PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 628/2013
ze dne 28. června 2013
o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění standardizačních kontrol a pro sledování uplatňování pravidel nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 736/2006
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES (1), a zejména na čl. 24 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 24 odst. 1 a článku 54 nařízení (ES) č. 216/2008 se vyžaduje, aby Evropská agentura pro bezpečnost letectví (dále jen „agentura“) byla Komisi nápomocna při sledování uplatňování ustanovení uvedeného nařízení, jakož i jeho prováděcích pravidel, a to prostřednictvím standardizačních kontrol prováděných příslušnými úřady členských států.
(2)
Ustanovení čl. 54 odst. 4 nařízení (ES) č. 216/2008 stanoví, že vyžaduje-li kontrola v příslušném úřadu členského státu kontrolu podniku nebo sdružení podniků, měla by agentura postupovat podle ustanovení článku 55.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 736/2006 (2) stanoví pracovní postupy agentury pro provádění normalizačních inspekcí (dále jen „stávající pracovní postupy“).
(4)
Od přijetí stávajících pracovních postupů uplynulo šest let. Byly schváleny podstatné změny ve společných pravidlech, byla rovněž přijata řada mezinárodních dohod, agentura a členské státy také získaly cenné zkušenosti, jež je třeba zohlednit.
(5)
Nařízení (ES) č. 736/2006 bylo přijato v době, kdy byla společná pravidla v oblasti civilního letectví omezena na prvotní letovou způsobilost a její zachování. Nařízení Komise (ES) č. 1702/2003 (3) stanovilo prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací; nařízení Komise (ES) č. 2042/2003 (4) stanovilo prováděcí pravidla v oblasti zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů.
(6)
Od té doby se nařízením (ES) č. 216/2008 nahradilo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (5) a společná pravidla byla dvakrát rozšířena: nejprve tak, aby do nich byly zahrnuty letové posádky, letový provoz a prohlídky na odbavovací ploše; následně aby zahrnuly uspořádání letového provozu a letové navigační služby (ATM/ANS), jakož i bezpečnost letišť, v důsledku čehož Komise přijala několik prováděcích pravidel, jež odpovídají těmto novým oblastem působnosti, jako jsou nařízení Komise (EU) č. 805/2011 ze dne 10. srpna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k udělování průkazů způsobilosti a některých osvědčení řídících letového provozu (6), prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1034/2011 (7), kterým se stanoví správní postupy pro dohled nad provozní bezpečností uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb, prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1035/2011 ze dne 17. října 2011, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (8), nařízení Komise (EU) č. 691/2010 ze dne 29. července 2010, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě a mění nařízení (ES) č. 2096/2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (9), nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (10), jež mají zajistit uspokojivé provádění ze strany příslušných úřadů členských států, ve znění nařízení Komise (ES) č. 859/2008 (11), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství (12), ve znění směrnice Komise 2008/49/ES ze dne 16. dubna 2008, kterou se mění příloha II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES, pokud jde o provádění prohlídek na odbavovací ploše u letadel, která používají letiště Společenství (13), nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu (14), a nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví (15).
(7)
Nařízení (ES) č. 216/2008 rovněž zavedlo řadu nových ustanovení, která by se měla odrazit v pracovních postupech agentury při provádění standardizačních kontrol. Konkrétně jsou v článku 11 stanoveny podmínky pro vzájemné uznávání osvědčení vydaných příslušnými úřady členských států, jakož i podmínky pro pozastavení uznání, pokud standardizační kontroly představují důležitý nástroj pro takové rozhodování. V článku 15 se zřizuje informační síť, která poskytuje užitečné informace, jež mají být vzaty v úvahu při standardizačních kontrolách, přičemž některé výsledky těchto standardizačních kontrol musí být této informační síti neprodleně zpřístupněny. V čl. 27 odst. 3 se stanoví, že agentura má podpořit členské státy při plnění jejich závazků vůči Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO).
(8)
Bez ohledu na další změny společných pravidel, která byla stanovena v nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidlech, by agentura měla podporovat Komisi při sledování provádění jiných požadavků na bezpečnost letectví vyplývajících například z právních předpisů v oblasti jednotného evropského nebe nebo z právních předpisů týkajících se vyšetřování nehod a hlášení událostí.
(9)
Od roku 2006 rovněž došlo k významnému pokroku ve vnější evropské politice v oblasti letectví, a to jak pokud jde o Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO) a státy v sousedství Evropské unie, tak i některé klíčové partnery na celosvětové úrovni.
(10)
Memorandum o spolupráci s Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO) bylo podepsáno v roce 2010 (16) a vytváří rámec pro strukturovanou spolupráci mezi stranami, zejména ohledně výměny informací souvisejících s bezpečností, s cílem vyhnout se - kde je to možné - zdvojování úkolů, v důsledku čehož by měly být více propojeny program standardizačních kontrol agentury a všeobecný program ICAO pro audit dohledu nad bezpečností provozu (Universal Safety Oversight Audit Programme, USOAP). Kontrolní pracovní postupy by měly brát v úvahu rovněž dokument ICAO 9735 - příručku pro průběžné sledování USOAP.
(11)
Pokud jde o státy, které jsou součástí evropské politiky sousedství a politiky rozšiřování EU, zejména včetně států, které jsou stranami dohody o společném evropském leteckém prostoru, standardizační kontroly by zde měly být organizovány v souladu se stejnými pracovními metodami a podle stejných norem jako v případě členských států, s výhradou vhodných dohod nebo pracovních ujednání.
(12)
Pokud jde o státy, jež podepsaly dvoustranné dohody o bezpečnosti v letectví, kterými se stanoví vzájemné uznávání některých zjištění a schválení vyplývajících z certifikace, standardizační kontroly by měly podpořit sledování provádění dohody a zprávy o výsledcích by měly být předávány příslušnému dvoustrannému dozorčímu výboru za účelem možných úprav. Kontroly těch členských států, jejichž zjištění a schválení vyplývající z certifikace jsou přijata v rámci dvoustranných setkání, by měly zahrnovat další ověření s cílem zajistit, aby příslušné úřady náležitě plnily své povinnosti vyplývající z dvoustranných dohod.
(13)
V zájmu účinného sledování uplatňování nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel, jakož i dalších pravidel bezpečnosti letectví vyplývajících z platných předpisů a dohod je nezbytné přezkoumat stávající pracovní metody, zejména tak, aby byla zajištěna jejich větší orientace na systém, byl dodržován přístup soustavnějšího sledování více zaměřeného na výkonnost z hlediska bezpečnosti, byly účinněji využívány zdroje s cílem nevytvářet nepatřičnou zátěž pro příslušné úřady a aby zahrnovaly zpětnou vazbu činnosti agentury v oblasti stanovování pravidel. Měly by být zřízeny kontrolní týmy s vhodně vyškoleným a kvalifikovaným personálem a agentura by měla usilovat o vyváženou účast pověřených pracovníků z různých členských států.
(14)
Pracovní postupy by měly odrážet definice a zásady auditu, jak jsou definovány v normě ISO 19011.
(15)
Kromě úrovně kontrol by se v pracovních postupech mělo rozpracovat sledování na úrovni systému a na úrovni zjištění.
(16)
Pracovní postupy by měly zajistit agentuře větší flexibilitu při přijímání opatření, pokud to odpovídá její technické způsobilosti, přičemž by u pracovních postupů měla být zachována právní jistota.
(17)
Nařízení (ES) č. 736/2006 by proto mělo být zrušeno.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 65 nařízení (ES) č. 216/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se stanoví pracovní postupy pro:
a)
sledování uplatňování nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel v oblasti působnosti čl. 1 odst. 1 uvedeného nařízení příslušnými úřady členských států;
b)
provádění standardizačních kontrol příslušnými úřady členských států;
c)
ověření, že příslušné úřady členských států vydávají osvědčení v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly a dohlížejí na ně;
d)
příspěvek k posouzení dopadů provádění nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel příslušnými úřady členských států.
2. Pracovní metody ve smyslu tohoto nařízení se rovněž použijí, pokud je to možné, v okamžiku, kdy je agentura pověřena úkolem sledovat uplatňování požadavků na bezpečnost letectví stanovených jinými právními předpisy EU, dohodami uzavřenými Unií nebo pracovními ujednáními uzavřenými agenturou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„kontrolou“ se rozumí standardizační kontrola podle čl. 24 odst. 1 a článku 54 nařízení (ES) č. 216/2008, včetně kontroly podniků nebo sdružení podniků uvedené v čl. 54 odst. 4 a článku 55 uvedeného nařízení, prováděná agenturou;
2)
„příslušným úřadem“ se rozumí subjekt určený členským státem jako příslušný pro provádění nařízení (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel;
3)
„pověřenými pracovníky“ osoby pověřené agenturou k provádění kontrol, včetně vyslaných pracovníků;
4)
„vyslanými pracovníky“ se rozumí úředníci, které poskytnou příslušné úřady členských států, Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO), jiné mezinárodní organizace pro letectví nebo příslušné úřady třetích zemí, které mají dohody s Unií nebo pracovní ujednání s agenturou, a kteří jsou jmenováni těmito úřady, aby byli agentuře nápomocni při provádění kontrol;
5)
„důkazem“ se rozumí záznamy, prohlášení o skutkovém stavu nebo jiné informace, které jsou relevantní a ověřitelné;
6)
„zjištěním“ se rozumí výsledek srovnání dostupných důkazů a příslušných požadavků;
7)
„nápravou“ se rozumí opatření k odstranění zjištěného nesouladu s příslušnými požadavky;
8)
„nápravným opatřením“ se rozumí opatření k odstranění příčiny zjištěného nesouladu s příslušnými požadavky, aby bylo zabráněno opakování;
9)
„bezprostředním bezpečnostním problémem“ se rozumí situace, kdy existuje důkaz o tom, že výrobek, služba, systém, složka, vybavení či zařízení je buď v takovém stavu, nebo je provozováno, dodáno nebo udržováno takovým způsobem, že osobám pravděpodobně vznikne újma, pokud nebude situace neprodleně napravena.
Článek 3
Zásady týkající se sledování
1. Agentura sleduje uplatňování požadavků, stanovených v článku 1, příslušnými úřady, jakož i jednotné provádění těchto požadavků podle metodiky stanovené v tomto nařízení a podává o tom zprávy.
