NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 652/2014
ze dne 15. května 2014,
kterým se stanoví pravidla pro řízení výdajů v oblasti potravinového řetězce, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat a zdraví rostlin a rozmnožovacího materiálu rostlin, kterým se mění směrnice Rady 98/56/ES, 2000/29/ES a 2008/90/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002, (ES) č. 882/2004 a (ES) č. 396/2005, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 a kterým se zrušují rozhodnutí Rady 66/399/EHS, 76/894/EHS a 2009/470/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 168 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo Unie stanoví požadavky týkající se potravin a bezpečnosti potravin a krmiv a bezpečnosti krmiv ve všech fázích výroby, včetně pravidel, jejichž cílem je zaručovat poctivé jednání při obchodování a poskytování informací spotřebitelům. Stanoví rovněž požadavky na prevenci a tlumení přenosných chorob zvířat a zoonóz a požadavky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, vedlejších produktů živočišného původu, zdraví rostlin a reprodukčního materiálu rostlin, ochrany odrůd rostlin, geneticky modifikovaných organismů a uvádění na trh a používání přípravků na ochranu rostlin a udržitelného používání pesticidů. Právo Unie stanoví rovněž úřední kontroly a další úřední kontrolní činnosti, které mají zajistit účinné uplatňování a dodržování těchto požadavků.
(2)
Obecným cílem práva Unie v těchto oblastech je přispět k vysoké úrovni ochrany zdraví lidí, zvířat a rostlin v potravinovém řetězci, vysoké úrovni ochrany a informování spotřebitelů a vysoké úrovni ochrany životního prostředí při současné podpoře konkurenceschopnosti a vytváření pracovních příležitostí.
(3)
Sledování tohoto obecného cíle vyžaduje odpovídající finanční zdroje. Je proto nezbytné, aby Unie přispěla k financování opatření, která jsou prováděna v různých oblastech týkajících se tohoto obecného cíle. V zájmu účelného zaměření vynakládaných výdajů je třeba stanovit specifické cíle a ukazatele, aby bylo možno posoudit dosažení těchto cílů.
(4)
Financování Unie určené na výdaje týkající se potravin a krmiv mělo v minulosti podobu grantů, veřejných zakázek a plateb pro mezinárodní organizace působící v této oblasti. Je vhodné pokračovat ve financování stejným způsobem.
(5)
Financování Unie určené členským státům lze rovněž využít k jejich podpoře při akcích týkajících se zdraví rostlin nebo zvířat, pokud jde o kontrolu, prevenci nebo eradikaci škodlivých organismů nebo nákaz zvířat prováděných organizacemi působícími v této oblasti.
(6)
Z důvodů rozpočtové kázně je nutné stanovit v tomto nařízení seznam způsobilých opatření, která mohou využít příspěvek Unie, a rovněž způsobilé náklady a použitelné míry financování.
(7)
S přihlédnutím k nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3) má maximální částka na výdaje v oblasti potravin a krmiv na celé období 2014-2020 činit 1 891 936 000 EUR.
(8)
Mimoto by finanční prostředky na úrovni Unie měly být poskytnuty na řešení mimořádných situací, jako například situací souvisejících se zdravím zvířat a rostlin, v případě, že prostředky v rámci rozpočtového okruhu 3 nepostačují, jsou však nezbytná nouzová opatření. Finanční prostředky na řešení těchto krizí by měly být uvolněny například čerpáním z nástroje flexibility v souladu s interinstitucionální dohodou ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (4).
(9)
Stávající právo stanoví, že některé způsobilé náklady mají být hrazeny podle pevných sazeb. U jiných nákladů právní úprava nepředpokládá žádné omezení náhrad. V zájmu racionalizace a zjednodušení systému by měla být stanovena pevná maximální sazba náhrady nákladů. Je vhodné tuto sazbu stanovit v obvyklé výši obvykle uplatňované u grantů. Je rovněž nezbytné umožnit za určitých okolností zvýšení této běžné maximální sazby.
(10)
Vzhledem k významu dosažení cílů tohoto nařízení je vhodné financovat u některých opatření způsobilé náklady v plné výši, má-li provedení těchto opatření za následek rovněž vznik nákladů, které nejsou způsobilé.
(11)
Unie nese odpovědnost za zajištění toho, aby byly finanční prostředky řádně vynakládány, avšak rovněž za přijetí opatření, která reagují na potřebu zjednodušit výdajové programy v zájmu snížení administrativní zátěže a nákladů u příjemců finančních prostředků i u všech účastníků, a to v souladu se sdělením Komise ze dne 8. října 2010 nazvaným Inteligentní regulace v Evropské unii.
(12)
Právo Unie vyžaduje, aby v případě výskytu a vývoje některých nákaz zvířat nebo zoonóz členské státy provedly určitá opatření. Unie by proto měla poskytnout finanční příspěvek na tato nouzová opatření.
(13)
Je rovněž nutné snížit počet ohnisek nákaz zvířat a zoonóz, které představují riziko pro zdraví lidí a zvířat, a sice prostřednictvím náležitých opatření v oblasti eradikace, tlumení a sledování a rovněž zamezit jejich výskytu. Vnitrostátní programy eradikace, tlumení a sledování těchto nákaz a zoonóz by proto měly mít možnost využít financování Unie.
(14)
Z organizačních důvodů a z důvodu účinnosti při správě finančních prostředků v oblasti zdraví zvířat a rostlin je vhodné stanovit pravidla týkající se obsahu, předkládání, posuzování a schvalování vnitrostátních programů, včetně programů prováděných v nejvzdálenějších regionech Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie. Z týchž důvodů by měly být stanoveny rovněž lhůty pro podávání zpráv a předkládání žádostí o platby.
(15)
Směrnice Rady 2000/29/ES (5) vyžaduje, aby členské státy přijaly určitá nouzová opatření k eradikaci organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům (dále jen „škodlivé organismy“). Unie by měla poskytnout finanční příspěvek na eradikaci těchto škodlivých organismů. Za určitých podmínek by měl být finanční příspěvek Unie dostupný rovněž pro nouzová opatření, která jsou zaměřena na omezení výskytu škodlivých organismů, jež mají na Unii nejvážnější dopady a jejichž eradikace v určitých zónách není možná, a na preventivní opatření týkající se těchto škodlivých organismů.
(16)
Nouzová opatření, která jsou přijata proti škodlivým organismům, by měla být způsobilá pro spolufinancování Unie za předpokladu, že tato opatření mají přidanou hodnotu pro celou Unii. Z tohoto důvodu by měl být finanční příspěvek Unie poskytnut s ohledem na škodlivé organismy uvedené v seznamu v oddílu I části A přílohy I směrnice 2000/29/ES a oddílu I části A přílohy II uvedené směrnice pod názvem „Škodlivé organismy, o nichž není známo, že se v Unii vyskytují“. Je-li známo, že se škodlivé organismy v Unii vyskytují, měla by být pro finanční příspěvek Unie způsobilá pouze opatření týkající se škodlivých organismů, které mají na Unii nejvážnější dopady. Těmito škodlivými organismy se rozumí zejména ty škodlivé organismy, kterých se týkají opatření směrnic Rady 69/464/EHS (6), 93/85/EHS (7), 98/57/ES (8) nebo 2007/33/ES (9). Pro finanční příspěvek Unie by rovněž měla být způsobilá vnitrostátní opatření týkající se škodlivých organismů, které nejsou uvedeny v příloze I nebo II směrnice 2000/29/ES a které předběžně splňují podmínky pro zařazení do oddílu I části A přílohy I směrnice 2000/29/ES nebo oddílu I části A přílohy II uvedené směrnice. Pro finanční příspěvek Unie by měla být způsobilá rovněž opatření týkající se škodlivých organismů, na něž se vztahují nouzová opatření Unie pro jejich eradikaci.
(17)
Je nutné zjistit výskyt určitých škodlivých organismů včas. Průzkumy provedené členskými státy za účelem zjištění tohoto výskytu jsou nezbytné k zajištění okamžité eradikace ohnisek výskytu těchto škodlivých organismů. Průzkumy provedené jednotlivými členskými státy jsou nezbytné k ochraně území všech ostatních členských států. Unie může přispět na financování těchto průzkumů pod podmínkou, že jejich oblast působnosti zahrnuje nejméně jednu ze dvou kritických kategorií škodlivých organismů, zejména škodlivé organismy, o nichž není známo, že se v Unii vyskytují, a škodlivé organismy, na něž se vztahují nouzová opatření.
(18)
Opatření financované Unií v oblasti zdraví zvířat a rostlin by mělo krýt specifické způsobilé náklady. Ve výjimečných a řádně odůvodněných případech by financování Unie rovněž mělo krýt náklady, které členským státům vznikly při provádění jiných nezbytných opatření. Tato opatření mohou zahrnovat provádění posílených opatření v oblasti biologické bezpečnosti v případě výskytu choroby nebo škodlivých organismů, náklady na zničení a přepravu jatečně upravených těl během programů eradikace a náklady na odškodnění vlastníků v souvislosti s mimořádnými očkovacími akcemi.
(19)
Nejvzdálenější regiony členských států se setkávají s problémy, které jsou způsobeny jejich odlehlostí a závislostí na omezeném počtu produktů. Je vhodné, aby Unie poskytla členským státům finanční příspěvek na programy, které v těchto nejvzdálenějších regionech provádějí za účelem ochrany proti škodlivým organismům v souladu s cíli nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 (10). Jelikož na některé nejvzdálenější regiony se nevztahují pravidla Unie stanovená směrnicí 2000/29/ES, nýbrž zvláštní vnitrostátní pravidla týkající se těchto regionů, uvedený finanční příspěvek Unie se týká pravidel, která jsou v těchto regionech platná, a to jak evropských, tak vnitrostátních.
(20)
Úřední kontroly prováděné členskými státy jsou nezbytným nástrojem k ověření a sledování uplatňování, dodržování a prosazování příslušných požadavků Unie. Účelnost a účinnost systémů úředních kontrol je zásadní pro zachování vysoké úrovně bezpečnosti pro člověka, zvířata a rostliny v potravinovém řetězci při současném zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí. Na tato kontrolní opatření by měla být poskytnuta finanční podpora Unie. Finanční příspěvek by měl být dostupný zejména pro referenční laboratoře Unie s cílem pomoci jim uhradit náklady vyplývající z provádění pracovních programů, které byly schváleny Komisí. Jelikož účinnost úředních kontrol závisí rovněž na tom, zda mají kontrolní orgány k dispozici náležitě vyškolené pracovníky, kteří mají odpovídající znalosti práva Unie, měla by Unie přispět na programy školení a výměn, které organizují příslušné orgány.
(21)
Účinné řízení úředních kontrol závisí na rychlé výměně údajů a informací týkajících se těchto kontrol. Náležité a harmonizované uplatňování příslušných pravidel závisí mimoto na zřízení účinných systémů za účasti příslušných orgánů členských států. Pro finanční příspěvek by proto mělo být způsobilé rovněž vytvoření a provozování databází a počítačových systémů pro správu informací za uvedeným účelem.
(22)
Unie by měla poskytnout finanční prostředky na technické, vědecké, koordinační a komunikační činnosti, které jsou nezbytné k zajištění řádného uplatňování práva Unie a k přizpůsobení práva vědeckému, technologickému a společenskému vývoji. Finanční prostředky by měly být poskytnuty rovněž na projekty, které mají zvýšit účelnost a účinnost úředních kontrol.
(23)
Podle článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11) musí být ve všech návrzích předložených legislativnímu orgánu jasně vyznačena ustanovení obsahující odchylky od ustanovení uvedeného nařízení a musí být uvedeny konkrétní důvody těchto odchylek. Vzhledem ke specifické povaze některých cílů, na něž se vztahuje toto nařízení, a s ohledem na skutečnost, že činnosti spojené s těmito cíli mohou nejlépe provádět příslušné orgány členských států, mají být tyto orgány považovány pro účely čl. 128 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 za označené příjemce. Těmto orgánům by proto mělo být možné udělit granty bez předchozího zveřejnění výzvy k podávání návrhů.
