PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1244/2014
ze dne 20. listopadu 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 375/2014 o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 375/2014 o zřízení Evropského dobrovolnického sboru humanitární pomoci („iniciativa Humanitární dobrovolníci EU“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 3, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s nařízením (EU) č. 375/2014 by Komise měla vypracovat normy a postupy týkající se nezbytných podmínek, postupů a požadavků, jež mají uplatňovat vysílající a přijímající organizace při vyhledávání, výběru, přípravě, řízení a vysílání zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU na podporu humanitární pomoci ve třetích zemích. Nařízení (EU) č. 375/2014 stanoví, že normy by měly být přijaty prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a postupy prostřednictvím prováděcích aktů.
(2)
U všech zúčastněných stran iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, včetně samotných dobrovolníků a vysílajících a přijímajících organizací, by mělo být podporováno ztotožnění se s iniciativou.
(3)
Je důležité, aby byli zájemci o dobrovolnickou činnost vyhledáváni a vybíráni nediskriminačním, spravedlivým a transparentním postupem opírajícím se o partnerství mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi, který vyhovuje skutečným potřebám, jež na místní úrovni vyjádří přijímající organizace.
(4)
Vysílající a přijímající organizace by měly zajistit důkladné zaškolení, jehož cílem je předcházet nedorozuměním v otázce úloh a očekávání a nabídnout dobrovolníkům odpovídající a praktickou přípravu pro jejich misi. Tímto způsobem položí základy důvěry a přijetí v přijímajících komunitách, a to při plném zohlednění místních kulturně citlivých otázek.
(5)
Odborná příprava je nepostradatelnou součástí přípravy před vysláním, která by měla být zajištěna všem zájemcům o dobrovolnickou činnost v rámci strukturovaného programu povinných a volitelných kurzů. Začátečníkům by kromě toho mělo být umožněno, v případě potřeby formou stáží, dále rozvíjet své kompetence a získávat nové specifické znalosti a dovednosti významné pro odvětví humanitární pomoci. Tento rozvoj by měl zejména odpovídat činnosti a podmínkám vysílající a přijímající organizace.
(6)
Vysílající a přijímající organizace by měly zavést odpovídající systém dohledu a řízení. Měly by společně dohlížet na výkony a výsledky humanitárních dobrovolníků EU a tyto výkony a dosahované výsledky hodnotit a poskytovat humanitárním dobrovolníkům EU zpětnou vazbu ve věci přidělených úkolů a cílů. Pomohou tím zlepšit odpovědnost iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
(7)
Doplňkem dohledu a řízení by měl být mentoring, který by měl humanitárním dobrovolníkům EU zajišťovat doplňkovou podporu před vysláním, v jeho průběhu a po skončení.
(8)
Po dobu vyslání do třetích zemí by měl být zřízen kanál pro průběžnou komunikaci a doplňkovou podporu z vysílající organizace. Všem humanitárním dobrovolníkům EU by měl být po skončení jejich vyslání poskytnut debriefing a podpora.
(9)
Zajištění odpovídajících pracovních a životních podmínek je nezbytné k tomu, aby mohli humanitární dobrovolníci EU plnit své úkoly v bezpečných a hygienických podmínkách, aby byly splněny jejich základní potřeby a aby se neocitli v tíživé životní situaci, avšak aby byla respektována zásada skromného, neokázalého životního stylu dobrovolníka. Příspěvky na pobyt a jiné platby určené humanitárním dobrovolníkům EU nemají představovat plat v řádném pracovním poměru. Výše těchto plateb by neměla být stanovena s ohledem na profesní zkušenost, odbornost nebo výsledky přiděleného úkolu daného dobrovolníka: jejich účelem je pouze pokrýt životní náklady během vyslání. Pro zajištění vysoké a rovné úrovně ochrany by všichni dobrovolníci EU měli být kryti komplexním pojištěním, které je speciálně určeno k jejich ochraně během celé doby jejich vyslání do třetích zemí a veškerých relevantních období před vysláním a po něm.
(10)
Povinnost péče má prvořadý význam a je společnou odpovědností. Vysílající a přijímající organizace by se měly v maximální možné míře starat o zdraví, ochranu, bezpečnost a dobré životní podmínky humanitárních dobrovolníků EU a měly by vypracovat odpovídající postupy v oblasti bezpečnosti, zdraví a ochrany. Stejně tak by měli humanitární dobrovolníci EU na pracovišti činit vše pro zajištění svého vlastního zdraví, ochrany a bezpečnosti, jakož i zdraví, ochrany a bezpečnosti ostatních osob.
(11)
Sledování a hodnocení individuálního výkonu humanitárních dobrovolníků EU by mělo být procesem probíhajícím po celou dobu jejich mise. Mělo by se opírat o systém dohledu a řízení výkonu a mělo by poskytovat údaje, které budou prokazovat, do jaké míry individuální výkon humanitárních dobrovolníků EU přispívá (na úrovni výstupů a dopadů) k cílům projektu a celé iniciativy.
(12)
Je zapotřebí spolehlivý akreditační postup, který zajistí, aby vysílající a přijímající organizace dodržovaly normy stanovené v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a postupy stanovené v tomto nařízení. Takový akreditační postup by měl vycházet ze zásad zjednodušení a zamezení zdvojenému úsilí, rozlišení mezi vysílajícími a přijímajícími organizacemi, nákladové efektivnosti, transparentnosti a nestrannosti a měl by podporovat rozmanitost a přístupnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 26 nařízení (EU) č. 375/2014.
(14)
Aby se zajistilo včasné provádění iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, je nezbytné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost jako naléhavé, neboť obsahuje ustanovení, na jejichž základě provádějící organizace vysílají humanitární dobrovolníky EU do třetích zemí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla k provádění nařízení (EU) č. 375/2014, pokud jde o následující záležitosti vyjmenované v čl. 9 odst. 3, čl. 10 odst. 1 a čl. 12 odst. 6 uvedeného nařízení:
a)
postupy uplatňované při vyhledávání, výběru a nezbytné přípravě zájemců o dobrovolnickou činnost před jejich vysláním, včetně případných stáží;
b)
podrobnosti týkající se programu odborné přípravy a postupu pro hodnocení připravenosti zájemců o dobrovolnickou činnost k vyslání;
c)
pravidla pro vysílání a řízení humanitárních dobrovolníků EU ve třetích zemích, včetně dozoru na místě, průběžné podpory prostřednictvím coachingu, mentoringu, další přípravy, nezbytných pracovních podmínek a podpory po návratu;
d)
pojistné krytí a životní podmínky dobrovolníků včetně pokrytí nákladů na živobytí, ubytování, cestu a dalších relevantních výdajů;
e)
postupy uplatňované před vysláním, v jeho průběhu a po návratu pro zajištění povinné péče a náležitých bezpečnostních opatření, včetně protokolů pro stažení vyslaného dobrovolníka ze zdravotních důvodů a bezpečnostních plánů, v nichž jsou stanoveny postupy stažení dobrovolníků ze třetích zemí v případě mimořádné situace, mimo jiné nezbytné postupy spolupráce s vnitrostátními orgány;
f)
postupy pro sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU;
g)
akreditační postup, který zajistí, aby vysílající organizace splňovaly normy a postupy uvedené v článku 9 nařízení (EU) č. 375/2014, a diferencovaný akreditační postup pro přijímající organizace.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení (EU) č. 375/2014 a definice uvedené v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„kompetenčním rámcem“ se rozumí rámec ve smyslu nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
b)
„plánem učení a rozvoje“ se rozumí plán ve smyslu nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
c)
„školitelem“ se rozumí osoba najatá poskytovatelem odborné přípravy k zajištění jednoho či více modulů odborné přípravy nebo moderování simulačních cvičení na základě scénářů a hodnocení kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost;
d)
„mentorem“ se rozumí školitel najatý poskytovatelem odborné přípravy, jehož úkolem je koordinovat hodnocení způsobilosti zájemce o dobrovolnickou činnost pro vyslání. Mentor je odpovědný za skupinu zájemců o dobrovolnickou činnost. Koordinuje hodnocení jejich kompetencí na základě zpětné vazby od ostatních školitelů a individuálně pracuje se zájemci o dobrovolnickou činnost s cílem přezkoumat jejich vlastní hodnocení a hodnocení ze strany školitelů;
e)
„mentoringem“ se rozumí proces neformálního předávání znalostí, sociálního kapitálu a psychosociální podpory relevantní pro práci, kariéru nebo profesní rozvoj. Mentoring zahrnuje neformální komunikaci, obvykle osobní a po delší dobu, mezi osobou, kterou přijímající organizace určí jako mentora a o které se předpokládá, že má příslušné znalosti, odbornost a zkušenosti na jedné straně a humanitárním dobrovolníkem EU na straně druhé;
f)
„debriefingem“ se rozumí proces, který vysílajícím a přijímajícím organizacím a humanitárnímu dobrovolníkovi poskytuje jasné informace o výsledcích mise a úspěších, jichž humanitární dobrovolníci EU dosáhli, a doporučení či poučení z jejich zkušeností a získaných poznatků a představuje pozitivní odborné uzavření dané mise.
KAPITOLA 2
POSTUPY VYHLEDÁVÁNÍ A VÝBĚRU ZÁJEMCŮ O DOBROVOLNICKOU ČINNOST
Článek 3
Postup vyhledávání a výběru
1. Vysílající a přijímající organizace společně stanoví postup vyhledávání a výběru. Úlohy, povinnosti a postupy jsou definovány s cílem zajistit transparentní, spravedlivé a efektivní přijímací řízení v souladu se zásadou rovného zacházení, rovných příležitostí a nediskriminace podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
2. Postup vyhledávání a výběru se opírá o partnerství mezi vysílající a přijímající organizací a zaručuje včasnou a průběžnou komunikaci. Vysílající organizace zajistí, aby byla přijímající organizace důsledně zapojena do průběhu celého přijímacího řízení.
3. Dohodnutý postup vyhledávání a výběru se uplatňuje na všechny fáze přijímacího řízení.
4. Postup vyhledávání a výběru zahrnuje minimálně:
a)
stanovení přiděleného úkolu, kompetenčního profilu a kritérií výběru humanitárních dobrovolníků EU podle článku 4;
b)
oznámení a žádost podle článku 5;
c)
hodnocení, sestavení širšího a užšího seznamu uchazečů podle článku 6;
d)
výběr podle článku 7.
Článek 4
Stanovení přiděleného úkolu, kompetenčního profilu a kritérií výběru humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě posouzení potřeb vypracovaného podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, přijímající organizace navrhne v souladu s požadavky stanovenými v bodě 1 přílohy I pro humanitárního dobrovolníka EU přidělený úkol, včetně flexibilních prvků zohledňujících přispění daného dobrovolníka po přijetí.
2. Vysílající organizace přezkoumá přidělený úkol a v případě potřeby jej upraví, aby se zajistila jeho odpovídající a realistická přiměřenost s přihlédnutím k očekávaným kompetencím humanitárních dobrovolníků EU a absorpční kapacitě a potřebám přijímající organizace.
3. Podle přiděleného úkolu a kompetenčního rámce vysílající a přijímající organizace stanoví kompetenční profil humanitárního dobrovolníka EU a kritéria výběru včetně minimálních požadavků, které mají být použity během přijímacího řízení. Kompetenční profil musí rovněž uvádět, zda je daný dobrovolník začátečníkem nebo zkušeným odborníkem a zda je zapotřebí stáž.
Článek 5
Oznámení a žádost
1. Vysílající organizace nese odpovědnost za oznámení dané mise. S přispěním přijímající organizace vypracuje informační materiál s cílem informovat o iniciativě a přilákat zájemce o dobrovolnickou činnost.
2. Oznámení musí být vyhotoveno alespoň v angličtině a formulováno jasně, konkrétně a přístupně a musí poskytovat informace o pozici nabízené zájemci o dobrovolnickou činnost podle požadavků stanovených v bodě 2 přílohy I.
3. Oznámení musí být zveřejněno nejméně po dobu jednoho měsíce na ústřední platformě iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, přičemž za účelem přilákání uchazečů na ústřední platformu je možné využít dalších příležitostí propagace. Za řádně odůvodněných okolností může být v případě misí v reakci na humanitární krizi oznámení zveřejněno po dobu kratší než jeden měsíc, nejméně však po dobu jednoho týdne.
4. Uchazeči podávají žádost na standardizovaném formuláři, ke kterému připojí strukturovaný životopis. Uchazeči rovněž vyplní standardizovaný dotazník k vlastnímu hodnocení, který má posoudit jejich kompetence podle požadavků pro daný kompetenční rámec a jejich adaptabilitu ve vztahu k přidělenému úkolu a životním a pracovním podmínkám uvedeným v oznámení. S těmito podmínkami musí uchazeči vyjádřit svůj souhlas.
Článek 6
Hodnocení, sestavování širšího a užšího seznamu uchazečů
1. Vysílající organizace hodnotí uchazeče podle informací uvedených ve formuláři žádosti a dotazníku k vlastnímu hodnocení, prohlášení o motivaci k účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU (a na konkrétní misi) a podle hodnocení schopnosti analyzovat příslušný scénář humanitární pomoci formou písemného testu, eseje nebo podobných zkoušek.
2. Na základě tohoto hodnocení vysílající organizace poskytne přijímající organizaci širší seznam uchazečů, aby se společně dohodly na užším seznamu uchazečů, kteří budou pozváni na pohovor.
3. Uchazeči zařazení na užší seznam jsou pozváni na strukturovaný pohovor na základě kompetenčního rámce. Pohovor může probíhat osobně nebo pomocí telekomunikačních technologií, pokud možno za účasti přijímající organizace. K dalším metodám hodnocení mohou patřit hodnotící centra, skupinové činnosti a simulační situační cvičení.
4. Vysílající organizace může dle potřeby před konečným výběrem provést kontrolu osobních a profesních referencí. O průběhu výběrového řízení jsou uchazeči informováni na začátku řízení v oznámení.
Článek 7
Výběr
1. Konečné rozhodnutí o výběru zájemce o dobrovolnickou činnost náleží přijímající organizaci, která svou volbu potvrdí vysílající organizaci, jež odpovídá za zaslání nabídky a za přípravu zaškolovací fáze. Pro každou pozici lze vybrat náhradní dobrovolníky, kteří nahradí zájemce v případě, že tento odstoupí nebo již není disponibilní.
2. Vysílající a přijímající organizace musí být schopny prokázat a zdůvodnit, jak dospěly ke svému rozhodnutí o výběru z hlediska zásad rovného zacházení, rovných příležitostí a nediskriminace v průběhu celého postupu vyhledávání a výběru.
3. Výběrové řízení musí být ukončeno v přiměřené lhůtě. Vysílající organizace vyrozumí všechny uchazeče o rozhodnutí o výběru a informuje je o možnosti získat zpětnou vazbu. Vybraného zájemce o dobrovolnickou činnost vyzve, aby písemně potvrdil svůj zájem zúčastnit se iniciativy Humanitární dobrovolníci EU.
4. Vysílající organizace zajistí, aby byla dokumentace týkající se postupu vyhledávání a výběrového řízení zpětně sledovatelná a byla uchována v souladu s normou ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
Článek 8
Hodnocení vzdělávacích potřeb
1. Na základě výsledků přijímacího řízení, potřeb přijímající organizace a předpokládaného vyslání zhodnotí vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací a se zájemcem o dobrovolnickou činnost vzdělávací potřeby a určí moduly odborné přípravy, kterých se zájemce zúčastní, a to na základě těchto kritérií:
a)
odborná zkušenost, přičemž zkušeným odborníkům je dána možnost zaměřit se na povinné moduly a zvolit si odpovídající úroveň odborné přípravy v oblasti projektového řízení a specializované nepovinné moduly;
b)
potřeby přijímající organizace z hlediska specifických kompetencí, které mají být řešeny prostřednictvím účasti zájemce o dobrovolnickou činnost na nepovinných modulech;
c)
všeobecné kompetence zájemce o dobrovolnickou činnost, které mají být řešeny prostřednictvím účasti na nepovinných modulech.
2. Vysílající organizace vypracuje plán učení a rozvoje uvedený v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a určí hodnocené kompetence vybraných zájemců o dobrovolnickou činnost a jejich vzdělávací potřeby, které budou předány poskytovatelům odborné přípravy.
KAPITOLA 3
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY INICIATIVY HUMANITÁRNÍ DOBROVOLNÍCI EU
Článek 9
Program odborné přípravy
1. Program odborné přípravy pro všechny úspěšně vybrané zájemce o dobrovolnickou činnost realizuje/í poskytovatel/é odborné přípravy, v případě potřeby s přispěním vysílající a přijímající organizace a dřívějších dobrovolníků.
2. Program odborné přípravy se opírá o kompetenční rámec a lze jej přizpůsobit potřebám začátečníků i zkušených odborníků.
3. Program odborné přípravy spočívá v přístupu k učení, který kombinuje moduly elektronického učení a výuky ve třídách.
4. Povinné moduly pro všechny zájemce o dobrovolnickou činnost zahrnují:
a)
obecný úvod do tematiky Unie, jejích vnějších vztahů a systému reakce na krize;
b)
úvod do humanitární činnosti, politiky humanitární pomoci Unie a iniciativy Humanitární dobrovolníci EU;
c)
řízení osobní bezpečnosti, ochrany a zdraví;
d)
řízení projektů;
e)
mezikulturní povědomí (a průřezové záležitosti);
f)
simulační cvičení na základě scénáře, které od zájemců o dobrovolnickou činnost vyžaduje prokázání získaných kompetencí.
5. K nepovinným modulům patří:
a)
propagace a komunikace;
b)
psychologická první pomoc;
c)
odborná příprava osob za účelem budoucích školení a instruktáží;
d)
řízení dobrovolnické činnosti;
e)
organizační rozvoj;
f)
případně individuálně navržené moduly zabývající se zejména přizpůsobením technických kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost kontextu humanitární pomoci.
6. Zájemci o dobrovolnickou činnost se zúčastní všech povinných modulů a mohou se zúčastnit jednoho či více nepovinných modulů, které si zvolí podle článku 8.