2. Sledování je průběžné a vychází z rizik na základě informací, které má agentura k dispozici. Zahrnuje posouzení schopnosti příslušných úřadů vykonávat bezpečnostní dozor, provádění kontrol podle potřeby, jakož i následná opatření vyplývající ze zjištění vyplývajících z kontrol, aby se včas zajistila patřičná náprava a byla včas provedena nápravná opatření.
3. Sledování probíhá na základě systémového přístupu. Týká se všech oblastí a kritických prvků systému bezpečnostního dozoru definovaného ICAO. Zvláštní pozornost je věnována rozhraním mezi oblastmi.
4. Sledování se provádějí transparentním, účinným, efektivním, harmonizovaným a důsledným způsobem.
5. Agentura analyzuje výsledky tohoto sledování s cílem určit potřebu regulačních vylepšení.
Článek 4
Zásady týkající se kontrol a zjištění
1. Kontroly příslušných úřadů zohlední výsledky předchozích kontrol, týkají se zejména změn regulačních požadavků a změn ve schopnosti příslušného úřadu provádět bezpečnostní dozor a jsou úměrné úrovni a složitosti odvětví pod jejich dozorem, přičemž prioritou je zajištění vysoké a jednotné úrovně bezpečnosti pro obchodní leteckou dopravu.
2. Kontroly mohou zahrnovat kontroly podniků nebo sdružení podniků pod dozorem příslušného úřadu, ve kterém se kontrola provádí.
3. Pokud se tak zúčastněné strany dohodnou, mohou kontroly zahrnovat kontroly vojenských zařízení otevřených veřejnosti nebo služeb poskytovaných veřejnosti vojenským personálem za účelem ověření, že jsou splněny požadavky čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 216/2008.
4. Kontroly provádí tým skládající se z pracovníků pověřených agenturou, kteří jsou kvalifikováni a vyškoleni v příslušné oblasti nebo oblastech. Pověření pracovníci se řídí zásadami nezávislosti, bezúhonnosti, etického chování, náležité péče, poctivé prezentace a zachování důvěrnosti.
5. Pokud agentura zjistí, že jedno nebo více osvědčení není v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcími pravidly, pak toto zjištění nesouladu oznámí dotčenému příslušnému úřadu. Pokud se zjištění nesouladu včas nenapraví, agentura vydá doporučení podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008, aby bylo možné rozhodnout o vzájemném uznání uvedeného či uvedených osvědčení.
6. Agentura případy nesouladu zjištěné během kontrol uvedených v odstavcích 1, 2 a 3 klasifikuje podle jejich dopadu na bezpečnost a přijímá k nim následná opatření, přičemž zjištění související s bezpečností musí být upřednostněna. Agentura rovněž neprodleně uvědomí příslušné úřady členských států, pokud bezprostřední bezpečnostní problém nebyl uspokojivě napraven.
7. Tímto nařízením nejsou dotčeny články 15 a 58 nařízení (ES) č. 216/2008, rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (17), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (18) a nařízení Komise (ES) č. 473/2006 (19).
Článek 5
Výměna informací
1. Příslušné úřady členských států poskytnou agentuře veškeré nezbytné informace týkající se jejich bezpečnostního dozoru se zaměřením na všechny kritické prvky jejich systému bezpečnostního dozoru, včetně podniků nebo sdružení podniků pod jejich dozorem. Informace jsou poskytovány formou a způsobem stanoveným agenturou se zohledněním informací, které byly poskytnuty organizaci ICAO.
2. Agentura může rovněž požádat ad hoc o informace od příslušných úřadů členských států. Při předložení žádosti o informace musí agentura uvést její právní základ a účel, dále musí upřesnit, jaké informace jsou požadovány, a stanovit lhůtu, v níž mají být informace poskytnuty.
3. Agentura poskytne příslušným úřadům členských států relevantní informace na podporu jednotného provádění příslušných požadavků.
Článek 6
Vnitrostátní standardizační koordinátor
1. Členské státy určí vnitrostátního standardizačního koordinátora působícího jako hlavní kontaktní místo pro všechny standardizační činnosti, a zejména s cílem koordinovat výměnu informací stanovených v čl. 5 odst. 1. Vnitrostátní standardizační koordinátor odpovídá za:
a)
uchovávání a aktualizaci informací poskytovaných průběžně agentuře, včetně informací vyžadovaných v souladu s články 3, 4 a 5, náprav a plánů nápravných opatření a důkazů o provádění dohodnutých nápravných opatření;
b)
pomoc agentuře ve všech fázích kontroly a zajištění toho, aby byl kontrolní tým během kontroly na místě doprovázen.
2. Příslušné úřady zajistí jednoznačnou formu komunikace mezi určeným vnitrostátním standardizačním koordinátorem a jejich vnitřní organizací, aby koordinátor mohl řádně plnit své úkoly.
Článek 7
Průběžné sledování
1. Průběžné sledování uvedené v článku 3 musí zahrnovat:
a)
sběr a analýzu údajů a informací poskytnutých příslušnými úřady členských států, Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO), Komisí nebo jinými příslušnými zdroji;
b)
posouzení schopnosti příslušného úřadu plnit své povinnosti v oblasti bezpečnostního dozoru;
c)
na základě posouzení uvedeného v písmenu b) stanovení priorit, plánování a stanovení rozsahu kontrol;
d)
provádění těchto kontrol, včetně souvisejícího podávání zpráv;
e)
pokud došlo při kontrole ke zjištění nesouladu, přijetí následných opatření a uzavření případů.
2. Pro posouzení uvedené v odst. 1 písm. b) agentura vytvoří, vypracuje a aktualizuje jednotný vzor s přihlédnutím přinejmenším k těmto prvkům:
a)
rozsah a složitost odvětví letectví;
b)
závažné incidenty, nehody, smrtelné nehody a související úmrtí;
c)
výsledky prohlídek na odbavovací ploše;
d)
výsledky předchozích kontrol;
e)
schopnost příslušných úřadů účinně provádět nápravu a nápravná opatření;
f)
výsledky auditů provedených v rámci mezinárodních úmluv nebo státních programů posuzování bezpečnosti;
g)
existence opatření podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 nebo podle článku 258 Smlouvy.
3. Výsledky modelu stanoveného v odstavci 2 a vstupní údaje a výsledky posouzení se zpřístupní vnitrostátnímu standardizačnímu koordinátorovi dotčeného členského státu.
4. Agentura přizpůsobí program kontrol s ohledem na jeho průběžné sledování, přičemž vezme v úvahu zlepšení nebo zhoršení výkonnosti z hlediska bezpečnosti. Agentura přijme náležitá opatření, pokud existují důkazy, že se výkonnost z hlediska bezpečnosti zhoršila.
Článek 8
Program kontrol
1. Agentura ve spolupráci s Komisí vypracuje víceletý program, který stanoví kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a), jakož i roční program, který stanoví kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b).
2. V programech se stanoví dotčený členský stát nebo státy, typ kontroly, oblasti, které mají být zkontrolovány, a předpokládaný časový rámec pro fázi na místě s přihlédnutím k modelu uvedenému v článku 7.
3. Agentura může programy kontrol upravit tak, aby zohlednila nově vznikající rizika plynoucí z průběžného sledování uvedeného v článku 7.
4. Roční plán se sděluje Komisi, členům správní rady agentury v rámci pracovního programu agentury podle čl. 33 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008 a vnitrostátnímu standardizačnímu koordinátorovi dotčeného členského státu.
Článek 9
Oblasti kontroly
1. Agentura provádí kontroly, které jsou zaměřeny na každou oblast definovanou v kapitole II nařízení (ES) č. 216/2008. Tyto oblasti zahrnují:
a)
letovou způsobilost, jak je vymezena v článku 5, a ochranu životního prostředí, jak je vymezena v článku 6 uvedeného nařízení;
b)
letovou posádku, jak je vymezena v článcích 7 a 8 uvedeného nařízení;
c)
letecký provoz, jak je vymezen v článcích 8 a 9 uvedeného nařízení;
d)
prohlídky na odbavovací ploše, jak jsou vymezeny v článku 10 uvedeného nařízení;
e)
letiště, jak jsou vymezena v článku 8a uvedeného nařízení;
f)
ATM/ANS a řídící letového provozu, jak jsou vymezeni v článcích 8b a 8c uvedeného nařízení.
Další oblasti mohou být vymezeny v závislosti na budoucím vývoji nařízení (ES) č. 216/2008 nebo na žádost Komise.
2. Agentura zajistí, aby byly její prostředky vhodným způsobem přiděleny ke sledování a kontrolám různých oblastí v závislosti na výsledcích průběžného sledování uvedeného v článku 7.
Článek 10
Typy kontrol
1. Agentura provádí:
a)
komplexní kontroly za účelem zkontrolování jedné nebo více oblastí; tyto kontroly se provádějí v intervalech určených na základě výsledků průběžného sledování;
b)
účelově zaměřené kontroly, které mají za cíl kontrolu v jedné nebo více konkrétních oblastech a/nebo posouzení stavu provádění dohodnutých náprav a nápravných opatření;
c)
kontroly ad hoc, které mají za cíl prověření konkrétních obav vyplývajících z průběžného sledování prováděného agenturou nebo na žádost Komise.
2. Bez ohledu na kontroly uvedené v odstavci 1 může agentura upozornit na zjištění i mimo místo kontroly, pokud shromáždila dostatečné důkazy o nesouladu.
Článek 11
Kritéria pro odbornou přípravu, kvalifikaci a pověření kontrolních týmů
1. Agentura stanoví kvalifikační kritéria pro pracovníky, kteří se účastní kontrolních týmů.
2. Kvalifikační kritéria musí zahrnovat:
a)
znalost institucionálního a právního rámce, zejména tohoto nařízení, jakož i příslušných mezinárodních dohod;
b)
znalosti a zkušenosti v oblasti auditorských postupů;
c)
technickou způsobilost a praktické zkušenosti v příslušné oblasti nebo oblastech podle článku 9.
3. Vedoucí týmů jsou zaměstnanci agentury. Jejich kvalifikační kritéria zahrnují kromě těch, která jsou uvedena v odstavci 2, schopnost vést tým a komunikovat v mezinárodním prostředí a v náročných situacích.
4. Členové týmů jsou zaměstnanci agentury nebo vyslaní pracovníci.