(24)
Odchylně od ustanovení článku 86 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a jako výjimka ze zásady retroaktivity stanovené v článku 130 tohoto nařízení by náklady na nouzová opatření, na něž se vztahují články 7 a 17 tohoto nařízení, měly být způsobilé ode dne ohlášení výskytu nákazy nebo přítomnosti škodlivého organismu Komisi ze strany členského státu, a to kvůli naléhavé a nepředvídatelné povaze těchto opatření. Komise by měla přijmout odpovídající rozpočtové závazky a po posouzení žádostí o platbu podaných členskými státy proplatit způsobilé výdaje.
(25)
Je nanejvýš důležité, aby tato nouzová opatření byla zavedena bezodkladně. Bylo by proto kontraproduktivní vyloučit z financování náklady, které vznikly před podáním žádosti o grant, jelikož to by členské státy vybízelo k tomu, aby své úsilí bezprostředně zaměřily na vypracování žádosti o grant místo na zavedení nouzových opatření.
(26)
Vzhledem k rozsahu platného práva Unie týkajícího se provádění opatření v oblasti eradikace a dozoru a technických omezení, pokud jde o dostupné odborné znalosti, je nutné zavést opatření, na něž se vztahuje toto nařízení, velkou částí příslušných orgánů členských států. V určitých případech je proto nezbytné spolufinancovat náklady na mzdy pracovníků vnitrostátních správních orgánů.
(27)
Programování umožňuje koordinaci a stanovení priorit, a přispívá tudíž k účinnému využívání finančních zdrojů Unie. Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijímání pracovních programů pro provádění některých opatření, která jsou stanovena v tomto nařízení.
(28)
K zajištění odpovědného a účinného využívání finančních zdrojů Unie by Komise měla mít možnost ověřit, zda je při provádění způsobilých opatření využíváno financování Unie efektivně, a to prostřednictvím kontrol na místě nebo kontrol dokladů.
(29)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí a zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků.
(30)
Seznam nákaz zvířat, které jsou způsobilé pro financování podle nouzových opatření, je přílohou tohoto nařízení a obsahuje nákazy zvířat, na které odkazuje čl. 3 odst. 1, čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 2 a čl. 14 odst. 1 rozhodnutí Rady 2009/470/ES (12). S cílem zohlednit nákazy zvířat, které musí být hlášeny v souladu se směrnicí Rady 82/894/EHS (13), a nákazy, které pravděpodobně představují pro Unii novou hrozbu, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU, pokud jde o doplnění tohoto seznamu.
(31)
Seznam nákaz zvířat a zoonóz, které jsou způsobilé pro financování podle programů na provádění eradikace, tlumení a sledování, je přílohou tohoto nařízení a obsahuje nákazy zvířat a zoonózy, na které odkazuje příloha I rozhodnutí 2009/470/ES. S cílem zohlednit situace způsobené těmito nákazami zvířat, které mají významný dopad na živočišnou výrobu nebo obchod, vývoj zoonóz, které představují hrozbu pro člověka, nebo s ohledem na nový vědecký nebo epizootologický vývoj by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU, pokud jde o doplnění těchto seznamů.
(32)
Je obzvláště důležité, aby Komise při přijímání aktů v přenesené pravomoci podle tohoto nařízení vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(33)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o vypracování ročních a víceletých pracovních programů; finančních příspěvků pro naléhavá opatření nebo v případě, že je nutné reagovat na nepředvídatelný vývoj; postupů, kterými se členské státy budou řídit při předkládání žádostí a zpráv a žádostí o platby. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (14).
(34)
Právo Unie by mělo být spravováno a prováděno způsobem, který zajišťuje dosažení zamýšleného přínosu na základě zkušeností. Je proto vhodné, aby Komise posoudila fungování a účinnost tohoto nařízení a sdělila výsledky ostatním orgánům.
(35)
Při uplatňování pravidel Unie, na něž se vztahuje toto nařízení, jsou Komisi v současné době nápomocny různé výbory, zejména výbory zřízené rozhodnutími Rady 66/399/EHS (15) a 76/894/EHS (16), směrnicemi Rady 98/56/ES (17) a 2008/90/ES (18) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (19). Je vhodné racionalizovat postup projednávání ve výborech v této oblasti. Úkolem spočívajícím v napomáhání Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí s ohledem na výdaje vzniklé v příslušných oblastech by měl být pověřen výbor zřízený článkem 58 nařízení (ES) č. 178/2002 a měl by být upraven jeho název, aby zohledňoval jeho rozšířené úkoly. Rozhodnutí 66/399/EHS a 76/894/EHS by proto měla být zrušena a směrnice 98/56/ES a 2008/90/ES a nařízení (ES) č. 178/2002 by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(36)
Tímto nařízením se nahrazují ustanovení rozhodnutí 2009/470/ES. Nahrazuje se jím rovněž čl. 13c odst. 5 a články 22 až 26 směrnice 200/29/ES, článek 66 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (20), kapitola VII nařízení Evropského parlamentu a Rady č. (ES) 396/2005 (21), článek 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES (22) a článek 76 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (23). Směrnice 2000/29/ES, nařízení (ES) č. 882/2004 a (ES) č. 396/2005, směrnice 2009/128/ES a nařízení (ES) č. 1107/2009 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
(37)
Zavedení spolufinancování Unie pro náklady, které členským státům vznikly v souvislosti s odškodněním vlastníků za hodnotu zničených rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, na které se vztahují opatření uvedená v článku 16 směrnice 2000/29/ES, vyžaduje vypracování pokynů o podmínkách, pokud jde o meze tržní hodnoty dotčených plodin a stromů. Toto zavedení by se proto mělo použít až od 1. ledna 2017,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Předmět, oblast působnosti a cíle
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro řízení výdajů ze souhrnného rozpočtu Evropské unie v oblastech, na něž se vztahují pravidla Unie:
a)
upravující potraviny a bezpečnost potravin v kterékoli fázi výroby, zpracování, distribuce a likvidace potravin, včetně pravidel, která mají zaručovat poctivé jednání při obchodování, chránit zájmy spotřebitelů a zajistit jejich informování, a výrobu a používání materiálů a předmětů určených pro styk s potravinami;
b)
upravující krmiva a bezpečnost krmiv ve všech fázích výroby, zpracování, distribuce a likvidace krmiv a jejich používání, včetně pravidel, která mají zaručovat poctivé jednání při obchodování, chránit zájmy spotřebitelů a zajistit jejich informování;
c)
stanovující veterinární požadavky;
d)
stanovující požadavky, které se týkají se dobrých životních podmínek zvířat;
e)
týkající se ochranných opatření proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům podle čl. 2 odst. 1 písm. e) směrnice 2000/29/ES („škodlivé organismy“);
f)
týkající se produkce za účelem uvádění na trh a uvádění rozmnožovacího materiálu rostlin na trh;
g)
stanovující požadavky na uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh a udržitelné používání pesticidů;
h)
zaměřující se na prevenci a minimalizaci rizik pro veřejné zdraví a zdraví zvířat, která vyplývají z vedlejších produktů živočišného původu a odvozených produktů;
i)
upravující záměrné uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí;
j)
týkající se ochrany práv duševního vlastnictví ve vztahu k odrůdám rostlin a ochrany a výměny rostlinných genetických zdrojů.
Článek 2
Cíle
1. Cílem výdajů uvedených v článku 1 je dosáhnout:
a)
obecného cíle spočívajícího v přispění k vysoké úrovni ochrany zdraví lidí, zvířat a rostlin v potravinovém řetězci a v souvisejících oblastech na základě předcházení a eradikace nákaz a škodlivých organismů a na základě zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele a životního prostředí, tak a zároveň dosáhnout posílení konkurenceschopnosti potravinářského a krmivářského průmyslu Unie a podpory vytváření pracovních příležitostí;
b)
těchto specifických cílů:
i)
přispět k vysoké úrovni bezpečnosti potravin a systémů produkce potravin a ostatních produktů, které mohou ovlivnit bezpečnost potravin, a současně zlepšit udržitelnost produkce potravin,
ii)
přispět k dosažení lepšího nákazového statusu v Unii a podporovat zlepšování životních podmínek zvířat,
iii)
přispět k včasnému zjištění výskytu škodlivých organismů a jejich eradikaci, pokud byly tyto škodlivé organismy zavlečeny do Unie,
iv)
přispět k zvýšení účinnosti, účelnosti a spolehlivosti úředních kontrol a ostatních činností prováděných za účelem účinného uplatňování a dodržování pravidel Unie uvedených v článku 1.
2. K změření rozsahu, v jakém bylo dosaženo specifických cílů uvedených v odst. 1 písm. b), se použijí tyto ukazatele:
a)
u specifického cíle uvedeného v odst. 1 písm. b) bodu i) snížení počtu případů onemocnění lidí v Unii spojených s bezpečností potravin nebo zoonózami;
b)
u specifického cíle uvedeného v odst. 1 písm. b) bodě ii):
i)
zvýšení počtu členských států nebo jejich regionů, které jsou prosté nákaz zvířat, pro něž se poskytuje finanční příspěvek,
ii)
celkové snížení parametrů nákaz, jako je incidence, prevalence a počet ohnisek;
c)
u specifického cíle uvedeného v odst. 1 písm. b) bodě iii):
i)
pokrytí území Unie průzkumy týkajícími se škodlivých organismů, zejména škodlivých organismů, o nichž není známo, že se vyskytují na území Unie, a škodlivých organismů, které se považují za nejnebezpečnější pro území Unie,
ii)
doba potřebná pro eradikaci těchto škodlivých organismů a úspěšnost eradikace;
d)
u specifického cíle uvedeného v odst. 1 písm. b) bodě iv) příznivá tendence výsledků kontrol v konkrétních oblastech vyvolávajících obavy, jež byly provedeny odborníky Komise v členských státech a o nichž byla podána zpráva.
KAPITOLA II
Formy financování a obecná finanční ustanovení
Článek 3
Formy financování
1. Financování Unie určené na výdaje uvedené v článku 1 se poskytuje v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Jsou-li granty udělovány příslušným orgánům členských států, považují se tyto orgány za označené příjemce ve smyslu čl. 128 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto granty mohou být uděleny bez výzvy k podávání návrhů.
3. Finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v tomto nařízení může mít rovněž podobu dobrovolných plateb pro mezinárodní organizace, jichž je Unie členem nebo na jejichž práci se podílí, působící v oblastech, na něž se vztahují pravidla uvedená v článku 1.
Článek 4
Rozpočet
1. Finanční strop pro výdaje uvedené v článku 1 činí pro období 2014-2020 1 891 936 000 EUR v běžných cenách.
2. Finanční strop uvedený v odstavci 1 může pokrývat rovněž výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením vyžadovanými k řízení výdajů uvedených v článku 1 a dosažení jejich cílů, zejména se jedná o studie, setkání odborníků, výdaje na sítě IT, jež se soustředí na spravování a výměnu informací, a o veškeré ostatní výdaje na technickou a administrativní pomoc, které Komisi vzniknou při řízení uvedených výdajů.
3. Tento finanční strop může pokrývat rovněž výdaje na technickou a administrativní pomoc, která je nezbytná k zajištění přechodu mezi dříve přijatými opatřeními a opatřeními přijatými po vstupu tohoto nařízení v platnost. V případě potřeby mohou být v rozpočtu po roce 2020 zahrnuty prostředky na uhrazení podobných výdajů s cílem umožnit řízení opatření, která nebyla dokončena do 31. prosince 2020.
Článek 5
Maximální sazby grantů
1. Má-li finanční příspěvek Unie podobu grantu, nepřesáhne 50 % způsobilých nákladů.
2. Maximální sazbu uvedenou v odstavci 1 lze zvýšit až na 75 % způsobilých nákladů v případě:
a)
přeshraničních činností prováděných společně dvěma či více členskými státy za účelem ochrany a prevence proti škodlivým organismům či nákazám zvířat nebo jejich eradikace;
b)
členských států, jejichž hrubý národní důchod na obyvatele je podle posledních údajů Eurostatu nižší než 90 % průměru Unie.
3. Maximální sazbu uvedenou v odstavci 1 lze zvýšit až na 100 % způsobilých nákladů, pokud se činnosti využívající příspěvek Unie týkají prevence a kontroly vážných rizik pro zdraví lidí, zvířat a rostlin v Unii a:
a)
jsou navrženy tak, aby zabránily ztrátám na životech a závažnému narušení ekonomiky v celé Unii;
b)
představují zvláštní úkoly, jež jsou pro celou Unii nezbytné, jak stanoví Komise v pracovním programu přijatém podle čl. 36 odst. 1, nebo
c)
jsou vykonávány ve třetích zemích.
