartinės papildomos masės duomenys. Be to, kad būtų galima nustatyti, ar pakopinio komplektavimo transporto priemonei taikomas Reglamentas (ES) Nr. 510/2011, būtina patikrinti, ar sukomplektuotos transporto priemonės etaloninė masė neviršija to reglamento 2 straipsnio 1 dalyje nurodytų ribų;
(8)
jei valstybės narės dėl savo lengvųjų komercinių transporto priemonių duomenų registravimo sistemos sandaros negali pateikti visų pagal Reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedą reikalaujamų parametrų, tuos parametrus atitinkami gamintojai gali pateikti Reglamento (ES) Nr. 510/2011 8 straipsnio 5 dalyje nurodytame pranešime;
(9)
dėl tos pačios priežasties gamintojai gali, pagal Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 293/2012 (5), Komisijai ir Europos aplinkos agentūrai pateikti transporto priemonių identifikavimo numerius, kuriuos jie priskyrė transporto priemonėms, kurios praėjusiais kalendoriniais metais buvo parduotos arba kurioms tais metais buvo suteikta garantija;
(10)
VIN, užregistravus transporto priemonę naudoti keliuose, gali būti susieti su duomenų rinkiniais, pagal kuriuos galima identifikuoti transporto priemonės savininką. Tačiau pačiame VIN asmens duomenų nėra ir apdorojant duomenis Reglamento (ES) Nr. 510/2011 tikslais susipažinti su jokiais susijusiais asmens duomenimis ar juos apdoroti nereikia. Todėl VIN stebėsena ir jų ataskaitų teikimas nelaikomas asmens duomenų tvarkymu, kuriam taikoma Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB (6) arba Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 (7). Vis dėlto pripažįstama, kad VIN gali būti laikomi neskelbtinais duomenimis, inter alia, dėl transporto priemonių apsaugos nuo vagystės, todėl tikslinga užtikrinti, kad Komisijai ir Europos aplinkos agentūrai pranešami VIN nebūtų skelbiami viešai;
(11)
sugretindama valstybių narių praneštus VIN su gamintojų pateiktais VIN, Komisija, padedama Europos aplinkos agentūros, turėtų nustatyti gamintojus ir jų transporto priemones ir pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 293/2012 10b straipsnį parengti preliminarų duomenų rinkinį;
(12)
siekiant užtikrinti visišką stebėsenos reikalavimų pagal Reglamentą (ES) Nr. 510/2011 ir keleivinių automobilių stebėsenos reikalavimų pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 443/2009 (8) lygiagretumą, tikslinga priderinti Reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedo reikalavimus dėl lengvųjų komercinių transporto priemonių suvestinių duomenų teikimo ir CO2 kiekio stebėsenos informacijos nustatymo metodikos;
(13)
todėl Reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedą reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 510/2011 II priedas iš dalies keičiamas pagal šio reglamento priedą.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 17 d.