5. Vedoucí týmů i jejich členové musí absolvovat školení zaměřená na příslušné požadavky a postupy agentury. Agentura zajistí trvalou odbornou způsobilost vedoucích a členů týmu, aby se mohli účastnit kontrol jako pověření pracovníci. Agentura k tomuto účelu stanoví vhodné programy průběžné odborné přípravy.
6. Zaměstnanci, kteří splňují kvalifikační kritéria a absolvovali odpovídající odbornou přípravu, mohou být agenturou pověřeni k účasti v kontrolních týmech.
Článek 12
Sestavování kontrolních týmů
1. Kontroly provádějí týmy sestavené agenturou a složené z pověřených pracovníků podle článku 11.
2. Agentura určí složení týmu s cílem vytvořit minimální velikost týmu nezbytnou k pokrytí požadované technické způsobilosti a ke zvládnutí pracovní zátěže, a to s ohledem na typ kontroly, rozsah a počet posuzovaných oblastí a očekávaný program. Každý tým sestává z vedoucího týmu a minimálně jednoho člena týmu. Ve všech případech agentura zajistí, aby velikost těchto týmů zůstala přiměřená rozsahu úkolů.
3. Agentura zajistí, aby při sestavování týmů nedošlo ke střetu zájmů s příslušnými úřady, ve kterých je prováděna kontrola, nebo s podniky či sdruženími podniků, ve kterých je prováděna kontrola.
4. Agentura včas před kontrolou požádá o informace od vysílajících úřadů nebo organizací, pokud jde o dostupnost členů týmu k účasti na kontrole přímo na místě.
5. Výdaje vzniklé účastí vnitrostátních standardizačních koordinátorů podle čl. 14 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 a vyslaných pracovníků na kontrolách prováděných agenturou nese agentura v souladu s předpisy Unie, aniž je tím dotčen roční rozpočtový proces Unie.
Článek 13
Provádění kontrol
1. Kontroly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b) zahrnují následující fáze:
a)
přípravnou fázi v minimální délce deseti týdnů před kontrolou;
b)
fázi na místě;
c)
fázi vypracování zprávy v maximální délce deseti týdnů po skončení kontroly na místě.
2. Kontroly ad hoc uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. c) musí být ohlášeny dotčenému příslušnému úřadu dva týdny předem, nicméně nemusí se řídit lhůtami a postupy uvedenými v článcích 14, 15 a 16 kromě požadavku předložit závěrečnou zprávu.
3. Zjištění nesouladu identifikované během kontrol uvedených v článku 10 se oznamují v souladu s článkem 16, přijímají se k nim následná opatření a uzavírají se v souladu s článkem 17 a klasifikují se v souladu s článkem 18.
Článek 14
Přípravná fáze
1. Během přípravné fáze kontroly agentura:
a)
oznámí kontrolu příslušnému úřadu nejméně deset týdnů předtím, než se má kontrola na místě provést, včetně zamýšleného typu, oblasti či oblastí a okruhů kontroly;
b)
shromáždí informace potřebné k přípravě kontroly, přičemž řádně zohlední informace z průběžného sledování;
c)
definuje oblast působnosti, rozsah a program kontroly, včetně kontroly podniků nebo sdružení podniků, přičemž vezme v úvahu informace z průběžného sledování;
d)
stanoví velikost a složení kontrolního týmu.
2. Po oznámení o kontrole spolupracuje příslušný úřad s agenturou s cílem rychle připravit fázi na místě. Pokud je to považováno za nezbytné, může být zorganizováno předběžné jednání mezi kontrolním týmem a vnitrostátním standardizačním koordinátorem.
3. Agentura poskytne program kontroly a složení týmu příslušnému úřadu alespoň dva týdny předtím, než kontrola na místě proběhne.
Článek 15
Fáze na místě
1. Během fáze na místě kontroly agentura:
a)
zorganizuje úvodní setkání s vnitrostátním standardizačním koordinátorem a příslušným úřadem, ve kterém se kontrola provádí;
b)
dále sleduje zjištění nesouladu, která byla identifikována během předchozích kontrol a zůstala otevřená, a přezkoumá příslušné nápravy a nápravná opatření;
c)
oznámí příslušnému úřadu každý bezprostřední bezpečnostní problém, pokud byl během kontroly zjištěn;
d)
na závěrečném zasedání předloží příslušnému úřadu, ve kterém byla kontrola provedena, seznam předběžných zjištění nesouladu, která byla v rámci kontroly identifikována nebo dále sledována.
2. Kromě toho může agentura:
a)
provádět kontroly hlavních kanceláří a v nezbytném rozsahu všech regionálních kanceláří příslušného úřadu a kvalifikovaných subjektů, kterým příslušný úřad mohl přidělit úkoly;
b)
provádět kontroly podniků nebo sdružení podniků pod dozorem příslušného úřadu v rámci kontroly tohoto příslušného úřadu; v takovém případě může příslušný úřad doprovázet kontrolní tým;
c)
provádět rozhovory s pracovníky kontrolovaného příslušného úřadu a kvalifikovaných subjektů, pokud existují, a navštívených podniků nebo sdružení podniků, pokud existují;
d)
posuzovat právní předpisy, postupy, osvědčení, záznamy, údaje a další příslušné materiály.
Článek 16
Fáze vypracování zprávy
1. Během fáze vypracování zprávy o kontrole agentura do šesti týdnů po závěrečném zasedání v rámci fáze kontroly na místě přezkoumá předběžná zjištění, klasifikuje je a na jejich základě vypracuje návrh zprávy, který zašle příslušnému úřadem, ve kterém byla kontrola provedena.
2. Návrh zprávy musí obsahovat alespoň:
a)
souhrn, ve kterém se uvádějí závěry;
b)
podrobnosti o provádění kontroly, včetně typu kontroly, oblasti, jíž se týkala, jejího rozsahu a složení týmu;
c)
analýzu na základě kritického bodu se zaměřením na hlavní zjištění;
d)
seznam identifikovaných zjištění nesouladu, které byly v rámci kontroly identifikovány nebo dále sledovány, spolu s jejich klasifikací;
e)
doporučení, v případě potřeby včetně doporučení o vzájemném uznávání osvědčení.
3. Zjištění o nesouladu jsou oznámena prostřednictvím návrhu zprávy uvedené v odstavci 2 s výjimkou případů, kdy jsou již agenturou písemně oznámena jinými prostředky.
4. Příslušný úřad může agentuře předložit písemné připomínky do dvou týdnů po oznámení.
5. Agentura do deseti týdnů po závěrečném zasedání vydá závěrečnou zprávu na základě návrhu zprávy uvedeného v odstavci 2, která zohledňuje případné připomínky příslušného úřadu, ve kterém byla kontrola provedena. Agentura může případně upravit popis zjištění nesouladu, jeho právní základ, jeho klasifikaci nebo případně jeho stav, aby se zohlednily připomínky, jakož i nápravy nebo nápravná opatření předložená během fáze vypracování zprávy.
6. Agentura zřídí a udržuje pro každý členský stát stav průběžného sledování, který je na vyžádání poskytnut dotčenému členskému státu a Komisi.
7. Závěrečná zpráva je zaslána příslušnému úřadu, ve kterém byla kontrola provedena, a Komisi, která může následně tuto zprávu předat dotčenému členskému státu a případně jiným příslušným úřadům.
Článek 17
Další sledování a uzavírání zjištění
1. Pro všechna zjištění nesouladu klasifikovaná podle čl. 18 odst. 1 písm. b) a c) příslušný úřad navrhne nápravu a nápravné opatření nejpozději čtyři týdny po obdržení oznámení od agentury.
2. Pro všechna zjištění nesouladu klasifikovaná podle čl. 18 odst. 1 písm. a) příslušný úřad navrhne nápravu a nápravné opatření nejpozději deset týdnů po obdržení oznámení od agentury.
3. Příslušný úřad musí agentuře ve stanovené lhůtě ohlásit provedení nápravných opatření a poskytnout k tomu příslušné důkazy.
4. Agentura:
a)
vyhodnotí nápravy a nápravná opatření předložená příslušným úřadem nebo si včas vyžádá další vysvětlení;
b)
odsouhlasí nebo zamítne nápravu a/nebo nápravná opatření do šestnácti týdnů po oznámení;
c)
sleduje uspokojivé provádění nápravných opatření;
d)
určí všechny potřebné doplňující činnosti v souladu s článkem 22;
e)
pravidelně podává zprávy příslušnému úřadu a Komisi o stavu zjištění nesouladu a příslušných náprav/nápravných opatření prostřednictvím zpráv o stavu;
f)
poté, co jsou ke spokojenosti agentury provedena nápravná opatření a je o tom poskytnut důkaz, zjištění nesouladu uzavře, vytvoří o něm záznam a informuje o tom příslušný úřad.
5. Pro účely písmene c) může agentura od příslušného úřadu vyžádat důkaz nebo vysvětlení. Agentura se může rovněž rozhodnout ověřit provádění na místě prostřednictvím kontroly.
6. Pokud je zjištění nesouladu předmětem postupu v případě protiprávního jednání podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 nebo podle Smluv, agentura zajistí po konzultaci s Komisí vhodná následná opatření a nesmí toto zjištění uzavřít bez předchozí koordinace s Komisí.
Článek 18
Klasifikace zjištění
1. Všechna zjištění nesouladu identifikovaná agenturou v rámci kontrol uvedených v článku 10 musí agentura klasifikovat do jedné z následujících kategorií a podat o nich zprávu, a to bez ohledu na to, zda se týkají administrativních nebo technických požadavků:
a)
Třída C: nesoulad s příslušnými požadavky, který vyvolává zejména problémy týkající se standardizace;
b)
Třída D: nesoulad s příslušnými požadavky, který vyvolává problémy týkající se standardizace a obavy ohledně bezpečnosti, pokud nejsou včas napraveny;
c)
Třída G: bezprostřední bezpečnostní problém.
2. Priorita podávání zpráv, následných kontrol a uzavírání zjištění je závislá na jejich klasifikaci.
Článek 19
Bezprostřední bezpečnostní problém
1. Pokud agentura oznámila bezprostřední bezpečnostní problém:
a)
agentura požádá příslušný úřad, aby přijal odpovídající nápravná opatření, včetně okamžité nápravy;
b)
příslušný úřad provede účinnou nápravu k odstranění zjištěných nedostatků a poskytne o tom agentuře příslušné důkazy.