7. Program odborné přípravy s informacemi o jednotlivých modulech, včetně statusu, cílové skupiny, časového rozsahu, cílových kompetencí a příslušných výsledků učení vymezuje příloha II.
Článek 10
Hodnocení zájemců o dobrovolnickou činnost během odborné přípravy a po jejím absolvování
1. Během odborné přípravy a po jejím dokončení jsou zájemci o dobrovolnickou činnost hodnoceni z hlediska své připravenosti na vyslání na základě kompetenčního rámce.
2. Hodnocení společně organizují školitelé, přičemž klíčovou koordinační úlohu hraje mentor daného zájemce o dobrovolnickou činnost.
3. Hodnocení kompetencí je založeno na hodnocení znalostí, dovedností a postoje zájemce o dobrovolnickou činnost, které provádějí školitelé, a to včetně:
a)
vlastního hodnocení, které zájemce o dobrovolnickou činnost provede po simulačním cvičení na základě scénáře;
b)
připomínek, které vypracují školitelé po každém modulu a po simulačním cvičení na základě scénáře;
c)
hodnocení mentora, jehož výsledkem jsou kritický pohled na vlastní hodnocení zájemce o dobrovolnickou činnost a připomínky vycházející z osobního setkání mentora a zájemce o dobrovolnickou činnost ohledně zpětné vazby školitelů.
4. Hodnocení všech kompetencí se stává součástí plánu učení a rozvoje zájemce o dobrovolnickou činnost, který je aktualizován po dokončení odborné přípravy a ve kterém jsou uvedena absolvovaná školení a dosažené výsledky.
5. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří prokáží nedostatečnou znalost u kterékoli průřezové nebo specifické kompetence, budou vyřazeni. Školitelé a mentor musí být schopni každé takové hodnocení a rozhodnutí v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit.
KAPITOLA 4
POSTUPY PŘÍPRAVY ZÁJEMCŮ O DOBROVOLNICKOU ČINNOST PŘED VYSLÁNÍM
Článek 11
Program zaškolení
1. V rámci zaškolení je zájemce o dobrovolnickou činnost nebo humanitární dobrovolník EU seznámen s kulturou, politikami a postupy vysílající a přijímající organizace a s očekáváními spojenými s přiděleným úkolem.
2. Program zaškolení společně vypracují vysílající a přijímající organizace. V programu jsou vymezeny jejich úlohy a povinnosti, a to pokud možno za přispění humanitárních dobrovolníků EU, kteří se vrátili z mise, s cílem využít jejich bezprostřední zkušenosti a poznatky. Program zahrnuje:
a)
zaškolení před vysláním, které zajistí vysílající organizace podle článku 12;
b)
zaškolení v cílové zemi, které zajistí přijímající organizace podle článku 18.
3. Vysílající a přijímající organizace dle potřeby uspořádají společná setkání za účasti všech zájemců o dobrovolnickou činnost nebo humanitárních dobrovolníků EU.
Článek 12
Zaškolení před vysláním
1. Vysílající organizace zajistí, aby bylo všem zájemcům o dobrovolnickou činnost před vysláním poskytnuto důkladné a odpovídající osobní zaškolení. Toto zaškolení zahrnuje minimálně následující prvky:
a)
struktura a postupy organizace a řízení, týmy podílející se na projektu (včetně projektového manažera, pracovníka krizového řízení, lidských zdrojů), poslání a cíle organizace ve vztahu k iniciativě Humanitární dobrovolníci EU;
b)
komplexní informace o souvislostech projektu, v nichž bude zájemce o dobrovolnickou činnost pracovat, informace o přiděleném úkolu a hodnocení potřeb, z něhož úkol vychází, a předpokládané pracovní a životní podmínky podle článků 22 a 24 až 27;
c)
příslušný právní rámec vztahující se na dobrovolníka podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
d)
normy a postupy vztahující se na dobrovolníka, které se mimo jiné týkají kázně, stížností, opatření proti podvodům a korupci, ochrany dětí a zranitelných dospělých, etického kodexu podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014;
e)
povinná bezpečnostní instruktáž a instruktáž v oblasti zdraví a ochrany pro konkrétní místní podmínky (včetně lékařského vyšetření před odjezdem) podle článků 28 a 30;
f)
systém a postup dohledu a řízení výkonu a zavedené podpůrné mechanismy včetně mentoringu a další podpory podle článků 19, 20 a 21;
g)
plán učení a rozvoje;
h)
informace o síti iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a o tom, jak podporuje dobrovolníky před vysláním, během něj a po něm;
i)
informace o činnostech v oblasti komunikace a zviditelňování, se kterými projekt počítá na základě plánu komunikace podle článku 17 nařízení (EU) č. 375/2014, včetně kontaktních údajů odpovědného regionálního informačního úředníka Komise;
j)
proces debriefingu podle článku 23.
2. V rámci zaškolení poskytne vysílající organizace rovněž informace o místním oddělení Komise pro humanitární pomoc odpovědném za zemi vyslání a informuje toto oddělení o blížícím se vyslání humanitárních dobrovolníků EU.
3. Vysílající organizace zajistí, aby si zájemci o dobrovolnickou činnost přečetli veškeré informace poskytnuté během postupu zaškolení, aby jim porozuměli a aby měli k těmto informacím snadný přístup i po celou dobu účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 13
Stáže pro začátečníky
1. Od zájemců o dobrovolnickou činnost, kteří jsou začátečníky, může být vedle odborné přípravy požadována i účast na stáži u vysílající organizace, aby si v praxi osvojili postupy, etiku a souvislosti humanitární práce a více se připravili na své předpokládané vyslání jako humanitární dobrovolník EU. Doba trvání stáže nepřesáhne šest měsíců s možností omezeného prodloužení v řádně odůvodněných případech.
2. Vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací a s dobrovolníkem účastnícím se stáže přezkoumá a zaktualizuje na základě potřeb dané stáže vzdělávací potřeby v plánu učení a rozvoje. Plán učení a rozvoje vymezuje zejména:
a)
výsledky učení, kterých by měl dobrovolník účastnící se stáže během jejího trvání dosáhnout;
b)
úkoly, které bude dobrovolník účastnící se stáže provádět v rámci procesu učení, a zdroje, které mají být poskytnuty;
c)
cíle a výsledky, kterých by měl dobrovolník po skončení doby stáže dosáhnout.
3. V případě stáží se, pokud jde o povinnosti vysílajících organizací, u nichž dobrovolníci vykonávají svou stáž, použijí obdobně následující články tohoto nařízení:
a)
čl. 19 odst. 4, 5, 6 a 9, články 21 a 22;
b)
článek 24 vyjma odstavce 5. Zájemci o dobrovolnickou činnost pocházející ze zemí EU nebo ze třetích zemí uvedených v čl. 23 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 375/2014 za podmínek stanovených v uvedeném článku, kteří jsou kryti svým vnitrostátním sociálním zabezpečením nebo pojistným programem v zemi pobytu a kteří vykonávají stáže ve výše uvedených zemích, získají pouze doplňkové krytí. To znamená, že jejich pojistné krytí je omezeno na náklady převyšující krytí poskytované vnitrostátním sociálním zabezpečením nebo pojistným programem. Ve výjimečně odůvodněných případech, kdy vnitrostátní sociální zabezpečení nebo pojistný program kryje pouze část nákladů uvedených v čl. 24 odst. 5 nebo tyto náklady nekryje vůbec, je kryto 100 % vynaložených nákladů.
c)
článek 25 vyjma odstavce 6, článek 26 a čl. 27 odst. 1, je-li relevantní;
d)
čl. 28 odst. 1, 8 a 14 a čl. 30 odst. 1, 4, 5, 6 a 7.
Článek 14
Hodnocení zájemců o dobrovolnickou činnost po stáži
1. Na konci stáže vypracuje dobrovolník účastnící se stáže vlastní hodnocení na základě kompetenčního rámce a plánu učení a rozvoje.
2. Přímý nadřízený z vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací toto vlastní hodnocení přezkoumá a vypracuje hodnocení dobrovolníka účastnícího se stáže, ve kterém:
a)
zhodnotí výkon dobrovolníka účastnícího se stáže ve vztahu k jeho cílům;
b)
posoudí, zda bylo dosaženo dohodnutých výsledků;
c)
stanoví výsledky učení.
3. Zájemci o dobrovolnickou činnost, kteří prokážou nedostatečnou znalost u kterékoli průřezové nebo specifické kompetence, jsou vyřazeni a nejsou způsobilí stát se humanitárními dobrovolníky EU. Přímý nadřízený z vysílající organizace musí být schopen v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit každé takové hodnocení a rozhodnutí.
Článek 15
Doplňková odborná příprava před vysláním
Aniž je dotčena účast zájemce o dobrovolnickou činnost na programu odborné přípravy nebo na stáži, může vysílající organizace zajistit vhodnou doplňkovou odbornou přípravu před vysláním, například odbornou přípravu týkající přizpůsobení technických kompetencí zájemců o dobrovolnickou činnost, jejímž cílem je reagovat na potřeby přijímající organizace, nebo jazykovou přípravu potřebnou pro cílovou zemi vyslání atd.
Článek 16
Smlouva s humanitárním dobrovolníkem EU
1. Na základě výsledků zaškolení před vysláním a případně stáže a jiné odborné přípravy před vysláním podle článků 13 až 15 vysílající organizace po konzultaci s přijímající organizací potvrdí závěrečné hodnocení způsobilosti, podle kterého je zájemce o dobrovolnickou činnost způsobilý být vyslán jako humanitární dobrovolník EU.
2. Vysílající organizace a úspěšně vyhodnocený humanitární dobrovolník EU podepíší smlouvu o vyslání podle čl. 14 odst. 5 nařízení (EU) č. 375/2014.
3. Smlouva, která musí být připravena po důkladné konzultaci s přijímajícími organizacemi, stanoví konkrétní podmínky týkající se vyslání a práva a povinnosti humanitárního dobrovolníka EU. Jsou v ní uvedeny právní přepisy vztahující se na jurisdikci smlouvy podle nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU), které má být přijato podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a její součástí jsou minimálně tyto prvky:
a)
úloha a funkce humanitárního dobrovolníka EU, doba trvání a místo vyslání a úkoly, jež mají být plněny podle vymezení v přiděleném úkolu, včetně prvků vyplývajících z plánu komunikace uvedeného v článku 17 nařízení (EU) č. 375/2014;
b)
doba platnosti smlouvy včetně data začátku a konce platnosti;
c)
řízení výkonu, včetně těchto prvků:
-
opatření týkající se řízení, včetně odpovědného přímého nadřízeného z přijímající organizace a kontaktního místa pro průběžnou podporu ze strany vysílající organizace,
-
opatření týkající se mentoringu;
d)
pracovní podmínky, včetně pracovní doby a dovolené;
e)
finanční nároky a závazky humanitárního dobrovolníka EU, včetně nezbytných ujednání k jejich plnění:
-
příspěvek na pobyt a přesídlení,
-
informace o platných předpisech v oblasti daní a sociálního zabezpečení,
-
pojistné krytí,
-
ubytování,
-
cesta;
f)
praktická opatření:
-
lékařské prohlídky,
-
víza a pracovní povolení;
g)
důvěrnost;
h)
očekávané chování humanitárního dobrovolníka EU, včetně integrity a etického kodexu, a opatření na ochranu práv dětí a ohrožených dospělých osob, včetně nulové tolerance pohlavního zneužívání, uvedené v příloze smlouvy;
i)
disciplinární politika a ukončení statusu dobrovolníka;
j)
mediační mechanismus pro řešení problémů, stížností a sporů;
k)
povinnosti a politiky v souvislosti s řízením ochrany, zdraví a bezpečnosti;
l)
učení a rozvoj:
-
odborná příprava a zaškolení,
-
debriefing.
4. V případě sporu mezi přijímající nebo vysílající organizací a humanitárním dobrovolníkem EU má humanitární dobrovolník EU právo na účinný opravný prostředek v souladu s ustanoveními vnitrostátních předpisů platných pro vysílající organizaci.
Článek 17
Zanesení údajů do databáze
Po obdržení výslovného souhlasu humanitárního dobrovolníka EU zanese vysílající organizace údaje tohoto humanitárního dobrovolníka EU do databáze uvedené v článku 13 nařízení (EU) č. 375/2014 (dále jen „databáze“). Veškeré zpracovávání osobních údajů v souvislosti s touto databází musí být prováděno v souladu s normou ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014. Na jakékoli zpracování osobních údajů ze strany Komise ve vztahu k uvedené databázi se použije nařízení (ES) č. 45/2001 (2).
KAPITOLA 5
POSTUPY PRO VYSLÁNÍ A ŘÍZENÍ HUMANITÁRNÍCH DOBROVOLNÍKŮ EU
Článek 18
Zaškolení v cílové zemi
1. Přijímající organizace zajistí, aby bylo všem humanitárním dobrovolníkům EU po příjezdu do země, do níž jsou vysláni, poskytnuto důkladné a přiměřené zaškolení zahrnující minimálně tyto prvky:
a)
struktura a postupy organizace a řízení, týmy podílející se na projektu (včetně projektového manažera, provozního a technického týmu, pracovníka krizového řízení, podpůrných týmů, jako jsou týmy pro lidské zdroje a finance), místo(a) projektu a poslání a cíle organizace ve vztahu k iniciativě Humanitární dobrovolníci EU;
b)
komplexní informace o misi, pravomocech a projektech přijímající organizace; zapojené komunity; provozní souvislosti; očekávání týkající se výstupů a výsledků přiděleného úkolu humanitárního dobrovolníka EU a posouzení potřeb, ze kterého se vychází;
c)
místní právní rámec vztahující se na humanitárního dobrovolníka EU;
d)
povinná bezpečnostní instruktáž a instruktáž v oblasti zdraví a ochrany pro konkrétní místní podmínky podle článků 28 a 30;
e)
systém a postup dohledu a řízení výkonu a zavedené podpůrné mechanismy včetně mentoringu a další podpory podle článků 19, 20 a 21;
f)
kulturní instruktáž o dané zemi, regionu a místě vyslání, včetně pokynů týkajících se vhodného chování;
g)
proces debriefingu v cílové zemi podle článku 23.
2. Přijímající organizace zajistí, aby si humanitární dobrovolníci EU přečetli veškeré informace poskytované během zaškolení v cílové zemi a aby jim porozuměli a aby měli k těmto informacím snadný přístup i po celou dobu účasti na iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 19
Dohled a řízení výkonu
1. Vysílající a přijímající organizace na základě výkonnostních cílů, očekávaných výstupů a výsledků společně vypracují systém řízení výkonu určený k měření pokroku a kvality práce humanitárního dobrovolníka EU podle přiděleného úkolu.
2. Postup řízení výkonu upřesní příslušné úlohy a povinnosti vysílající a přijímající organizace při dohledu nad humanitárním dobrovolníkem EU.
3. Během zaškolování vysílající a přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU stanoví výkonnostní cíle dobrovolníka a poskytnou mu příležitost vyjádřit se k flexibilním prvkům přiděleného úkolu.
4. Přijímající organizace určí přímého nadřízeného, který odpovídá za dohled nad humanitárním dobrovolníkem EU, s nímž přímý nadřízený uskutečňuje v rámci dohledu přiměřeně a prakticky četné schůzky.
5. Dle potřeby a v závislosti na délce mise provedou vysílající organizace a přímý nadřízený z přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU společný přezkum výkonu v polovině období s cílem formálně zhodnotit proces začleňování a pokrok při plnění cílů a upravit cíle, přidělený úkol a plán učení a rozvoje.
6. Jestliže se při přezkumu v polovině období dospěje k závěru, že humanitární dobrovolník EU vykazuje nedostatečnou znalost kterékoli z průřezových nebo specifických kompetencí, může přijímající organizace po dohodě s vysílající organizací rozhodnout o předčasném ukončení jeho vyslání. Organizace musí být schopny v případě potřeby vysvětlit a zdůvodnit každé takové hodnocení a rozhodnutí.
7. Vysílající organizace a přímý nadřízený z přijímající organizace spolu s humanitárním dobrovolníkem EU provedou konečný přezkum výkonu s cílem zhodnotit na konci mise dosažené úspěchy humanitárního dobrovolníka EU v porovnání s cíli jeho přiděleného úkolu a plánem učení a rozvoje.
8. Výsledky přezkumu výkonu se stávají součástí plánu učení a rozvoje daného humanitárního dobrovolníka EU.
9. Vysílající organizace uchová záznamy o přezkumu výkonu v souladu s normami ochrany údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014, a v databázi potvrdí, zda bylo vyslání úspěšně dokončeno, a pokud dokončeno nebylo, uvede příslušný důvod.
Článek 20
Průběžná podpora ze strany vysílajících organizací
1. Před vysláním určí vysílající organizace kontaktní osobu, která je po celou dobu vyslání k dispozici a je v pravidelném kontaktu s humanitárním dobrovolníkem EU s cílem:
a)
pomoci humanitárnímu dobrovolníkovi EU s usazením a přesunem;
b)
poskytovat humanitárnímu dobrovolníkovi EU a přijímající organizaci potřebnou doplňkovou podporu;
c)
účastnit se přezkumů v polovině období a na konci vyslání a případně i ostatních schůzek a
d)
zajišťovat mediační podporu v případě neshody mezi přijímající organizací a humanitárním dobrovolníkem EU.
2. Jestliže určená kontaktní osoba v průběhu vyslání již není schopna plnit svou úlohu, musí být v co nejkratší době nahrazena, aby byla zajištěna kontinuita podpory.
Článek 21
Mentoring
1. Přijímající organizace určí pro humanitárního dobrovolníka EU jednoho či více mentorů, kteří mu poskytují podporu v oblastech, jako je například:
a)
rozvoj odborných dovedností a zlepšování výkonu a znalostí;
b)
kulturní začleňování a přizpůsobování;
c)
coaching v souvislosti s přiděleným úkolem a
d)
řešení psychosociálních problémů.
