NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 331/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje program výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání (program „Pericles 2020“) a kterým se zrušují rozhodnutí Rady 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie a členské státy si vytýčily cíl přijmout opatření nezbytná k používání eura jako jednotné měny. Tato opatření zahrnují rovněž ochranu eura proti padělání a souvisejícím podvodům, což zvyšuje účinnost hospodářství Unie a zajišťuje udržitelnost veřejných financí.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 (3) umožňuje výměnu informací, spolupráci a vzájemnou pomoc tím, že zavádí harmonizovaný rámec pro ochranu eura. Aby byla ochrana eura zajištěna na rovnocenné úrovni v celé Unii, byly účinky uvedeného nařízení rozšířeny nařízením Rady (ES) č. 1339/2001 (4) na členské státy, které nepřijaly euro jako jednotnou měnu.
(3)
Akce na podporu výměny informací a pracovníků, technické a vědecké pomoci a specializovaného odborného vzdělávání významně pomáhají chránit jednotnou měnu Unie proti padělání a souvisejícím podvodům, a tak dosáhnout v celé Unii vysoké a rovnocenné ochrany a ukázat, že je Unie schopna postavit se závažné organizované trestné činnosti.
(4)
Program za účelem ochrany eura proti padělání (program Pericles) přispívá ke zvyšování povědomí občanů Unie a ke zlepšení ochrany eura, především soustavným šířením výsledků akcí podporovaných v rámci uvedeného programu.
(5)
Minulá podpora těchto akcí prostřednictvím rozhodnutí Rady 2001/923/ES (5) a 2001/924/ES (6), následně změněných, rozšířených a prodloužených rozhodnutími Rady 2006/75/ES (7), 2006/76/ES (8), 2006/849/ES (9) a 2006/850/ES (10), umožnila zlepšit akce Unie a členských států v oblasti ochrany eura proti padělání. Cílů programu Pericles pro období 2002-2006 i období 2007-2013 bylo úspěšně dosaženo.
(6)
Ve svém posouzení dopadů provedeném v roce 2011 s cílem vyhodnotit, zda by měl být program Pericles zachován, dospěla Komise k závěru, že by měl být program Pericles obnoven s tím, že je nutné zkvalitnit cíle a metodiku.
(7)
Doporučení obsažené v posouzení dopadu uvádělo, že by měly pokračovat a být dále rozvíjeny akce na úrovni Unie a členských států v oblasti ochrany eura proti padělání, s přihlédnutím k novým problémům v souvislosti s rozpočtovými omezeními. V rámci nového programu Pericles 2020 mohou návrhy předložené zúčastněnými členskými státy zahrnovat účastníky ze třetích zemí, je-li jejich účast pro ochranu eura důležitá.
(8)
Mělo by být zajištěno, aby byl program Pericles 2020 v souladu s jinými relevantními programy a akcemi. Komise by proto pro účely provádění programu Pericles 2020 měla ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001 s ohledem na vyhodnocení potřeby ochrany eura uskutečnit veškeré potřebné konzultace s hlavními dotčenými stranami (zejména příslušnými vnitrostátními orgány určenými členskými státy, Evropskou centrální bankou a Europolem), zejména pokud jde o výměny, pomoc a odborné vzdělávání.
(9)
Program Pericles 2020 by měl být prováděn zcela v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11). V souladu s uvedeným nařízením nesmí být grant udělen výhradně za účelem nákupu zařízení. Grant je finanční příspěvek na akce určené na podporu dosažení některého politického cíle Unie.
(10)
Význam eura jako světové měny si žádá náležitou úroveň ochrany v mezinárodním měřítku, které lze dosáhnout poskytnutím finančních prostředků na nákup zařízení, jež budou využívat orgány třetích zemí při vyšetřování případů spojených s paděláním eura.
(11)
Hodnocení programu Pericles provedené se zúčastněnými stranami prokazuje přidanou hodnotu tohoto programu, pokud jde o vysokou úroveň spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi, jakož i doplňkovost s akcemi uskutečňovanými na vnitrostátní úrovni, což má za následek vyšší účinnost. Pokračování programu Pericles na úrovni Unie podle očekávání významně přispěje k zachování a dalšímu zdokonalení vysoké úrovně ochrany eura spojené s prohloubením přeshraniční spolupráce, výměny a pomoci. V porovnání s možnými individuálními vnitrostátními iniciativami bude současně dosaženo celkových úspor díky společně organizovaným akcím a zadávání veřejných zakázek.
(12)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě předložit nezávislou zprávu o hodnocení provádění programu Pericles 2020 v polovině období a závěrečnou zprávu o dosažení jeho cílů.
(13)
Toto nařízení je v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality. Program Pericles 2020 by měl usnadňovat spolupráci mezi členskými státy a mezi Komisí a členskými státy za účelem ochrany eura proti padělání, aniž by zasahoval do povinností členských států, a využívá zdroje účinněji, než by bylo možno dosáhnout na vnitrostátní úrovni. Opatření na úrovni Unie je nezbytné a odůvodněné, jelikož členským státům jednoznačně pomáhá při společné ochraně eura a podporuje využívání společných struktur Unie ke zvýšení spolupráce a výměny informací mezi příslušnými orgány.