2. Agentura může ve lhůtě dvou týdnů od oznámení o bezprostředním bezpečnostním problému požádat příslušný úřad o účast na zasedání k posouzení toho, jak byla okamžitá náprava provedena.
3. Pokud agentura není spokojena s provedením nápravy, vypracuje doporučení Komisi, včetně případné žádosti o vzájemné uznání osvědčení vydaného nebo vydaných příslušným úřadem. Agentura rovněž okamžitě informuje příslušné úřady členských států.
Článek 20
Záznamy
1. Agentura zavede systém vedení záznamů s patřičnými možnostmi ukládání, zpřístupnění a spolehlivého zpětného sledování změn pro:
a)
odbornou přípravu, kvalifikaci a pověření vedoucích a členů týmu;
b)
programy kontrol;
c)
zprávy;
d)
zjištění a související důkazy;
e)
schválené nápravy a nápravná opatření;
f)
uzavření zjištění nesouladu a související důkazy;
g)
doporučení týkající se vzájemného uznávání osvědčení;
h)
posouzení uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b).
2. Všechny záznamy musí být uchovávány po dobu nejméně patnácti let v souladu s platnými právními předpisy o ochraně údajů.
Článek 21
Přístup k informacím obsaženým ve zprávách o kontrole
1. Pokud se informace obsažené ve zprávě o kontrole týkají podniku nebo sdružení podniků pod bezpečnostním dozorem třetí země a pokud spadají do oblasti působnosti dohody Unie uzavřené podle článku 12 nařízení (ES) č. 216/2008, poskytnou se tyto informace třetí zemi jako jedné ze stran této dohody podle jejích příslušných ustanovení.
2. Pokud informace obsažené ve zprávě o kontrole spadají do oblasti působnosti memoranda o spolupráci mezi Unií a ICAO, poskytnou se tyto informace ICAO v souladu s ustanoveními tohoto memoranda o spolupráci a příslušnou bezpečnostní přílohou.
3. Pokud se informace obsažené ve zprávě o kontrole týkají probíhajících šetření prováděných v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 (20), poskytnou se tyto informace úřadu odpovědnému za šetření.
4. Pro účely nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (21) se rozhodovací proces, který se týká zprávy o kontrole, nepovažuje za završený, dokud se neuzavřou související zjištění o nesouladu.
Článek 22
Doplňující opatření
1. Agentura eviduje každý případ, kdy nebyla přijata následná opatření týkající se zjištění nesouladu, jako jsou:
a)
nápravná opatření, která nebyla podána ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 1;
b)
nápravná opatření neschválená agenturou ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 4 písm. b);
c)
nápravná opatření, která nebyla řádně provedena.
2. V případech uvedených v odstavci 1 agentura požádá příslušný úřad, aby jí poskytl vysvětlení ohledně nesplnění povinnosti a předložil doplňující opatření, a stanoví lhůtu pro odpověď.
3. Agentura posoudí důsledek nesplnění povinnosti spolu s odpovědí, kterou ve stanovené lhůtě příslušný úřad předloží. Na základě výsledků tohoto posouzení agentura může:
a)
souhlasit s předloženými doplňujícími opatřeními nebo
b)
vydat doplňující zprávu pro dotčený příslušný úřad a Komisi. Tato zpráva musí obsahovat posouzení agentury a její doporučení agentury Komisi, v případě nutnosti včetně doporučení o vzájemném uznávání osvědčení vydaného nebo vydaných dotčeným příslušným úřadem.
4. Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 2111/2005, po obdržení doplňující zprávy uvedené v odst. 3 písm. b) může Komise podniknout některý z následujících kroků:
a)
zaslat dotčenému členskému státu připomínky nebo si vyžádat další vysvětlení k objasnění všech nebo některých zjištění nesouladu;
b)
požádat agenturu o provedení kontroly ad hoc za účelem ověření uspokojivého provedení nápravy a nápravných opatření;
c)
zahájit postup podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 216/2008 s cílem rozhodnout, zda je osvědčení vydané příslušným úřadem v souladu s příslušnými požadavky;
d)
zahájit postup podle článku 258 Smlouvy.
Článek 23
Výroční zpráva
Agentura předloží Komisi nejpozději do 31. března každého roku výroční zprávu o činnostech průběžného sledování a kontrolách provedených v předchozím roce. Zpráva obsahuje analýzu výsledků činností a kontrol a odráží schopnost příslušných úřadů vykonávat bezpečnostní dozor; zároveň obsahuje doporučení týkající se možných zlepšení. Doporučení zejména určí ta technická pravidla, která by musela být stanovena nebo změněna v souladu s čl. 17 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 216/2008, jakož i ta opatření agentury, která by musela být stanovena nebo změněna podle čl. 18 písm. c) nařízení (ES) č. 216/2008.
Článek 24
Pracovní postupy
Agentura přezkoumá své pracovní postupy pro provádění úkolů jí svěřených podle článků 3 až 23 ve lhůtě šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 25
Přechodná ustanovení
1. Zjištění nesouladu identifikovaná agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006, pro které nebyly agentuře v době vstupu tohoto nařízení v platnost předloženy důkazy o uzavření, se považují za uskutečněná v souladu s tímto nařízením a musí být s nimi odpovídajícím způsobem nakládáno.
2. Plány nápravných opatření schválené agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006 se považují za schválené v souladu s tímto nařízením.
3. Členové týmu a vedoucí týmů pověření agenturou podle nařízení (ES) č. 736/2006 se považují za pověřené pracovníky podle tohoto nařízení.
Článek 26
Zrušení
Nařízení (ES) č. 736/2006 se zrušuje.
Článek 27
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. června 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 628/2013
2013 m. birželio 28 d.
dėl Europos aviacijos saugos agentūros darbo metodų, taikomų atliekant standartizacijos patikrinimus ir vykdant Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 216/2008 nustatytų taisyklių taikymo stebėseną, kuriuo panaikinamas Komisijos reglamentas (EB) Nr. 736/2006
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos veikimo sutartį,
atsižvelgdama į 2008 m. vasario 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 216/2008 dėl bendrųjų taisyklių civilinės aviacijos srityje ir įsteigiantį Europos aviacijos saugos agentūrą, panaikinantį Tarybos direktyvą 91/670/EEB, Reglamentą (EB) Nr. 1592/2002 ir Direktyvą 2004/36/EB (1), ypač į 24 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (EB) Nr. 216/2008 24 straipsnio 1 dalyje ir 54 straipsnyje nustatyta, kad Europos aviacijos saugos agentūra (toliau - agentūra) padeda Komisijai stebėti, kaip valstybių narių kompetentingos institucijos taiko to reglamento nuostatas ir jo įgyvendinimo taisykles, tuo tikslu atlikdama standartizacijos patikrinimus;
(2)
Reglamento (EB) Nr. 216/2008 54 straipsnio 4 dalyje nustatyta, kad tuo atveju, kai atliekant valstybės narės kompetentingos institucijos patikrinimą reikia atlikti įmonės arba įmonių asociacijos patikrinimą, agentūra turėtų laikytis 55 straipsnio nuostatų;
(3)
Komisijos reglamente (EB) Nr. 736/2006 (2) nustatyti agentūros darbo metodai, kuriuos ji taiko atlikdama standartizacijos patikrinimus (toliau - dabartiniai darbo metodai);
(4)
dabartiniai darbo metodai priimti prieš šešerius metus. Per tą laiką buvo labai pakeistos bendrosios taisyklės, priimta keletas tarptautinių susitarimų, be to, agentūra ir valstybės narės sukaupė vertingos patirties, į kurią reikia atsižvelgti;
(5)
tuo metu, kai buvo priimtas Reglamentas (EB) Nr. 736/2006, bendrąsias civilinės aviacijos taisykles sudarė tik pradinio ir nepertraukiamojo tinkamumo skraidyti reikalavimai. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1702/2003 (3) nustatytos įgyvendinimo taisyklės, taikomos atliekant orlaivių ir susijusių gaminių, dalių ir prietaisų tinkamumo skraidyti ar naudoti sertifikavimą ir jų aplinkosauginį sertifikavimą, taip pat projektavimo ir gamybos organizacijų sertifikavimą. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 2042/2003 (4) nustatytos įgyvendinimo taisyklės, taikomos atliekant orlaivių ir aviacijos gaminių, dalių ir prietaisų nepertraukiamojo tinkamumo skraidyti ar naudoti sertifikavimą ir tvirtinant šias užduotis vykdančias organizacijas ir darbuotojus;
(6)
per tą laiką 2002 m. liepos 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1592/2002 dėl bendrųjų taisyklių civilinės aviacijos srityje ir įsteigiantis Europos aviacijos saugos agentūrą (5) buvo pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 216/2008, o bendrųjų taisyklių taikymo sritis išplėsta du kartus: pirma, įtraukiant orlaivių įgulą, skrydžius ir patikrinimus perone, o antra - oro eismo vadybą bei oro navigacijos paslaugas (OEV/ONP) ir oro uostų saugą; todėl Komisija priėmė keletą šioms naujoms kompetencijos sritims priklausančių įgyvendinimo taisyklių, pavyzdžiui, 2011 m. rugpjūčio 10 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 805/2011, kuriuo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 216/2008 nustatomos išsamios skrydžių vadovų licencijų ir tam tikrų pažymėjimų taisyklės (6), 2011 m. spalio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1034/2011 (7) dėl oro eismo valdymo ir oro navigacijos paslaugų saugos priežiūros, 2011 m. spalio 17 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 1035/2011, kuriuo nustatomi bendrieji oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimai (8), 2010 m. liepos 29 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 691/2010, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų veiklos rezultatų planas ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2096/2005, nustatantis bendruosius oro navigacijos paslaugų teikimo reikalavimus (9), 1991 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 3922/91 dėl techninių reikalavimų ir administracinės tvarkos suderinimo civilinės aviacijos srityje (10), su pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 859/2008 (11), 2004 m. balandžio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2004/36/EB (12) dėl trečiųjų šalių orlaivių, kurie naudojasi Bendrijos oro uostais, su pakeitimais, padarytais 2008 m. balandžio 16 d. Komisijos direktyva 2008/49/EB, iš dalies keičiančia Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/36/EB II priedą dėl orlaivių, kurie naudojasi Bendrijos oro uostais, tikrinimo perone kriterijų (13), 2012 m. spalio 5 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 965/2012, kuriuo nustatomi su orlaivių naudojimu skrydžiams susiję techniniai reikalavimai ir administracinės procedūros (14), ir 2011 m. lapkričio 3 d. Komisijos reglamentą (ES) Nr. 1178/2011, kuriuo nustatomi su civilinės aviacijos orlaivių įgula susiję techniniai reikalavimai ir administracinės procedūros (15);