HLAVA II
FINANČNÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Zdraví zvířat
Oddíl 1
Nouzová opatření
Článek 6
Způsobilá opatření
1. Členským státům mohou být uděleny granty do maximální výše stanovené v čl. 5 odst. 1 až 3 na opatření přijatá v případě potvrzení výskytu některé z nákaz zvířat uvedených na seznamu podle článku 7, pokud byla tato opatření provedena bezodkladně a byla dodržena použitelná ustanovení obsažená v příslušném právu Unie. Tyto granty mohou rovněž zahrnovat náklady, které vznikly v důsledku podezření výskytu nákazy, pokud byl výskyt nákazy následně potvrzen.
2. Členským státům mohou být uděleny granty, pokud v případě potvrzení výskytu některé z nákaz zvířat uvedených na seznamu podle článku 7 dva nebo více členských států úzce spolupracuje za účelem tlumení této nákazy.
3. Členským státům, třetím zemím a mezinárodním organizacím mohou být uděleny granty na ochranná opatření přijatá v případě přímé hrozby pro nákazový status Unie v důsledku výskytu nebo vývoje některé z nákaz zvířat a zoonóz uvedených na seznamu podle článků 7 nebo 10 na území třetí země nebo členského státu.
4. Členským státům mohou být uděleny granty, pokud Komise na žádost určitého členského státu rozhodne, že musí vytvořit zásoby biopreparátů určených na tlumení nákaz zvířat a zoonóz uvedených na seznamech podle článků 7 nebo 10.
5. Finanční příspěvek Unie lze poskytnout na vytvoření zásob biopreparátů nebo na získání očkovacích látek, může-li výskyt nebo vývoj některé z nákaz zvířat nebo zoonóz uvedených na seznamu podle článků 7 nebo 10 ve třetí zemi nebo členském státě představovat hrozbu pro Unii.
Článek 7
Seznam nákaz zvířat
1. Seznam nákaz zvířat, které jsou způsobilé pro financování podle článku 6, je uveden v příloze I.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 40 za účelem doplnění seznamu nákaz zvířat podle odstavce 1 s přihlédnutím k nákazám, které musí být hlášeny v souladu se směrnicí 82/894/EHS, a nákazám, které pravděpodobně představují pro Unii novou hrozbu kvůli jejich významnému dopadu na:
a)
lidské zdraví;
b)
zdraví nebo dobré životní podmínky zvířat nebo
c)
zemědělskou produkci nebo produkci akvakultury či související hospodářská odvětví.
Článek 8
Způsobilé náklady
1. Pro financování podle čl. 6 odst. 1 mohou být způsobilé níže uvedené náklady, které členským státům vzniknou při provádění opatření podle uvedeného odstavce:
a)
náklady na odškodnění vlastníků za hodnotu poražených nebo utracených zvířat v mezích tržní hodnoty, kterou by tato zvířata měla, kdyby nebyla postižena nákazou;
b)
náklady na porážku nebo utracení zvířat a související náklady na přepravu;
c)
náklady na odškodnění vlastníků za hodnotu zničených produktů živočišného původu v mezích tržní hodnoty těchto produktů bezprostředně předtím, než vzniklo podezření na nákazu nebo než byla nákaza potvrzena;
d)
náklady na čištění, dezinfekci a dezinsekci hospodářství a zařízení na základě epizootologické situace a vlastností patogenu;
e)
náklady na přepravu a zničení kontaminovaných krmiv a kontaminovaného zařízení, pokud je nelze vydezinfikovat;
f)
náklady na nákup, skladování, podání nebo distribuci dávek očkovacích látek a návnad, jakož i náklady na vlastní očkování, pokud o nich rozhodne nebo je schválí Komise;
g)
náklady na přepravu a likvidaci jatečně upravených těl;
h)
ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jakékoli jiné náklady, které jsou nezbytné k eradikaci nákazy, jak je stanoveno v rozhodnutí o financování podle čl. 36 odst. 4 tohoto nařízení.
2. Jak je uvedeno v čl. 130 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, jsou náklady způsobilé ode dne, kdy členské státy ohlásí Komisi výskyt nákazy. Tyto náklady mohou zahrnovat rovněž náklady, které vznikly v důsledku podezření, pokud byl výskyt nákazy následně potvrzen.
3. Po posouzení žádostí o platby podaných členskými státy přijme Komise odpovídající rozpočtové závazky a proplatí způsobilé výdaje.
Oddíl 2
Programy eradikace, tlumení a sledování nákaz zvířat a zoonóz
Článek 9
Způsobilé programy
Členským státům mohou být uděleny granty na roční nebo víceleté vnitrostátní programy eradikace, tlumení a sledování nákaz zvířat a zoonóz uvedených na seznamu podle článku 10 („vnitrostátní programy“).
Článek 10
Seznam nákaz zvířat a zoonóz
1. Seznam zvířecích nákaz a zoonóz, které jsou způsobilé pro granty podle článku 9, je uveden v příloze II.
2. Komise je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 40, kterými se doplní seznam zvířecích nákaz a zoonóz uvedený v odstavci 1 tohoto článku, s přihlédnutím k:
a)
situaci s ohledem na nákazy zvířat, které mají významný dopad na živočišnou výrobu nebo obchod;
b)
vývoji zoonóz, které představují hrozbu pro člověka, nebo
c)
novému vědeckému nebo epizootologickému vývoji.
Článek 11
Způsobilé náklady
Pro granty podle článku 9 mohou být způsobilé níže uvedené náklady, které členským státům vznikly při provádění vnitrostátních programů:
a)
náklady na odběr vzorků od zvířat;
b)
náklady na testy, pokud jsou omezeny na:
i)
náklady na zkušební soupravy, činidla a veškerý spotřební materiál, který je určen a používán zvlášť pro provádění těchto testů,
ii)
náklady na pracovníky, v jakékoli funkci, přímo se podílející na provádění těchto testů;
c)
náklady na odškodnění vlastníků za hodnotu poražených nebo utracených zvířat v mezích tržní hodnoty, kterou by tato zvířata měla, kdyby nebyla postižena nákazou;
d)
náklady na utracení nebo porážku zvířat;
e)
náklady na odškodnění vlastníků za hodnotu zničených produktů živočišného původu v mezích tržní hodnoty těchto produktů bezprostředně předtím, než vzniklo podezření na nákazu nebo než byla nákaza potvrzena;
f)
náklady na nákup, skladování, podání nebo distribuci dávek očkovacích látek nebo očkovacích látek a návnad, jež jsou použity v rámci programů;
g)
náklady na čištění, dezinfekci, dezinsekci hospodářství a zařízení na základě epizootologické situace a vlastností patogenu a
h)
ve výjimečných a řádně odůvodněných případech náklady, které vznikly při provádění jiných nezbytných opatření, než jsou opatření uvedená v písmenech a) až g), pokud jsou tato opatření uvedena v rozhodnutí o grantu podle čl. 13 odst. 3 a 4.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) se od odškodnění odečte případná zbytková hodnota zvířat.
Pro účely prvního pododstavce písm. d) se od odškodnění odečte zbytková hodnota tepelně ošetřených neinkubovaných vajec.
Článek 12
Obsah a předkládání vnitrostátních programů
1. Nejpozději do 31. května předloží členské státy Komisi vnitrostátní programy, které mají začít následující rok, pro které mohou požadovat grant.
Vnitrostátní programy předložené po 31. květnu nejsou způsobilé pro financování v následujícím roce.
2. Vnitrostátní programy obsahují alespoň:
a)
popis epizootologické situace nákazy zvířat nebo zoonózy přede dnem zahájení programu;
b)
popis a vymezení zeměpisných a správních oblastí, ve kterých se má program provádět;
c)
dobu trvání programu;
d)
opatření, která mají být provedena;
e)
odhadovaný rozpočet;
f)
cíle, jichž má být dosaženo do dne ukončení programu, a předpokládané přínosy a
g)
vhodné ukazatele k měření dosažení cílů programu.
V každém víceletém vnitrostátním programu jsou pro každý rok, jehož se program týká, poskytnuty informace uvedené v prvním pododstavci písm. b), d) a f), pokud ve srovnání s předchozím rokem došlo k významným změnám. Informace uvedené v písm. e) uvedeného pododstavce jsou poskytnuty pro každý rok, jehož se program týká.
3. Pokud výskyt nebo vývoj některé z nákaz zvířat nebo zoonóz uvedených na seznamu podle článku 10 pravděpodobně představuje hrozbu pro nákazový status Unie, mohou členské státy za účelem ochrany Unie před zavlečením některé z těchto nákaz a zoonóz zahrnout do svých vnitrostátních programů opatření, která mají být provedena na území sousedních třetích zemí ve spolupráci s orgány těchto zemí.
Článek 13
Hodnocení a schválení vnitrostátních programů
1. Komise vyhodnotí vnitrostátní programy s přihlédnutím k prioritám a kritériím stanoveným v ročních nebo víceletých pracovních programech uvedených v čl. 36 odst. 1.
2. Do 30. listopadu každého roku předá Komise členským státům:
a)
seznam vnitrostátních programů, které byly po technické stránce schváleny a které jsou navrženy ke společnému financování;
b)
předběžnou částku vyčleněnou na každý program;
c)
předběžnou maximální výši finančního příspěvku Unie na každý program a
d)
předběžné podmínky, jež se na finanční příspěvek Unie mohou vztahovat.
3. Komise schválí roční vnitrostátní programy a související financování do 31. ledna každého roku prostřednictvím rozhodnutí o grantu ve vztahu k provedeným opatřením a vzniklým nákladům v období od 1. ledna do 31. prosince daného roku. Po předložení průběžných zpráv podle článku 14 může Komise tato rozhodnutí v případě potřeby pozměnit s ohledem na celé období způsobilosti.
4. Komise schválí víceleté vnitrostátní programy a související financování do 31. ledna prvního roku provádění prostřednictvím rozhodnutí o grantu ve vztahu k provedeným opatřením a vzniklým nákladům v období od 1. ledna prvního roku provádění do konce období provádění.
5. V případě schválení víceletých vnitrostátních programů podle odstavce 4 mohou být rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky. Jsou-li rozpočtové závazky takto rozděleny, přidělí Komise roční splátky s přihlédnutím k pokroku programů, odhadovaným potřebám a dostupnému rozpočtu.
Článek 14
Podávání zpráv
Do 30. dubna každého roku předloží členské státy Komisi pro každý schválený roční nebo víceletý vnitrostátní program podrobnou výroční technickou a finanční zprávu za předchozí rok. Tato zpráva obsahuje uvedení dosažených výsledků, jež byly změřeny na základě ukazatelů uvedených v čl. 12 odst. 2 písm. g), a podrobného vyúčtování vzniklých způsobilých nákladů.
Do 31. srpna každého roku předloží mimoto členské státy Komisi pro každý schválený víceletý vnitrostátní program průběžnou finanční zprávu.
Článek 15
Platby
Členské státy předloží Komisi žádost o platbu za daný rok s ohledem na vnitrostátní program nejpozději do 30. dubna následujícího roku.
Komise vyplatí finanční příspěvek Unie na způsobilé náklady po příslušném ověření zpráv uvedených v článku 14.
KAPITOLA II
Zdraví rostlin
Oddíl 1
Nouzová opatření
Článek 16
Způsobilá opatření
1. Členským státům mohou být uděleny granty do maximální výše stanovené v čl. 5 odst. 1 až 3 na níže uvedená opatření proti škodlivým organismům s výhradou podmínek stanovených v článku 17:
a)
opatření k eradikaci škodlivého organismu v zamořené oblasti přijatá příslušnými orgány podle čl. 16 odst. 1 a 2 směrnice 2000/29/ES nebo na základě opatření Unie přijatých v souladu s čl. 16 odst. 3 uvedené směrnice;
b)
opatření k omezení výskytu škodlivého organismu, proti němuž byla přijata opatření Unie k zamezení šíření podle čl. 16 odst. 3 směrnice 2000/29/ES, v zamořené oblasti, v níž není možná eradikace tohoto škodlivého organismu, pokud jsou tato opatření nezbytná k ochraně Unie před dalším rozšiřováním tohoto škodlivého organismu. Tato opatření se týkají výhradně eradikace dotyčného škodlivého organismu v nárazníkové zóně v případě, je-li zjištěn jeho výskyt v této zóně;
c)
dodatečná ochranná opatření přijatá proti rozšiřování škodlivého organismu, proti němuž byla přijata opatření Unie podle čl. 16 odst. 3 směrnice 2000/29/ES, jiná než opatření k eradikaci uvedená v písmeni a) a opatření k omezení výskytu uvedená v písmeni b), jsou-li tato opatření nezbytná k ochraně Unie před dalším rozšiřováním tohoto škodlivého organismu.