2. Určený mentor či mentoři mají přístup k plánu učení a rozvoje a přidělenému úkolu humanitárního dobrovolníka EU a svou podporu opírají o tyto dokumenty. Mentor či mentoři se pravidelně schází s humanitárním dobrovolníkem EU s cílem projednat jeho pokrok a pomoci s jakýmkoli problémem, který souvisí s misí, či osobním problémem.
3. Mentoring přihlíží k místní situaci a je pokud možno k dispozici i místním dobrovolníkům.
4. Vysílající organizace pomáhá se zajištěním mentoringu tím, že pracuje v partnerství s přijímající organizací při poskytování podpory pro oblast analýzy, odborné přípravy a jiného budování kapacit a v případě malé místní dostupnosti konkrétních dovedností vyhledává ve svých vlastních strukturách a sítích jednotlivce, kteří vhodné a doplňující dovednosti mají.
5. Dle potřeby lze zvážit mentoring na dálku, zejména za pomoci sítě pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 22
Pracovní podmínky
1. Všichni humanitární dobrovolníci EU mají odpovídající pracovní podmínky, které jim během jejich misí umožňují plnit povinnosti a zajišťují jejich dobré životní podmínky, motivaci, zdraví a ochranu. Tyto podmínky jsou v souladu s příslušnými ustanoveními směrnice 89/391/ES (3) a směrnice 2003/88/ES (4).
2. Vysílající a přijímající organizace spolupracují na společném vymezení odpovídajících pracovních podmínek na základě místní a vnitrostátní situace.
3. Přijímající organizace poskytne nezbytné informace a navrhne pracovní podmínky, jejichž vhodnost a přiměřenost posoudí vysílající organizace, s cílem zajistit soulad s povinností péče obou organizací a s obecnými politikami a postupy vysílající organizace.
4. Vysílající a přijímající organizace společně zajistí prevenci, řízení a zmírňování rizik týkajících se bezpečnosti, zdraví a ochrany a aby navrhované pracovní podmínky dodržovaly schválené postupy v oblasti bezpečnosti, zdraví a ochrany podle článků 28, 29 a 30 a splňovaly požadavky na pracovní dobu, dovolenou, minimální denní a týdenní doby odpočinku a pracovní prostor podle bodu 3 přílohy I.
Článek 23
Podpora na konci mise a podpora po návratu
1. Vysílající a přijímající organizace společně rozhodnou o obsahu a procesu debriefingu všech humanitárních dobrovolníků EU, včetně těch, kteří se vrací předčasně.
2. Přijímající organizace poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU osobní nebo skupinový debriefing včetně konečného přezkumu výkonu podle čl. 19 odst. 7 a dle potřeby zajistí, aby byl projekt předán týmu a protistranám, které budou pokračovat v činnostech vykonávaných humanitárním dobrovolníkem EU, aby byla zajištěna udržitelnost a kontinuita.
3. Vysílající organizace poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU, který se vrátil z mise, osobní nebo skupinový debriefing a debriefing týkající se otázek činností či projektu na základě zpětné vazby ze strany přijímající organizace a finalizace plánu učení a rozvoje.
4. Vysílající organizace zprostředkuje lékařské vyšetření po vyslání při návratu humanitárního dobrovolníka EU a nabídne mu psychosociální debriefing a poradenskou podporu, kterou může humanitární dobrovolník EU nepovinně využít.
5. Vysílající a přijímající organizace nastíní humanitárnímu dobrovolníkovi EU možnosti, jak se nadále angažovat v oblasti humanitární pomoci a aktivního evropského občanství, včetně propagace sítě iniciativy Humanitární dobrovolníci EU a zapojení do této sítě.
6. Vysílající organizace vyzve humanitární dobrovolníky EU, kteří se vrátili z mise, aby poskytli konstruktivní zpětnou vazbu ve věci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU, a aby vysvětlili, jak může jejich přispění ovlivnit budoucí mise.
KAPITOLA 6
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ŽIVOTNÍCH PODMÍNEK A POJIŠTĚNÍ
Článek 24
Pojistné krytí
1. Všichni humanitární dobrovolníci EU jsou kryti komplexním pojištěním, které je speciálně určeno k jejich ochraně během celé doby jejich vyslání do třetích zemí a veškerých relevantních období před vysláním a po něm.
2. Pojistné krytí se vztahuje na celý svět, 24 hodin denně. Pojistné krytí je účinné ode dne, kdy humanitární dobrovolník EU opustí domov a vydá se na cestu do třetí země, do níž byl vyslán, až do dne, kdy opustí třetí zemi, do níž byl vyslán, a vrátí se domů (tzv. „první období krytí“).
3. Pojistné krytí delší než dvanáct týdnů se prodlouží o dalších osm týdnů v domovské zemi pojištěnce pro účely návazné léčby nemocí a úrazů, které humanitárního dobrovolníka EU postihly během prvního období krytí.
4. Pojistné krytí se vztahuje na všechny činnosti spojené s iniciativou Humanitární dobrovolníci EU a rovněž na soukromé činnosti humanitárního dobrovolníka EU během prvního období krytí.
5. Všichni humanitární dobrovolníci EU jsou kryti pojištěním ve výši 100 % (úplné krytí) pro případ těchto pojistných událostí:
a)
lékařská a stomatologická péče;
b)
těhotenství a porod;
c)
úraz;
d)
repatriace;
e)
životní pojištění;
f)
trvalá a dočasná invalidita nebo pracovní neschopnost;
g)
odpovědnost za škody;
h)
ztráta nebo krádež dokladů, jízdenek a osobních věcí;
i)
doplňková asistenční pomoc.
6. S cílem zajistit rovné zacházení a krytí u všech humanitárních dobrovolníků EU může Komise uzavřít smluvní vztah s jedním nebo více poskytovateli pojištění prostřednictvím zadání veřejné zakázky.
Článek 25
Příspěvek na pobyt a přesídlení
1. Vysílající organizace poskytuje humanitárním dobrovolníkům EU, kteří mají status osob, jež nejsou v pracovním poměru, příspěvek na pobyt formou paušálních plateb, které jsou vypláceny v přiměřených lhůtách a v pravidelných splátkách.
2. Při výpočtu výše paušálního příspěvku na pobyt se vychází ze spotřebního koše, který zahrnuje pravidelné výdaje humanitárního dobrovolníka EU za tyto položky:
a)
potraviny;
b)
hygienické potřeby a potřeby pro domácnost;
c)
oděvy;
d)
místní a vnitrostátní doprava;
e)
různé výdaje považované za nezbytné pro zajištění přiměřené životní úrovně a zapojení do místní společnosti (za účelem zahrnutí dalších nákladů, jako jsou volnočasové aktivity, služby kadeřníka a holiče, denní tisk a kancelářské potřeby, lze přičíst nejvýše 20 % celkové částky pro položky vyjmenované v písmenech a) až d));
f)
mimořádná částka pro humanitární dobrovolníky EU pobývající v oblastech s indexy převyšujícími průměr dané země (nejvýše 10 % částky pro položky vyjmenované v písmenech a) až d)).
3. Náklady na ubytování nejsou součástí paušálních příspěvků na pobyt.
4. Komise zveřejňuje informace o paušálních příspěvcích na pobyt pro země vyslání na základě indexů zemí. Vedle příspěvku na pobyt lze hradit zvláštní potřeby související se zdravotním postižením nebo jinými řádně zdůvodněnými výjimečnými okolnostmi.
5. Humanitární dobrovolníci EU jsou včas informováni o změnách indexů a výše příspěvků na pobyt, které se jich během jejich mise týkají, zejména v zemích s vysokou mírou inflace nebo deflace.
6. Při úspěšném ukončení vyslání poskytne vysílající organizace humanitárním dobrovolníkům EU, kteří se vrátili z mise, pravidelně indexovaný příspěvek na přesídlení ve výši 100 EUR za měsíc v závislosti na délce jejich vyslání.
Článek 26
Ubytování
1. Vysílající organizace zajistí, aby přijímající organizace poskytla humanitárnímu dobrovolníkovi EU odpovídající ubytování za náklady přiměřené místním podmínkám.
2. Vysílající a přijímající organizace společně zajistí prevenci, řízení a zmírňování rizik týkajících se ochrany, zdraví a bezpečnosti a aby navrhované ubytování dodržovalo schválené postupy v oblasti ochrany, zdraví a bezpečnosti podle článků 28, 29 a 30 a splňovalo požadavky stanovené v bodě 4 přílohy I.
3. Je-li to možné, hradí náklady na ubytování, vytápění a jiné přímo související náklady přímo přijímající organizace. Přijímající organizace uzavírá smluvní vztahy s pronajímateli a přijme veškerá potřebná opatření, aby hostitelské subjekty a pronajímatele informovala o iniciativě Humanitární dobrovolníci EU.
Článek 27
Cestovní a související výdaje
1. Vysílající organizace organizuje cestu humanitárního dobrovolníka EU do místa vyslání a zpět, a to i v případech předčasného návratu, a hradí cestovní výdaje.
2. Na žádost humanitárního dobrovolníka EU zorganizuje vysílající organizace další cestu zpět a uhradí související cestovní výdaje v těchto případech:
a)
dovolená ve vlasti pro humanitární dobrovolníky EU, jejichž doba vyslání je delší než osmnáct měsíců;
b)
rodičovská dovolená pro humanitární dobrovolníky EU, kteří mají jedno či více vyživovaných dětí mladších dvanácti let, je-li doba jejich vyslání delší než 6 měsíců;
c)
mimořádná dovolená v případě pohřbu nebo lékařsky potvrzeného závažného onemocnění přímého příbuzného ve vzestupné či sestupné linii, manžela/manželky, registrovaného partnera nebo sourozence.
3. Výši cestovních výdajů lze vypočítat buď podle skutečných nákladů na cestu v ekonomické či druhé třídě, nebo může být hrazeno paušálně na základě přiměřené metodiky výpočtu vzdálenosti.
4. Vysílající organizace poskytne informace a logistickou podporu při zařizování víz pro humanitárního dobrovolníka EU a přijímající organizace v případě potřeby podporuje vízový proces. Náklady spojené se získáním víz, včetně nezbytných cestovních výdajů, hradí vysílající organizace.
KAPITOLA 7
POSTUPY PRO ZAJIŠTĚNÍ POVINNOSTI PÉČE, OCHRANY A BEZPEČNOSTI
Článek 28
Řízení bezpečnosti a posuzování rizik
1. Vysílající organizace má zavedenou vnitřní politiku bezpečnosti a postupy posuzování rizik, jež jsou vhodné a použitelné pro humanitární dobrovolníky EU a v případě potřeby upravené.
2. Na základě politiky bezpečnosti vysílající organizace vypracují vysílající a přijímající organizace společně plán řízení bezpečnosti a evakuační plán pro akce v rámci iniciativy Humanitární dobrovolníci EU. Tyto plány musí splňovat alespoň požadavky stanovené v bodě 5 přílohy I.
3. Vysílající a přijímající organizace společně vypracují písemné posouzení rizik týkajících se bezpečnosti, cestování a zdraví v zemi vyslání. Tato posouzení musí splňovat alespoň požadavky stanovené v bodě 6 přílohy I.
4. Posouzení rizik uvedené v odstavci 3 se pravidelně přezkoumává a aktualizuje podle situace, přinejmenším před vysláním humanitárního dobrovolníka EU. Jestliže posouzení rizik vede k závěru, že vyslání by se odehrálo v podmínkách mezinárodního nebo vnitrostátního ozbrojeného konfliktu, nebo že takový konflikt hrozí, od plánovaného vyslání se ustoupí nebo se v případě, že již byl humanitární dobrovolník EU vybrán, vyslání se zruší.
5. Požadavky týkající se informovanosti ohledně bezpečnosti a přiměřeného chování z hlediska řízení rizik a bezpečnosti jsou součástí popisu přiděleného úkolu a přijímacího řízení.
6. Vysílající organizace informuje příslušné vnitrostátní orgány členských států a dalších zemí zúčastněných podle článku 23 nařízení (EU) č. 375/2014 předtím, než je některý z jejich občanů vyslán jako humanitární dobrovolník EU. Vysílající organizace, která vysílá humanitární dobrovolníky EU, jež nejsou občany Unie, zjistí před vysláním předpisy týkající se konzulární ochrany zajišťované zemí, jejímž je dobrovolník státním příslušníkem, nebo jinou zemí.
7. Vysílající a přijímající organizace zajistí, aby humanitární dobrovolník EU obdržel všechny informace o bezpečnostních a ochranných postupech a aby jim porozuměl. Během zaškolení bude před odjezdem a do 24 hodin po příjezdu do cílové země vyslání zajištěna bezpečnostní instruktáž podle konkrétní situace. Její součástí musí být výsledky posouzení rizik, evakuační plán a řízení bezpečnosti včetně ohlašování bezpečnostních incidentů, postupy evakuace a repatriace, komunikační schéma, kontaktní pracovník/ci krizového řízení a kontaktní údaje na vyslanectví, policii, hasiče a nemocnice.
8. Vysílající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU kryt přinejmenším pojištěním podle článku 24.
9. Vedle povinného bezpečnostního školení v rámci programu odborné přípravy poskytne vysílající organizace humanitárním dobrovolníkům EU veškerá další relevantní bezpečnostní školení, která zajišťuje pro své vlastní mezinárodní pracovníky.
10. Humanitární dobrovolník EU svým podpisem smlouvy uvedené v čl. 16 odst. 2 potvrzuje, že je seznámen s postupy řízení bezpečnost a že dané postupy bude dodržovat, a to včetně povinnosti průběžně se informovat a seznamovat se s aktuálními bezpečnostními situacemi, že uznává osobní odpovědnost za vlastní bezpečnost, bezpečnost ostatních i organizace a že se zdrží rizikového chování. Vysílající a přijímající organizace informují humanitárního dobrovolníka EU o důsledcích jakéhokoli porušení bezpečnostních postupů, a to zejména porušení vedoucích k předčasnému a nucenému ukončení vyslání.
11. Vysílající organizace doporučí humanitárním dobrovolníkům EU, aby se po příjezdu do cílové země vyslání registrovali u vyslanectví nebo konzulátu země své státní příslušnosti a informuje je o možnosti vyžádat si zde konzulární pomoc. Jestliže země, jejímž je humanitární dobrovolník EU státním příslušníkem, nemá konzulární zastoupení v cílové zemi vyslání, vysílající organizace doporučí humanitárním dobrovolníkům EU, kteří jsou občany Unie, aby se registrovali u konzulátu nebo u vyslanectví jiného členského státu, a informuje je o možnosti vyžádat si zde konzulární pomoc.
12. Na základě aktuálních informací, které poskytne přijímající organizace, vysílající a přijímající organizace pravidelně aktualizují evakuační plán s cílem zajistit, aby neustále odpovídal aktuálním operativním podmínkám. Na základě výsledků posouzení rizik se určí četnost, s jakou se provádí přezkum plánu, a přijímající organizace v případě potřeby využívá předešlé údaje a nové aktualizace k jeho úpravám. Evakuační plán se uchovává na místě, které je pro humanitárního dobrovolníka EU snadno přístupné.
13. Přijímající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU průběžně informován o jakékoli změně operativních podmínek a následné změně jakéhokoli bezpečnostního postupu nebo protokolu.
14. Přijímající organizace zná místo pobytu humanitárního dobrovolníka EU a má jeho kontaktní číslo, aby se s ním mohla spojit, a to i během dovolené.
Článek 29
Postupy pro případ incidentu či evakuace
1. V případě bezpečnostního incidentu musí být humanitárnímu dobrovolníkovi EU co nejrychleji poskytnut debriefing. Podle závažnosti incidentu a postupů zavedených ve vysílající a přijímající organizaci může tento debriefing zajistit přímý nadřízený nebo mentor z přijímající organizace nebo pracovník krizového řízení z vysílající organizace a součástí informační schůzky může být odborná psychologická podpora.
2. V případě evakuace se postupuje podle evakuačního plánu a o humanitárního dobrovolníka EU je případně postaráno v souladu s postupy zavedenými na konzulátech nebo vyslanectvích, kde je humanitární dobrovolník EU registrován podle čl. 28 odst. 11.
3. Vysílající organizace kontaktuje humanitární dobrovolníky EU, kteří se vrátili, a zajistí, aby se jim dostalo odpovídající následné podpory, včetně debriefingu a psychosociální a lékařské podpory.
4. Bezpečnost je součástí rámce pro sledování a hodnocení vysílající a přijímající organizace a poučení z bezpečnostních incidentů jsou podkladem pro přezkumy a zlepšování projektů.
Článek 30
Zdraví a ochrana
1. Vysílající organizace má zavedenou vnitřní politiku zdraví a ochrany, jež je vhodná a použitelná pro humanitární dobrovolníky EU a v případě potřeby upravená, a to včetně pokynů týkajících se těchto témat:
a)
osobní zdraví, například fyzické zdraví (prevence onemocnění, rady týkající se stravování a spánku, informovanost o rizicích klimatické a zeměpisné povahy, přístup k léčbě);
b)
duševní zdraví (rady týkající se rovnováhy pracovního a osobního života, zvládání stresu, mechanismy řešení problémů a metody relaxace, kontaktní místa psychosociální podpory).
2. Na základě vnitřní politiky ochrany a zdraví vysílající organizace vypracují vysílající a přijímající organizace společně komplexní soubor politik a pokynů v oblasti zdraví a ochrany, aby dostály své povinnosti péče a zajistily fyzickou a emocionální pohodu humanitárních dobrovolníků EU.
3. V rámci posouzení rizik uvedeného v čl. 28 odst. 3 a před stanovením přiděleného úkolu vysílající a přijímající organizace společně posoudí, zda vyslání pro humanitárního dobrovolníka EU poskytuje bezpečné a zdravé pracovní a životní podmínky EU podle ukazatelů stanovených v bodě 7 přílohy I.
4. Vysílající organizace zajistí, aby byl humanitární dobrovolník EU kryt přinejmenším komplexním zdravotním a cestovním pojištěním podle článku 24.