(7)
Reglamentu (EB) Nr. 216/2008 taip pat nustatyta tam tikrų naujų nuostatų, pagal kurias reikia pakoreguoti agentūros darbo metodus, kuriuos ji taiko atlikdama standartizacijos patikrinimus. Visų pirma, 11 straipsnyje nustatytos abipusio pažymėjimų, kuriuos išduoda valstybių narių kompetentingos institucijos, pripažinimo ir jo nutraukimo sąlygos, o standartizacijos patikrinimai yra svarbi priemonė, kurią taikant priimami tokie sprendimai. 15 straipsniu nustatomas informacijos tinklas, teikiantis naudingą informaciją, į kurią turi būti atsižvelgta atliekant standartizacijos patikrinimus, o tam tikrus tokių standartizacijos patikrinimų rezultatus gali reikėti nedelsiant perduoti šiam informacijos tinklui. 27 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad agentūra turi padėti valstybėms narėms laikytis ICAO joms nustatytų įpareigojimų;
(8)
nepaisydama bendrųjų taisyklių, nustatytų Reglamentu (EB) Nr. 216/2008 ir jo įgyvendinimo taisyklėmis, tolesnių pakeitimų, agentūra turėtų padėti Komisijai stebėti, kaip laikomasi kitų aviacijos saugos reikalavimų, nustatytų, pavyzdžiui, Bendro Europos dangaus teisės aktuose arba avarijų tyrimą ar įvykių pranešimą reglamentuojančiuose teisės aktuose;
(9)
nuo 2006 m. Europos aviacijos išorės politika taip pat smarkiai pakito tiek Tarptautinei civilinės aviacijos organizacijai (ICAO) priklausančių valstybių, kurios yra Europos Sąjungos kaimynės, tiek tam tikrų pagrindinių pasaulinio lygmens partnerių atžvilgiu;
(10)
2010 m. buvo pasirašytas Bendradarbiavimo su Tarptautine civilinės aviacijos organizacija memorandumas (16), kuriuo nustatoma struktūrinio to memorandumo šalių bendradarbiavimo sistema, visų pirma taikoma keičiantis su sauga susijusia informacija, ir siekiama įmanomais atvejais išvengti užduočių dubliavimosi; šis memorandumas turėtų padėti labiau susieti agentūros atliekamų standartizacijos patikrinimų programą ir ICAO visuotinės saugos priežiūros audito programą (angl. USOAP). Darbo metodai, taikomi atliekant patikrinimus, turėtų būti nustatomi atsižvelgiant ir į ICAO dokumentą Nr. 9735 - USOAP nuolatinės stebėsenos vadovą;
(11)
ES kaimynystės ir plėtros politikoje dalyvaujančiose valstybėse, visų pirma įskaitant Susitarimo dėl Europos bendrosios aviacijos erdvės šalis, standartizavimo patikrinimai turėtų būti organizuojami pagal tokius pačius darbo metodus ir laikantis tokių pačių standartų kaip ir valstybėse narėse, sudarant atitinkamus darbo arba kitokius susitarimus;
(12)
dvišalius aviacijos saugos susitarimus, kuriuose numatytas abipusis tam tikrų sertifikavimo išvadų ir patvirtinimų pripažinimas, pasirašiusiose valstybėse atliekami standartizacijos patikrinimai turėtų padėti stebėti, kaip įgyvendinamas susitarimas, o jų rezultatai turėtų būti pateikiami atitinkamai dvišalės priežiūros tarybai, kad būtų galima pakoreguoti. Valstybėse narėse, kurių sertifikavimo išvados ir patvirtinimai pripažįstami pagal dvišalius susitarimus, atliekami patikrinimai turėtų apimti papildomas patikras, kuriomis užtikrinama, kad kompetentingos institucijos tinkamai eitų dvišaliuose susitarimuose joms nustatytas pareigas;
(13)
siekiant veiksmingai stebėti, kaip taikomas Reglamentas (EB) Nr. 216/2008 ir jo įgyvendinimo taisyklės, taip pat kitos aviacijos saugos taisyklės, nustatytos galiojančiuose reglamentuose ir susitarimuose, būtina peržiūrėti dabartinius darbo metodus, visų pirma siekiant užtikrinti, kad jie būtų sistemingesni, atitiktų tęstinesnės stebėsenos modelį, labiau orientuotą į saugos rezultatus, juos taikant būtų veiksmingiau naudojami ištekliai ir taip išvengiama nederamos kompetentingoms institucijoms tenkančios naštos, ir kad jais būtų palaikomas agentūros vykdomos taisyklių kūrimo veiklos grįžtamasis ryšys. Reikėtų sukurti tikrintojų grupes, kurias sudarytų tinkamai parengti ir kvalifikuoti darbuotojai, o agentūra turėtų stengtis išlaikyti toms grupėms priklausančių įgaliotųjų darbuotojų iš įvairių valstybių narių pusiausvyrą;
(14)
darbo metodai turėtų atitikti audito apibrėžtis ir principus, pateiktus standarte ISO 19011;
(15)
darbo metodai turėtų apimti ne tik patikrinimus, bet ir stebėseną, vykdomą sistemos ir išvadų lygmenimis;
(16)
darbo metodai turėtų būti tokie, kad agentūra galėtų lanksčiau vykdyti savo veiklą, atitinkančią jos techninę kompetenciją, kartu išlaikydama teisinį su darbo metodais susijusį tikrumą;
(17)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 736/2006 turėtų būti atitinkamai panaikintas;
(18)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 65 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatomi darbo metodai, taikomi:
a)
stebint, kaip valstybių narių kompetentingos institucijos Reglamento (EB) Nr. 216/2008 1 straipsnio 1 dalyje nurodytose srityse taiko tą reglamentą ir jo įgyvendinimo taisykles;
b)
atliekant valstybių narių kompetentingų institucijų standartizacijos patikrinimus;
c)
tikrinant, ar valstybių narių kompetentingos institucijos išduoda ir prižiūri pažymėjimus pagal Reglamentą (EB) Nr. 216/2008 ir jo įgyvendinimo taisykles;
d)
atliekant valstybių narių kompetentingų institucijų įgyvendinamo Reglamento (EB) Nr. 216/2008 ir jų taikomų to reglamento įgyvendinimo taisyklių poveikio vertinimą.
2. Šiuo reglamentu nustatyti darbo metodai taikomi, kiek įmanoma, tais atvejais, kai agentūrai pavedama stebėti, kaip taikomi kituose ES teisės aktuose, Sąjungos sudarytuose susitarimuose arba agentūros sudarytuose darbo susitarimuose nustatyti aviacijos saugos reikalavimai.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1) patikrinimas- Agentūros atliekamas Reglamento (EB) Nr. 216/2008 24 straipsnio 1 dalyje ir 54 straipsnyje nurodytas standartizacijos patikrinimas, įskaitant to reglamento 54 straipsnio 4 dalyje ir 55 straipsnyje nurodytą įmonių ar įmonių asociacijų patikrinimą;
2) kompetentinga institucija- valstybės narės paskirtas kompetentingas subjektas, atsakingas už Reglamento (EB) Nr. 216/2008 įgyvendinimą ir jo įgyvendinimo taisyklių taikymą;
3) įgaliotieji darbuotojai- asmenys, įskaitant deleguotuosius darbuotojus, Agentūros įgalioti atlikti patikrinimus;
4) deleguotieji darbuotojai- valstybių narių kompetentingų institucijų, Tarptautinės civilinės aviacijos organizacijos (ICAO), kitų tarptautinių aviacijos organizacijų arba trečiųjų šalių, sudariusių susitarimus su Sąjunga arba darbo susitarimus su agentūra, paskirti tarnautojai, padedantys agentūrai atlikti patikrinimus;
5) įrodymas- įrašas, konstatuojamas faktas arba kita tinkama ir patikrinama informacija;
6) išvada- turimų įrodymų ir taikomų reikalavimų lyginimo rezultatas;
7) ištaisymas- veiksmas, kuriuo panaikinama išvada dėl neatitikties taikomiems reikalavimams;
8) taisomasis veiksmas- veiksmas, kuriuo panaikinama išvados dėl neatitikties taikomiems reikalavimams priežastis, kad neatitiktis nesikartotų;
9) skubiai spręstina saugos problema- padėtis, kai turima įrodymų, kad produktas, sistema, sudedamoji dalis, įranga ar įrenginys yra tokios būklės arba yra naudojami, tiekiami ar prižiūrimi, o paslauga teikiama ar jos teikimas prižiūrimas taip, kad, padėties nedelsiant nepakeitus, tam tikriems asmenims veikiausiai bus padaryta žalos.
3 straipsnis
Stebėsenos principai
1. Agentūra, laikydamasi šiame reglamente nustatytos metodikos, stebi, kaip kompetentingos institucijos taiko 1 straipsnyje nurodytus reikalavimus, ir ar tie reikalavimai taikomi vienodai, taip pat teikia atitinkamas ataskaitas.
2. Nuolatinė ir rizika grindžiama stebėsena vykdoma remiantis agentūros turima informacija. Vykdant stebėseną vertinamas kompetentingų institucijų gebėjimas vykdyti saugos priežiūros pareigas, reikiamais atvejais atliekami patikrinimai ir vykdoma išvadų, padarytų atlikus patikrinimus, įgyvendinimo priežiūra, siekiant užtikrinti, kad būtų laiku atliktas ištaisymas ir įvykdyti taisomieji veiksmai.
3. Stebėsena vykdoma sistemingai. Ji apima visas sritis ir esminius ICAO apibrėžtos saugos priežiūros elementus. Ypatingas dėmesys skiriamas sričių sąsajai.
4. Stebėsena turi būti skaidri, efektyvi, veiksminga, suderinta ir nuosekli.
5. Siekdama nustatyti, ar reikia tobulinti reguliavimo reikalavimus, agentūra atlieka savo vykdomos stebėsenos rezultatų analizę.