Granty na opatření uvedená pod písm. a) a b) prvního pododstavce mohou být rovněž uděleny na opatření, která byla přijata v důsledku podezření přítomnost škodlivého organismu, pokud byla tato přítomnost následně potvrzena.
2. Granty uvedené v odstavci 1 mohou být uděleny rovněž členskému státu, na jehož území se škodlivé organismy uvedené v odstavci 1 nevyskytují, pokud byla na území tohoto členského státu přijata opatření proti zavlékání těchto škodlivých organismů z důvodu jejich výskytu v sousedním členském státě nebo třetí zemi v bezprostřední blízkosti jeho hranic.
3. Členským státům mohou být uděleny granty, pokud po potvrzení přítomnosti některého ze škodlivých organismů uvedených v článku 17 dva nebo více členských států úzce spolupracuje za účelem provedení příslušných opatření uvedených v odstavci 1.
4. Granty na opatření uvedená v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až c) mohou být rovněž uděleny mezinárodním organizacím.
Článek 17
Podmínky
Opatření uvedená v článku 16 mohou být způsobilá pro granty, pokud byla provedena bezodkladně a byla dodržena použitelná ustanovení obsažená v příslušných právních předpisech Unie a za předpokladu, že je splněna jedna nebo více z níže uvedených podmínek:
a)
týkají se škodlivých organismů uvedených v oddíle I části A přílohy I směrnice 2000/29/ES a v oddíle I části A přílohy II uvedené směrnice;
b)
týkají se škodlivých organismů, na které se vztahuje opatření přijaté Komisí podle čl. 16 odst. 3 směrnice 2000/29/ES;
c)
týkají se škodlivých organismů, pro které byla přijata opatření podle směrnice 69/464/EHS, 93/85/EHS, 98/57/ES nebo 2007/33/ES, nebo
d)
týkají se škodlivých organismů, jež nejsou uvedeny na seznamu v příloze I či v příloze II směrnice 2000/29/ES a na které se vztahuje opatření přijaté příslušným orgánem členského státu podle čl. 16 odst. 2 směrnice 2000/29/ES a které předběžně splňují podmínky pro zařazení do oddílu I části A přílohy I směrnice 2000/29/ES nebo oddílu I části A přílohy II uvedené směrnice.
U opatření, která splňují podmínku stanovenou v prvním pododstavci písm. b), nepokrývá grant náklady vzniklé po skončení platnosti opatření, které Komise přijala podle čl. 16 odst. 3 směrnice 2000/29/ES.
U opatření, která splňují podmínku stanovenou v prvním odstavci písm. d), nepokrývá grant náklady, které vznikly později než dva roky po vstupu opatření přijatého příslušným orgánem dotčeného členského státu v platnost, nebo náklady, které vznikly po skončení platnosti daného opatření.
Článek 18
Způsobilé náklady
1. Pro granty podle článku 16 mohou být způsobilé níže uvedené náklady, které členským státům vznikly při provádění opatření stanovených v uvedeném článku:
a)
náklady na pracovníky, v jakékoli funkci, přímo se podílející na opatřeních a rovněž náklady na pronájem vybavení, spotřební materiál a jiné potřebné materiály, ošetřující přípravky, odběr vzorků a laboratorní zkoušky;
b)
náklady na zakázky na služby zadané třetím stranám za účelem provedení části opatření;
c)
náklady na odškodnění dotčených hospodářských subjektů nebo vlastníků za ošetření, zničení a následné odstranění rostlin, rostlinných produktů a jiných předmětů a náklady na čištění a dezinfekci prostor, pozemků, vody, půdy, pěstebních substrátů, zařízení, strojů a vybavení;
d)
náklady na odškodnění dotčených vlastníků za hodnotu zničených rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, na které se vztahují opatření uvedená v článku 16 směrnice 2000/29/ES, v mezích tržní hodnoty, kterou by tyto rostliny, rostlinné produkty a jiné předměty měly, kdyby nebyly dotčeny těmito opatřeními; případná zbytková hodnota se od odškodnění odečte; a
e)
ve výjimečných a řádně odůvodněných případech náklady, které vznikly při provádění jiných nezbytných opatření, než jsou opatření uvedená v písmenech a) až d), pokud jsou tato opatření uvedena v rozhodnutí o financování podle čl. 36 odst. 4.
Odškodnění vlastníků uvedené pod písm. c) je způsobilé pouze v případě, že opatření byla provedena pod dohledem příslušného orgánu.
2. Jak je uvedeno v čl. 130 odst. 1 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou náklady způsobilé ode dne, kdy členské státy ohlásí Komisi přítomnost škodlivého organismu. Tyto náklady mohou rovněž zahrnovat náklady, které vznikly v důsledku podezření, pokud byla přítomnost škodlivého organismu následně potvrzena.
3. Po posouzení žádostí o platby podaných členskými státy přijme Komise odpovídající rozpočtové závazky a proplatí způsobilé výdaje.
Oddíl 2
Programy průzkumů zaměřených na zjišťování výskytu škodlivých organismů
Článek 19
Způsobilé programy průzkumů
Členským státům mohou být uděleny granty na roční a víceleté programy průzkumů, které provádějí s ohledem na výskyt škodlivých organismů („programy průzkumů“), pokud tyto programy průzkumů splňují alespoň jednu z níže uvedených podmínek:
a)
týkají se škodlivých organismů uvedených v oddíle I části A přílohy I směrnice 2000/29/ES a v oddíle I části A přílohy II uvedené směrnice;
b)
týkají se škodlivých organismů, na které se vztahuje opatření přijaté Komisí podle čl. 16 odst. 3 směrnice 2000/29/ES.
U škodlivých organismů uvedených v prvním pododstavci písm. a) tohoto článku jsou programy průzkumů založeny na posouzení rizika zavlékání, usídlení a šíření těchto škodlivých organismů na území dotčeného členského státu a zaměřují se minimálně na škodlivé organismy, které představují hlavní rizika, a hlavní odrůdy rostlin, které jsou těmto rizikům vystaveny.
U opatření, která splňují podmínku stanovenou v prvním pododstavci písm. b) tohoto článku, nepokrývá grant náklady vzniklé po skončení platnosti opatření, které Komise přijala podle čl. 16 odst. 3 směrnice 2000/29/ES.
Článek 20
Způsobilé náklady
Pro granty podle článku 19 mohou být způsobilé níže uvedené náklady, které členským státům vznikly při provádění programů průzkumů stanovených v uvedeném článku:
a)
náklady na odběr vzorků;
b)
náklady na testy, pokud jsou omezeny na:
i)
náklady na zkušební soupravy, činidla a veškerý spotřební materiál, který je určen a používán speciálně pro provádění těchto testů,
ii)
náklady na pracovníky, v jakékoli funkci, přímo se podílející na provádění těchto testů;
c)
ve výjimečných a řádně odůvodněných případech náklady vzniklé při provádění jiných nezbytných opatření, než jsou opatření uvedená v písmenech a) a b), pokud jsou tato opatření uvedena v rozhodnutí o grantu podle čl. 22 odst. 3 a 4.
Článek 21
Obsah a předkládání programů průzkumů
1. Každý rok nejpozději do 31. května předloží členské státy Komisi programy průzkumů začínající následující rok, pro které žádají o grant.
Programy průzkumů předložené po 31. květnu nejsou způsobilé pro financování v následujícím roce.
2. Programy průzkumů obsahují alespoň:
a)
škodlivé organismy zahrnuté v programu;
b)
popis a vymezení zeměpisných a správních oblastí, ve kterých se má program provádět, a popis statusu těchto oblastí, pokud jde o výskyt dotčených škodlivých organismů;
c)
dobu trvání programu;
d)
počet naplánovaných vizuálních prohlídek, vzorků a testů u dotyčných škodlivých organismů a rostlin, rostlinných produktů a jiných předmětů;
e)
odhadovaný rozpočet;
f)
cíle, jichž má být dosaženo ke dni ukončení programu, a jeho předpokládané přínosy a
g)
vhodné ukazatele k měření dosažení cílů programu.
V každém víceletém programu průzkumů jsou pro každý rok, jehož se program týká, poskytnuty informace uvedené v prvním pododstavci písm. b), d) a f), pokud ve srovnání s předchozím rokem došlo k významným změnám. Informace uvedené pod písm. e) uvedeného pododstavce jsou poskytnuty pro každý rok, jehož se program týká.
Článek 22
Hodnocení a schválení programů průzkumů
1. Komise vyhodnotí programy průzkumů s přihlédnutím k prioritám a kritériím stanoveným v ročních nebo víceletých pracovních programech uvedených v čl. 36 odst. 1.
2. Do 30. listopadu každého roku předá Komise členským státům:
a)
seznam programů průzkumu, které byly po technické stránce schváleny a které jsou navrženy ke společnému financování;
b)
předběžnou částku vyčleněnou na každý program;
c)
předběžnou maximální výši finančního příspěvku Unie na každý program a
d)
předběžné podmínky, jež se na finanční příspěvek Unie mohou vztahovat.
3. Komise schválí roční programy průzkumů a související financování do 31. ledna každého roku prostřednictvím rozhodnutí o grantu ve vztahu k provedeným opatřením a vzniklým nákladům v období od 1. ledna do 31. prosince daného roku. Po předložení průběžných zpráv podle článku 23 může Komise tato rozhodnutí v případě potřeby pozměnit s ohledem na celé období způsobilosti.
4. Komise schválí víceleté programy průzkumů a související financování do 31. ledna prvního roku provádění prostřednictvím rozhodnutí o grantu ve vztahu k provedeným opatřením a vzniklým nákladům v období od 1. ledna prvního roku provádění do konce období provádění.
5. V případě schválení víceletých programů průzkumů podle odstavce 4 mohou být rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky. Jsou-li rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky, přidělí Komise roční splátky s přihlédnutím k pokroku programů, odhadovaným potřebám a dostupnému rozpočtu.
Článek 23
Podávání zpráv
Do 30. dubna každého roku předloží členské státy Komisi pro každý schválený roční nebo víceletý program průzkumu podrobnou výroční technickou a finanční zprávu za předchozí rok. Tato zpráva obsahuje uvedení dosažených výsledků, jež byly změřeny na základě ukazatelů uvedených v čl. 21 odst. 2 písm. g), a podrobného vyúčtování vzniklých způsobilých nákladů. Do 31. srpna každého roku předloží mimoto členské státy Komisi pro každý schválený víceletý program průzkumu průběžnou finanční zprávu.
Článek 24
Platby
Členské státy předloží Komisi žádost o platbu za daný rok týkající se programu průzkumu nejpozději do 30. dubna následujícího roku.
Komise vyplatí finanční příspěvek Unie na způsobilé náklady po příslušném ověření zpráv uvedených v článku 23.
Oddíl 3
Programy ochrany proti škodlivým organismům v nejvzdálenějších regionech Unie
Článek 25
Způsobilá opatření a způsobilé náklady
1. Členským státům mohou být uděleny granty na programy, které provádějí v nejvzdálenějších regionech Unie, jež jsou uvedeny v článku 349 Smlouvy o fungování EU, za účelem ochrany proti škodlivým organismům v souladu s cíli stanovenými v článku 2 nařízení (EU) č. 228/2013 (dále jen „programy pro nejvzdálenější regiony“). Uvedené granty se týkají činností nezbytných k tomu, aby bylo v uvedených regionech zajištěno řádné uplatňování pravidel, ať už unijních či vnitrostátních, týkajících se ochrany proti škodlivým organismům, která jsou platná v těchto regionech.