5. Během zaškolení seznámí vysílající organizace humanitárního dobrovolníka EU s politikami a pokyny v oblasti zdraví a ochrany uvedenými v odstavcích 1 a 2, týkajícími se mimo jiné onemocnění, první pomoci, údržby všech míst, údržby vozidla a vybavení, pracovišť, rovnováhy pracovního a osobního života, zdravotních a bezpečnostních incidentů a postupu pro evakuaci ze zdravotních důvodů.
6. Vysílající organizace zajistí, aby humanitární dobrovolník EU podstoupil před odjezdem důkladnou lékařskou prohlídku, a zajistí doporučená léčiva a očkování podle rizik v cílové zemi vyslání, jakož i případné vybavení, například soupravy pro první pomoc a ochranu proti komárům.
7. Přijímající organizace zajistí, aby byla povinnost péče součástí každodenního řízení dobrovolníků, a během zaškolení poskytne humanitárnímu dobrovolníkovi EU:
a)
aktuální informace o místních zdrojích v oblasti zdraví a ochrany, např. kontakty na lékaře, nemocnice, zdravotnické služby;
b)
pokyny týkající se místních zvyklostí a norem v rámci instruktáže o dané zemi s cílem omezit rizika týkající se ochrany a usnadnit začlenění.
8. Vysílající organizace zprostředkuje při návratu humanitárního dobrovolníka EU lékařské vyšetření po vyslání a v rámci procesu debriefingu nabídne psychosociální debriefing nebo konzultace nebo poradenskou podporu. Vysílající a přijímající organizace propagují síť iniciativy Humanitární dobrovolníci EU jako alternativní podpůrný mechanismus před vysláním, během něj i po něm.
KAPITOLA 8
POSTUPY PRO SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ INDIVIDUÁLNÍCH VÝKONŮ HUMANITÁRNÍCH DOBROVOLNÍKŮ EU
Článek 31
Sledování a hodnocení individuálních výkonů humanitárních dobrovolníků EU
1. Na základě postupu dohledu a řízení výkonu uvedeného v článku 19 vysílající a přijímající organizace sledují a hodnotí individuální výkony humanitárních dobrovolníků EU, měří jejich pokrok, výstupy a výsledky ve vztahu k přidělenému úkolu humanitárního dobrovolníka EU a jeho cílům.
2. Sledování a hodnocení individuálního výkonu humanitárních dobrovolníků EU je proces probíhající po celou dobu jejich mise a zahrnuje zvláštní přezkumy prováděné přinejmenším v těchto fázích:
a)
na konci stáže podle článku 14, pokud je to relevantní;
b)
během konečného přezkumu výkonu podle článku 19, případně při přezkumu v polovině období, je-li považován za vhodný;
c)
během debriefingu podle článku 23.
3. Vysílající a přijímající organizace poskytnou údaje, které prokazují, do jaké míry individuální výkon humanitárního dobrovolníka EU (na úrovni výstupů a dopadů) přispívá k cílům projektu a celkové iniciativy s přihlédnutím k ukazatelům uvedeným v článku 7 nařízení (EU) č. 375/2014. Údaje obsahují záznamy o kvalitě výstupů a výsledků práce humanitárního dobrovolníka EU, které jsou anonymizovány a jsou k dispozici pro účely hodnocení. Tyto údaje se zpracovávají v souladu s normami ochrany osobních údajů podle nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
4. Vysílající organizace poskytují podporu při budování kapacit přijímajících organizací k měření pokroku, výstupů a výsledků podle přiděleného úkolu humanitárního dobrovolníka EU a jeho cílů.
KAPITOLA 9
AKREDITACE VYSÍLAJÍCÍCH A PŘIJÍMAJÍCÍCH ORGANIZACÍ
Článek 32
Akreditace přijímajících organizací
1. Přijímající organizace, které se snaží získat akreditaci, poskytnou objektivní a pravdivé vlastní hodnocení v souladu s požadavky uvedenými v bodě 1 přílohy III, v němž zhodnotí své stávající politiky a postupy v porovnání s požadavky norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU, které jsou stanoveny v tomto nařízení a v nařízení Komise v přenesené pravomoci, které má být přijato na základě čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 375/2014.
2. Přijímající organizace ve vlastním hodnocení uvede veškeré nedostatky a oblasti vyžadující zlepšení, jež by v zájmu dosažení plného souladu s požadavky mohly vyžadovat budování kapacit.
3. Přijímající organizace spolu s vlastním hodnocením předloží podle požadavků stanovených v bodě 1 přílohy III tři doporučení poskytující komplexní informace o všech požadavcích norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU. Doporučení musí poskytnout alespoň dvě níže uvedené skupiny zúčastněných stran:
a)
akreditovaná vysílající nebo přijímající organizace, s níž žádající přijímající organizace již navázala partnerství za účelem účasti v iniciativě Humanitární dobrovolníci EU nebo s níž má v úmyslu takové partnerství navázat;
b)
partner Komise v oblasti humanitární pomoci s platnou rámcovou dohodou (dohodou o partnerství), s nímž žádající přijímající organizace úspěšně spolupracovala na projektu v oblasti humanitární pomoci;
c)
relevantní mezinárodní organizace nebo nezisková organizace nebo veřejnoprávní subjekt civilní povahy, s nímž žádající přijímající organizace úspěšně spolupracovala na projektu v oblasti humanitární pomoci;
d)
akreditační nebo auditorská organizace, která udělila žádající přijímající organizaci akreditaci v oblastech s významem pro iniciativu Humanitární dobrovolníci EU, přičemž v takovém případě by měly být předloženy i příslušné dokumenty týkající se akreditace nebo auditu.
4. Vypracované vlastní hodnocení podepisuje osoba oprávněná zastupovat a právně zavazovat přijímající organizaci a toto hodnocení se spolu s doporučeními podle odstavce 3 zašle Komisi.
5. Komise žádost posoudí na základě vlastního hodnocení přijímající organizace a na základě doporučení a může přijmout jedno z těchto rozhodnutí:
a)
udělit akreditaci v případech, kdy je žádající přijímající organizace posouzena jako plně vyhovující požadavkům norem a postupů;
b)
neudělit akreditaci v případech, kdy žádající přijímající organizace nevyhovuje všem požadavkům norem a postupů.
6. Do šesti měsíců po obdržení žádosti Komise informuje žádající přijímající organizaci o výsledku akreditace a v případě potřeby rovněž uvede možnosti podpory budování kapacit s ohledem na opakované podání žádosti. Jsou-li zjištěny jakékoli potřeby, které mají být uspokojeny na základě strategie budování kapacit předložené žádající přijímající organizací, je tato organizace způsobilá k podpoře budování kapacit a má ve vztahu k této podpoře přednost.
Článek 33
Akreditace vysílajících organizací
1. Vysílající organizace, které se snaží získat akreditaci, poskytnou objektivní a pravdivé vlastní hodnocení v souladu s požadavky uvedenými v bodě 2 přílohy III, v němž zhodnotí své stávající politiky a postupy v porovnání s požadavky norem a postupů týkajících se zájemců o dobrovolnickou činnost a humanitárních dobrovolníků EU.
2. Vysílající organizace ve vlastním hodnocení uvede veškeré nedostatky a oblasti vyžadující zlepšení, jež by v zájmu dosažení plného souladu s požadavky mohly vyžadovat technickou pomoc. Uvede rovněž důkazy prokazující, že jsou prováděny politiky a postupy uvedené v jednotlivých požadavcích norem a postupů, a to zejména ve vztahu k dobrovolníkům.
3. Vypracované vlastní hodnocení podložené důkazy podepisuje osoba oprávněná zastupovat a právně zavazovat vysílající organizaci a toto hodnocení se spolu s doprovodnými dokumenty podle odstavce 2 zašle Komisi.
4. Komise žádost posoudí na základě vlastního hodnocení vysílající organizace podloženého důkazy a předložených doprovodných dokumentů a může přijmout jedno z těchto rozhodnutí:
a)
udělit akreditaci v případech, kdy je žádající vysílající organizace posouzena jako plně vyhovující požadavkům norem a postupů;
b)
neudělit akreditaci v případech, kdy žádající vysílající organizace nevyhovuje všem požadavkům norem a postupů.
5. Do šesti měsíců po obdržení žádosti Komise informuje žádající vysílající organizaci o výsledku akreditace a v případě potřeby rovněž uvede možnosti technické pomoci s ohledem na opakované podání žádosti. Jsou-li zjištěny jakékoli potřeby, které mají být uspokojeny na základě strategie technické pomoci předložené vysílající organizací, je organizace způsobilá k technické pomoci a má ve vztahu k ní přednost.
Článek 34
Opravné prostředky
1. V rozhodnutí Komise neudělit akreditaci a zamítnout žádost musí být uvedeno, že zamítnutá žádající organizace může novou žádost podat až po uplynutí dvanácti měsíců počínaje datem, kdy obdrží rozhodnutí o zamítnutí. Rozhodnutí rovněž specifikuje dostupné opravné prostředky proti rozhodnutí.
2. Podle článků 256 a 263 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) je Tribunál příslušný rozhodovat ve věci aktů Evropské komise, které mají právní účinky vůči třetím osobám. Podle článků 256, 268 a 340 SFEU je Tribunál rovněž příslušný rozhodovat spory o náhradu škody způsobené Evropskou komisí v případě mimosmluvní odpovědnosti.
Článek 35
Finanční životaschopnost a organizační kapacita organizací
Posouzení finanční životaschopnosti a organizační kapacity akreditovaných vysílajících a přijímajících organizací nespadá do působnosti akreditace. Jakožto podmínka získání finanční pomoci Unie je tato životaschopnost a kapacita posuzována ve fázi procesu podávání žádostí v návaznosti na výzvu k podávání návrhů.
Článek 36
Platnost akreditace a pravidelné kontroly
1. Akreditované vysílající a přijímající organizace podstoupí opětovnou akreditaci po třech letech od obdržení rozhodnutí Komise o udělení akreditace nebo kdykoli v případě podstatných změn norem nebo postupů týkajících se dotčených otázek.
2. V průběhu období platnosti akreditace mohou být akreditované vysílající a přijímající organizace vyzvány, aby se v případě potřeby podrobily pravidelným kontrolám, které provádí Komise.
3. Akreditované vysílající a přijímající organizace neprodleně vyrozumí Komisi o jakékoli změně své právní, finanční, technické nebo organizační situace, která by mohla zpochybnit jejich soulad s normami a postupy nebo by mohla vytvářet střety zájmů. Rovněž informují Komisi o jakékoli změně svého názvu, adresy nebo zákonného zástupce.
Článek 37
Pozastavení a ukončení akreditace
1. Na základě informací získaných od akreditované vysílající nebo přijímající organizace, včetně informací z pravidelných kontrol uvedených v čl. 36 odst. 2 nebo informací získaných jinými prostředky, může Komise dospět k závěru, že akreditovaná vysílající nebo přijímající organizace již nevyhovuje požadavkům jedné či více norem nebo postupů. V takových případech může Komise přijmout odpovídající opatření, včetně pozastavení nebo ukončení akreditace, a to postupem stanoveným v bodě 3 přílohy III.
2. Vysílající nebo přijímající organizace, které je pozastavena nebo ukončena akreditace, od data pozastavení nebo ukončení nevysílá ani nepřijímá humanitární dobrovolníky EU a není způsobilá na tyto účely získat finanční pomoc Unie.
3. S ohledem na důvody pro pozastavení nebo ukončení akreditace, zejména pokud jde o bezpečnost a ochranu humanitárních dobrovolníků EU, může Komise požadovat repatriaci humanitárních dobrovolníků EU, kteří jsou vysláni v okamžiku pozastavení nebo ukončení akreditace.
4. Vysílající nebo přijímající organizace není oprávněna žádat o odškodnění z důvodu pozastavení nebo ukončení akreditace.
Článek 38
Odpovědnost za škody
Komise nenese odpovědnost za jakoukoli ztrátu nebo škodu, kterou způsobí nebo utrpí vysílající nebo přijímající organizace nebo třetí strany v důsledku akreditovaného statusu vysílající nebo přijímající organizace.
KAPITOLA 10
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. listopadu 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTO (ES) Nr. 1244/2014
2014 m. lapkričio 20 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 375/2014, kuriuo įsteigiamas Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusas (ES pagalbos savanorių iniciatyva), įgyvendinimo taisyklės
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 375/2014, kuriuo įsteigiamas Europos savanoriškos humanitarinės pagalbos korpusas (ES pagalbos savanorių iniciatyva) (1), ypač į jo 9 straipsnio 3 dalį, 10 straipsnio 1 dalį ir 12 straipsnio 6 dalį,
kadangi:
(1)
pagal Reglamentą (ES) Nr. 375/2014 Komisija turėtų nustatyti standartus ir procedūras, kurie apimtų būtinas sąlygas, susitarimus ir reikalavimus, kuriuos turėtų taikyti siunčiančioji ir priimančioji organizacijos nustatydamos, atrinkdamos, rengdamos, valdydamos ir dislokuodamos savanorius kandidatus ir ES pagalbos savanorius humanitarinės pagalbos operacijoms trečiosiose šalyse remti. Reglamente (ES) Nr. 375/2014 numatyta, kad šie standartai turėtų būti priimti deleguotaisiais aktais, o procedūros - įgyvendinimo aktais;
(2)
visi ES pagalbos savanorių iniciatyva suinteresuotieji asmenys, įskaitant pačius savanorius ir siunčiančiąją bei priimančiąją organizacijas, turėtų būti raginami prisiimti bendrą atsakomybę už iniciatyvą;
(3)
svarbu, kad savanoriai kandidatai būtų nustatyti ir atrinkti jų nediskriminuojant, sąžiningai ir skaidriai, siunčiančiajai ir priimančiajai organizacijoms bendradarbiaujant taip, kad būtų patenkinti tikrieji priimančiųjų organizacijų nurodyti vietos lygmens poreikiai;
(4)
ir siunčiančioji, ir priimančioji organizacijos turėtų surengti nuodugnų įvadinį instruktažą tam, kad užkirstų kelią su funkcijomis ir lūkesčiais susijusiems nesusipratimams ir savanorius tinkamai praktiškai parengtų misijai. Taip būtų padėtas pagrindas priimančiosios bendruomenės pasitikėjimui ir pripažinimui, visapusiškai atsižvelgiant į atitinkamus kultūriniu požiūriu jautrius dalykus;
(5)
mokymas yra vienas svarbiausių pasirengimo dislokavimui etapų, jį reikėtų rengti visiems savanoriams kandidatams pagal struktūruotą privalomųjų ir pasirenkamųjų dalykų programą. Be to, jaunesniesiems specialistams turėtų būti suteikta galimybė (jeigu reikia, per praktiką) toliau ugdyti savo gebėjimus ir įgyti naujų konkrečių humanitariniame sektoriuje reikalingų žinių ir įgūdžių. Visų pirma, jie turėtų būti tinkami pagal siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijų veiklos pobūdį ir aplinkybes;
(6)
siunčiančioji ir priimančioji organizacijos turėtų įdiegti tinkamą priežiūros ir valdymo sistemą. Jos turėtų drauge prižiūrėti ir vertinti ES pagalbos savanorių veiklos rezultatus ir laimėjimus bei teikti atsiliepimus apie jiems pavestas užduotis ir tikslus. Tai padės pagerinti ES pagalbos savanorių iniciatyvos atskaitomybę;
(7)
kuravimu reikėtų papildyti priežiūrą ir valdymą ir ES pagalbos savanoriui suteikti papildomos pagalbos iki dislokavimo, dislokavimo laikotarpiu ir po dislokavimo;
(8)
dislokavimo trečiosiose valstybėse laikotarpiu reikėtų sukurti nuolatinio ryšio su siunčiančiąja organizacija kanalą, o siunčiančioji organizacija turėtų teikti papildomą pagalbą. Su visais ES pagalbos savanoriais turėtų būti dalijamasi informacija apie rezultatus, o baigus misiją teikiama pagalba;
(9)
tam, kad ES pagalbos savanoriai galėtų pavestas užduotis vykdyti saugioje ir sanitariniu požiūriu tinkamoje aplinkoje bei tenkinti svarbiausius savo poreikius nepatirdami asmeninių sunkumų, kartu kaip savanoriai laikydamiesi kuklaus, neiššaukiančio gyvenimo būdo, jiems reikia sukurti tinkamas darbo ir gyvenimo sąlygas. Pragyvenimo ir kitų ES pagalbos savanoriams skiriamų išmokų nėra siekiama prilyginti nuolatinio darbuotojo darbo užmokesčiui. Šių išmokų dydis neturėtų būti nustatomas pagal profesinę patirtį, įgūdžius arba savanoriui pavestos užduoties rezultatus: jų paskirtis yra tik padengti pragyvenimo išlaidas dislokavimo laikotarpiu. Siekiant užtikrinti aukštą ir vienodą apsaugos lygį, visiems ES pagalbos savanoriams turėtų būti suteiktas visapusis specialus draudimas, skirtas jiems apsaugoti visą dislokavimo trečiojoje valstybėje laikotarpį ir visą atitinkamą laikotarpį iki ir po dislokavimo;
(10)
pareiga rūpintis yra ypač svarbi visų bendra pareiga. Siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos turėtų kiek galėdamos užtikrinti ES pagalbos savanorių sveikatos priežiūrą, saugą, saugumą, gerovę ir parengti tinkamas saugumo, sveikatos priežiūros ir saugos procedūras. ES pagalbos savanoriai turėtų lygiai taip pat visomis išgalėmis stengtis darbo vietoje saugoti savo ir kitų asmenų sveikatą, saugą ir saugumą;
(11)
kiekvieno ES pagalbos savanorio veiklos rezultatai turėtų būti nuolat stebimi ir vertinami visą misijos laikotarpį. Tuo tikslu turėtų būti remiamasi priežiūros ir veiklos valdymo sistema, per šį procesą turėtų būti renkami duomenys apie tai, kiek ES pagalbos savanoris savo asmeniniu darbu prisideda (vertinant tiesioginį ir bendresnį poveikį) prie projekto ir visos iniciatyvos tikslų įgyvendinimo;
(12)
reikalingas patikimas patvirtinimo mechanizmas, siekiant užtikrinti, kad siunčiančioji ir priimančioji organizacijos atitiktų Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nustatytus standartus ir šiame reglamente išdėstytas procedūras. Šis patvirtinimo mechanizmas turėtų būti grindžiamas paprastinimo, nedubliavimo, siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų atskirumo, išlaidų efektyvumo, skaidrumo, nešališkumo, įvairovės skatinimo ir prieinamumo principais;
(13)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka komiteto, įsteigto pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 26 straipsnį, nuomonę;
(14)
siekiant užtikrinti, kad ES pagalbos savanorių iniciatyva būtų įgyvendinta laiku, reikia, kad šis reglamentas įsigaliotų skubos tvarka, nes jame išdėstytos nuostatos, kuriomis remdamosi įgyvendinančiosios organizacijos dislokuos ES pagalbos savanorius trečiosiose valstybėse,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomos Reglamento (ES) Nr. 375/2014 įgyvendinimo taisyklės 9 straipsnio 3 dalyje, 10 straipsnio 1 dalyje ir 12 straipsnio 6 dalyje nurodytose srityse:
a)
procedūros, kurių reikia laikytis siekiant nustatyti ir atrinkti savanorius kandidatus ir suteikti jiems būtiną parengimą iki dislokavimo, įskaitant, jeigu reikia, praktikos galimybes;
b)
mokymo programos sąlygos ir savanorių kandidatų pasirengimo būti dislokuotiems vertinimo procedūra;
c)
ES pagalbos savanorių dislokavimo ir valdymo trečiosiose valstybėse nuostatos, įskaitant, inter alia, priežiūrą vietoje, nuolatinę paramą suteikiant ugdomąjį vadovavimą, kuravimą ir papildomą mokymą, reikiamas darbo sąlygas ir paramą po dislokavimo;
d)
nuostatos dėl savanorių draudimo ir gyvenimo sąlygų užtikrinimo, įskaitant pragyvenimo, gyvenamosios vietos, kelionių ir kitų atitinkamų išlaidų padengimą;
e)
procedūros, kurių reikia laikytis prieš, per dislokavimą ir po jo, kad būtų užtikrinta pareiga rūpintis ir tinkamos saugos ir saugumo priemonės, įskaitant medicininės evakuacijos protokolus bei saugumo planus, kurie apimtų evakuaciją iš trečiųjų šalių ekstremaliosios situacijos atveju, taip pat būtinos ryšių su nacionalinėmis valdžios institucijomis palaikymo procedūros;
f)
kiekvieno ES pagalbos savanorio veiklos rezultatų stebėsenos ir vertinimo procedūros;
g)
patvirtinimo mechanizmas, kuriuo užtikrinama, kad siunčiančiosios organizacijos laikytųsi Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnyje nurodytų standartų ir procedūrų, ir priimančiosioms organizacijoms skirtas diferencijuotas patvirtinimo mechanizmas.