4 straipsnis
Patikrinimų ir išvadų principai
1. Atliekant kompetentingų institucijų patikrinimus atsižvelgiama į ankstesnių patikrinimų rezultatus ir, visų pirma, į reguliavimo reikalavimų ir kompetentingos institucijos pajėgumo vykdyti saugos priežiūrą pokyčius; šie patikrinimai turi būti proporcingi tų institucijų prižiūrimo sektoriaus dydžiui ir sudėtingumui ir jais turi būti užtikrinamas vienodai aukštas komercinio oro transporto saugos lygis.
2. Patikrinimai gali apimti įmonių arba įmonių asociacijų, kurias prižiūri tikrinama kompetentinga institucija, patikrinimus.
3. Be to, jei taip susitaria atitinkamos šalys, patikrinimai gali apimti karinių įrenginių, kuriais gali naudotis visuomenė, arba paslaugų, kurias visuomenei teikia kariniai darbuotojai, patikrinimus, kuriais siekiama nustatyti, ar laikomasi Reglamento (EB) Nr. 216/2008 1 straipsnio 3 dalies reikalavimų.
4. Patikrinimus atlieka tikrintojų grupė, kurią sudaro agentūros įgalioti kvalifikuoti ir parengti atitinkamos (-ų) srities (-čių) darbuotojai. Įgaliotieji darbuotojai laikosi nepriklausomumo, sąžiningumo, etiškos elgsenos, deramo stropumo, teisingos pateikties ir konfidencialumo principų.
5. Tais atvejais, kai agentūra nustato, kad vienas arba daugiau pažymėjimų neatitinka Reglamento (EB) Nr. 216/2008 ir jo įgyvendinimo taisyklių reikalavimų, išvada dėl tokios neatitikties pateikiama atitinkamai kompetentingai institucijai. Jei padėtis, dėl kurios priimta išvada dėl neatitikties, laiku neištaisoma, agentūra parengia rekomendacijas pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 11 straipsnio 2 dalį, kad būtų galima priimti sprendimą dėl abipusio to (-ų) pažymėjimo (-ų) pripažinimo.
6. Agentūra klasifikuoja per 1, 2 ir 3 dalyse nurodytus patikrinimus padarytas išvadas dėl neatitikties ir vykdo jų įgyvendinimo priežiūrą, atsižvelgdama į tų išvadų poveikį saugai (prioritetas teikiamas su sauga susijusioms išvadoms). Agentūra taip pat nedelsdama informuoja valstybių narių kompetentingas institucijas, jei skubiai spręstina saugos problema sprendžiama nepakankamai.
7. Šiuo reglamentu nepažeidžiami Reglamento (EB) Nr. 216/2008 15 ir 58 straipsniai, Komisijos sprendimas 2001/844/EB, EAPB, Euratomas (17), Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2111/2005 (18) ir Komisijos reglamentas (EB) Nr. 473/2006 (19).
5 straipsnis
Informacijos mainai
1. Valstybių narių kompetentingos institucijos agentūrai pateikia visą būtiną su jų vykdoma saugos priežiūra susijusią informaciją, nurodydamos visus svarbiausius jų saugos priežiūros sistemos elementus, įskaitant informaciją apie jų prižiūrimas įmones arba įmonių asociacijas. Informacija teikiama agentūros nurodyta forma ir būdu, atsižvelgiant į informaciją, kuri buvo pateikta ICAO.
2. Agentūra gali paprašyti valstybių narių kompetentingų institucijų pateikti ir ad hoc informacijos. Teikdama tokį informacijos prašymą, agentūra pateikia prašymo teisinį pagrindą ir tikslą, nurodo, kokios konkrečios informacijos jai reikia, ir nustato terminą, iki kurio informacija turi būti pateikta.
3. Siekdama padėti vienodai įgyvendinti taikytinus reikalavimus, agentūra pateikia valstybių narių kompetentingoms institucijoms atitinkamą informaciją.
6 straipsnis
Nacionalinis standartizacijos koordinatorius
1. Valstybės narės paskiria nacionalinį standartizacijos koordinatorių, per kurį pirmiausia palaikomi su visa standartizacijos veikla susiję ryšiai ir kuris, visų pirma, koordinuoja 5 straipsnio 1 dalyje nurodytus informacijos mainus. Nacionalinis standartizacijos koordinatorius yra atsakingas už:
a)
agentūrai pateiktos informacijos, įskaitant informaciją, kurios prašoma pagal 3, 4 ir 5 straipsnius, nuolatinį saugojimą ir atnaujinimą, už ištaisymą, taisomųjų veiksmų planus ir sutartų taisomųjų veiksmų įgyvendinimo įrodymus;
b)
pagalbą agentūrai visais patikrinimo etapais ir už tai, kad per patikrinimus vietoje tikrintojų grupė būtų lydima.
2. Kompetentingos institucijos užtikrina, kad būtų aiškiai apibrėžtos paskirtojo nacionalinio standartizacijos koordinatoriaus ir jų vidaus struktūrų bendravimo gairės, padedančios koordinatoriui deramai eiti savo pareigas.
7 straipsnis
Nuolatinė stebėsena
1. 3 straipsnyje nurodyta nuolatinė stebėsena apima:
a)
duomenų ir informacijos, kuriuos teikia valstybių narių kompetentingos institucijos, Tarptautinė civilinės aviacijos organizacija (ICAO) bei Komisija, ir iš kitų atitinkamų šaltinių gaunamų duomenų ir informacijos surinkimą ir analizę;
b)
kompetentingos institucijos gebėjimo vykdyti saugos priežiūros pareigas vertinimą;
c)
priklausomai nuo b punkte nurodyto vertinimo rezultatų, - patikrinimų prioritetų nustatymą, patikrinimų planavimą ir aprėptį;
d)
tokių patikrinimų atlikimą, įskaitant su jais susijusių ataskaitų teikimą;
e)
išvadų dėl neatitikties, padarytų per patikrinimus, įgyvendinimo priežiūrą ir tokių išvadų nagrinėjimo užbaigimą.
2. Agentūra nustato, parengia ir palaiko bendrą 1 dalies b punkte nurodyto vertinimo modelį, atsižvelgdama bent į šiuos elementus:
a)
aviacijos sektoriaus dydį ir sudėtingumą;
b)
pavojingus incidentus, avarijas, mirtinas avarijas ir su jomis susijusius mirties atvejus;
c)
patikrinimų perone rezultatus;
d)
ankstesnių patikrinimų rezultatus;
e)
kompetentingų institucijų gebėjimą veiksmingai ištaisyti padėtį ir įgyvendinti taisomuosius veiksmus;
f)
pagal tarptautines konvencijas arba valstybines saugos vertinimo programas atliktų auditų rezultatus;
g)
į tai, ar esama pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 11 straipsnio 2 dalį arba pagal Sutarties 258 straipsnį nustatytų priemonių.
3. 2 dalyje nustatyto modelio taikymo rezultatai, įvesties duomenys ir vertinimo rezultatai pateikiami atitinkamos valstybės narės nacionaliniam standartizacijos koordinatoriui.
4. Agentūra, atsižvelgdama į nuolatinės stebėsenos rezultatus, pakoreguoja tikrinimo programą taip, kad būtų atsižvelgta ir į saugos rezultatų pagerėjimą, ir į suprastėjimą. Kai yra įrodymų, kad saugos rezultatai prastėja, agentūra imasi tinkamų veiksmų.
8 straipsnis
Tikrinimo programa
1. Agentūra, suderinusi su Komisija, parengia daugiametę programą, kurioje nurodomi 10 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyti patikrinimai, ir metinę programą, kurioje nurodomi 10 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodyti patikrinimai.
2. Tikrinimo programose nurodoma atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės), patikrinimo tipas, patikrinimų sritys ir numatomas patikrinimų vietoje etapo laikotarpis, atsižvelgiant į 7 straipsnyje nurodytą modelį.
3. Agentūra gali koreguoti tikrinimo programas, atsižvelgdama į kylančią riziką, nustatytą vykdant 7 straipsnyje nurodytą nuolatinę stebėseną.
4. Metinė programa pateikiama Komisijai, agentūros valdybos nariams kaip agentūros darbo programos dalis pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 33 straipsnio 2 dalies c punktą ir atitinkamos valstybės narės nacionaliniam standartizacijos koordinatoriui.
9 straipsnis
Patikrinimų sritys
1. Agentūra atlieka visų Reglamento (EB) Nr. 216/2008 II skyriuje apibrėžtų sričių patikrinimus. Patikrinimų sritys, be kitų, yra šios:
a)
tinkamumas skraidyti, kaip apibrėžta minėto reglamento 5 straipsnyje, ir aplinkos apsauga, kaip apibrėžta jo 6 straipsnyje;
b)
orlaivio įgula, kaip apibrėžta minėto reglamento 7 ir 8 straipsniuose;
c)
skrydžiai, kaip apibrėžta minėto reglamento 8 ir 9 straipsniuose;
d)
patikrinimai perone, kaip apibrėžta minėto reglamento 10 straipsnyje;
e)
aerodromai, kaip apibrėžta minėto reglamento 8a straipsnyje;
f)
OEV ir (arba) ONP ir skrydžių vadovai, kaip apibrėžta minėto reglamento 8b ir 8c straipsniuose.
Kitos sritys gali būti nustatytos priklausomai nuo Reglamento (EB) Nr. 216/2008 pokyčių arba kai to paprašo Komisija.
2. Agentūra užtikrina, kad jos ištekliai būtų tinkamai paskirstyti įvairių sričių stebėsenai ir patikrinimams, priklausomai nuo 7 straipsnyje nurodytos nuolatinės stebėsenos rezultatų.
10 straipsnis
Patikrinimų tipai
1. Agentūra atlieka:
a)
išsamius vienos ar kelių sričių patikrinimus; tie patikrinimai atliekami pagal nuolatinės stebėsenos rezultatus nustatytais intervalais;
b)
tikslinius patikrinimus, kuriais siekiama patikrinti konkrečius vienos arba kelių sričių aspektus ir (arba) įvertinti sutarto ištaisymo ir taisomųjų veiksmų įgyvendinimo būklę;
c)
ad hoc patikrinimus, per kuriuos tikrinami konkretūs nerimą keliantys dalykai, nustatomi per agentūros vykdomą nuolatinę stebėseną arba jei to paprašo Komisija.
2. Nepaisant 1 dalyje nurodytų patikrinimų agentūra, surinkusi pakankamai įrodymų, kad nesilaikoma reikalavimų, gali padaryti išvadas neatlikusi patikrinimų vietoje.