2. Pro finanční příspěvek Unie mohou být způsobilé níže uvedené náklady, které členským státům vznikly při provádění programů pro nejvzdálenější regiony:
a)
náklady na pracovníky, v jakékoli funkci, přímo se podílející na provádění opatření a rovněž náklady na pronájem vybavení, spotřební materiál, ošetřující přípravky;
b)
náklady na zakázky na služby zadané třetím stranám za účelem provedení části opatření;
c)
náklady na odběr vzorků;
d)
náklady na testy, pokud jsou omezeny na:
i)
náklady na zkušební soupravy, činidla a veškerý spotřební materiál, který je určen a používán speciálně pro provádění těchto testů,
ii)
náklady na pracovníky, v jakékoli funkci, přímo se podílející na provádění těchto testů.
Článek 26
Obsah a předkládání programů pro nejvzdálenější regiony
1. Každý rok nejpozději do 31. května předloží členské státy Komisi programy pro nejvzdálenější regiony, které mají začít následující rok, pro které hodlají požadovat grant.
Programy pro nejvzdálenější regiony předložené po 31. květnu nejsou způsobilé pro financování v následujícím roce.
2. Programy pro nejvzdálenější regiony obsahují alespoň:
a)
škodlivé organismy zahrnuté v programu;
b)
popis a vymezení zeměpisných a správních oblastí, ve kterých se má program provádět, a popis statusu těchto oblastí, pokud jde o výskyt dotčených škodlivých organismů;
c)
technickou analýzu regionální fytosanitární situace;
d)
dobu trvání programu;
e)
činnosti zahrnuté v programu a případně počet naplánovaných vizuálních prohlídek, vzorků a testů u dotčených škodlivých organismů a rostlin, rostlinných produktů a jiných předmětů;
f)
odhadovaný rozpočet;
g)
cíle, jichž má být dosaženo ke dni dne ukončení programu, a předpokládané přínosy a
h)
vhodné ukazatele k měření dosažení cílů programu.
V každém víceletém programu pro nejvzdálenější regiony jsou pro každý rok, jehož se program týká, poskytnuty informace uvedené v prvním pododstavci písm. b), e) a g), pokud ve srovnání s předchozím rokem došlo k významným změnám. Informace uvedené pod písm. f) uvedeného pododstavce jsou poskytnuty pro každý rok, jehož se program týká.
Článek 27
Posouzení a schválení programů pro nejvzdálenější regiony
1. Programy pro nejvzdálenější regiony jsou posouzeny s přihlédnutím k prioritám a kritériím stanoveným v ročních nebo víceletých pracovních programech uvedených v čl. 36 odst. 1.
2. Do 30. listopadu každého roku předá Komise členským státům:
a)
seznam programů pro nejvzdálenější regiony, které byly po technické stránce schváleny a které jsou navrženy ke společnému financování;
b)
předběžnou částku vyčleněnou na každý program;
c)
předběžnou maximální výši finančního příspěvku Unie na každý program a
d)
předběžné podmínky, jež se na finanční příspěvek Unie mohou vztahovat.
3. Roční programy pro nejvzdálenější regiony a související financování jsou schváleny do 31. ledna každého roku prostřednictvím rozhodnutí o grantu ve vztahu k provedeným opatřením a vzniklým nákladům v období od 1. ledna do 31. prosince daného roku. Po předložení průběžných zpráv podle článku 28 může Komise tato rozhodnutí v případě potřeby pozměnit s ohledem na celé období způsobilosti.
4. Víceleté programy pro nejvzdálenější regiony a související financování jsou schváleny do 31. ledna prvního roku provádění prostřednictvím rozhodnutí o grantu ve vztahu k provedeným opatřením a vzniklým nákladům v období od 1. ledna prvního roku provádění do konce období provádění.
5. V případě schválení víceletých programů pro nejvzdálenější regiony podle odstavce 4 mohou být rozpočtové závazky rozděleny na roční splátky. Jsou-li rozpočtové závazky takto rozděleny, přidělí Komise roční splátky s přihlédnutím k pokroku programů, odhadovaným potřebám a dostupnému rozpočtu.
Článek 28
Podávání zpráv
Do 30. dubna každého roku předloží členské státy Komisi pro každý schválený roční nebo víceletý program pro nejvzdálenější regiony podrobnou výroční technickou a finanční zprávu za předchozí rok. V této zprávě musí být uvedeny dosažené výsledky, jež byly změřeny na základě ukazatelů uvedených v čl. 26 odst. 2 písm. h), a podrobného vyúčtování vzniklých způsobilých nákladů.
Do 31. srpna každého roku předloží kromě toho členské státy Komisi pro každý schválený víceletý program pro nejvzdálenější regiony průběžnou finanční zprávu.
Článek 29
Platby
Členský stát předloží Komisi žádost o platbu za daný rok týkající se programu pro nejvzdálenější regiony do 30. dubna následujícího roku.
Komise vyplatí finanční příspěvek Unie na způsobilé náklady po příslušném ověření zpráv uvedených v článku 28.
KAPITOLA III
Finanční podpora na úřední kontroly a ostatní činnosti
Článek 30
Referenční laboratoře Evropské unie
1. Referenčním laboratořím Evropské unie uvedeným v článku 32 nařízení (ES) č. 882/2004 mohou být uděleny granty na náklady, které jim vzniknou při provádění pracovních programů schválených Komisí.
2. Pro granty uvedené v odstavci 1 mohou být způsobilé tyto náklady:
a)
náklady na pracovníky, v jakékoli funkci, přímo se podílející na činnostech laboratoří, které jsou v nich prováděny jakožto v referenčních laboratořích Unie;
b)
náklady na vybavení;
c)
náklady na spotřební materiál;
d)
náklady spojené se zásilkami vzorků, služebními cestami, schůzemi, školeními.
Článek 31
Školení
1. Unie může financovat školení pro pracovníky příslušných orgánů odpovědných za úřední kontroly, jak je uvedeno v článku 51 nařízení (ES) č. 882/2004, k rozvoji harmonizovaného přístupu k úředním kontrolám a dalším úředním činnostem v zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví lidí, zvířat a rostlin.
2. Komise vypracuje programy školení, které určují priority zásahu, a to na základě zjištěných rizik pro veřejné zdraví, zdraví a dobré životní podmínky zvířat a zdraví rostlin.
3. Aby byly způsobilé pro financování Unie podle odstavce 1, zajistí příslušné orgány nezbytné šíření znalostí získaných prostřednictvím školení podle uvedeného odstavce a jejich náležité použití ve vnitrostátních programech školení.
4. Pro finanční příspěvek uvedený v odstavci 1 mohou být způsobilé tyto náklady:
a)
náklady na uspořádání školení, kterého se mohou účastnit i zájemci ze třetích zemí, nebo výměn;
b)
cestovní výdaje a výdaje na ubytování a diety pracovníků příslušných orgánů, kteří se účastní školení.
Článek 32
Odborníci z členských států
Finanční příspěvek Unie lze poskytnout na cestovní výdaje, ubytování a diety, které vzniknou odborníkům členských států v důsledku toho, že je Komise jmenovala, aby byli nápomocni odborníkům Komise, jak je stanoveno v čl. 45 odst. 1 a čl. 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 882/2004.
Článek 33
Koordinované plány kontrol a sběr údajů
1. Členským státům mohou být uděleny granty na náklady vzniklé při provádění koordinovaných plánů kontrol uvedených v článku 53 nařízení (ES) č. 882/2004 a při sběru údajů.
2. Způsobilé mohou být tyto náklady:
a)
náklady na odběr vzorků a laboratorní zkoušky;
b)
náklady na vybavení potřebné pro provádění úkolů souvisejících s úředními kontrolami a sběrem údajů.
KAPITOLA IV
Ostatní opatření
Článek 34
Informační systémy
1. Unie financuje vytvoření a provozování databází a počítačových systémů pro správu informací, které jsou zapotřebí pro účelné a účinné uplatňování pravidel uvedených v článku 1 a které spravuje Komise.
2. Finanční příspěvek Unie lze poskytnout na vytvoření a řízení databází a počítačových systémů pro správu informací třetích stran, včetně mezinárodních organizací, pokud tyto databáze a počítačové systémy:
a)
mají prokazatelně přidanou hodnotu pro celou Unii a jsou v celé Unii přístupné všem dotčeným uživatelům a
b)
jsou nezbytné pro účelné a účinné uplatňování pravidel uvedených v článku 1.
Článek 35
Uplatňování a přizpůsobení pravidel
1. Unie může financovat technickou a vědeckou práci, včetně studií a koordinačních činností, která je nezbytná k zajištění řádného uplatňování pravidel pro oblasti uvedené v článku 1 a přizpůsobení těchto pravidel vědeckému, technologickému a společenskému vývoji.
Finanční příspěvek Unie lze poskytnout rovněž členským státům nebo mezinárodním organizacím působícím v oblastech uvedených v článku 1 za účelem provádění činností na podporu vypracování a uplatňování pravidel pro tyto oblasti.
2. Granty mohou být uděleny na projekty organizované jedním či více členskými státy za účelem zlepšení účinného provádění úředních kontrol používáním inovativních technik a protokolů.
3. Finanční příspěvek Unie lze poskytnout rovněž na podporu iniciativ Unie a členských států v oblasti informování a zvyšování povědomí, jež mají zajistit lepší, vyhovující a udržitelné jednání při uplatňování pravidel pro oblasti uvedené v článku 1.
HLAVA III
PROGRAMOVÁNÍ, PROVÁDĚNÍ A KONTROLA
Článek 36
Pracovní programy a finanční příspěvky
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme společné nebo zvláštní roční nebo víceleté pracovní programy pro provádění opatření uvedených v hlavě II s výjimkou oddílu 1 kapitoly I a oddílu 1 kapitoly II této hlavy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
2. Pracovní programy uvedené v odstavci 1 stanoví operační cíle, které jsou v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 2, očekávané výsledky, způsob provedení a celkovou částku. Obsahují rovněž popis opatření, která mají být financována, výši finančních částek přidělených na jednotlivá opatření a orientační harmonogram jejich provádění. Pokud jde o granty, musí v nich být uvedeny prioritní činnosti, hodnotící kritéria, míru financování a orientační seznam způsobilých opatření a nákladů v souladu s článkem 3 tohoto nařízení.
3. Pracovní programy pro provedení opatření uvedených v oddíle 2 kapitoly I hlavy II a v oddílech 2 a 3 kapitoly II hlavy II musí být přijaty do 30. dubna roku, který předchází jejich provedení, za předpokladu přijetí návrhu rozpočtu. Tyto pracovní programy odrážejí priority stanovené v příloze III tohoto nařízení.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne o finančních příspěvcích pro provádění naléhavých opatření uvedených v oddíle 1 kapitoly I hlavy II a v oddíle 1 kapitoly II hlavy II nebo v případě, že je nutné reagovat na nepředvídatelný vývoj. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 41 odst. 2.
5. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví postupy, kterými se členské státy budou řídit při předkládání žádostí, zpráv a žádostí o platby v případě grantů uvedených v oddílech 1 a 2 kapitoly I a v oddílech 1, 2 a 3 kapitoly II hlavy II. Tyto prováděcí akty jsou přijímány přezkumným postupem podle č. 41 odst. 2.
Článek 37
Kontroly Komise na místě
Komise může organizovat kontroly na místě v členských státech a v prostorách příjemců zejména za účelem ověření:
a)
účinného provádění opatření využívajících finanční příspěvek Unie;
b)
souladu správních postupů s pravidly Unie;
c)
existence potřebných podkladů a jejich vzájemného vztahu s opatřeními, která využívají finanční příspěvek Unie.
Článek 38
Přístup k informacím
Členské státy a příjemci poskytují Komisi veškeré informace nezbytné k ověření provádění opatření a přijímají veškerá vhodná opatření usnadňující kontroly, které Komise považuje za užitečné v rámci řízení financování Unií, včetně kontrol na místě.
Článek 39
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, prováděcích subjektů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří podle tohoto nařízení obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (24) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
Aniž jsou dotčeny první a druhý pododstavec, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat.
HLAVA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 40
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 30. června 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 7 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 2 a čl. 10 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 41
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení (ES) č. 178/2002. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud má být stanovisko výboru získáno písemným postupem, ukončí se tento postup bez výsledku, jestliže o tom ve lhůtě pro podání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo o to požádá prostá většina členů výboru.