(14)
Program Pericles 2020 by měl trvat sedm let, aby byla jeho doba trvání sladěna s dobou trvání víceletého finančního rámce stanovenou v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (12).
(15)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení programu Pericles 2020 by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Komise by měla přijmout roční pracovní programy, které stanoví priority, rozdělení rozpočtu a hodnotící kritéria pro udělování grantů na akce. Komise by měla projednat s členskými státy uplatňování tohoto nařízení ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001. Součástí ročního pracovního programu by měly být mimořádné a řádně odůvodněné případy, kdy je nutné zvýšit spolufinancování, aby byly členské státy ekonomicky flexibilnější, a mohly tedy uspokojivě uskutečnit a dokončit projekty na ochranu a zabezpečení eura.
(16)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu trvání programu Pericles 2020, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (13).
(17)
Za účelem vymezení stupně flexibility při rozdělení finančních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu orientačního rozdělení těchto finančních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí.
(19)
Rozhodnutí 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES by měla být zrušena. Měla by být stanovena přechodná opatření, která umožní splnění finančních závazků souvisejících s akcemi prováděnými podle uvedených rozhodnutí.
(20)
Je vhodné zajistit hladký přechod bez přerušení mezi programem Pericles a programem Pericles 2020 a je vhodné sjednotit trvání programu Pericles 2020 s dobou použitelnosti nařízení (EU, Euratom) č. 1311/2013. Proto by se měl program Pericles 2020 použít od 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Zřizuje se víceletý akční program Pericles 2020 na podporu akcí k ochraně a zabezpečení eura proti padělání a souvisejícím podvodům (dále jen „program“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Přidaná hodnota
Program aktivně přispívá a vede k užší nadnárodní spolupráci při ochraně eura v Unii a mimo ni a s obchodními partnery Unie, přičemž se také zaměřuje na členské státy nebo třetí země, které podle zpráv vydaných příslušnými orgány vykazují nejvyšší míru padělání eura. Tato spolupráce přispívá k vyšší účinnosti ochrany eura prostřednictvím výměny osvědčených postupů, společných norem a společného specializovaného odborného vzdělávání.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je bránit padělání měny a souvisejícím podvodům a bojovat proti nim, zvyšovat tak konkurenceschopnost hospodářství Unie a zajišťovat udržitelnost veřejných financí.
Článek 4
Specifický cíl
Specifickým cílem programu je chránit eurobankovky a euromince proti padělání a souvisejícím podvodům podporou a doplněním opatření přijatých členskými státy a poskytováním pomoci příslušným vnitrostátním orgánům a orgánům Unie v jejich úsilí o rozvíjení úzké a pravidelné spolupráce a výměny osvědčených postupů mezi sebou, s Komisí a tam, kde je to vhodné, se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi.
Tento cíl se měří mimo jiné účinností opatření přijatých finančními, technickými, donucovacími a soudními orgány, a to prostřednictvím počtu odhalených padělků, zlikvidovaných padělatelských dílen, zatčených osob a uložených sankcí.
Článek 5
Subjekty způsobilé pro financování
Pro financování na základě programu jsou způsobilé příslušné vnitrostátní orgány, jak jsou vymezeny v čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1338/2001.
Článek 6
Účast na programu
1. Zúčastněnými zeměmi jsou členské státy, které přijaly euro jako jednotnou měnu.
2. Návrhy předložené členskými státy uvedenými v odstavci 1 mohou zahrnovat účastníky ze třetích zemí, je-li to důležité pro naplnění obecného cíle stanoveného v článku 3 a specifického cíle stanoveného v článku 4.
Článek 7
Cílové skupiny a společné akce
1. Program se zaměří na účast těchto skupin:
a)
pracovníků orgánů zabývajících se odhalováním padělků a bojem proti nim, zejména policie a finanční správy v závislosti na jejich konkrétních funkcích na vnitrostátní úrovni;
b)
pracovníků zpravodajských služeb;
c)
představitelů národních centrálních bank, mincoven, obchodních bank a jiných finančních zprostředkovatelů, zejména pokud jde o povinnosti finančních institucí;
d)
soudních úředníků, právníků a soudců specializujících se na tuto oblast;
e)
jakýchkoli dalších skupin dotčených odborníků, jakými jsou obchodní a průmyslové komory nebo obdobné organizace schopné zajistit přístup k malým a středním podnikům, maloobchodníkům a společnostem pro přepravu hotovosti.