11 straipsnis
Tikrintojų grupėms taikomi mokymo, kvalifikacijos ir įgaliojimo kriterijai
1. Agentūra nustato kvalifikacijos kriterijus, taikomus tikrintojų grupėms priklausantiems darbuotojams.
2. Kvalifikacijų kriterijai, be kitų, yra šie:
a)
institucinės ir reguliavimo sistemos, visų pirma šio reglamento bei atitinkamų tarptautinių susitarimų, išmanymas;
b)
audito metodų išmanymas ir jų taikymo patirtis;
c)
atitinkamos (-ų) 9 straipsnyje nurodytos (-ų) srities (-čių) techninė kompetencija ir praktinė patirtis.
3. Grupių vadovai yra agentūros darbuotojai. Jų kvalifikacijos kriterijai, be nurodytųjų 2 dalyje, apima gebėjimą vadovauti grupės darbui ir bendrauti tarptautinėje aplinkoje bei kebliose situacijose.
4. Grupės nariai yra agentūros darbuotojai arba deleguotieji darbuotojai.
5. Tiek grupių vadovai, tiek grupių nariai supažindinami su taikytinais reikalavimais ir agentūros procedūromis. Agentūra užtikrina nuolatinę grupių vadovų ir grupių narių kompetenciją, kad jie galėtų dalyvauti patikrinimuose kaip įgaliotieji darbuotojai. Tuo tikslu agentūra parengia tinkamas nuolatinio mokymo programas.
6. Kvalifikacijos kriterijus atitinkančius tinkamai parengtus darbuotojus agentūra gali įgalioti dalyvauti tikrintojų grupėse.
12 straipsnis
Tikrintojų grupių kūrimas
1. Patikrinimus atlieka agentūros sukurtos grupės, kurias sudaro įgaliotieji darbuotojai, kaip numatyta 11 straipsnyje.
2. Agentūra nustato grupės sudėtį, kad grupė būtų ne didesnė, nei būtina tam, kad ji turėtų reikiamą techninę kompetenciją ir galėtų atlikti visą jai tenkantį darbą, atsižvelgiant į patikrinimų tipą, aprėptį, tikrinamų sričių skaičių ir numatytą programą. Kiekvieną grupę sudaro vadovas ir bent vienas narys. Visais atvejais agentūra užtikrina, kad grupių dydis atitiktų patikrinimų aprėptį.
3. Agentūra užtikrina, kad kuriant grupes nebūtų interesų konfliktų tiek su tikrinamomis kompetentingomis institucijomis, tiek su tikrinamomis įmonėmis arba įmonių asociacijomis.
4. Tinkamu laiku prieš pradėdama patikrinimą agentūra paprašo darbuotojus deleguojančių institucijų arba organizacijų informacijos, ar jų įgalioti darbuotojai galės dalyvauti vietoje atliekamuose patikrinimuose.
5. Nacionalinių standartizacijos koordinatorių, kaip numatyta 14 straipsnio 2 dalyje, ir deleguotųjų darbuotojų, kaip numatyta 19 straipsnio 2 dalyje, dalyvavimo agentūros atliekamuose patikrinimuose išlaidas pagal Sąjungos taisykles ir nepažeisdama Sąjungos kasmetinės biudžeto sudarymo procedūros atlygina agentūra.
13 straipsnis
Patikrinimų atlikimas
1. 10 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytus patikrinimus sudaro šie etapai:
a)
ne trumpiau nei 10 savaičių prieš patikrinimą trunkantis parengiamasis etapas;
b)
patikrinimų vietoje etapas;
c)
ne ilgiau kaip 10 savaičių po patikrinimo vietoje trunkantis ataskaitos rengimo etapas.
2. Apie 10 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytus ad hoc patikrinimus atitinkamai kompetentingai institucijai pranešama prieš 2 savaites, tačiau jiems netaikomi 14, 15 ir 16 straipsniuose numatyti terminai ir tvarka, išskyrus būtinybę pateikti galutinę ataskaitą.
3. Per 10 straipsnyje nurodytus patikrinimus padarytos išvados dėl neatitikties pranešamos pagal 16 straipsnį, jų įgyvendinimo priežiūra vykdoma ir jos baigiamos nagrinėti pagal 17 straipsnį, ir klasifikuojamos pagal 18 straipsnį.
14 straipsnis
Parengiamasis etapas
1. Parengiamuoju etapu agentūra:
a)
apie patikrinimą, įskaitant numatomą patikrinimo tipą, sritį (-is) ir sektorius, kompetentingai institucijai praneša ne vėliau kaip prieš 10 savaičių iki patikrinimų vietoje etapo pradžios;
b)
renka informaciją, kuri būtina rengiantis atlikti patikrinimą, deramai atsižvelgdama į informaciją, gautą vykdant nuolatinę stebėseną;
c)
nustato patikrinimų, įskaitant įmonių arba įmonių asociacijų patikrinimus, aprėptį, mastą ir programą, atsižvelgdama į informaciją, gautą vykdant nuolatinę stebėseną;
d)
nustato tikrintojų grupės dydį ir sudėtį.
2. Gavusi pranešimą apie patikrinimą, kompetentinga institucija bendradarbiauja su agentūra, kad galėtų greitai pasirengti patikrinimo vietoje etapui. Jei būtina, gali būti surengtas preliminarus tikrintojų grupės ir nacionalinio standartizacijos koordinatoriaus susitikimas.
3. Agentūra kompetentingai institucijai pateikia tikrinimo programą ir nurodo tikrintojų grupės sudėtį ne vėliau kaip prieš 2 savaites iki patikrinimų vietoje etapo pradžios.
15 straipsnis
Patikrinimų vietoje etapas
1. Patikrinimų vietoje etapu agentūra:
a)
surengia įvadinį posėdį, kuriame dalyvauja nacionalinis standartizacijos koordinatorius ir tikrinama kompetentinga institucija;
b)
vykdo nebaigtų nagrinėti išvadų dėl neatitikties, padarytų per ankstesnius patikrinimus, įgyvendinimo priežiūrą ir peržiūri atitinkamus ištaisymus ir taisomuosius veiksmus;
c)
praneša kompetentingai institucijai apie bet kokią per patikrinimą nustatytą nedelsiant spręstiną saugos problemą;
d)
per baigiamąjį posėdį tikrinamai kompetentingai institucijai pateikia preliminarių išvadų dėl neatitikties, kurios buvo padarytos arba kurių įgyvendinimo priežiūra buvo vykdoma per patikrinimą, sąrašą.
2. Be to, agentūra gali:
a)
tikrinti kompetentingos institucijos ir kvalifikuotų subjektų, kuriems kompetentinga institucija pavedė vykdyti tam tikras užduotis, pagrindinius biurus ir tiek, kiek reikia, regioninius biurus;
b)
atlikdama kompetentingos institucijos patikrinimą, tikrinti įmones arba įmonių asociacijas, kurias ta kompetentinga institucija prižiūri; tuo atveju kompetentinga institucija gali dalyvauti patikrinimuose kartu su tikrintojų grupe;
c)
rengti pokalbius su tikrinamos kompetentingos institucijos darbuotojais ir kvalifikuotais subjektais, jei tokių yra, ir įmonių bei įmonių asociacijų atstovais, jei tokių yra;
d)
nagrinėti teisės aktus, procedūras, pažymėjimus, įrašus, duomenis ir bet kokią kitą susijusią medžiagą.
16 straipsnis
Ataskaitos rengimo etapas
1. Šiuo patikrinimo etapu, kuriuo rengiama ataskaita, agentūra per 6 savaites po patikrinimų vietoje etapo baigiamojo posėdžio peržiūri preliminarias išvadas, jas suklasifikuoja ir tuo remdamasi parengia tikrinamai kompetentingai institucijai skirtos ataskaitos projektą.
2. Ataskaitos projektą sudaro bent šios dalys:
a)
santrauka, kurioje pristatomos išvados;
b)
išsami informacija apie patikrinimo atlikimą, įskaitant patikrinimo tipą, sritis, aprėptį ir tikrintojų grupės sudėtį;
c)
pagrindinių išvadų analizė pagal svarbiausius elementus;
d)
išvadų dėl neatitikties, kurios buvo padarytos arba kurių įgyvendinimo priežiūra buvo vykdoma per patikrinimą, sąrašas ir jų klasifikacija;
e)
rekomendacijos, įskaitant, kai būtina, rekomendacijas dėl abipusio pažymėjimų pripažinimo.
3. Išvados dėl neatitikties pateikiamos 2 dalyje nurodytame ataskaitos projekte, išskyrus tuo atveju, jei apie jas kitomis priemonėmis raštu pranešta agentūrai.
4. Kompetentinga institucija per dvi savaites nuo pranešimo gali agentūrai raštu pateikti pastabas.
5. Agentūra per 10 savaičių po baigiamojo posėdžio pateikia galutinę ataskaitą, parengtą remiantis 2 dalyje nurodytu ataskaitos projektu ir kompetentingos institucijos pastabomis, jei jų būta. Agentūra prireikus gali pakoreguoti išvados dėl neatitikties aprašymą, jos teisinį pagrindą, klasifikaciją arba jos būklę, atsižvelgdama į pastabas, kurios buvo pateiktos, ir į ištaisymus arba taisomuosius veiksmus, apie kuriuos pranešta ataskaitos rengimo etapu.
6. Agentūra nustato ir palaiko kiekvienos valstybės narės nuolatinės stebėsenos būklę, apie kurią paprašyta praneša tai valstybei narei ir Komisijai.
7. Galutinė patikrinimo ataskaita skiriama tikrinamai kompetentingai institucijai, Komisijai, kuri prireikus gali vėliau perduoti šią ataskaitą atitinkamai valstybei narei ir kitoms kompetentingoms institucijoms.
17 straipsnis
Išvadų įgyvendinimo priežiūra ir jų nagrinėjimo užbaigimas
1. Jei padarytos išvados dėl neatitikties klasifikuojamos pagal 18 straipsnio 1 dalies b ir c punktus, kompetentinga institucija ne vėliau kaip per keturias savaites po agentūros pateikto pranešimo pasiūlo ištaisyti padėtį ir taikyti taisomąjį veiksmą.
2. Jei padarytos išvados dėl neatitikties klasifikuojamos pagal 18 straipsnio 1 dalies a punktą, kompetentinga institucija ne vėliau kaip per 10 savaičių po agentūros pateikto pranešimo pasiūlo taikyti taisomąjį veiksmą.