Článek 42
Hodnocení
1. Do 30. června 2017 vypracuje Komise hodnotící zprávu v polovině období o tom, zda splnila opatření uvedená v kapitole I a kapitole II hlavy II a v článcích 30 a 31 kapitoly III z hlediska svých výsledků a dopadů cíle stanovené v čl. 2 odst. 1, pokud jde o účinné využívání zdrojů a přidanou hodnotu na úrovni Unie, a tuto zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě. Hodnocení posoudí rovněž prostor pro zjednodušení, to, zda jsou nadále relevantní všechny cíle, jakož i míru, v jaké opatření přispívají k plnění priorit Unie spočívajících v inteligentním a udržitelném růstu podporujícím začlenění. Zohlední rovněž výsledky hodnocení dlouhodobých dopadů předešlých opatření. Ve vhodných případech je ke zprávě přiložen legislativní návrh na změnu tohoto nařízení.
2. Do 30. června 2022 provede Komise v úzké spolupráci s členskými státy následné hodnocení opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Toto následné hodnocení opatření posoudí účelnost a účinnost výdajů uvedených v článku 1 a jejich dopad.
3. Při hodnoceních uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se vezme v úvahu pokrok, jehož bylo dosaženo, a to pomocí ukazatelů uvedených v čl. 2 odst. 2.
4. Komise sdělí závěry hodnocení uvedených v odstavcích 1 a 2 Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
Článek 43
Informace, komunikace a publicita
1. Příjemci a dotčené členské státy případně zajistí, aby se finančním příspěvkům poskytnutým podle tohoto nařízení dostalo náležité publicity s cílem informovat veřejnost o úloze Unie při financování opatření.
2. Komise uspořádá k financovaným opatřením a jejich výsledkům komunikační a informační akce. Z rozpočtu vyčleněného na komunikaci podle tohoto nařízení se nadto uhradí rovněž komunikace orgánů EU o politických prioritách Unie.
Článek 44
Zrušení
1. Rozhodnutí 66/399/EHS, 76/894/EHS a 2009/470/ES se zrušují.
2. Odkazy na rozhodnutí 66/399/EHS, 76/894/EHS se považují za odkazy na čl. 58 odst. 1 nařízení (ES) č. 178/2002.
3. Odkazy na rozhodnutí 2009/470/ES se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 45
Přechodná ustanovení
1. Vnitrostátní programy členských států uvedené v čl. 12 odst. 1 tohoto nařízení, předložené Komisi v roce 2012 schválené k uskutečnění v roce 2013, předložené v roce 2013 a schválené k uskutečnění v roce 2014, a vnitrostátní programy předložené do 30. dubna 2014 k uskutečnění v roce 2015, budou v případě schválení způsobilé k financování z prostředků Unie na základě článku 27 rozhodnutí 2009/470/ES.
Na vnitrostátní programy prováděné v roce 2013 a v roce 2014 se použije nadále čl. 27 odst. 7 a 8 uvedeného rozhodnutí.
Na vnitrostátní programy prováděné v roce 2015 se i nadále použije čl. 27 odst. 2 uvedeného rozhodnutí.
2. Programy průzkumů členských států uvedené v čl. 21 odst. 1 tohoto nařízení, které byly předloženy Komisi do 30. dubna 2014 a mají být prováděny v roce 2015, jsou způsobilé k financování z prostředků Unie na základě čl. 23 odst. 6 směrnice 2000/29/ES. Na tyto programy průzkumů se i nadále použije čl. 23 odst. 6 uvedené směrnice.
3. Na žádosti členských států o financování naléhavých opatření podle článku 16 tohoto nařízení z prostředků Unie, předložené Komisi do 30. dubna 2014, se i nadále použijí články 22 až 24 směrnice 2000/29/ES.
Článek 46
Změna směrnice 98/56/ES
Směrnice 98/56/ES se mění takto:
1)
V článku 17 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (25). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (26).
(25) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1)." 						
(26) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).“" 						
2)
V článku 18 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení (ES) č. 178/2002. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.“
Článek 47
Změna směrnice 2000/29/ES
Směrnice 2000/29/ES se mění takto:
1)
V článku 13c se zrušuje odstavec 5.
2)
Za článek 15 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 15a
Členské státy stanoví, aby každý, kdo zjistí výskyt škodlivého organismu uvedeného v příloze I nebo v příloze II nebo škodlivého organismu, na nějž se vztahuje opatření podle čl. 16 odst. 2 nebo 3, nebo má důvodné podezření na jeho výskyt, písemně informoval příslušný orgán ve lhůtě deseti kalendářních dnů, a v případě, že jej o to tento příslušný orgán požádá, poskytl informace týkající se výskytu škodlivého organismu, které mu jsou známy.“
3)
Články 22 až 26 se zrušují.
Článek 48
Změna nařízení (ES) č. 178/2002
V článku 58 nařízení (ES) č. 178/2002 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva (dále jen „výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (27). Výbor pracuje v sekcích, které se zabývají všemi významnými záležitostmi.
Veškeré odkazy v právu Unie na Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat se považují za odkazy na výbor uvedený v prvním pododstavci.
Článek 49
Změna nařízení (ES) č. 882/2004
Článek 66 nařízení (ES) č. 882/2004 se zrušuje.
Článek 50
Změna nařízení (ES) č. 396/2005
Kapitola VII nařízení (ES) č. 396/2005 se zrušuje.
Článek 51
Změna směrnice 2008/90/ES
V článku 19 směrnice 2008/90/ES se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva zřízený čl. 58 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (28). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (29).
Článek 52
Změna směrnice 2009/128/ES
Článek 22 směrnice 2009/128/ES se zrušuje.
Článek 53
Změna nařízení (ES) č. 1107/2009
Článek 76 nařízení (ES) č. 1107/2009 se zrušuje.
Článek 54
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 30. června 2014.
Čl. 18 odst. 1 písm. d) a čl. 47 bod 2 se však použijí od 1. ledna 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 652/2014
2014 m. gegužės 15 d.
kuriuo nustatomos išlaidų, susijusių su maisto grandine, gyvūnų sveikata ir gerove bei augalų sveikata ir augalų dauginamąja medžiaga, valdymo nuostatos ir iš dalies keičiamos Tarybos direktyvos 98/56/EB, 2000/29/EB ir 2008/90/EB, Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 178/2002, (EB) Nr. 882/2004 ir (EB) Nr. 396/2005, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/128/EB ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 ir panaikinami Tarybos sprendimai 66/399/EEB, 76/894/EEB ir 2009/470/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 2 dalį ir į 168 straipsnio 4 dalies b punktą,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjungos teisėje numatyti reikalavimai dėl maisto produktų ir maisto saugos bei pašarų ir pašarų saugos visais gamybos etapais, įskaitant taisykles, kuriomis siekiama užtikrinti sąžiningą prekybą ir informacijos teikimą vartotojams. Juose taip pat nustatyti reikalavimai dėl gyvūnų užkrečiamųjų ligų ir zoonozių prevencijos ir kontrolės, taip pat gyvūnų gerovės, šalutinių gyvūninių produktų, augalų sveikatos ir augalų dauginamosios medžiagos, augalų veislių apsaugos, genetiškai modifikuotų organizmų ir augalų apsaugos produktų pateikimo rinkai ir naudojimo bei tausaus pesticidų naudojimo. Sąjungos teisėje taip pat numatyta oficiali kontrolė ir kita oficiali veikla, kuria siekiama užtikrinti veiksmingą tų reikalavimų įgyvendinimą ir jų laikymąsi;
(2)
Sąjungos teisės bendrasis tikslas tose srityse yra prisidėti prie aukšto žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatos lygio visoje maisto grandinėje, aukšto vartotojų apsaugos ir jų informavimo lygio ir aukšto aplinkos apsaugos lygio, kartu skatinti konkurencingumą ir darbo vietų kūrimą;
(3)
siekiant to bendrojo tikslo, reikia tinkamų finansinių išteklių. Todėl būtina, kad Sąjunga prisidėtų prie priemonių, kurių imamasi įvairiose srityse, siekiant įgyvendinti tą bendrąjį tikslą, finansavimo. Be to, siekiant veiksmingiau naudoti išlaidas, turėtų būti nustatyti konkretūs tikslai ir rodikliai, skirti įvertinti, kaip tie tikslai bus pasiekti;
(4)
Sąjungos finansavimas išlaidoms, susijusioms su maistu ir pašarais, padengti anksčiau buvo teikiamas dotacijų, viešųjų pirkimų ir mokėjimų tarptautinėms organizacijoms, dirbančioms šioje srityje, formomis. Tikslinga tęsti tokį finansavimą tuo pačiu būdu;
(5)
Sąjungos finansavimą taip pat gali naudoti valstybės narės, siekdamos remti savo veiksmus augalų ar gyvūnų sveikatos srityse, kad tose srityse veikiančios organizacijos pasirūpintų kenksmingųjų organizmų ar gyvūnų ligų kontrole, prevencija arba jų likvidavimu;
(6)
biudžetinės drausmės tikslais būtina šiame reglamente nustatyti reikalavimus atitinkančių priemonių, kurioms finansuoti gali būti skiriamas Sąjungos įnašas, sąrašą, taip pat reikalavimus atitinkančias išlaidas ir taikytinas finansavimo normas;
(7)
atsižvelgiant į Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (3), didžiausia suma išlaidoms, susijusioms su maistu ir pašarais, visu 2014-2020 m. laikotarpiu yra 1 891 936 000 EUR;
(8)
be to, turėtų būti skirtas Sąjungos lygmens finansavimas siekiant įveikti sunkumus išskirtinėmis aplinkybėmis, kaip antai esant neatidėliotinoms situacijoms, susijusioms su gyvūnų ir augalų sveikata, kai tie asignavimai pagal biudžeto 3 išlaidų kategoriją nėra pakankami, tačiau reikalingos skubios priemonės. Finansavimas tokioms krizėms įveikti turėtų būti mobilizuotas naudojantis, pvz., lankstumo priemone pagal 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (4);
(9)
teisėje šiuo metu numatyta, kad kai kurios reikalavimus atitinkančios išlaidos kompensuojamos fiksuotu dydžiu. Dėl kitų išlaidų teisėje nenumatyta jokių kompensavimo apribojimų. Siekiant racionalizuoti ir supaprastinti sistemą turėtų būti nustatyta didžiausia galima fiksuota kompensavimo norma. Tikslinga nustatyti tą normą pagal normą, kuri paprastai taikoma suteikiant dotacijas. Taip pat būtina numatyti galimybę padidinti tą didžiausią galimą normą tam tikromis aplinkybėmis;
(10)
dėl svarbos siekiant šio reglamento tikslų yra tikslinga padengti 100 % reikalavimus atitinkančių išlaidų tam tikriems veiksmams vykdyti su sąlyga, kad ir reikalavimų neatitinkančių išlaidų;
(11)
Sąjungai tenka atsakomybė užtikrinti, kad lėšos būtų tinkamai išleistos, taip pat imtis priemonių poreikiui supaprastinti išlaidų programas patenkinti, kad būtų galima sumažinti administracinę naštą ir išlaidas naudos gavėjams ir visiems susijusiems dalyviams, remiantis 2010 m. spalio 8 d. Komisijos komunikatu Europos Parlamentui, Tarybai, Europos Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui „Pažangus reglamentavimas Europos Sąjungoje“;
(12)
pagal Sąjungos teisę reikalaujama, kad valstybės narės įgyvendintų tam tikras priemones, pasireiškus ir plintant tam tikroms gyvūnų ligoms arba zoonozėms. Todėl Sąjunga turėtų skirti finansinį įnašą tokioms skubioms priemonėms;
(13)