2. Akce na základě programu mohou být organizovány společně Komisí a ostatními partnery s příslušnými odbornými znalostmi, jako jsou:
a)
národní centrální banky a Evropská centrální banka (ECB);
b)
národní analytická střediska a národní mincovní analytická střediska;
c)
Evropské technické a vědecké středisko (ETVS) a mincovny;
d)
Europol, Eurojust a Interpol;
e)
národní ústředny pro potírání penězokazectví uvedené v článku 12 Mezinárodní úmluvy o potírání penězokazectví podepsané v Ženevě dne 20. dubna 1929 (14) a jiné subjekty, které se specializují na prevenci, odhalování a vymáhání dodržování práva v oblasti padělání měny;
f)
specializované subjekty zabývající se kopírovacími a certifikačními technologiemi, tiskaři a rytci;
g)
jiné subjekty než uvedené v písmenech a) až f) mající zvláštní odborné znalosti, případně včetně subjektů ze třetích zemí, a zejména přistupujících a kandidátských zemí, a
h)
soukromé subjekty, které získaly a prokázaly technické znalosti, a týmy specializující se na odhalování padělaných bankovek a mincí.
Článek 8
Způsobilé akce
1. Program přihlíží k nadnárodním a multidisciplinárním aspektům boje proti padělání měny a podporuje osvědčené postupy, které jsou přizpůsobeny zvláštní situaci jednotlivých členských států.
2. Program poskytuje za podmínek, které jsou stanoveny v ročních pracovních programech uvedených v článku 11, finanční podporu pro tyto akce:
a)
výměnu a šíření informací, zejména prostřednictvím organizování workshopů, schůzek a seminářů, včetně odborné přípravy, cílené odborné praxe a výměn pracovníků příslušných vnitrostátních orgánů a obdobných akcí. Výměna informací se mimo jiné zaměří na:
-
metodiku sledování a analýzy ekonomického a finančního dopadu padělání měny,
-
provoz databází a systémů včasného varování,
-
využívání nástrojů k rozpoznání padělků s počítačovou podporou,
-
metody zjišťování a vyšetřování,
-
vědeckou pomoc, zejména vědecké databáze a sledování technologií/nového vývoje;
-
ochranu eura mimo Unii,
-
výzkumné činnosti,
-
poskytování zvláštních operativních odborných znalostí;
b)
technickou, vědeckou a operativní podporu, která se v rámci programu jeví jako nezbytná, zahrnující zejména:
-
všechna vhodná opatření, která na úrovni Unie zakládají výukové nástroje, jako je sborník právních předpisů Unie, informační věstníky, praktické příručky, jazykové a výkladové slovníky, databáze, zejména v oblasti vědecké pomoci nebo sledování technologií, nebo podpůrných počítačových aplikací, jako je programové vybavení,
-
příslušné studie v multidisciplinárním a nadnárodním měřítku,
-
rozvoj technických nástrojů a metod k podpoře rozpoznávání padělků na úrovni Unie,
-
finanční podporu pro spolupráci na činnostech, do nichž se zapojí nejméně dva státy, pokud tuto podpora nelze poskytnout z jiných programů evropských orgánů a institucí;
c)
granty na financování nákupu zařízení používaného specializovanými orgány pro boj proti padělání měny při ochraně eura proti padělání, v souladu s čl. 10 odst. 3.
KAPITOLA II
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 9
Finanční krytí
1. Finanční krytí na provádění programu v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 7 344 000 EUR (v běžných cenách).
2. V rámci finančního krytí programu jsou částky přidělovány na způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 v souladu s orientačním rozdělením finančních prostředků stanoveným v příloze.
Komise se od uvedeného orientačního rozdělení finančních prostředků nesmí odchýlit o více než 10 %. Ukáže-li se jako nezbytné tuto hranici překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14, kterými se mění orientační rozdělení finančních prostředků stanovené v příloze.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 10
Formy finanční podpory a spolufinancování
1. Komise program provádí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Finanční podpora poskytovaná v rámci programu na způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 má podobu:
a)
grantů, nebo
b)
veřejných zakázek.
3. Nákup vybavení nesmí být jedinou složkou grantové dohody.
4. Míra spolufinancování u grantů udělovaných v rámci programu nesmí přesáhnout 75 % způsobilých nákladů. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech vymezených v ročních pracovních programech uvedených v článku 11 nepřekročí míra spolufinancování 90 % způsobilých nákladů.
5. Jsou-li způsobilé akce uvedené v čl. 8 odst. 2 organizovány společně s Komisí, ECB, Eurojustem, Europolem nebo Interpolem, rozdělí se příslušné výdaje mezi ně. Každý z nich hradí v každém případě cestovní výdaje a náklady na ubytování svých vlastních účastníků akcí.
Článek 11
Roční pracovní programy
Za účelem provádění programu přijme Komise roční pracovní programy.
Každý roční pracovní program provádí obecný cíl stanovený v článku 3 a specifický cíl stanovený v článku 4 stanovením:
a)
akcí, jež mají být uskutečněny v souladu s tímto obecným a specifickým cílem, včetně orientačního rozdělení finančních prostředků a způsobu provádění;
b)
u grantů: základních kritérií výběru a maximální možné míry spolufinancování.