3. Kompetentinga institucija reikiamu laiku praneša agentūrai apie taisomųjų veiksmų įvykdymą ir pateikia su tuo susijusius įrodymus.
4. Agentūra:
a)
vertina ištaisymus ir taisomuosius veiksmus, apie kuriuos praneša kompetentinga institucija, arba paprašo laiku pateikti daugiau paaiškinimų;
b)
per 16 savaičių po pranešimo pritaria arba nepritaria ištaisymams ir (arba) taisomiesiems veiksmams, apie kuriuos pranešta;
c)
stebi, ar tinkamai įgyvendinami taisomieji veiksmai;
d)
nustato, ar reikia imtis papildomų veiksmų pagal 22 straipsnį;
e)
būklės ataskaitomis reguliariai praneša kompetentingai institucijai ir Komisijai išvadų dėl neatitikties ir susijusių ištaisymų ir (arba) taisomųjų veiksmų būklę;
f)
įsitikinusi, kad taisomieji veiksmai įvykdyti ir pateikti įrodymai, baigia nagrinėti išvadas dėl neatitikties, užregistruoja jų nagrinėjimo baigtį ir apie tai praneša kompetentingai institucijai.
5. Taikydama c punktą, agentūra kompetentingos institucijos gali paprašyti įrodymų arba paaiškinimų. Be to, agentūra gali nuspręsti atlikti patikrinimą vietoje, kad nustatytų, kaip įgyvendinami taisomieji veiksmai.
6. Kai dėl išvadų dėl neatitikties taikoma pažeidimų nagrinėjimo procedūra pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 11 straipsnio 2 dalį arba pagal Sutartis, agentūra, pasikonsultavusi su Komisija, užtikrina, kad būtų vykdoma tinkama išvadų įgyvendinimo priežiūra, ir nebaigia tokių išvadų nagrinėjimo iš anksto nesuderinusi su Komisija.
18 straipsnis
Išvadų klasifikacija
1. Visas išvadas dėl neatitikties, kurias padaro agentūra, atlikdama 10 straipsnyje nurodytus patikrinimus, ji klasifikuoja ir praneša, priklausomai nuo to, ar jos susijusios su administraciniais ar techniniais reikalavimais, priskirdama vienai iš šių klasių:
a)
C klasė. Neatitiktis taikomiems reikalavimams, dėl kurios daugiausia kyla standartizacijos problemų;
b)
D klasė. Neatitiktis taikomiems reikalavimams, dėl kurios kyla standartizacijos ir saugos problemų, jei neatitiktis laiku neištaisoma;
c)
G klasė. Nedelsiant spręstina saugos problema.
2. Ataskaitų teikimui, išvadų įgyvendinimo priežiūrai ir nagrinėjimo užbaigimui prioritetai skiriami pagal klasifikaciją.
19 straipsnis
Nedelsiant spręstina saugos problema
1. Kai agentūrai pranešama nedelsiant spręstina saugos problema:
a)
agentūra paprašo kompetentingos institucijos imtis atitinkamų taisomųjų veiksmų, įskaitant nedelsiant ištaisyti padėtį;
b)
kompetentinga institucija veiksmingai ištaiso padėtį, siekdama, kad išvada būtų panaikinta, ir agentūrai pateikia su tuo susijusį įrodymą.
2. Per dvi savaites po pranešimo apie nedelsiant spręstiną saugos problemą agentūra gali paprašyti, kad kompetentinga institucija dalyvautų posėdyje, kuriame vertinama, kaip buvo nedelsiant ištaisyta padėtis.
3. Jei ištaisymas agentūros netenkina, ji Komisijai pateikia rekomendacijas, įskaitant, kai būtina, su pažymėjimo (-ų), kurį (-iuos) išdavė kompetentinga institucija, abipusiu pripažinimu susijusį prašymą. Agentūra apie tai nedelsdama praneša valstybių narių kompetentingoms institucijoms.
20 straipsnis
Įrašai
1. Agentūra sukuria įrašų saugojimo sistemą, kurią taikant galima tinkamai saugoti, naudoti ir patikimai atsekti atvejus, kai keičiasi:
a)
tikrintojų grupės vadovų ir tos grupės narių mokymas, kvalifikacija ir įgaliojimai;
b)
tikrinimo programos;
c)
ataskaitos;
d)
išvados ir susiję įrodymai;
e)
sutarti ištaisymai ir taisomieji veiksmai;
f)
išvadų dėl neatitikties nagrinėjimo baigtis ir susiję įrodymai;
g)
rekomendacijos dėl abipusio pažymėjimų pripažinimo;
h)
7 straipsnio 1 dalies b punkte nurodyti vertinimai.
2. Visi įrašai saugomi ne trumpiau kaip 15 metų, laikantis taikomų duomenų apsaugos teisės aktų.
21 straipsnis
Galimybė susipažinti su patikrinimo ataskaitose pateikta informacija
1. Jei patikrinimo ataskaitoje pateikta informacija yra susijusi su įmone arba įmonių asociacija, kurios saugos priežiūrą vykdo trečioji valstybė, ir patenka į pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 12 straipsnį sudaryto Sąjungos susitarimo taikymo sritį, trečiajai valstybei, kaip tokio susitarimo šaliai, vadovaujantis atitinkamomis susitarimo nuostatomis suteikiama galimybė susipažinti su tokia informacija.
2. Jei patikrinimo ataskaitoje pateikta informacija patenka į Sąjungos ir ICAO bendradarbiavimo memorandumo taikymo sritį, ICAO suteikiama galimybė susipažinti su ta informacija pagal Bendradarbiavimo memorandumo ir atitinkamo su sauga susijusio priedo nuostatas.
3. Jei patikrinimo ataskaitoje pateikta informacija yra susijusi su pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 996/2010 (20) vykdomais saugos tyrimais, ta informacija nedelsiant pateikiama už saugos tyrimą atsakingai institucijai.
4. Taikant Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1049/2001 (21) laikoma, kad su patikrinimo ataskaita susijęs sprendimų priėmimo procesas nėra baigtas, jei nėra baigtos nagrinėti atitinkamos išvados dėl neatitikties.
22 straipsnis
Papildomi veiksmai
1. Agentūra nustato visus atvejus, kai nevykdoma išvados dėl neatitikties įgyvendinimo priežiūra, kaip antai:
a)
per 17 straipsnio 1 dalyje nurodytą laikotarpį nepranešta apie taisomuosius veiksmus;
b)
per 17 straipsnio 4 dalies b punkte nurodytą laikotarpį agentūra nepritarė taisomiesiems veiksmams;
c)
taisomieji veiksmai nebuvo tinkamai įgyvendinti.
2. 1 dalyje nurodytais atvejais agentūra paprašo kompetentingos institucijos pateikti paaiškinimus dėl nepranešimo apie papildomus veiksmus, nustatydama terminą, iki kurio reikia pateikti atsakymą.
3. Agentūra įvertina nepranešimo pasekmes ir kompetentingos institucijos iki nustatyto termino pateiktą atsakymą. Remdamasi tokio vertinimo rezultatais, agentūra gali:
a)
pritarti papildomiems veiksmams, apie kuriuos pranešta, arba
b)
atitinkamai kompetentingai institucijai ir Komisijai pateikti papildomą ataskaitą. Toje ataskaitoje nurodomas agentūros atliktas vertinimas ir rekomendacijos Komisijai, įskaitant, kai būtina, rekomendacijos dėl pažymėjimo (-ų), kurį (-iuos) išdavė kompetentinga institucija, abipusio pripažinimo.
4. Nepažeisdama Reglamento (EB) Nr. 2111/2005, gavusi 3 dalies b punkte nurodytą papildomą ataskaitą, Komisija gali imtis bet kurio iš šių veiksmų:
a)
pateikti pastabas atitinkamai valstybei narei arba paprašyti papildomų paaiškinimų visoms ar daliai išvadų dėl neatitikties patikslinti;
b)
pareikalauti, kad agentūra atliktų ad hoc patikrinimą, per kurį nustatytų, ar tinkamai taisoma padėtis ir įgyvendinami taisomieji veiksmai;
c)
pradėti Reglamento (EB) Nr. 216/2008 11 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą, kad galėtų nuspręsti, ar kompetentingos institucijos išduoti pažymėjimai atitinka taikomus reikalavimus;
d)
pradėti procedūrą pagal Sutarties 258 straipsnį.
23 straipsnis
Metinė ataskaita
Ne vėliau kaip kiekvienų metų kovo 31 d. agentūra Komisijai pateikia metinę nuolatinės stebėsenos ir praėjusiais metais atliktų patikrinimų ataskaitą. Ataskaitoje pateikiama stebėsenos ir patikrinimų rezultatų analizė, nurodomas kompetentingų institucijų gebėjimas vykdyti saugos priežiūros pareigas, taip pat rekomendacijos dėl galimo tobulinimo. Rekomendacijose visų pirma nurodomos techninės taisyklės, kurias reikia nustatyti arba iš dalies pakeisti pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 17 straipsnio 2 dalies b punktą, taip pat priemonės, kurias agentūra turi nustatyti arba iš dalies pakeisti pagal Reglamento (EB) Nr. 216/2008 18 straipsnio c punktą.
24 straipsnis
Darbo tvarka
Ne vėliau kaip per šešis mėnesius po šio reglamento įsigaliojimo agentūra persvarsto savo darbo tvarką, kurios laikydamasi vykdo pagal 3-23 straipsnius paskirtas užduotis.
25 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
1. Agentūros pagal Reglamentą (EB) Nr. 736/2006 padarytos išvados dėl neatitikties, kurių nagrinėjimo baigties įrodymai agentūrai nepateikiami šio reglamento įsigaliojimo metu, laikomos priimtomis pagal šį reglamentą ir traktuojamos atitinkamai.
2. Taisomųjų veiksmų planai, kuriems agentūra pritarė pagal Reglamentą (EB) Nr. 736/2006, laikomi planais, kuriems pritarta pagal šį reglamentą.
3. Grupių nariai ir vadovai, kuriuos agentūra įgalioja pagal Reglamentą (EB) Nr. 736/2006, laikomi pagal šį reglamentą įgaliotais darbuotojais.
26 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 736/2006 yra panaikinamas.
27 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. birželio 28 d.