2 straipsnis
Sąvokos
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Reglamento (ES) Nr. 375/2014 3 straipsnyje ir Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, išdėstytos sąvokos. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
a) kompetencijų sistema- sistema, apibrėžta Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį;
b) mokymosi ir pažangos planas- planas, apibrėžtas Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį;
c) mokytojas- mokymo paslaugų teikėjo pasamdytas asmuo vienam arba keliems mokymo moduliams įgyvendinti arba padėti atlikti modeliavimo pagal įvairius scenarijus užduotis ir savanorių kandidatų gebėjimams įvertinti;
d) mokymo kuratorius- mokymo paslaugų teikėjo pasamdytas mokytojas, kuriam pavesta koordinuojamoji funkcija vertinant savanorio kandidato tinkamumą būti dislokuotam. Jis yra atsakingas už savanorių kandidatų grupę. Remdamasis kitų mokytojų atsiliepimais jis koordinuoja savanorių kandidatų gebėjimų vertinimą ir su savanoriais kandidatais asmeniškai aptaria savęs vertinimo ir mokytojų įvertinimo rezultatus;
e) kuravimas- darbui, karjerai ar profesiniam tobulėjimui svarbių žinių, socialinio kapitalo neformalaus perdavimo ir psichosocialinės pagalbos teikimas. Kuravimas yra tam tikrą laikotarpį trunkantis asmens, kurį priimančioji organizacija yra paskyrusi kuratoriumi ir kuris, manoma, turi reikiamų žinių, įgūdžių bei patirties, ir ES pagalbos savanorio neformalus, dažniausiai asmeninis, bendravimas;
f) dalijimasis informacija apie rezultatus- procesas, per kurį siunčiančioji ir priimančioji organizacijos ir ES pagalbos savanoris gauna aiškios informacijos apie pavestos užduoties rezultatus bei ES pagalbos savanorių laimėjimus, per kurį teikiamos rekomendacijos arba mokomasi iš jų patirties, sužinoma apie įgytas žinias, išmoktas pamokas ir padaromos galutinės profesionalios išvados dėl misijos.
2 SKYRIUS
SAVANORIŲ KANDIDATŲ NUSTATYMO IR ATRANKOS PROCEDŪROS
3 straipsnis
Nustatymo ir atrankos procedūra
1. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge parengia nustatymo ir atrankos procedūrą. Apibrėžiamos funkcijos, atsakomybė ir procesai, siekiant užtikrinti, kad įdarbinimo procesas būtų skaidrus, sąžiningas ir veiksmingas ir būtų laikomasi vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo principų, kaip numatyta Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį.
2. Per nustatymo ir atrankos procedūrą siunčiančioji ir priimančioji organizacijos bendradarbiauja kaip partnerės ir užtikrina, kad informacija būtų teikiama laiku ir nuolat. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad priimančioji organizacija būtų nuosekliai įtraukiama į visą įdarbinimo procesą.
3. Suderinta nustatymo ir atrankos procedūra taikoma visais įdarbinimo proceso etapais.
4. Nustatymo ir atrankos procedūrą sudaro bent šie etapai:
a)
ES pagalbos savanoriams pavedamos užduoties, jų gebėjimų profilio ir atrankos kriterijų suformulavimas, kaip numatyta 4 straipsnyje;
b)
skelbimas ir paraiškos, kaip numatyta 5 straipsnyje;
c)
vertinimas, pirminio ir galutinio pareiškėjų sąrašo sudarymas, kaip numatyta 6 straipsnyje;
d)
atranka, kaip numatyta 7 straipsnyje.
4 straipsnis
ES pagalbos savanoriams pavedamos užduoties, jų gebėjimų profilio ir atrankos kriterijų suformulavimas
1. Priimančioji organizacija, remdamasi poreikių įvertinimu, kuris turi būti atliekamas pagal Komisijos deleguotąjį reglamentą, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, ir laikydamasi I priedo 1 punkte nustatytų reikalavimų, ES pagalbos savanoriui suformuluoja užduotį, įskaitant lanksčius jos aspektus taip, kad būtų atsižvelgta į savanorio indėlį, kurį šis įneš, kai bus įdarbintas.
2. Siunčiančioji organizacija peržiūri pavedamą užduotį ir prireikus padeda ją pakoreguoti, kad ji būtų tinkama ir realistiška, atsižvelgiant į tai, kokių gebėjimų yra tikimasi iš ES pagalbos savanorių, taip pat į priimančiosios organizacijos gebėjimą pasinaudoti pagalba ir jos poreikius.
3. Atsižvelgdamos į pavedamą užduotį ir kompetencijų sistemą, siunčiančioji ir priimančioji organizacijos apibrėžia ES pagalbos savanorio gebėjimų profilį, atrankos kriterijus bei būtiniausius reikalavimus, kurie bus taikomi per įdarbinimo procesą. Apibrėžiant gebėjimų profilį taip pat reikia nurodyti, ar savanoris bus vyresnysis, ar jaunesnysis specialistas ir tai, ar reikalinga kokia nors praktika.
5 straipsnis
Skelbimas ir paraiškos
1. Siunčiančioji organizacija yra atsakinga už paskelbimą apie misiją. Siekdama informuoti apie iniciatyvą ir pritraukti savanorius kandidatus ji, padedama priimančiosios organizacijos, parengia skelbiamos informacijos rinkinį.
2. Skelbimas turi būti parengtas bent jau anglų kalba, parašytas aiškia, konkrečia ir suprantama kalba, skelbime turi būti pateikta informacija apie savanoriui kandidatui siūlomą poziciją pagal I priedo 2 punkte išdėstytus reikalavimus.
3. Jis turi būti skelbiamas ne trumpiau negu vieną mėnesį centrinėje ES pagalbos savanorių iniciatyvos platformoje; siekiant pritraukti pareiškėjus į centrinę platformą, gali būti pasinaudota papildomomis viešinimo galimybėmis. Deramai pagrįstomis aplinkybėmis, kai misija rengiama reaguojant į humanitarinės pagalbos krizes, skelbimas gali būti skelbiamas trumpiau negu vieną mėnesį, bet ne trumpiau negu vieną savaitę.
4. Pareiškėjai užpildo standartizuotą paraiškos formą, taip pat prideda struktūruotą gyvenimo aprašymą (CV). Pareiškėjai dar užpildo standartizuotą savęs vertinimo klausimyną ir įvertina savo gebėjimus, kurių reikalaujama pagal kompetencijų sistemą, ir savo galimybes prisitaikyti prie skelbime nurodytos užduoties, gyvenimo ir darbo sąlygų. Pareiškėjų prašoma patvirtinti, kad su jomis sutinka.
6 straipsnis
Vertinimas, pirminis ir galutinis sąrašai
1. Siunčiančioji organizacija įvertina pareiškėjus, remdamasi paraiškos formoje, savęs vertinimo klausimyne, motyvaciniame dalyvavimo ES pagalbos savanorių iniciatyvoje (ir konkrečioje misijoje) laiške pateikta informacija ir pareiškėjų gebėjimo analizuoti atitinkamą humanitarinės pagalbos scenarijų įvertinimu per testą raštu, esė arba panašius testus.
2. Remdamasi vertinimo rezultatais siunčiančioji organizacija priimančiajai organizacijai pateikia pirminį pareiškėjų sąrašą, kad jos drauge galėtų suderinti galutinį pareiškėjų, su kuriais vyks pokalbiai, sąrašą.
3. Į galutinį sąrašą atrinkti pareiškėjai kviečiami dalyvauti struktūruotame pokalbyje, kuris vyksta remiantis kompetencijų sistema. Pokalbis gali būti tiesioginis arba vykti naudojant telekomunikacines technologijas ir, jeigu įmanoma, dalyvaujant priimančiajai organizacijai. Papildomi vertinimo metodai gali būti vertinimo centrai, grupinė veikla ir darbo modeliavimo užduotys.
4. Prireikus siunčiančioji organizacija prieš galutinę atranką gali patikrinti asmenines ir profesines rekomendacijas. Pareiškėjai informuojami apie patikrinimą skelbimu šio proceso pradžioje.
7 straipsnis
Atranka
1. Priimančioji organizacija priima galutinį sprendimą dėl atrinkto savanorio kandidato ir patvirtina pasirinktą kandidatūrą siunčiančiajai organizacijai, o ši yra atsakinga už pozicijos pasiūlymą ir įvadinio instruktažo parengimą. Kiekvienai pozicijai gali būti pasirinkti pakaitiniai savanoriai, kurie pakeistų kandidatą, jeigu jis atsisakytų tos pozicijos arba jos užimti nebegalėtų.
2. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos privalo gebėti įrodyti ir pagrįsti, kad priimdamos sprendimą dėl atrankos visą nustatymo ir atrankos procesą laikėsi vienodo požiūrio, lygių galimybių ir nediskriminavimo principų.
3. Atrankos procedūra užbaigiama per pagrįstą laikotarpį. Siunčiančioji organizacija informuoja visus pareiškėjus apie sprendimą dėl atrankos ir apie galimybę susipažinti su vertinimo rezultatais. Atrinktus kandidatus savanorius ji kviečia raštu patvirtinti jų norą dalyvauti ES pagalbos savanorių iniciatyvoje.
4. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad su nustatymo ir atrankos procesu susiję dokumentai būtų atsekami ir saugomi laikantis Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nustatyto duomenų apsaugos standarto.
8 straipsnis
Mokymosi poreikių vertinimas
1. Remdamasi įdarbinimo proceso rezultatais, priimančiosios organizacijos poreikiais ir numatomu dislokavimu, siunčiančioji organizacija, konsultuodamasi su priimančiąja organizacija ir savanoriu kandidatu, įvertina mokymosi poreikius ir parenka mokymo programos modulius, kuriuose šis dalyvaus, pagal šiuos kriterijus:
a)
rangą, numatant galimybę vyresniesiems specialistams dėmesį sutelkti į privalomuosius modulius ir pasirinkti tinkamą projektų valdymo mokymo lygį ir specializuotus pasirenkamuosius modulius;
b)
priimančiosios organizacijos konkrečių gebėjimų poreikius; kad jų įgytų, savanoris kandidatas dalyvauja pasirenkamuosiuose moduliuose;
c)
bendruosius kandidato savanorio gebėjimus; jie stiprinami dalyvaujant pasirenkamuosiuose moduliuose.
2. Siunčiančioji organizacija užpildo Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nurodytą mokymosi ir pažangos planą, kuriame išdėsto įvertintus atrinktų savanorių kandidatų gebėjimus ir mokymosi poreikius, ir jį perduoda mokymo paslaugų teikėjams.
3 SKYRIUS
ES PAGALBOS SAVANORIŲ INICIATYVOS MOKYMO PROGRAMA
9 straipsnis
Mokymo programa
1. Visiems atrinktiems kandidatams savanoriams skirtą mokymo programą įgyvendina mokymo paslaugų teikėjas (-ai), prireikus prie jos prisideda siunčiančioji ir priimančioji organizacijos ir buvę savanoriai.
2. Mokymo programos grindžiamos kompetencijų sistema, jas galima tikslinti pagal jaunesniųjų ir vyresniųjų specialistų poreikius.
3. Mokymo programa įgyvendinama taikant kompleksinį mokymosi metodą: e. mokymosi ir darbo klasėje modulius.
4. Visiems kandidatams savanoriams privalomi moduliai:
a)
bendras įvadas apie Sąjungą, jos išorės santykius ir reagavimo į krizes sistemą;
b)
įvadas apie humanitarinius veiksmus, Sąjungos humanitarinės pagalbos politiką ir ES pagalbos savanorių iniciatyvą;
c)
asmeninio saugumo, saugos ir sveikatos priežiūros valdymas;
d)
projektų valdymas;
e)
kultūrinis sąmoningumas (ir universalieji dalykai);
f)
modeliavimas pagal tam tikrą scenarijų, kad kandidatai savanoriai parodytų įgytus gebėjimus.
5. Pasirenkamieji moduliai:
a)
propagavimas ir komunikavimas;
b)
pirmoji psichologinė pagalba;
c)
mokytojų rengimas;
d)
savanorių valdymas;
e)
organizacinė plėtra;
f)
specialūs moduliai, jei jų reikia, visų pirma, moduliai, susiję su savanorių kandidatų techninių gebėjimų pritaikymu pagal humanitarinės pagalbos aplinkybes.
6. Savanoriai kandidatai dalyvauja visuose privalomuosiuose moduliuose ir gali dalyvauti viename arba keliuose pasirenkamuosiuose moduliuose, kurie parenkami pagal 8 straipsnį.
7. Mokymo programa su duomenimis apie kiekvieną modulį, įskaitant jo statusą, tikslinę grupę, grafiką, ugdomus gebėjimus ir susijusius mokymosi rezultatus, rengiama pagal II priede pateiktą pavyzdį.
10 straipsnis
Savanorių kandidatų vertinimas mokymo laikotarpiu ir baigus mokymą
1. Mokymo laikotarpiu ir baigus mokymą remiantis kompetencijų sistema vertinama, kaip savanoriai kandidatai yra pasirengę dislokavimui.
2. Vertinimą mokytojai organizuoja drauge, o pagrindinė koordinavimo pareiga tenka savanorio kandidato mokymo kuratoriui.
3. Gebėjimai vertinami remiantis mokytojų atliktu savanorio kandidato žinių, įgūdžių ir nuostatų vertinimu, taip pat:
a)
savęs vertinimo klausimynu, kurį savanoris kandidatas užpildo po modeliavimo pagal įvairius scenarijus užduoties;
b)
pastabomis, kurias mokytojai pateikia po kiekvieno modulio ir po modeliavimo pagal įvairius scenarijus užduoties;
c)
mokymo kuratoriaus vertinimu, kuriame kritiškai apžvelgiama savęs vertinimo, ir pastabomis, pateikiamomis po mokymo kuratoriaus ir savanorio kandidato tiesioginio pokalbio, kuris vyksta remiantis mokytojų atsiliepimais.
4. Visų gebėjimų vertinimas įtraukiamas į savanorio kandidato mokymosi ir pažangos planą, kuris užbaigus mokymą atnaujinamas, jame nurodant lankytus kursus ir pasiektus rezultatus.
5. Savanoriai kandidatai, kurių kurie nors universalieji arba specialieji gebėjimai įvertinami prastai, yra diskvalifikuojami. Mokytojai ir mokymo kuratorius visais atvejais turi gebėti prireikus paaiškinti ir pagrįsti tokį vertinimą ir sprendimą.
4 SKYRIUS
SAVANORIŲ KANDIDATŲ PARENGIMO DISLOKAVIMUI PROCEDŪROS
11 straipsnis
Įvadinio instruktažo programa
1. Per įvadinį instruktažą kandidatas arba ES pagalbos savanoris supažindinamas su siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijų kultūra, politika bei praktika ir su pavedama užduotimi siejamais lūkesčiais.
2. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge parengia įvadinio instruktažo programą. Jų pareigos ir atsakomybė programoje apibrėžiamos remiantis grįžusiųjų ES pagalbos savanorių indėliu, jeigu tai įmanoma, pasinaudojant tiesiogine jų patirtimi ir įgytomis žiniomis. Programą sudaro:
a)
įvadinis instruktažas iki dislokavimo, kurį organizuoja siunčiančioji organizacija, kaip numatyta 12 straipsnyje;
b)
įvadinis instruktažas dislokacijos šalyje, kurį organizuoja priimančioji organizacija, kaip numatyta 18 straipsnyje.