Finanční prostředky přidělené na komunikační akce v rámci programu rovněž přispějí k pokrytí nákladů na institucionální komunikaci týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecným cílem stanoveným v článku 3.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich pravomocemi.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ, HODNOCENÍ A VÝKON PŘENESENÉ PRAVOMOCI
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Program provádí Komise ve spolupráci s členskými státy prostřednictvím pravidelných konzultací v různých fázích provádění programu ve výboru uvedeném v nařízení (ES) č. 1338/2001 s přihlédnutím k relevantním opatřením přijatým ostatními příslušnými subjekty, zejména ECB a Europolem.
2. Komise se snaží zajistit soulad a doplňkovost programu s ostatními relevantními programy a akcemi na úrovni Unie.
3. Komise poskytne Evropskému parlamentu a Radě každoročně informace o výsledcích programu. Zahrnuty musí být informace o souladu a doplňkovosti s ostatními příslušnými programy a akcemi na úrovni Unie. Komise trvale šíří výsledky akcí podporovaných na základě programu. Všechny zúčastněné země a další příjemci poskytnou Komisi veškeré údaje a informace, které jsou nezbytné ke sledování a hodnocení programu.
4. Komise provede vyhodnocení programu. Do 31. prosince 2017 předloží Komise nezávislou hodnotící zprávu v polovině období o dosahování cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), o účinném a hospodárném využívání zdrojů a o přidané hodnotě pro Unii. Tato hodnotící zpráva je vypracována s cílem poskytnout informace pro rozhodnutí o zachování, změně nebo pozastavení příslušných opatření. Hodnocení se navíc zaměří na prostor ke zjednodušení, na vnitřní a vnější soudržnost, na trvající platnost všech cílů, jakož i na příspěvek opatření k naplňování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Hodnocení zohlední také výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejících opatření.
5. Posouzení dlouhodobých dopadů a udržitelnosti účinků programu rovněž poskytne informace pro rozhodnutí o možném prodloužení, změně nebo pozastavení následného programu.
6. Do 31. prosince 2021 Komise kromě toho předloží Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou hodnotící zprávu o dosažení cílů programu.
Článek 14
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitku nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Zrušení
Rozhodnutí 2001/923/ES, 2001/924/ES, 2006/75/ES, 2006/76/ES, 2006/849/ES a 2006/850/ES se zrušují.
Finanční závazky související s akcemi prováděnými podle uvedených rozhodnutí se však až do splnění těchto povinností nadále řídí uvedenými rozhodnutími.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 331/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo nustatoma mainų, pagalbos ir mokymo programa, skirta euro apsaugai nuo padirbinėjimo (programa „Pericles 2020“), ir panaikinami Tarybos sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 133 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjunga ir valstybės narės išsikėlė tikslą nustatyti priemones, būtinas eurui kaip bendrai valiutai naudoti. Tos priemonės apima euro apsaugą nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo, taigi kartu padeda sustiprinti Sąjungos ekonomikos veiksmingumą ir užtikrinti viešųjų finansų tvarumą;
(2)
Tarybos reglamente (EB) Nr. 1338/2001 (3) nustatytas keitimasis informacija, bendradarbiavimas, savitarpio pagalba ir taip sukuriama suderinta euro apsaugos sistema. Siekiant užtikrinti lygiavertį euro apsaugos lygį visoje Sąjungoje, Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1339/2001 (4) to reglamento galiojimas išplėstas taip, kad jis būtų taikomas valstybėms narėms, neįsivedusioms euro kaip savo bendros valiutos;
(3)
veiksmais, kuriais siekiama skatinti informacijos ir darbuotojų mainus, techninę ir mokslinę pagalbą bei specialaus mokymą labai prisidedama prie bendros Sąjungos valiutos apsaugos nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo, todėl kartu padedama pasiekti aukštą lygiavertį apsaugos lygį visoje Sąjungoje ir įrodomas Sąjungos gebėjimas kovoti su sunkiu organizuotu nusikalstamumu;
(4)
euro apsaugos nuo padirbinėjimo programa (toliau - programa „Pericles“) padeda didinti Sąjungos piliečių informuotumą ir gerinti euro apsaugą, visų pirma nuolat skleidžiant pagal tą programą remiamų veiksmų rezultatus;
(5)
iki šiol remiant tokius veiksmus pagal Tarybos sprendimus 2001/923/EB (5) ir 2001/924/EB (6), kurie vėliau buvo iš dalies pakeisti ir pratęsti Tarybos sprendimais 2006/75/EB (7), 2006/76/EB (8), 2006/849/EB (9) ir 2006/850/EB (10), buvo galima gerinti Sąjungos ir valstybių narių veiksmus euro apsaugos nuo padirbinėjimo srityje. 2002-2006 m. ir 2007-2013 m. programos „Pericles“ tikslai sėkmingai pasiekti;
(6)
Komisija, 2011 m. atlikdama poveikio vertinimą ir taip siekdama nustatyti, ar programą „Pericles“ reikėtų tęsti, padarė išvadą, kad „Pericles“ programą reikėtų atnaujinti ir numatyti geresnius tikslus ir metodiką;
(7)
poveikio vertinime pateiktas patarimas buvo tas, kad Sąjungos ir valstybių narių lygmens veiksmai euro apsaugos nuo padirbinėjimo srityje ir toliau turėtų būti vykdomi ir plėtojami, taip pat atsižvelgiant į naujus sunkumus, kylančius dėl biudžeto išlaidų ribojimo. Pagal naują programą - „Pericles 2020“ programą - į programoje dalyvaujančių valstybių narių pateiktus pasiūlymus gali būti įtraukti trečiųjų šalių dalyviai, jei jų dalyvavimas svarbus euro apsaugai;