taip pat būtina sumažinti gyvūnų ligų ir zoonozių, keliančių grėsmę žmonių ir gyvūnų sveikatai, protrūkių skaičių atitinkamomis likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos priemonėmis, taip pat užkirsti kelią tokių protrūkių pasireiškimui. Todėl nacionalinės tų ligų ir zoonozių likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programos turėtų būti remiamos Sąjungos lėšomis;
(14)
dėl organizacinių ir efektyvumo priežasčių tvarkant finansus gyvūnų ir augalų sveikatos srityse tikslinga nustatyti nacionalinių programų turinio, pateikimo, vertinimo ir patvirtinimo taisykles, įskaitant tas programas, kurios įgyvendinamos atokiausiuose Sąjungos regionuose, nurodytuose Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 349 straipsnyje. Dėl tų pačių priežasčių taip pat turėtų būti nustatyti ataskaitų teikimo ir mokėjimo prašymų pateikimo terminai;
(15)
Tarybos direktyvoje 2000/29/EB (5) reikalaujama, kad valstybės narės imtųsi tam tikrų skubių priemonių, skirtų naikinti augalams arba augaliniams produktams kenksmingus organizmus (toliau - kenksmingieji organizmai). Sąjunga turėtų finansiškai prisidėti prie tų kenksmingųjų organizmų naikinimo. Sąjungos finansiniu įnašu turėtų būti suteikta galimybė tam tikromis sąlygomis taikyti skubias priemones, kuriomis siekiama sulaikyti kenksminguosius organizmus, turinčius didžiausią poveikį Sąjungai ir kurie negali būti išnaikinti tam tikrose zonose, ir prevencijos priemones dėl tų kenksmingųjų organizmų;
(16)
skubios priemonės, kurių imtasi kovojant su kenksmingaisiais organizmais, turėtų būti tinkamos bendram Sąjungos finansavimui gauti, su sąlyga, kad tos priemonės turės pridėtinę vertę visos Sąjungos mastu. Todėl Sąjungos finansinis įnašas turėtų būti skirtas kovai su kenksmingaisiais organizmais, išvardytais Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalies I skirsnyje ir II priedo A dalies I skirsnyje „Kenksmingieji organizmai, neaptinkami nė vienoje Sąjungos dalyje, ir kurie yra svarbūs visai Sąjungai“. Jei tai kenksmingieji organizmai, apie kuriuos žinoma kaip pasireiškusius Sąjungoje, tik priemonės, susijusios su didžiausią poveikį Sąjungai darančiais kenksmingaisiais organizmais, turėtų būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus Sąjungos finansavimui gauti. Tokie kenksmingieji organizmai apima visų pirma tuos, kuriems taikomos Tarybos direktyvų 69/464/EEB (6), 93/85/EEB (7), 98/57/EB (8) ar 2007/33/EB (9) priemonės. Sąjungos finansinis įnašas taip pat turėtų būti skiriamas į Direktyvos 2000/29/EB I ar II priedą neįtrauktų kenksmingųjų organizmų, kuriems taikomos nacionalinės priemonės ir kurie preliminariai galėtų būti įtraukti į Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalies I skirsnį ar II priedo A dalies I skirsnį, atveju. Priemonės, susijusios su kenksmingaisiais organizmais, dėl kurių taikomos Sąjungos skubios priemonės jiems naikinti, taip pat turėtų būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus Sąjungos finansavimui gauti;
(17)
tam tikrus kenksminguosius organizmus būtina aptikti laiku. Valstybių narių atliekami tokio buvimo tyrimai yra labai svarbūs siekiant užtikrinti neatidėliotiną tų kenksmingųjų organizmų protrūkių likvidavimą. Atskirose valstybėse narėse atliekami tyrimai yra svarbūs siekiant apsaugoti visų kitų valstybių narių teritorijas. Apskritai Sąjunga gali prisidėti prie tų tyrimų finansavimo su sąlyga, kad jų taikymo sritis apims bent vieną iš dviejų itin pavojingų kenksmingųjų organizmų kategorijų, t. y. kenksminguosius organizmus, apie kurių buvimą Sąjungoje nežinoma, ir kenksminguosius organizmus, kuriems taikomos skubios Sąjungos lygmens priemonės;
(18)
Sąjungos priemonių finansavimas gyvūnų ir augalų sveikatos srityje turėtų apimti specialias reikalavimus atitinkančias išlaidas. Išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais jis taip pat turėtų apimti išlaidas, kurias valstybės narės patyrė įgyvendindamos kitas būtinas priemones. Tokios priemonės gali būti griežtesnių biologinio saugumo priemonių įgyvendinimas ligos protrūkio ar kenksmingųjų organizmų aptikimo atveju, skerdenų sunaikinimas ir gabenimas vykdant likvidavimo programas ir išlaidos kompensacijoms savininkų patirtai žalai atlyginti, kai prireikia rengti skubias vakcinavimo kampanijas;
(19)
atokiausi valstybių narių regionai patiria sunkumų dėl savo atokumo ir priklauso nuo riboto produktų kiekio. Tikslinga, kad Sąjunga galėtų suteikti finansinę paramą valstybių narių programoms, kurias jos vykdys siekdamos kontroliuoti kenksminguosius organizmus atokiausiuose regionuose pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 228/2013 tikslus (10). Kadangi kai kuriems atokiausiems regionams taikomos ne Direktyvoje 2000/29/EB išdėstytos Sąjungos taisyklės, o specialiai tiems regionams skirtos nacionalinės taisyklės, tas Sąjungos įnašas turėtų būti taikomas tuose regionuose galiojančioms - nesvarbu, ar Sąjungos, ar nacionalinėms - taisyklėms;
(20)
oficiali kontrolė, atliekama valstybių narių, yra svarbiausia priemonė siekiant patikrinti ir stebėti, kad atitinkami Sąjungos reikalavimai būtų įgyvendinami, jų būtų laikomasi ir būtų užtikrinamas jų vykdymas. Oficialios kontrolės sistemų veiksmingumas ir ekonominis efektyvumas yra labai svarbu siekiant išlaikyti aukštą žmonių, gyvūnų ir augalų saugos lygį visoje maisto grandinėje ir kartu užtikrinti aukšto lygio aplinkos apsaugą. Sąjungos finansinė parama turėtų būti suteikiama tokioms kontrolės priemonėms. Visų pirma finansinis įnašas turėtų būti skiriamas Sąjungos etaloninėms laboratorijoms finansuoti, siekiant padėti joms padengti išlaidas, susijusias su Komisijos patvirtintų darbo programų įgyvendinimu. Be to, kadangi oficialios kontrolės veiksmingumas taip pat priklauso nuo to, ar kontrolės institucijos turi kvalifikuotų darbuotojų, turinčių tinkamų žinių apie Sąjungos teisę, Sąjunga turėtų gebėti prisidėti prie jų mokymo bei atitinkamų mainų programų, kurias rengia kompetentingos institucijos;
(21)
veiksmingas oficialios kontrolės valdymas priklauso nuo greito keitimosi duomenimis ir informacija, susijusiais su ta kontrole. Be to, tinkamas ir darnus atitinkamų taisyklių įgyvendinimas priklauso nuo efektyvių sistemų, susijusių su valstybių narių kompetentingomis institucijomis, sukūrimo. Todėl kompiuterinių informacinių valdymo sistemų ir duomenų bazių sukūrimui ir veikimui finansuoti tais tikslais taip pat turėtų būti skiriamas finansinis įnašas;
(22)
Sąjunga turėtų skirti finansavimą mokslo ir technikos, koordinavimo ir komunikacijos veiklai, reikalingai siekiant užtikrinti, kad būtų tinkamai laikomasi Sąjungos teisės ir būtų užtikrintas teisės pritaikymas prie mokslo, technologijų ir visuomenės raidos. Reikėtų skirti finansavimą projektams, kuriais siekiama gerinti oficialios kontrolės veiksmingumą ir ekonominį efektyvumą;
(23)
pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (11) 3 straipsnį bet kokiame teisėkūros institucijai pateiktame pasiūlyme, kuriame būtų numatytos nuo to reglamento nuostatų nukrypti leidžiančios nuostatos, tokios nuostatos turi būti aiškiai nurodytos ir turi būti pateiktos konkrečios jas pagrindžiančios priežastys. Todėl, atsižvelgiant į kai kurių šio reglamento tikslų specifinį pobūdį, ir į tai, kad atitinkamos valstybių narių kompetentingos institucijos gali geriausiai įgyvendinti veiklą, susijusią su tais tikslais, tos institucijos turėtų būti laikomos naudos gavėjais pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 128 straipsnio 1 dalį. Todėl turėtų būti galima dotacijas tokioms institucijoms suteikti iš anksto neskelbiant kvietimų teikti pasiūlymus;
(24)
nukrypstant nuo Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 86 straipsnio ir kaip išimtis to reglamento 130 straipsnyje nurodytam netaikymo atgaline data principui, su skubiomis priemonėmis susijusios išlaidos, nurodytos šio reglamento 7 ir 17 straipsniuose, turėtų būti atitinkančios reikalavimus nuo valstybės narės pateikto Komisijai pranešimo apie ligos pasireiškimą arba kenksmingojo organizmo buvimą dienos dėl tų priemonių skubos ir negalėjimo jas numatyti. Atitinkamus biudžetinius įsipareigojimus ir reikalavimus atitinkančių išlaidų apmokėjimą turėtų prisiimti Komisija, įvertinusi valstybių narių pateiktus mokėjimo prašymus;
(25)
nepaprastai svarbu, kad tokios skubios priemonės būtų įgyvendinamos nedelsiant. Todėl būtų visiškai netikslinga atsisakyti finansuoti tokias išlaidas, patirtas iki paraiškos dotacijai pateikimo, nes tai skatintų valstybes nares sutelkti savo pastangas skubiai rengti paraišką, o ne įgyvendinti skubias priemones;
(26)
atsižvelgiant į galiojančią Sąjungos teisę dėl likvidavimo ir priežiūros priemonių įgyvendinimo ir techninius apribojimus dėl kitos turimos kompetencijos, šio reglamento priemonių įgyvendinimas turi būti atliktas iš esmės valstybių narių kompetentingų institucijų. Todėl tam tikrais atvejais būtina bendrai finansuoti nacionalinių administracijų personalo atlyginimų išlaidas;
(27)
programavimu numatomas koordinavimas ir prioritetų nustatymas ir taip prisidedama prie veiksmingo Sąjungos finansinių išteklių naudojimo. Siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai priimti darbų programas tam tikroms šiame reglamente numatytoms priemonėms įgyvendinti;
(28)
siekiant užtikrinti atsakingą ir veiksmingą Sąjungos finansinių išteklių naudojimą, reikėtų leisti Komisijai įsitikinti, ar Sąjungos lėšos veiksmingai naudojamos reikalavimus atitinkančioms priemonėms įgyvendinti, atliekant patikras vietoje arba dokumentų tikrinimus;
(29)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti saugomi visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, atskleidimą ir tyrimą, prarastų lėšų, kurios buvo neteisingai išmokėtos ar panaudotos, išieškojimą;
(30)
gyvūnų ligų, kurių atveju finansavimą tinka skirti skubioms priemonėms įgyvendinti, sąrašas pridedamas prie šio reglamento ir jame pateikiamos Tarybos sprendimo 2009/470/EB (12) 3 straipsnio 1 dalyje, 4 straipsnio 1 dalyje, 6 straipsnio 2 dalyje ir 14 straipsnio 1 dalyje nurodytos gyvūnų ligos. Siekiant atsižvelgti į gyvūnų ligas, apie kurias turi būti pranešama vadovaujantis Tarybos direktyva 82/894/EEB (13), ir ligas, kurios gali sukelti naują grėsmę Sąjungai, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus dėl to sąrašo papildymo;
(31)
gyvūnų ligų ir zoonozių, kurių atveju finansavimą tinkama skirti likvidavimo, kontrolės ir priežiūros programų pagrindu, sąrašai pridedami prie šio reglamento ir juose pateikiamos Sprendimo 2009/470/EB I priede nurodytos gyvūnų ligos ir zoonozės. Siekiant atsižvelgti į tų gyvūnų ligų, kurios daro didelį poveikį gyvulininkystės produkcijai arba prekybai ja, sukeliamas situacijas, grėsmę žmonėms keliančių zoonozių vystymąsi arba naujus mokslinius ar epidemiologinius pokyčius, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai pagal SESV 290 straipsnį priimti teisės aktus dėl tų sąrašų papildymo;