3. Prireikus siunčiančioji ir priimančioji organizacijos rengia bendras sesijas, kuriose kandidatai arba ES pagalbos savanoriai dalyvauja visi kartu.
12 straipsnis
Įvadinis instruktažas iki dislokavimo
1. Siunčiančiosios organizacijos užtikrina, kad visiems savanoriams kandidatams prieš juos dislokuojant būtų surengtas tiesioginis nuodugnus ir tinkamas įvadinis instruktažas. Per jį aptariami bent šie dalykai:
a)
organizacijos ir valdymo struktūra bei procesai, projekte dalyvaujančios darbo grupės (įskaitant projekto vadovą, krizių valdymo pareigūną, žmogiškuosius išteklius), organizacijos misija ir tikslai, susiję su ES pagalbos savanorių iniciatyva;
b)
išsami informacija apie aplinkybes, kuriomis savanoris kandidatas dirbs projekte, jam pavestą užduotį ir su ja susijusių poreikių vertinimą; numatomos darbo ir gyvenimo sąlygos, kaip nurodyta 22 ir 24-27 straipsniuose;
c)
atitinkama savanoriams taikoma teisinė bazė, kaip numatyta Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį;
d)
savanoriui svarbūs standartai ir procedūros, įskaitant drausmines, skundų, kovos su sukčiavimu ir korupcija, vaikų ir pažeidžiamų suaugusiųjų apsaugos taisykles, elgesio kodeksą, kaip numatyta Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį;
e)
privaloma pagal konkrečias aplinkybes parengta informacija apie saugumą, sveikatos priežiūrą ir saugą (įskaitant sveikatos patikrinimą prieš išvykstant), kaip numatyta 28 ir 30 straipsniuose;
f)
priežiūros ir veiklos rezultatų valdymo sistema ir procedūra, įdiegti paramos mechanizmai, įskaitant kuravimą ir kitą paramą, kaip numatyta 19, 20 ir 21 straipsniuose;
g)
mokymosi ir pažangos planas;
h)
informacija apie ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklą ir tai, kaip jis padeda savanoriams iki dislokavimo, dislokavimo laikotarpiu ir po dislokavimo;
i)
informacija apie projekte numatytą komunikacijos ir matomumo didinimo veiklą, remiantis Reglamento (ES) Nr. 375/2014 17 straipsnyje nurodytu komunikacijos planu, įskaitant atsakingo Komisijos regioninės informacijos pareigūno kontaktinius duomenis;
j)
dalijimosi informacija apie rezultatus procesas, kaip numatyta 23 straipsnyje.
2. Per įvadinį instruktažą siunčiančioji organizacija taip pat pateikia informaciją apie Komisijos humanitarinės pagalbos vietos biurą, atsakingą už dislokacijos šalį, ir informuoja šį biurą apie numatomą ES pagalbos savanorių dislokavimą.
3. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad savanoriai kandidatai perskaitytų ir suprastų visą per įvadinį instruktažą suteiktą informaciją ir kad visą savanorių kandidatų dalyvavimo ES pagalbos savanorių iniciatyvoje laikotarpį su siunčiančiąja organizacija būtų galima lengvai susisiekti.
13 straipsnis
Jaunesniųjų specialistų praktika
1. Savanorių kandidatų, kurie yra jaunesnieji specialistai, gali būti paprašyta ne tik baigti mokymus, bet ir atlikti praktiką siunčiančiojoje organizacijoje ir taip praktiškai susipažinti su procedūromis, etika ir humanitarinio darbo aplinkybėmis ir geriau pasirengti numatomam dislokavimui kaip ES pagalbos savanoriui. Praktika gali trukti ne ilgiau kaip šešis mėnesius, deramai pagrįstais išimtiniais atvejais gali būti ribotam laikui pratęsta.
2. Siunčiančioji organizacija, konsultuodamasi su priimančiąja organizacija ir praktiką atliekančiu savanoriu, peržiūri ir atsižvelgdama į praktikos poreikius atnaujina mokymosi ir pažangos plane nurodytus mokymosi poreikius. Mokymosi ir pažangos plane visų pirma yra apibrėžiami:
a)
mokymosi rezultatai, kuriuos praktiką atliekantis savanoris turėtų pasiekti praktikos laikotarpiu;
b)
užduotys, kurias praktiką atliekantis savanoris vykdys mokymosi laikotarpiu, ir reikalingi ištekliai;
c)
tikslai ir rezultatai, kuriuos praktiką atliekantis savanoris turėtų pasiekti iki praktikos laikotarpio pabaigos.
3. Toliau išvardyti reglamento straipsniai mutatis mutandis taikomi praktikai, juose nustatomi įpareigojimai praktiką atliekančius savanorius priimančiai siunčiančiajai organizacijai:
a)
19 straipsnio 4, 5, 6 ir 9 dalys, 21 ir 22 straipsniai;
b)
24 straipsnis, išskyrus 5 dalį. Iš ES valstybių arba Reglamento (ES) Nr. 375/2014 23 straipsnio 1 dalies b punkte nurodytų trečiųjų valstybių tame straipsnyje nurodytomis sąlygomis atvykstantiems savanoriams kandidatams, kurie yra apdrausti pagal jų gyvenamosios valstybės nacionalinę socialinės apsaugos arba draudimo sistemą ir atlieka praktiką minėtose valstybėse, suteikiamas tik papildomas draudimas. Tai reiškia, kad pagal jų draudimo sąlygas padengiamos tik tos išlaidos, kurios viršija pagal nacionalinę socialinės apsaugos arba draudimo sistemą apdraudžiamą sumą. Išimtiniais pagrįstais atvejais, kai pagal nacionalinę socialinės apsaugos arba draudimo sistemą yra padengiama tik dalis 24 straipsnio 5 dalyje numatytų išlaidų arba tos išlaidos nedengiamos iš viso, padengiama 100 proc. patirtų išlaidų;
c)
25 straipsnis, išskyrus 6 dalį, 26 straipsnis ir 27 straipsnio 1 dalis, jei reikia;
d)
28 straipsnio 1, 8 ir 14 dalys ir 30 straipsnio 1, 4, 5, 6 ir 7 dalys.
14 straipsnis
Savanorių kandidatų vertinimas pasibaigus praktikai
1. Praktikos pabaigoje praktiką atlikęs savanoris, remdamasis kompetencijų sistema ir mokymosi ir pažangos planu, atlieka savęs vertinimą.
2. Tiesioginis vadovas siunčiančiojoje organizacijoje, konsultuodamasis su priimančiąja organizacija, peržiūri savęs vertinimo rezultatus ir įvertina praktiką atlikusį savanorį, visų pirma šiuos dalykus:
a)
įvertina, kaip praktiką atlikęs savanoris siekė tikslų;
b)
peržiūri, ar pasiekti sutarti rezultatai;
c)
nustato mokymosi rezultatus.
3. Savanoriai kandidatai, kurių kurie nors universalieji arba specialieji gebėjimai įvertinami prastai, diskvalifikuojami ir negali tapti ES pagalbos savanoriais. Tiesioginis vadovas siunčiančiojoje organizacijoje visais atvejais turi gebėti prireikus paaiškinti ir pagrįsti tokį vertinimą ir sprendimą.
15 straipsnis
Papildomas mokymas rengiantis dislokavimui
Netrukdydama savanoriui kandidatui dalyvauti mokymo programoje arba atlikti praktiką, siunčiančioji organizacija ruošdamasi dislokavimui gali surengti papildomą reikiamą mokymą, pavyzdžiui, susijusį su savanorių kandidatų techninių gebėjimų pritaikymu pagal priimančiosios organizacijos poreikius, dislokacijos šalyje reikalingų kalbų mokymu ir pan.
16 straipsnis
Sutartis su ES pagalbos savanoriu
1. Remdamasi įvadinio instruktažo iki dislokavimo ir, jeigu reikia, 13-15 straipsniuose nurodytos praktikos bei kito mokymo rengiantis dislokacijai rezultatais ir konsultuodamasi su priimančiąja organizacija, siunčiančioji organizacija patvirtina galutinį savanorio kandidato, kurį ketinama dislokuoti kaip ES pagalbos savanorį, tinkamumo vertinimą.
2. Siunčiančioji organizacija su atrinktu ES pagalbos savanoriu pasirašo dislokavimo sutartį, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 375/2014 14 straipsnio 5 dalyje.
3. Sutartyje, kuri rengiama glaudžiai bendradarbiaujant su priimančiosiomis organizacijomis, nurodomos konkrečios dislokavimo sąlygos ir ES pagalbos savanorio teisės bei pareigos. Joje taip pat nurodomi sutarčiai taikomi teisės aktai ir jos jurisdikcijai pagal Komisijos deleguotąjį reglamentą (ES), kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, tarp jų - bent šie aspektai:
a)
nurodomas ES pagalbos savanorio vaidmuo, pareigos, misijos trukmė ir vieta, uždaviniai, kuriuos jis turės atlikti ir kurie apibrėžti pavedant užduotį, taip pat visi aspektai, susiję su komunikacijos planu, nurodytu Reglamento (ES) Nr. 375/2014 17 straipsnyje;
b)
sutarties trukmė, įskaitant jos galiojimo pradžią ir pabaigą;
c)
veiklos rezultatų valdymas, įskaitant:
-
valdymo tvarką, be kita ko, atsakingą tiesioginį vadovą priimančiojoje organizacijoje ir siunčiančiosios organizacijos kontaktinį asmeninį nuolatinei paramai teikti;
-
kuravimo tvarką;
d)
darbo sąlygos, įskaitant darbo valandas ir atostogas;
e)
ES pagalbos savanorio finansinės teisės ir pareigos, įskaitant reikiamą jų suteikimo tvarką:
-
pragyvenimo ir persikraustymo išmokos;
-
informacija apie taikomas mokesčių ir socialinės apsaugos taisykles;
-
draudimo apsauga;
-
gyvenamoji vieta;
-
kelionės;
f)
praktinės sąlygos:
-
sveikatos patikrinimai;
-
viza ir darbo leidimai;
g)
konfidencialumas;
h)
kokio elgesio tikimasi iš ES pagalbos savanorio, įskaitant sąžiningumą, elgesio kodekso laikymąsi, vaikų ir pažeidžiamų suaugusiųjų apsaugą, visišką lytinės prievartos netoleravimą - tai bus nurodyta sutarties priede;
i)
drausmės politika ir savanorio statuso panaikinimas;
j)
tarpininkavimo mechanizmas sprendžiant problemas, teikiant skundus ir sprendžiant ginčus;
k)
atsakomybė už saugumo valdymą, sveikatos priežiūrą ir saugą ir šios srities politika;
l)
mokymasis ir pažanga:
-
mokymai ir įvadinis instruktažas;
-
dalijimasis informacija apie rezultatus.
4. Jeigu tarp priimančiosios arba siunčiančiosios organizacijos ir ES pagalbos savanorio kyla ginčas, ES pagalbos savanoris turi teisę pasinaudoti veiksmingomis teisinėmis teisių gynimo priemonėmis pagal siunčiančiajai organizacijai taikomas nacionalines nuostatas.
17 straipsnis
Įtraukimas į duomenų bazę
Gavusi aiškų ES pagalbos savanorio sutikimą, siunčiančioji organizacija ES pagalbos savanorio duomenis įtraukia į Reglamento (ES) Nr. 375/2014 13 straipsnyje nurodytą duomenų bazę ( toliau - duomenų bazė). Visais atvejais asmens duomenys šioje duomenų bazėje privalo būti tvarkomi laikantis Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nurodyto duomenų apsaugos standarto. Visais atvejais, kai asmens duomenis šioje duomenų bazėje tvarko Komisija, taikomas Reglamentas (EB) Nr. 45/2001 (2).
5 SKYRIUS
ES PAGALBOS SAVANORIŲ DISLOKAVIMO IR VALDYMO PROCEDŪROS
18 straipsnis
Įvadinis instruktažas dislokacijos šalyje
1. Priimančiosios organizacijos užtikrina, kad ES pagalbos savanoriams atvykus į dislokacijos šalį, būtų surengtas nuodugnus ir tinkamas įvadinis instruktažas, per kurį būtų aptariami bent šie dalykai:
a)
organizacijos ir valdymo struktūra bei procesai, projekte dalyvaujančios darbo grupės (įskaitant projekto valdymo pareigūną, operatyvinę ir techninę darbo grupę, krizių valdymo pareigūną, pagalbines darbo grupes, pavyzdžiui, žmogiškųjų išteklių ir finansų); projekto vieta (-os); organizacijos misija ir tikslai, susiję su ES pagalbos savanorių iniciatyva;
b)
išsami informacija apie priimančiosios organizacijos misiją, veiklos sritį ir projektus; dalyvaujančios bendruomenės; veiklos aplinkybės; lūkesčiai dėl ES pagalbos savanoriams pavestos užduoties tiesioginių ir bendresnių rezultatų ir su ja susijusių poreikių vertinimas;
c)
atitinkama vietos teisinė bazė, taikoma ES pagalbos savanoriui;
d)
privaloma pagal konkrečias aplinkybes parengta informacija apie saugumą, sveikatos priežiūrą ir saugą, kaip numatyta 28 ir 30 straipsniuose;
e)
priežiūros ir veiklos rezultatų valdymo sistema ir procedūra, įdiegti paramos mechanizmai, įskaitant kuravimą ir kitą paramą, kaip numatyta 19, 20 ir 21 straipsniuose;
f)
supažindinimas su dislokacijos šalies, regiono ir vietovės kultūra, taip pat informacija apie tai, koks elgesys yra tinkamas;
g)
dalijimosi informacija apie rezultatus procesas dislokacijos šalyje, kaip numatyta 23 straipsnyje.
2. Priimančioji organizacija užtikrina, kad ES pagalbos savanoris perskaitytų ir suprastų visą per įvadinį instruktažą dislokacijos valstybėje suteiktą informaciją ir kad visą ES pagalbos savanorio dalyvavimo ES pagalbos savanorių iniciatyvoje laikotarpį su priimančiąja organizacija būtų galima lengvai susisiekti.
19 straipsnis
Priežiūra ir veiklos valdymas
1. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos, vadovaudamosi veiklos tikslais, laukiamais tiesioginiais ir bendresniais rezultatais, drauge sukuria veiklos valdymo sistemą, kuria remdamosi pagal pavestą užduotį vertina ES pagalbos savanorio darbo pažangą ir kokybę.
2. Veiklos valdymo procedūroje nurodomas atitinkamas siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijų vaidmuo ir atsakomybė už ES pagalbos savanorio priežiūrą.
3. Per įvadinį instruktažą siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge su ES pagalbos savanoriu nustato jo veiklos tikslus ir suteikia jam galimybę pareikšti pastabas dėl lanksčių pavestos užduoties aspektų.
4. Priimančioji organizacija paskiria tiesioginį vadovą, kuris yra atsakingas už ES pagalbos savanorio priežiūrą ir kuris su ES pagalbos savanoriu pagrįstu ir praktiškai reikalingu dažnumu rengia priežiūros susitikimus.
5. Jeigu reikia, atsižvelgdami į misijos trukmę, siunčiančioji organizacija ir tiesioginis vadovas priimančiojoje organizacijoje drauge su ES pagalbos savanoriu atlieka laikotarpio vidurio veiklos rezultatų peržiūrą, kad formaliai įvertintų integracijos eigą, pažangą siekiant tikslų, patikslintų tikslus ir pavestą užduotį ir mokymosi bei pažangos planą.
6. Jeigu atliekant laikotarpio vidurio veiklos rezultatų peržiūrą padaroma išvada, kad kurie nors ES pagalbos savanorio universalieji arba specialieji gebėjimai yra prasti, siunčiančiajai organizacijai pritarus priimančioji organizacija gali nuspręsti nutraukti dislokavimą prieš terminą. Jie privalo visais atvejais gebėti prireikus paaiškinti ir pagrįsti tokį vertinimą ir sprendimą.
7. Siunčiančioji organizacija ir tiesioginis vadovas priimančiojoje organizacijoje drauge su ES pagalbos savanoriu atlieka galutinę veiklos rezultatų peržiūrą, kad misijos pabaigoje pagal pavestą užduotį ir mokymosi ir pažangos planą įvertintų ES pagalbos savanorio laimėjimus.
8. Veiklos rezultatų peržiūros išvados įtraukiamos į ES pagalbos savanorio mokymosi ir pažangos planą.
9. Siunčiančioji organizacija saugo veiklos rezultatų peržiūros duomenis, laikydamasi Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nurodytų duomenų apsaugos standartų, ir atsiunčia patvirtinimą į duomenų bazę, ar misija sėkmingai baigta, jeigu ne - nurodo, kodėl.
20 straipsnis
Nuolatinė siunčiančiųjų organizacijų pagalba
1. Prieš dislokuodama ES pagalbos savanorį siunčiančioji organizacija paskiria kontaktinį asmenį, su kuriuo visą dislokavimo laikotarpį turi būti galima susisiekti ir kuris turi palaikyti ryšius su ES pagalbos savanoriu, kad:
a)
padėtų ES pagalbos savanoriui įsikurti ir išgyventi perinamąjį laikotarpį;
b)
teiktų reikiamą papildomą pagalbą ES pagalbos savanoriui ir priimančiajai organizacijai;
c)
prireikus dalyvautų laikotarpio vidurio ir galutinės veiklos rezultatų peržiūros ir kituose susitikimuose;
d)
tarpininkautų iškilus nesutarimams tarp priimančiosios organizacijos ir ES pagalbos savanorio.
2. Jeigu paskirtas kontaktinis asmuo dislokavimo laikotarpiu nebegali vykdyti savo pareigų, jis kuo skubiau pakeičiamas, užtikrinant pagalbos tęstinumą.
21 straipsnis
Kuravimas
1. Priimančioji organizacija paskiria vieną arba kelis ES pagalbos savanorio kuratorius, kurie padeda:
a)
ugdyti profesinius įgūdžius, gerinti veiklos rezultatus ir žinias;
b)
kultūriškai integruotis ir prisitaikyti;
c)
atlikdami ugdomojo vadovavimo pareigas spręsti su pavesta užduotimi susijusius klausimus ir
d)
spręsti psichosocialinius klausimus.