(8)
reikėtų užtikrinti, kad programa „Pericles 2020“ atitiktų ir papildytų kitas susijusias programas ir veiksmus. Todėl, siekdama įvertinti euro apsaugos poreikį, Komisija Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nurodytame komitete turėtų surengti visas reikiamas konsultacijas su pagrindinėmis susijusiomis šalimis (pirmiausia su valstybių narių paskirtomis kompetentingomis nacionalinėmis institucijomis, Europos Centriniu Banku ir Europolu), visų pirma mainų, pagalbos ir mokymo taikant programą „Pericles 2020“ klausimais;
(9)
„Pericles 2020“ programa turėtų būti įgyvendinama visapusiškai laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (11) nuostatų. Remiantis tuo reglamentu, dotacija negali būti naudojama tik įrangai pirkti. Dotacijos paskirtis -paremti finansiškai veiksmą, skirtą padėti pasiekti Sąjungos politikos tikslą;
(10)
euro - tai pasauliniu mastu svarbi valiuta, todėl būtina atitinkama tarptautinio lygmens apsauga, ir ją galima užtikrinti paskyrus lėšų įrangai, kurią naudotų trečiųjų šalių agentūros, tiriančios euro padirbinėjimo atvejus, pirkti;
(11)
iš programos „Pericles“ vertinimo, atlikto kartu su suinteresuotaisiais subjektais, matyti papildoma tos programos nauda, nes užtikrinamas aukšto lygio bendradarbiavimas tarp valstybių narių ir su trečiosiomis šalimis, taip pat papildomi nacionaliniu lygmeniu vykdomi veiksmai, todėl didinamas veiksmingumas. Tęsiant programą „Pericles“ Sąjungos lygmeniu tikimasi labai padėti išlaikyti ir toliau didinti aukštą euro apsaugos lygį ir kartu užtikrinti intensyvesnį tarpvalstybinį bendradarbiavimą, mainus ir pagalbą. Be to, kolektyviai organizuojant veiksmus ir viešuosius pirkimus bus galima apskritai daugiau sutaupyti, nei galbūt imantis atskirų nacionalinių iniciatyvų;
(12)
Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai turėtų pateikti programos „Pericles 2020“ įgyvendinimo nepriklausomą laikotarpio vidurio vertinimo ataskaitą ir galutinę jos tikslų įgyvendinimo vertinimo ataskaitą;
(13)
šis reglamentas atitinka papildomos naudos ir proporcingumo principus. Programa „Pericles 2020“ turėtų palengvinti valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimą ir bendradarbiavimą su Komisija siekiant apsaugoti eurą nuo padirbinėjimo, nemažinant valstybių narių atsakomybės ir naudojant išteklius našiau, negu juos būtų galima panaudoti nacionaliniu lygmeniu. Sąjungos lygmens veiksmai būtini ir pagrįsti, nes jais aiškiai padedama valstybėms narėms bendrai apsaugoti eurą ir skatinama naudotis bendrosiomis Sąjungos struktūromis stiprinant kompetentingų institucijų bendradarbiavimą ir keitimąsi informacija;
(14)
programa „Pericles 2020“ turėtų būti įgyvendinama septynerius metus derinant jos trukmę su daugiametės finansinės programos trukme, nustatyta Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (12);
(15)
siekiant užtikrinti vienodas programos „Pericles 2020“ įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Komisija turėtų priimti metines darbo programas, kuriose būtų nustatyti prioritetai, paskirstytas biudžetas ir numatyti dotacijų skyrimo veiksmams vertinimo kriterijai. Komisija turėtų su valstybėmis narėmis aptarti šio reglamento taikymą Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nurodytame komitete. Metinėse darbo programose turėtų būti numatyti išskirtiniai ir tinkamai pagrįsti atvejai, kai reikia padidinti bendro finansavimo dalį siekiant, kad valstybės narės turėtų daugiau ekonominio lankstumo ir galėtų gerai vykdyti ir užbaigti euro apsaugos ir išsaugojimo projektus;
(16)
šiuo reglamentu nustatomas viso programos „Pericles 2020“ įgyvendinimo laikotarpio finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai vykdant kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą turi būti svarbiausias orientacinis dydis, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (13) 17 punkte;
(17)
siekiant nustatyti lankstų lėšų paskirstymą, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl tų lėšų preliminaraus paskirstymo dalinių pakeitimų. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą, Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(18)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti saugomi proporcingomis priemonėmis per visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, prireikus, administracines ir finansines sankcijas;
(19)
Sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB turėtų būti panaikinti. Turėtų būti numatytos pereinamojo laikotarpio priemonės, kad būtų galima įvykdyti finansinius įsipareigojimus, susijusius su veiksmais, vykdomais pagal tuos sprendimus;
(20)
tikslinga užtikrinti perėjimą be pertraukimo nuo programos „Pericles“ į programą „Pericles 2020“ ir yra tikslinga programos „Pericles 2020“ trukmę suderinti su Reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013. Todėl programa „Pericles 2020“ turėtų būti taikoma nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. nustatoma daugiametė veiksmų programa „Pericles 2020“, skirta skatinti veiksmus, kuriais siekiama apsaugoti eurą nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo (toliau - programa).
2 straipsnis
Papildoma nauda
Programa aktyviai skatinamas ir remiamas tarpvalstybinio bendradarbiavimo, įskaitant bendradarbiavimą su Sąjungos prekybos partneriais, stiprinimas siekiant apsaugoti eurą Sąjungoje ir už jos ribų dėmesį skiriant taip pat toms valstybėms narėms ar trečiosioms šalims, kuriose, kaip matyti iš kompetentingų institucijų parengtų ataskaitų, yra didžiausi euro padirbinėjimo mastai. Toks bendradarbiavimas keičiantis geriausia patirtimi, naudojantis bendrais standartais ir bendru specialiu mokymu padeda didinti euro apsaugos veiksmingumą.
3 straipsnis
Bendrasis tikslas
Bendrasis programos tikslas yra užkirsti kelią padirbinėjimui ir susijusiam sukčiavimui ir su tuo kovoti taip didinant Sąjungos ekonomikos konkurencingumą ir apsaugant viešųjų finansų tvarumą.
4 straipsnis
Konkretus tikslas
Konkretus programos tikslas yra apsaugoti euro banknotus ir monetas nuo padirbinėjimo ir susijusio sukčiavimo remiant bei papildant valstybių narių priemones ir padedant kompetentingoms nacionalinėms bei Sąjungos institucijoms plėtoti glaudų ir reguliarų bendradarbiavimą ir keitimąsi geriausia patirtimi tarpusavyje ir su Komisija, įskaitant prireikus su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis.
To tikslo įgyvendinimas vertinamas, be kita ko, nustatant finansinių, techninių, teisėsaugos ir teisminių institucijų veiklos veiksmingumą pagal aptiktų padirbtų pinigų, uždarytų neteisėtų dirbtuvių, suimtų asmenų ir skirtų sankcijų skaičių.
5 straipsnis
Finansavimo reikalavimus atitinkančios įstaigos
Pagal programą finansavimo reikalavimus atitinkančios įstaigos yra Reglamento (EB) Nr. 1338/2001 2 straipsnio b punkte apibrėžtos kompetentingos nacionalinės institucijos.
6 straipsnis
Dalyvavimas programoje
1. Programoje dalyvaujančios šalys yra valstybės narės, įsivedusios eurą kaip savo bendrą valiutą.
2. Į 1 dalyje nurodytų valstybių narių pateiktus pasiūlymus gali būti įtraukti trečiųjų šalių dalyviai, jei tai svarbu siekiant atitinkamai 3 ir 4 straipsniuose nurodytų bendrųjų ir konkrečių programos tikslų.
7 straipsnis
Tikslinės grupės ir bendri veiksmai
1. Tikslinės programos dalyvių grupės yra šios:
a)
padirbinėjimą nustatančių ir su juo kovojančių agentūrų, visų pirma policijos pajėgų ir finansų institucijų, atsižvelgiant į konkrečias jų funkcijas nacionaliniu lygmeniu, darbuotojai;
b)
žvalgybos tarnybų darbuotojai;
c)
nacionalinių centrinių bankų, monetų kalyklų, komercinių bankų ir kitų finansinių tarpininkų atstovai, visų pirma finansinių institucijų prievolių atžvilgiu;
d)
teisminių institucijų pareigūnai, šios srities teisininkai ir teisėjai;
e)
bet kokia kita susijusių specialistų grupė, pvz., prekybos ir pramonės rūmai arba panašios įstaigos, galinčios susisiekti su mažosiomis ir vidutinėmis įmonėmis, mažmenininkais ir grynųjų pinigų vežimo įmonėmis.