2. Paskirtas (-i) kuratorius (-iai) susipažįsta su ES pagalbos savanorio mokymosi ir pažangos planu ir jam pavesta užduotimi ir teikdamas (-i) pagalbą jais remiasi. Kuratorius (-iai) reguliariai susitinka su ES pagalbos savanoriu, kad aptartų padarytą pažangą ir padėtų spręsti su misija susijusius ir asmeninius klausimus.
3. Kuruojant atsižvelgiama į vietos aplinkybes ir, jeigu įmanoma, kuravimas turi būti tinkamas ir vietos savanoriams.
4. Siunčiančioji organizacija padeda atlikti kuravimo funkcijas palaikydama partnerystės ryšius su priimančiąja organizacija: teikia analitinę, mokymo ir kitą gebėjimų stiprinimo pagalbą, o jeigu vietos lygmeniu turima nedaug įgūdžių, savo pačios struktūrose ir tinkluose nustato tinkamų gebėjimų, kuriais būtų papildomi vietos įgūdžiai, turinčius asmenis.
5. Kai tinkama, galima svarstyti nuotolinio kuravimo galimybę, ypač pasinaudojant ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklu.
22 straipsnis
Darbo sąlygos
1. Visiems ES pagalbos savanoriams sudaromos tinkamos darbo sąlygos, kad jie galėtų per savo misiją tinkamai dirbti ir būtų užtikrinta jų gerovė, motyvacija, sveikatos priežiūra ir sauga. Jos turi atitikti atitinkamas Direktyvos 89/391/EB (3) ir Direktyvos 2003/88/EB (4) nuostatas.
2. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos bendradarbiauja ir atsižvelgdamos į vietos ir nacionalines veiklos aplinkybes apibrėžia tinkamas darbo sąlygas.
3. Priimančioji organizacija suteikia reikalingą informaciją ir siūlo darbo sąlygas, o siunčiančioji organizacija vertina jų tinkamumą ir pakankamumą, užtikrindama, kad jos atitiktų pareigą rūpintis ir siunčiančiosios organizacijos bendrą politiką bei praktiką.
4. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge užtikrina, kad būtų vykdoma saugumo, sveikatos ir saugos rizikos prevencija, ši rizika būtų valdoma ir mažinama ir kad siūlomos darbo sąlygos atitiktų sutartas ir 28, 29 ir 30 straipsniuose nurodytas saugumo, sveikatos priežiūros ir saugos procedūras ir I priedo 3 punkte nurodytus darbo valandų, atostogų, būtiniausios paros ir savaitės poilsio trukmės bei darbo vietos erdvės reikalavimus.
23 straipsnis
Pagalba pasibaigus misijai ir dislokavimui
1. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge nusprendžia dėl dalijimosi informacija apie rezultatus turinio ir eigos - dalytis informacija apie rezultatus numatoma su visais ES pagalbos savanoriais, taip pat ir tais, kurie grįžta anksčiau laiko.
2. Priimančioji organizacija surengia ES pagalbos gavėjui asmeninį arba grupinį susitikimą, skirtą pasidalyti informacijai apie rezultatus, įskaitant 19 straipsnio 7 dalyje numatytos galutinės veiklos rezultatų peržiūros rezultatus, atitinkamais atvejais projekto perdavimą darbo grupei arba kolegoms, kurie tęs ES pagalbos savanorio vykdytą veiklą, užtikrindami jos nuoseklumą ir tęstinumą.
3. Siunčiančioji organizacija su grįžusiu ES pagalbos savanoriu tinkamu laiku surengia asmeninį arba grupinį susitikimą, skirtą pasidalyti informacijai apie rezultatus, taip pat susitikimus, skirtus pasidalyti informacijai apie veiklos ir projekto rezultatus, remiantis priimančiosios organizacijos atsiliepimais ir baigtu pildyti mokymosi ir pažangos planu.
4. ES pagalbos savanoriui sugrįžus po dislokacijos, siunčiančioji organizacija sudaro sąlygas patikrinti jo sveikatą, siūlo surengti sesiją (-as), skirtas pasidalyti informacija apie psichosocialinius rezultatus, ir konsultacinę pagalbą, kuria ES pagalbos savanoris gali naudotis, jeigu to nori.
5. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos konsultuoja ES pagalbos savanorį apie galimybes toliau dalyvauti sprendžiant su humanitarine pagalba ir aktyvių Europos pilietiškumu susijusius klausimus, taip pat informuoja apie ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklą ir galimybę jame dalyvauti.
6. Siunčiančioji organizacija kviečia grįžusius ES pagalbos savanorius pateikti konstruktyvius atsiliepimus apie ES pagalbos savanorių iniciatyvą, taip pat paaiškina, kaip jų indėlis gali suteikti informacijos ateityje organizuosimoms misijoms.
6 SKYRIUS
NUOSTATOS DĖL DRAUDIMO IR GYVENIMO SĄLYGŲ
24 straipsnis
Draudimo apsauga
1. Visi ES pagalbos savanoriai apdraudžiami specialiu visapusišku draudimu, kuris yra skirtas jiems apsaugoti visą dislokavimo trečiojoje šalyje laikotarpį ir atitinkamą laikotarpį iki ir po dislokavimo.
2. Draudimo apsauga galioja visame pasaulyje, 24 valandas per parą. Ji įsigalioja nuo tos dienos, kurią ES pagalbos savanoris išvyksta iš kilmės šalies į trečiąją dislokacijos šalį, ir galioja iki tos dienos, kurią ES pagalbos savanoris išvyksta iš trečiosios dislokacijos šalies į kilmės šalį ir į ją grįžta (pirmasis draudimo laikotarpis).
3. Jeigu draudimo apsauga yra ilgesnė nei 12 savaičių, apdraustojo kilmės šalyje ji pratęsiama dar 8 savaitėms, kad būtų padengtos vėlesnio ligų ir sužeidimų, patirtų per pirmąjį draudimo laikotarpį, gydymo išlaidos.
4. Draudimas galioja visai su ES pagalbos savanorių iniciatyva susijusiai veiklai, taip pat ir asmeninei ES pagalbos savanorių veiklai, kuria šie užsiima per pirmąjį draudimo laikotarpį.
5. Visi ES pagalbos savanoriai 100 proc. (visapusiškas draudimas) apdraudžiami šiuo draudimu:
a)
medicininio ir stomatologinio gydymo;
b)
nėštumo ir gimdymo;
c)
nelaimingų atsitikimų;
d)
repatriacijos;
e)
gyvybės;
f)
nuolatinės ir laikinos negalios arba darbingumo praradimo;
g)
atsakomybės prieš trečiąją šalį;
h)
dokumentų, kelionės bilietų ir asmeninių daiktų praradimo arba vagystės;
i)
papildomos pagalbos.
6. Siekiant užtikrinti, kad visiems ES pagalbos savanoriams būtų sudarytos vienodos sąlygos ir suteikta vienoda apsauga, Komisija gali pasirinkti vieną arba kelis draudimo paslaugų teikėjus viešojo pirkimo tvarka.
25 straipsnis
Pragyvenimo ir persikraustymo išmokos
1. Siunčiančioji organizacija moka darbuotojo statuso neturintiems ES pagalbos savanoriams pragyvenimo išmokas - tinkamu laiku ir reguliariais intervalais mokamas fiksuotąsias sumas.
2. Pragyvenimo išmokų fiksuotosios sumos dydis nustatomas pagal vartojimo prekių krepšelį, išmokos yra skirtos šioms reguliarioms ES pagalbos savanorio išlaidoms padengti:
a)
maisto;
b)
asmens higienos ir buitinių produktų;
c)
drabužių;
d)
vietos transporto ir transporto dislokacijos šalies viduje;
e)
įvairioms išlaidoms, kurios yra laikomos būtinomis tinkamam pragyvenimo lygiui ir dalyvavimui vietos visuomenės gyvenime užtikrinti (ne daugiau kaip 20 proc. visos a-d punktuose išvardytiems dalykams skiriamos sumos galima pridėti kitoms išlaidoms, pavyzdžiui, laisvalaikio, kirpyklos paslaugų, laikraščių, kanceliarinių prekių, padengti);
f)
nenumatytoms išlaidoms ES pagalbos savanoriams, dislokuotiems vietovėse, kuriose pragyvenimo lygis yra aukštesnis už šalies vidurkį (ne daugiau kaip 10 proc. a-d punktuose nurodytiems dalykams skiriamos sumos).
3. Būsto išlaidos neįeina į fiksuotąsias pragyvenimo išmokų sumas.
4. Komisija skelbia informaciją apie dislokacijos šalyse mokamų pragyvenimo išmokų fiksuotųjų sumų dydį, remdamasi šių šalių indeksais. Dėl specialiųjų poreikių, susijusių su negalia arba kitomis deramai pagrįstomis išimtinėmis aplinkybėmis, be pragyvenimo išmokų gali būti mokama papildoma kompensacija.
5. ES pagalbos savanoriai laiku informuojami apie indeksų ir pragyvenimo išmokų dydžio pokyčius, kurie jiems yra aktualūs misijos laikotarpiu, ypač tose šalyse, kuriose aukštas infliacijos arba defliacijos lygis.
6. Dislokavimo laikotarpiui sėkmingai pasibaigus, siunčiančioji organizacija grįžtantiems ES pagalbos savanoriams už dislokacijos laikotarpį moka reguliariai indeksuojamas persikraustymo išmokas, kurių dydis - 100 EUR per mėnesį.
26 straipsnis
Būstas
1. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad priimančioji organizacija suteiktų ES pagalbos savanoriui tinkamą būstą už vietos aplinkybėmis pagrįstą kainą.
2. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge užtikrina, kad būtų vykdoma saugumo, sveikatos ir saugos rizikos prevencija, ši rizika būtų valdoma ir mažinama ir kad siūlomos būsto sąlygos atitiktų sutartas ir 28, 29 ir 30 straipsniuose nurodytas saugumo, sveikatos priežiūros ir saugos procedūras bei atitiktų I priedo 4 punkte išdėstytus reikalavimus.
3. Būsto, šildymo ir kitas tiesiogiai susijusias išlaidas, jei įmanoma, tiesiogiai padengia priimančioji organizacija. Priimančioji organizacija užmezga sutartinius santykius su nekilnojamojo turto nuomotojas ir imasi visų reikalingų priemonių, kad informuotų nekilnojamojo turto savininkus ir nuomotojus apie ES pagalbos savanorių iniciatyvą.
27 straipsnis
Kelionių ir su jomis susijusios išlaidos
1. Siunčiančioji organizacija organizuoja ES pagalbos savanorio kelionę į dislokacijos vietą ir iš jos, taip pat ir grįžimo anksčiau laiko atvejais, ir padengia kelionės išlaidas.
2. ES pagalbos savanorio prašymu siunčiančioji organizacija organizuoja papildomą grįžimo kelionę ir padengia jos išlaidas šiais atvejais:
a)
ES pagalbos savanorių, kurių dislokacijos laikotarpis yra ilgesnis už 18 mėnesių, atostogoms kilmės šalyje;
b)
ES pagalbos savanorių, kurie turi vieną arba kelis išlaikomus vaikus iki 12 metų amžiaus, vaiko priežiūros atostogoms, jeigu dislokacijos laikotarpis yra ilgesnis už 6 mėnesius;
c)
specialioms atostogoms laidotuvių arba gydytojo patvirtintos tiesiosios aukštutinės arba žemutinės linijos giminaičio, sutuoktinio arba registruoto partnerio, sesers arba brolio sunkios ligos atveju.
3. Kelionės išlaidos gali būti apskaičiuojamos pagal faktines kelionės ekonomine arba antrąja klase išlaidas, arba gali būti išmokama fiksuotoji suma, apskaičiuota pagal tinkamą atstumo skaičiavimo metodiką.
4. Siunčiančioji organizacija teikia informaciją ir logistinę pagalbą ES pagalbos savanoriui tvarkant vizos reikalus, o priimančioji organizacija padeda tvarkyti vizos reikalus pagal poreikį. Siunčiančioji organizacija padengia su vizos išdavimu susijusias išlaidas, įskaitant būtinų kelionių išlaidas.
7 SKYRIUS
PAREIGOS RŪPINTIS, SAUGOS IR SAUGUMO UŽTIKRINIMO PROCEDŪROS
28 straipsnis
Saugumo valdymas ir rizikos vertinimas
1. Siunčiančioji organizacija parengia organizacijos saugumo politiką ir rizikos vertinimo procedūras, kurios būtų tinkamos ir taikomos ES pagalbos savanoriams ir prireikus pagal juos pritaikomos.
2. Remdamosi siunčiančiosios organizacijos saugumo politika siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge parengia saugumo valdymo ir evakuacijos planą, skirtą veiklai pagal ES pagalbos savanorių iniciatyvą. Šie planai turi atitikti bent I priedo 5 punkte išdėstytus reikalavimus.
3. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge parengia rašytinį dislokacijos šalies rizikos saugumui, kelionėms ir sveikatai įvertinimą. Šis įvertinimas turi atitikti bent I priedo 6 punkte išdėstytus reikalavimus.
4. 3 dalyje nurodytas rizikos įvertinimas peržiūrimas ir atnaujinamas taip dažnai, kiek reikia atsižvelgiant į aplinkybes, ir bent prieš ES pagalbos savanorio dislokaciją. Jeigu atlikus rizikos įvertinimą padaroma išvada, kad dislokacijos vieta būtų tarptautinio arba netarptautinio ginkluoto konflikto zonoje arba zonoje, kurioje yra tokia grėsmė, dislokacijos atsisakoma arba, jeigu ES pagalbos savanoris jau atrinktas, dislokacija atšaukiama.
5. Reikalavimai dėl informuotumo apie saugumą ir rizikos bei saugumo valdymo atžvilgiu tinkamo elgesio įtraukiami į pavedamos užduoties ir įdarbinimo proceso aprašą.
6. Prieš vieno iš savo piliečių kaip ES pagalbos savanorio dislokavimą siunčiančioji organizacija informuoja atitinkamas valstybių narių ir kitų dalyvaujančių valstybių nacionalinės valdžios institucijas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 23 straipsnį. ES pagalbos savanorius, kurie nėra Sąjungos piliečiai, dislokuojanti siunčiančioji organizacija prieš dislokavimą turi patikrinti konsulinės apsaugos taisykles, kurias pateikia savanorio pilietybės šalis arba kita šalis.
7. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos užtikrina, kad ES pagalbos savanoriui būtų suteikta visa informacija apie saugumo ir saugos procedūras ir jis ją suprastų. Per įvadinius instruktažus, prieš išvykstant ir per 24 valandas nuo atvykimo į dislokacijos šalį, suteikiama pagal konkrečias aplinkybes parengta informacija apie saugumą. Šią informaciją privalo sudaryti rizikos įvertinimo rezultatai, evakuacijos ir saugumo valdymo planas, įskaitant pranešimus apie saugumo incidentus, evakuacijos ir repatriacijos procedūros, ryšių schema, kontaktiniai krizių valdymo pareigūno (-ų) duomenys, ambasadų, policijos, gaisrinės ir ligoninių duomenys.
8. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad ES pagalbos savanoris būtų apdraustas bent 24 straipsnyje nurodytu draudimu.
9. Be privalomojo mokymo saugumo klausimais, kuris rengiamas pagal mokymo programą, siunčiančioji organizacija surengia ES pagalbos savanoriams visą kitą reikalingą mokymą saugumo klausimais, kurį rengia savo pačios tarptautiniams darbuotojams.
10. Pasirašydami 16 straipsnio 2 dalyje nurodytą sutartį ES pagalbos savanoriai patvirtina, kad supranta saugumo valdymo procedūras ir jų laikysis, taip pat vykdys savo pareigą domėtis esama saugumo padėtimi ir ją sekti, asmeniškai rūpinsis savo, kitų ir organizacijos saugumo valdymu ir vykdys pareigą susilaikyti nuo rizikingo elgesio. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos informuoja ES pagalbos savanorį apie bet kokio saugumo procedūrų pažeidimo, visų pirma tokio, dėl kurio misija nutraukiama prieš terminą, padarinius.
11. Siunčiančioji organizacija rekomenduoja ES pagalbos savanoriams atvykus į dislokacijos valstybę užsiregistruoti savo pilietybės šalies ambasadoje arba konsulate ir informuoja apie galimybes į juos kreiptis konsulinės pagalbos. Jeigu ES pagalbos savanorio pilietybės šalis neturi konsulinės atstovybės dislokacijos šalyje, siunčiančioji organizacija rekomenduoja ES pagalbos savanoriams, kurie yra Sąjungos piliečiai, užsiregistruoti kitos valstybės narės konsulate arba ambasadoje ir informuoja apie galimybę į juos kreiptis konsulinės pagalbos.
12. Remdamosi priimančiosios organizacijos suteikiama naujausia informacija, siunčiančioji ir priimančioji organizacijos nuolat atnaujina evakuacijos planą ir užtikrina, kad jis visą laiką atitiktų veiklos aplinką. Remiantis rizikos įvertinimo rezultatais nustatoma, kaip dažnai planą reikia peržiūrėti, prireikus priimančioji organizacija jį pakoreguoja, remdamasi ankstesniais ir atnaujintais duomenimis. Evakuacijos planas saugomas ES pagalbos savanoriui lengvai prieinamoje vietoje.
13. Priimančioji organizacija užtikrina, kad ES pagalbos savanoris būtų supažindintas su visais veiklos aplinkos pokyčiais ir visais dėl to padarytais saugumo procedūrų arba protokolų pakeitimais.
14. Priimančioji organizacija žino ES pagalbos savanorio buvimo vietą ir kontaktinį numerį, kuriuo su juo galėtų susisiekti bet kuriuo metu, taip pat ir per atostogas.