2. Veiksmus pagal programą kartu su Komisija gali rengti ir kiti atitinkamos patirties turintys partneriai, pvz.:
a)
nacionaliniai centriniai bankai ir Europos Centrinis Bankas (ECB);
b)
nacionaliniai analizės centrai (NAC) ir nacionaliniai monetų analizės centrai (NMAC);
c)
Europos techninis ir mokslinis centras (ETSC) ir monetų kalyklos;
d)
Europolas, Eurojustas ir Interpolas;
e)
1929 m. balandžio 20 d. Ženevoje pasirašytos Tarptautinės konvencijos dėl kovos su pinigų padirbinėjimu (14) 12 straipsnyje numatytos nacionalinės centrinės kovos su padirbinėjimu institucijos ir kitos organizacijos, kurių specializacija - su padirbinėjimu susijusi prevencija, aptikimas ir teisėsauga;
f)
specializuotos įstaigos, veikiančios kopijavimo ir sertifikavimo technologijų srityje, spausdinimo ir graviravimo paslaugų teikėjai;
g)
kitos įstaigos nei tos, nurodytos a-f punktuose, turinčios specialios patirties, įskaitant, prireikus, tokias trečiųjų šalių ir ypač stojančiųjų šalių ir šalių kandidačių įstaigas, ir
h)
privatūs subjektai, kurie įgijo ir turi patvirtintų techninių žinių, ir padirbtų banknotų ir monetų nustatymo specialistų grupės.
8 straipsnis
Tinkami finansuoti veiksmai
1. Programoje atsižvelgiama į tarpvalstybinius ir daugiadalykius kovos su padirbinėjimu aspektus ir skatinama geriausia patirtis, pritaikyta prie kiekvienos valstybės narės nacionalinių ypatumų.
2. Pagal programą tomis pačiomis sąlygomis, kurios nustatytos 11 straipsnyje nurodytose metinėse darbo programose, teikiama finansinė parama šiems veiksmams:
a)
keitimasis informacija ir jos sklaida, ypač rengiant praktinius seminarus, susitikimus ir kitokius seminarus, įskaitant mokymus, tikslingas kompetentingų nacionalinių institucijų darbuotojų įdarbinimas ir mainai bei kiti panašūs veiksmai. Tikslinės keitimosi informacija sritys, be kita ko, yra šios:
-
padirbinėjimo ekonominio ir finansinio poveikio stebėjimo ir analizės metodai,
-
duomenų bazių ir išankstinio perspėjimo sistemų naudojimas,
-
kompiuterinių aptikimo priemonių naudojimas,
-
užklausos ir tyrimų metodai,
-
mokslinė pagalba, ypač mokslinės duomenų bazės ir technologijų sekimas ir (arba) naujovių stebėjimas,
-
euro apsauga už Sąjungos ribų,
-
mokslinių tyrimų veiksmai,
-
specialios su veikla susijusios patirties perteikimas;
b)
techninė, mokslinė ir su veikla susijusi pagalba, kuri reikalinga kaip programos dalis, pirmiausia įskaitant:
-
bet kokią tinkamą priemonę, kuria kuriami mokymo ištekliai Sąjungos lygmeniu, tokie kaip Sąjungos teisės aktų vadovas, informaciniai biuleteniai, praktiniai vadovai, terminų žodynai ir leksikonai, duomenų bazės, ypač mokslinės pagalbos arba technologijų sekimo srityse, arba taikomosios kompiuterių programos, tokios kaip programinė įranga,
-
atitinkamus daugiadalykius ir tarpvalstybinius tyrimus,
-
techninės pagalbos priemonių ir metodų kūrimą siekiant palengvinti padirbinėjimo aptikimo veiksmus Sąjungos lygmeniu,
-
finansinę paramą bendradarbiavimui imantis veiksmų, kuriuose dalyvauja bent dvi valstybės, kai tokia parama neteikiama pagal kitas Europos institucijų ir įstaigų programas;
c)
dotacijos, skirtos įrangai, kurią galėtų naudoti specialios kovos su padirbinėjimu institucijos eurui nuo padirbinėjimo apsaugoti, įsigyti laikantis 10 straipsnio 3 dalies.
II SKYRIUS
FINANSINĖ PROGRAMA
9 straipsnis
Finansinis paketas
1. Programos įgyvendinimui 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu finansinis paketas yra 7 344 000 EUR (galiojančiomis kainomis).
2. Iš programai skirto finansinio paketo 8 straipsnio 2 dalyje išvardytiems tinkamiems finansuoti veiksmams sumos skiriamos laikantis priede pateikto preliminaraus lėšų paskirstymo.
Komisija nenukrypsta nuo to preliminaraus lėšų paskirstymo daugiau kaip 10 % Jei paaiškėtų, kad tą ribą reikia viršyti, Komisijai pagal 14 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais keičiamas priede pateiktas preliminarus lėšų paskirstymas.
3. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
10 straipsnis
Finansinės paramos rūšys ir bendras finansavimas
1. Komisija įgyvendina programą pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
2. 8 straipsnio 2 dalyje išvardytiems tinkamiems finansuoti veiksmams pagal programą teikiama ši finansinė parama:
a)
dotacijos arba
b)
viešieji pirkimai.
3. Dotacijos susitarimas negali būti skirtas vien tik įrangai pirkti.
4. Dotacijų, suteiktų pagal programą, bendro finansavimo dalis neviršija 75 % tinkamų finansuoti sąnaudų. 11 straipsnyje nurodytose metinėse darbo programose nustatytais išimtiniais tinkamai pagrįstais atvejais bendro finansavimo dalis neviršija 90 % tinkamų finansuoti sąnaudų.
5. Kai 8 straipsnio 2 dalyje nurodyti tinkami finansuoti veiksmai vykdomi bendrai su Komisija ir su ECB, Eurojustu, Europolu arba Interpolu, susijusios išlaidos paskirstomos tarp jų. Bet kuriuo atveju kiekvienas iš jų prisiima savo kalbėtojų, dalyvaujančių svečio teisėmis, kelionės ir apgyvendinimo išlaidas.
11 straipsnis
Metinės darbo programos
Programai įgyvendinti Komisija priima metines darbo programas.
Pagal kiekvieną metinę darbo programą bendrieji ir konkretūs tikslai, numatyti atitinkamai 3 ir 4 straipsniuose, įgyvendinami nustatant:
a)
veiksmus, kurių turi būti imtasi pagal tokius bendruosius ir konkrečius tikslus, įskaitant preliminarų lėšų paskirstymą ir įgyvendinimo metodą;
b)
dotacijų atveju - esminius atrankos kriterijus ir didžiausią bendro finansavimo dalį.
Komunikacijos veiksmams pagal programą skirtos lėšos taip pat naudojamos instituciniam informavimui apie Sąjungos politikos prioritetus, jei šie prioritetai susiję su bendruoju tikslu, numatytu 3 straipsnyje.
12 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad vykdant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus, Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal programą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (15) ir Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (16) numatytų nuostatų ir procedūrų, atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimą vietoje, siekdama nustatyti, ar vykdant pagal programą finansuojamą dotacijos susitarimą, dotacijos sprendimą arba sutartį nebūta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos arba kitų neteisėtų veikų atvejų.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, į bendradarbiavimo susitarimus su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis, sutartis, dotacijų susitarimus bei sprendimus dėl dotacijų, sudaromus ir priimamus įgyvendinant šį reglamentą, įtraukiamos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiama teisė atlikti tokį auditą ir tyrimus atsižvelgiant į jų atitinkamą kompetenciją.
III SKYRIUS
STEBĖJIMAS, VERTINIMAS IR DELEGUOTI ĮGALIOJIMAI
13 straipsnis
Stebėjimas ir vertinimas
1. Komisija programą įgyvendina bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, įvairiais programos įgyvendinimo etapais reguliariai konsultuodamasi Reglamente (EB) Nr. 1338/2001 nurodytame komitete, atsižvelgiant į susijusias taikytas kitų kompetentingų subjektų, ypač ECB ir Europolo, priemones.
2. Komisija siekia užtikrinti programos ir kitų susijusių Sąjungos lygmens programų ir veiksmų derėjimą ir papildomumą.
3. Komisija kasmet teikia Europos Parlamentui ir Tarybai informaciją apie programos rezultatus. Kartu pateikiama informacija apie programos ir kitų susijusių programų bei veiksmų Sąjungos lygmeniu derėjimą bei papildomumą. Komisija nuolat skleidžia pagal programą remiamų veiksmų rezultatus. Visos dalyvaujančios šalys ir kiti paramos gavėjai teikia Komisijai visus duomenis ir informaciją, būtinus programai stebėti ir vertinti.
4. Komisija atlieka programos vertinimą. Ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia nepriklausomą laikotarpio vidurio vertinimo ataskaitą, kurioje įvertina visų priemonių tikslų pasiekimą, rezultatus ir poveikį, išteklių naudojimo veiksmingumą bei ekonominį efektyvumą ir papildomą naudą Sąjungai. Vertinimo ataskaita parengiama siekiant pateikti informaciją, kai bus priimamas sprendimas dėl tų priemonių atnaujinimo, pakeitimo arba sustabdymo. Vertinant taip pat apsvarstomos supaprastinimo galimybės, vidinis ir išorinis nuoseklumas, tolesnis visų tikslų aktualumas, taip pat priemonių nauda siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetų. Atsižvelgiama į ankstesnių priemonių ilgalaikio poveikio vertinimo rezultatus.
5. Programos ilgalaikis poveikis ir jos poveikio tvarumas taip pat vertinami siekiant pateikti informaciją, kai bus priimamas sprendimas dėl galimo bet kurios vėlesnės programos atnaujinimo, pakeitimo arba sustabdymo.
6. Be to, ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia programos tikslų įgyvendinimo galutinio vertinimo ataskaitą.
14 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 9 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 9 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 9 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
15 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai 2001/923/EB, 2001/924/EB, 2006/75/EB, 2006/76/EB, 2006/849/EB ir 2006/850/EB panaikinami.
Tačiau su tuose sprendimuose nustatytais veiksmais susiję finansiniai įsipareigojimai toliau reglamentuojami tais sprendimais, kol bus įvykdyti tie įsipareigojimai.
16 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimtas Strasbūre 2014 m. kovo 11 d.