29 straipsnis
Procedūros, kurių reikia laikytis iškilus incidentui arba prireikus evakuotis
1. Iškilus saugumo incidentui su ES pagalbos savanoriu kuo skubiau pasidalijama informacija apie jo rezultatus. Atsižvelgiant į incidento rimtumą ir siunčiančiosios bei priimančiosios organizacijų įdiegtas procedūras, šia informacija gali pasidalyti priimančiosios organizacijos paskirtas tiesioginis vadovas arba kuratorius arba siunčiančiosios organizacijos krizių valdymo pareigūnas, taip pat gali būti teikiama profesionali psichologinė pagalba.
2. Prireikus evakuotis vadovaujamasi evakuacijos planu ir ES pagalbos savanoriu visą laiką rūpinamasi, jei reikia, laikantis konsulatų arba ambasadų, kuriose ES pagalbos savanoris yra užsiregistravęs pagal 28 straipsnio 11 dalį, nustatytos tvarkos.
3. ES pagalbos savanoriams sugrįžus, siunčiančioji organizacija su jais susisiekia ir užtikrina, kad jie gautų tinkamą paskesnę pagalbą, įskaitant dalijimąsi informacija apie rezultatus, psichosocialinę ir medicininę pagalbą.
4. Saugumas yra įtraukiamas į siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos stebėsenos ir vertinimo sistemą, projektai peržiūrimi ir tobulinami remiantis per ankstesnius saugumo incidentus įgyta patirtimi.
30 straipsnis
Sveikatos priežiūra ir sauga
1. Siunčiančioji organizacija parengia ES pagalbos savanoriams tinkamą, taikomą ir prireikus pagal juos pritaikomą organizacijos sveikatos priežiūros ir saugos politiką, įskaitant gaires dėl:
a)
asmeninės sveikatos priežiūros, t. y. fizinės sveikatos priežiūros (ligų prevencija, patarimai dėl mitybos ir miego, informavimas apie klimato keliamų ir geografinių pavojų riziką, gydymosi galimybes);
b)
psichikos sveikatos priežiūros (patarimai dėl darbo ir asmeninio gyvenimo derinimo, streso valdymo, susikaupimo ir atsipalaidavimo metodų, kontaktiniai duomenys, kur kreiptis dėl psichosocialinės pagalbos).
2. Remdamosi siunčiančiosios organizacijos sveikatos priežiūros ir saugos politika, siunčiančioji ir priimančioji organizacijos drauge sukuria išsamią sveikatos priežiūros ir saugos politiką bei gaires, taip vykdydamos savo pareigą rūpintis ir užtikrindamos fizinę ir emocinę ES pagalbos savanorių gerovę.
3. Atlikdamos 28 straipsnio 3 dalyje nurodytą rizikos vertinimą ir prieš apibrėždamos pavedamą užduotį, siunčiančioji ir priimančioji organizacijos, remdamosi I priedo 7 punkte išdėstytais rodikliais, drauge įvertina, ar per misiją ES pagalbos savanoriui bus užtikrintos saugios darbo ir gyvenimo sąlygos.
4. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad ES pagalbos savanoris būtų apdraustas bent visapusišku sveikatos ir kelionių draudimu pagal 24 straipsnio nuostatas.
5. Per įvadinį instruktažą siunčiančioji organizacija supažindina ES pagalbos savanorį su 1 ir 2 dalyje aptarta sveikatos priežiūros ir saugos politika bei gairėmis, taip pat suteikia informaciją apie pagalbą ligos atveju, pirmąją pagalbą, visų vietų techninę priežiūrą, transporto priemonių ir įrangos techninę priežiūrą, darbo stotis, darbo ir asmeninio gyvenimo derinimą, sveikatos ir saugumo incidentus, medicininės evakuacijos tvarką.
6. Siunčiančioji organizacija užtikrina, kad ES pagalbos savanoris prieš išvykdamas atliktų nuodugnų sveikatos patikrinimą, ir suteikia rekomenduojamus vaistus ir skiepus, kad apsaugotų nuo dislokacijos šalyje esančios rizikos, taip pat suteikia reikmenis, pavyzdžiui, pirmosios pagalbos ir apsaugos nuo moskitų rinkinius, jei to reikia.
7. Priimančioji organizacija užtikrina, kad pareiga rūpintis būtų kasdienio savanorių valdymo dalis, ir per įvadinį instruktažą ES pagalbos savanoriui suteikia šią informaciją:
a)
naujausią informaciją apie vietos išteklius, susijusius su sveikatos priežiūra ir sauga: gydytojų, ligoninių, greitosios medicininės pagalbos tarnybų kontaktinius duomenis;
b)
supažindindamos su dislokacijos šalimi suteikia informaciją apie vietos papročius ir normas, kad sumažintų riziką saugai ir palengvintų integraciją.
8. Pasibaigus dislokacijai ir ES pagalbos savanoriui sugrįžus, siunčiančioji organizacija sudaro sąlygas sveikatos patikrinimui, siūlo surengti sesiją (-as) informacijai apie psichosocialinius rezultatus pasidalyti arba per dalijimosi informacija apie rezultatus procesą siūlo konsultacinę pagalbą. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos viešina ES pagalbos savanorių iniciatyvos tinklą kaip alternatyvų pagalbos iki dislokavimo, dislokavimo laikotarpiu ir po dislokavimo mechanizmą.
8 SKYRIUS
KIEKVIENO ES PAGALBOS SAVANORIO VEIKLOS STEBĖSENOS IR VERTINIMO PROCEDŪROS
31 straipsnis
Kiekvieno ES pagalbos savanorio veiklos stebėsenos ir vertinimo procedūros
1. Remdamosi 19 straipsnyje nurodyta priežiūros ir veiklos valdymo procedūra siunčiančioji ir priimančioji organizacijos stebi ir pagal ES pagalbos savanoriui pavestą užduotį ir jos tikslus vertina kiekvieno ES pagalbos savanorio veiklą - pažangą, tiesioginius ir bendresnius rezultatus.
2. Kiekvieno ES pagalbos savanorio veikla stebima ir vertinama nuolat visą misijos laikotarpį, o specialios veiklos rezultatų peržiūros vykdomos bent šiais etapais:
a)
pasibaigus 14 straipsnyje nurodytai praktikai, jei ji rengiama;
b)
per 19 straipsnyje nurodytą veiklos rezultatų peržiūrą ir per laikotarpio vidurio rezultatų peržiūrą, jei manoma, kad ją tikslinga atlikti;
c)
per 23 straipsnyje nurodytą dalijimosi informacija apie rezultatus procesą.
3. Siunčiančioji ir priimančioji organizacijos, atsižvelgdamos į Reglamento (ES) Nr. 375/2014 7 straipsnyje nurodytus rodiklius, teikia duomenis, iš kurių būtų matyti, kiek kiekvienas ES pagalbos savanoris savo veikla (vertinant jos tiesioginį ir bendresnį poveikį) prisideda prie projekto ir visos iniciatyvos tikslų gyvendinimo. Šiuos duomenis sudaro ES pagalbos savanorio tiesioginių ir bendresnių darbo rezultatų kokybės duomenys, kurie turi būti anonimiški ir parengti vertinimui. Šie duomenys tvarkomi laikantis Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nurodytų duomenų apsaugos standartų.
4. Siunčiančiosios organizacijos padeda priimančiosioms organizacijoms stiprinti gebėjimus vertinti pažangą, tiesioginius ir bendresnius rezultatus pagal ES pagalbos savanoriui pavestą užduotį ir jos tikslus.
9 SKYRIUS
SIUNČIANČIOSIOMS IR PRIIMANČIOSIOMS ORGANIZACIJOMS SKIRTAS PATVIRTINIMO MECHANIZMAS
32 straipsnis
Priimančiosioms organizacijoms skirtas patvirtinimo mechanizmas
1. Priimančiosios organizacijos, kurios nori gauti patvirtinimą, pateikia objektyvią ir tikrovišką savęs vertinimo ataskaitą, parengtą pagal III priedo 1 punkte nurodytus reikalavimus, kurioje įvertina, kaip jų esama politika ir praktika atitinka šiame reglamente ir Komisijos deleguotajame reglamente, kuris turi būti priimtas pagal Reglamento (ES) Nr. 375/2014 9 straipsnio 2 dalį, nurodytų standartų reikalavimus ir procedūras, susijusias su savanoriais kandidatais ir ES pagalbos savanoriais.
2. Savęs vertinimo ataskaitoje priimančioji organizacija pažymi visas spragas ir sritis, kurias reikia tobulinti ir kuriose gali prireikti stiprinti gebėjimus, kad būtų įvykdyti visi reikalavimai.
3. Priimančioji organizacija, laikydamasi III priedo 1 punkte išdėstytų reikalavimų pateikti išsamią informaciją, kaip laikomasi visų standartų reikalavimų ir procedūrų, susijusių su savanoriais kandidatais ir ES pagalbos savanoriais, kartu su savęs vertinimo ataskaita pateikia tris rekomendacijas. Rekomendacijos turi būti suteiktos bent dviejų iš šių suinteresuotųjų subjektų grupių:
a)
patvirtinimą gavusios siunčiančiosios arba priimančiosios organizacijos, su kuria priimančioji organizacija pareiškėja jau buvo užmezgusi arba ketina užmegzti partnerystės ryšius dalyvavimo ES pagalbos savanorių iniciatyvoje tikslais;
b)
Komisijos humanitarinės pagalbos partnerio, su kuriuo galioja bendrasis (partnerystės) susitarimas ir su kuriuo priimančioji organizacija pareiškėja yra sėkmingai bendradarbiavusi kokiame nors humanitarinės pagalbos projekte;
c)
atitinkamos tarptautinės organizacijos arba ne pelno organizacijos ar civilinio pobūdžio viešosios teisės įstaigos, su kuria priimančioji organizacija pareiškėja yra sėkmingai bendradarbiavusi kokiame nors humanitarinės pagalbos projekte;
d)
akreditavimo arba audito organizacijos, kuri suteikė patvirtinimą priimančiajai organizacijai pareiškėjai ES pagalbos savanorių iniciatyvai aktualiose srityse, tokiu atveju taip pat reikėtų pateikti atitinkamus akreditacijos arba audito dokumentus.
4. Užpildytą savęs vertinimo ataskaitą pasirašo asmuo, įgaliotas atstovauti priimančiajai organizacijai ir jos vardu prisiimti teisinius įsipareigojimus, savęs vertinimo ataskaita kartu su 3 dalyje nurodytomis rekomendacijomis siunčiama Komisijai.
5. Remdamasi savęs vertinimo ataskaita ir rekomendacijomis Komisija įvertina paraišką ir priima vieną iš šių sprendimų:
a)
jeigu įvertinama, kad priimančioji organizacija pareiškėja visiškai atitinka standartų reikalavimus ir procedūras - suteikti patvirtinimą;
b)
jeigu priimančioji organizacija pareiškėja atitinka ne visus standartų reikalavimus ir procedūras - nesuteikti patvirtinimo.
6. Per šešis mėnesius nuo paraiškos gavimo Komisija praneša priimančiajai organizacijai pareiškėjai apie patvirtinimo rezultatus, taip pat paaiškina galimybes pasinaudoti parama gebėjimams stiprinti, jeigu jos reikia, kad priimančioji organizacija pareiškėja galėtų pakartotinai teikti paraišką. Jeigu nustatoma kokių nors poreikių, kuriuos reikės patenkinti remiantis priimančiosios organizacijos pareiškėjos pateikta gebėjimų stiprinimo strategija, ši organizacija gali ir turi pirmenybę pasinaudoti parama gebėjimams stiprinti.
33 straipsnis
Siunčiančiosioms organizacijoms skirtas patvirtinimo mechanizmas
1. Siunčiančiosios organizacijos, kurios nori gauti patvirtinimą, pateikia objektyvią ir tikrovišką faktais pagrįsto savęs vertinimo ataskaitą, parengtą pagal III priedo 2 punkte nurodytus reikalavimus, kurioje įvertina, kaip jos esama politika ir praktika atitinka standartų reikalavimus ir procedūras, susijusias su savanoriais kandidatais ir ES pagalbos savanoriais.
2. Faktais pagrįsto savęs vertinimo ataskaitoje siunčiančioji organizacija pažymi visas spragas ir sritis, kurias reikia tobulinti ir kuriose gali prireikti techninės paramos, kad būtų įvykdyti visi reikalavimai. Ji taip pat pateikia keletą faktų ir prideda priemones, pagal kurias būtų galima patikrinti, ar visuose standartų reikalavimuose ir procedūrose nurodyta politika ir praktika, ypač susijusi su savanoriais, yra įgyvendinta.
3. Užpildytą faktais pagrįsto savęs vertinimo ataskaitą pasirašo asmuo, įgaliotas atstovauti siunčiančiajai organizacijai ir jos vardu prisiimti teisinius įsipareigojimus, ir ši ataskaita kartu su 2 dalyje nurodytais lydimaisiais dokumentais siunčiama Komisijai.
4. Remdamasi faktais pagrįsto savęs vertinimo ataskaita ir lydimaisiais dokumentais Komisija įvertina paraišką ir gali priimti vieną iš šių sprendimų:
a)
jeigu įvertinama, kad siunčiančioji organizacija pareiškėja visiškai atitinka standartų reikalavimus ir procedūras - suteikti patvirtinimą;
b)
jeigu siunčiančioji organizacija pareiškėja atitinka ne visus standartų reikalavimus ir procedūras - nesuteikti patvirtinimo.
5. Per šešis mėnesius nuo paraiškos gavimo Komisija praneša siunčiančiajai organizacijai pareiškėjai apie patvirtinimo rezultatus, taip pat paaiškina galimybes pasinaudoti technine parama, jeigu jos reikia, kad siunčiančioji organizacija pareiškėja galėtų pakartotinai teikti paraišką. Jeigu nustatoma kokių nors poreikių, kuriuos reikės patenkinti remiantis siunčiančiosios organizacijos pareiškėjos pateikta techninės paramos strategija, ši organizacija gali ir turi pirmenybę pasinaudoti technine parama.
34 straipsnis
Teisinės teisių gynimo priemonės
1. Komisijos sprendimas organizacijai nesuteikti patvirtinimo ir atmesti paraišką reiškia, kad organizacija, kurios paraiška buvo atmesta, paraišką pakartotinai pateikti gali tik po dvylikos mėnesių, kurie pradedami skaičiuoti nuo tos dienos, kurią paraiškėja gauna sprendimą dėl paraiškos atmetimo. Sprendime taip pat nurodomos teisinės teisių gynimo priemonės, kuriomis galima ginčyti sprendimą.
2. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 256 ir 263 straipsnius Bendrasis Teismas turi jurisdikciją nagrinėti Europos Komisijos aktus, kuriais ketinama nustatyti trečiosioms šalims teisinį poveikį turinčias priemones. Taip pat pagal SESV 256, 268 ir 340 straipsnius Bendrasis Teismas turi jurisdikciją spręsti ginčus dėl Europos Komisijos padarytos žalos atlyginimo nesutartinių įsipareigojimų atveju.
35 straipsnis
Organizacijų finansinis gyvybingumas ir organizaciniai gebėjimai
Patvirtinimą gavusių siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijų gyvybingumo ir organizacinių gebėjimų vertinimas nėra patvirtinimo procedūros dalykas. Siekiant gauti Sąjungos finansinę paramą, šis gyvybingumo ir gebėjimų vertinimas atliekamas rengiant paraiškas pagal kvietimą teikti pasiūlymus.
36 straipsnis
Patvirtinimo galiojimas ir reguliarios patikros
1. Patvirtinimą gavusių siunčiančiųjų ir priimančiųjų organizacijų patvirtinimo procedūros yra kartojamos po trejų metų nuo Komisijos sprendimo, kuriuo suteiktas patvirtinimas, gavimo arba bet kuriuo metu, kai iš esmės pakeičiami atitinkamų sričių standartai arba procedūros.
2. Patvirtinimo galiojimo laikotarpiu, jeigu reikia, patvirtinimą gavusios siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos gali būti reguliariai Komisijos tikrinamos.
3. Patvirtinimą gavusios siunčiančiosios ir priimančiosios organizacijos nedelsdamos informuoja Komisiją apie visus teisinės, finansinės, techninės arba organizacinės padėties pokyčius, dėl kurių gali kilti abejonių, ar jos atitinka standartus ir procedūras, arba gali kilti interesų konfliktų. Jos taip pat informuoja Komisiją apie visus pavadinimo, adreso ar teisinių atstovų pasikeitimus.
37 straipsnis
Patvirtinimo sustabdymas ir nutraukimas
1. Remdamasi informacija, gauta iš patvirtinimą gavusios siunčiančiosios arba priimančiosios organizacijos, taip pat informacija, gauta per 36 straipsnio 2 dalyje nurodytas patikras, arba bet kuriais kitais būdais gauta informacija Komisija gali padaryti išvadą, kad patvirtinimą gavusi siunčiančioji arba priimančioji organizacija nebeatitinka vieno arba kelių standartų ar procedūrų. Tokiais atvejais Komisija gali imtis reikiamų veiksmų, be kita ko, sustabdyti arba nutraukti patvirtinimo galiojimą III priedo 3 punkte išdėstyta tvarka.
2. Siunčiančioji arba priimančioji organizacija, kurios patvirtinimo galiojimas sustabdytas arba nutrauktas, nuo sustabdymo arba nutraukimo dienos nebegali dislokuoti arba priimti ES pagalbos savanorių ir tam tikslui nebegali gauti Sąjungos finansinės paramos.
3. Atsižvelgdama į patvirtinimo galiojimo sustabdymo arba nutraukimo priežastis, ypač į ES pagalbos savanorių saugą ir saugumą, Komisija gali pareikalauti repatrijuoti ES pagalbos savanorius, kurie sustabdymo arba nutraukimo metu yra dislokuoti.
4. Siunčiančioji arba priimančioji organizacija neturi teisės reikalauti kompensacijos remdamasi tuo, kad sustabdytas arba nutrauktas patvirtinimo galiojimas.
38 straipsnis
Atsakomybė už žalą
Komisija neatsako už jokius nuostolius arba žalą, kurią patiria arba padaro siunčiančioji arba priimančioji organizacija ar trečiosios šalys dėl siunčiančiosios arba priimančiosios organizacijos patvirtinto statuso.
10 SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
39 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. lapkričio 20 d.