(32)
priimant deleguotuosius aktus pagal šį reglamentą, ypač svarbu, kad Komisija, atlikdama savo parengiamąjį darbą, tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir ekspertų lygmeniu. Komisija, ruošdama ir rengdama deleguotuosius aktus, turėtų užtikrinti, kad reikiami dokumentai būtų vienu metu punktualiai ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(33)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai sudaryti metines ir daugiametes darbo programas, nustatyti finansinį įnašą skubioms priemonėms arba prireikus reaguoti į nenumatytus pokyčius, nustatyti procedūras, pagal kurias valstybės narės teiktų paraiškas, taip pat ataskaitas ir dotacijų išmokėjimo prašymus. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (14);
(34)
Sąjungos teisė turėtų būti įgyvendinama taip, kad būtų pasiekta pageidaujamų rezultatų, atsižvelgiant į patirtį. Todėl tikslinga, kad Komisija įvertintų šio reglamento veikimą ir veiksmingumą ir informuotų apie rezultatus kitas institucijas;
(35)
įvairūs komitetai padeda Komisijai įgyvendinti galiojančias Sąjungos taisykles, kurioms taikomas šis reglamentas, visų pirma komitetai, įsteigti Tarybos sprendimais 66/399/EEB (15) ir 76/894/EEB (16), Tarybos direktyvomis 98/56/EB (17) ir 2008/90/EB (18) bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) 178/2002 (19). Pagal Reglamento (EB) 178/2002 58 straipsnį įsteigtam komitetui turėtų būti patikėta užduotis padėti Komisijai vykdyti įgyvendinimo įgaliojimus dėl atitinkamų sričių patirtų išlaidų ir to komiteto pavadinimas turėtų būti pakeistas siekiant atspindėti jo didesnę atsakomybę. Todėl sprendimai 66/399/EEB ir 76/894/EEB turėtų būti panaikinti, o direktyvos 98/56/EB ir 2008/90/EB ir Reglamentas (EB) Nr. 178/2002 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;
(36)
šis reglamentas pakeičia Sprendimo 2009/470/EB nuostatas. Be to, šis reglamentas pakeičia Direktyvos 2000/29/EB 13c straipsnio 5 dalį ir 22-26 straipsnius, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 882/2004 (20) 66 straipsnį, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 396/2005 (21) VII skyrių, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/128/EB (22) 22 straipsnį ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 (23) 76 straipsnį. Todėl Direktyva 2000/29/EB, reglamentai (EB) Nr. 882/2004 ir (EB) Nr. 396/2005, Direktyva 2009/128/EB ir Reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti;
(37)
norint įvesti Sąjungos bendrą finansavimą, skirtą padengti išlaidoms, su kuriomis valstybės narės susidūrė dėl kompensacijų savininkams žalai už sunaikintus augalus, augalinius produktus ar kitus objektus, patirtai taikant Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnyje nurodytas priemones, atlyginti, būtina parengti gaires, kuriomis būtų apibrėžtos sąlygos, taikytinos atitinkamų pasėlių ir medžių rinkos vertės ribų atžvilgiu. Todėl tas įvedimas turėtų būti taikomas tik nuo 2017 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
I SKYRIUS
Dalykas, taikymo sritis ir tikslai
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos nuostatos dėl bendrojo Europos Sąjungos biudžeto išlaidų valdymo srityse, kurias reglamentuoja Sąjungos taisyklės:
a)
dėl maisto ir maisto saugos bet kuriuo maisto gamybos, perdirbimo, platinimo ir šalinimo etapu, įskaitant taisykles, kuriomis siekiama užtikrinti sąžiningą prekybą ir apsaugoti vartotojų interesus ir informaciją, medžiagų ir gaminių, skirtų liestis su maistu, gamybą ir naudojimą;
b)
dėl pašarų ir pašarų saugos bet kuriuo pašarų gamybos, perdirbimo, platinimo ir šalinimo etapu ir pašarų naudojimo, įskaitant taisykles, kuriomis siekiama užtikrinti sąžiningą prekybą ir apsaugoti vartotojų interesus ir informaciją;
c)
dėl gyvūnų sveikatos reikalavimų;
d)
dėl gyvūnų gerovės reikalavimų;
e)
dėl apsaugos priemonių nuo augalams ar augaliniams produktams kenksmingų organizmų, kaip nurodyta Direktyvos 2000/29/EB 2 straipsnio 1 dalies e punkte (toliau - kenksmingieji organizmai);
f)
dėl gamybos, siekiant augalų dauginamąją medžiagą pateikti rinkai ir ją tiekiant rinkai;
g)
dėl augalų apsaugos produktų pateikimo rinkai ir tausiojo pesticidų naudojimo reikalavimų;
h)
kuriomis siekiama užkirsti kelią ir sumažinti pavojų visuomenės ir gyvūnų sveikatai, kylantį dėl šalutinių gyvūninių produktų ir jų gaminių;
i)
dėl į aplinką apgalvotai išleidžiamų genetiškai modifikuotų organizmų;
j)
dėl intelektinės nuosavybės teisių, susijusių su augalų veislėmis, apsaugos ir augalų genetinių išteklių išsaugojimo ir jų mainų.
2 straipsnis
Tikslai
1. 1 straipsnyje nurodytomis išlaidomis norima pasiekti:
a)
bendrąjį tikslą prisidėti prie aukšto žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatos lygio visoje maisto grandinėje ir susijusiose srityse užkertant kelią ligoms ir kenksmingiesiems organizmams ir juos likviduojant, užtikrinant aukšto lygio vartotojų ir aplinkos apsaugą, kartu stiprinant Sąjungos maisto ir pašarų pramonės konkurencingumą ir skatinant darbo vietų kūrimą;
b)
šių konkrečių tikslų:
i)
prisidėti prie aukšto lygio maisto ir maisto gamybos sistemų saugos ir kitų produktų, kurie gali daryti poveikį maisto saugai, saugos, taip pat prie maisto gamybos tvarumo gerinimo;
ii)
prisidėti prie aukštesnio gyvūnų sveikatos lygio Sąjungoje ir gyvūnų gerovės užtikrinimo;
iii)
padėti laiku nustatyti kenksminguosius organizmus ir juos sunaikinti, kai tie kenksmingieji organizmai pateko į Sąjungą;
iv)
padėti didinti oficialios kontrolės ir kitos veiklos, atliekamos siekiant veiksmingai įgyvendinti 1 straipsnyje nurodytas Sąjungos taisykles ir jų laikytis, veiksmingumą, ekonominį efektyvumą ir patikimumą.
2. Siekiant įvertinti, ar pasiekti konkretūs tikslai, nurodyti 1 dalies b punkte, naudojami šie rodikliai:
a)
siekiant 1 dalies b punkto i papunktyje nurodyto konkretaus tikslo, žmonių susirgimų ligomis, susijusiomis su maisto sauga ir zoonozėmis, atvejų skaičiaus sumažėjimas;
b)
siekiant 1 dalies b punkto ii papunktyje nurodyto konkretaus tikslo:
i)
valstybių narių ar jų regionų, kurios yra neapimtos gyvūnų ligų, dėl kurių skiriama finansinė parama, skaičiaus augimas;
ii)
ligos parametrų, pvz., sergamumo, paplitimo ir protrūkių skaičiaus, bendras mažėjimas;
c)
siekiant 1 dalies b punkto iii papunktyje nurodyto konkretaus tikslo:
i)
Sąjungos teritorijoje atliekamų tyrimų dėl kenksmingųjų organizmų, ypač tų, apie kuriuos nežinoma, kad jų pasitaiko Sąjungos teritorijoje, ir dėl kenksmingųjų organizmų, laikomų pavojingiausiais Sąjungos teritorijoje, aprėptis;
ii)
tų kenksmingųjų organizmų išnaikinimo trukmė ir sėkmės dažnis;
d)
siekiant 1 dalies b punkto iv papunktyje nurodyto konkretaus tikslo, palanki kontrolės, visų pirma, susirūpinimą keliančiose srityse, kurią Komisijos ekspertai atlieka valstybėse narėse ir kurių duomenis pateikia ataskaitose, rezultatų tendencija.
II SKYRIUS
Finansavimo formos ir bendrosios finansavimo nuostatos
3 straipsnis
Finansavimo formos
1. 1 straipsnyje nurodytų išlaidų finansavimas Sąjungos lėšomis įgyvendinamas laikantis Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012.
2. Jeigu dotacijos teikiamos valstybių narių kompetentingoms institucijoms, jos turi būti laikomos nustatytais naudos gavėjais pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 128 straipsnio 1 dalį. Tokios dotacijos gali būti suteiktos neskelbiant kvietimo teikti pasiūlymus.
3. Sąjungos finansinė parama šiame reglamente nurodytoms priemonėms taip pat gali būti savanoriški mokėjimai tarptautinėms organizacijoms, kurių narė yra Sąjunga arba kurių darbe ji dalyvauja, veikiančioms srityse, kurioms taikomos 1 straipsnyje nurodytos taisyklės.
4 straipsnis
Biudžetas
1. 1 straipsnyje nurodytų išlaidų viršutinė riba laikotarpiu nuo 2014 m. iki 2020 m. yra 1 891 936 000 EUR galiojančiomis kainomis.
2. Finansinis paketas, nurodytas 1 dalyje, gali taip pat apimti išlaidas, susijusias su pasirengimo, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veiksmais, kurie reikalingi 1 straipsnyje nurodytų išlaidų valdymui ir tikslų įgyvendinimui, visų pirma tyrimai, ekspertų susitikimai, išlaidos, susijusios su informacijai apdoroti ir ja keistis skirtais informaciniais tinklais, taip pat visos kitos techninės ir administracinės pagalbos išlaidos, kurias Komisija patiria valdydama tas išlaidas.
3. Viršutinė riba taip pat gali apimti techninės ir administracinės pagalbos išlaidas, būtinas užtikrinti perėjimą nuo priemonių, priimtų iki šio reglamento įsigaliojimo, prie priemonių, priimtų po jo įsigaliojimo. Jei būtina, asignavimai gali būti įtraukti į biudžetą po 2020 m. ir skirti apmokėti panašioms išlaidoms, kad būtų galima valdyti veiksmus, nebaigtus iki 2020 m. gruodžio 31 d.
5 straipsnis
Didžiausios dotacijų normos
1. Jei Sąjungos finansinis įnašas teikiamas kaip dotacija, jis neturi viršyti 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų.
2. Didžiausia norma, nurodyta 1 dalyje, gali būti padidinta iki 75 % reikalavimus atitinkančių išlaidų:
a)
finansuoti tarpvalstybinei veiklai, įgyvendinamai kartu dviejų ar daugiau valstybių narių, siekiant kontroliuoti kenksminguosius organizmus ar gyvūnų ligas, nuo jų apsisaugoti ar juos likviduoti;
b)
valstybėse narėse, kurių bendrosios nacionalinės pajamos vienam gyventojui, remiantis naujausiais Eurostato duomenimis, yra mažesnės nei 90 % Sąjungos vidurkio.
3. Didžiausia norma, nurodyta 1 dalyje, gali būti padidinta iki 100 % reikalavimus atitinkančių išlaidų, jei veikla, remiama iš Sąjungos įnašo, susijusi su didelio pavojaus žmonių, augalų ir gyvūnų sveikatai prevencija ir kontrole Sąjungoje ir:
a)
yra skirta išvengti žmonių aukų arba didelių ekonomikos nuostolių visoje Sąjungoje;
b)
yra konkrečios visai Sąjungai nepaprastai svarbios užduotys, kaip Komisija nustatė darbo programoje, priimtoje pagal 36 straipsnio 1 dalį, arba
c)
yra įgyvendinama trečiosiose šalyse.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
FINANSINĖS NUOSTATOS
I SKYRIUS
Gyvūnų sveikata
1 skirsnis
Skubios priemonės
6 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios priemonės
1. Dotacijos gali būti skiriamos valstybėms narėms neviršijant didžiausios normos, nustatytos 5 straipsnio 1-3 dalyse, priemonėms, kurių imamasi patvirtinus, kad pasireiškė viena iš gyvūnų ligų, išvardytų pagal 7 straipsnį, su sąlyga, kad priemonės buvo taikomos nedelsiant ir kad buvo laikomasi atitinkamų Sąjungos teisės reikalavimų. Tokios dotacijos gali taip pat apimti išlaidas, kurios buvo patirtos dar tik įtariant tokią ligą, jei vėliau ligos pasireiškimas pasitvirtina.
2. Dotacijos gali būti skiriamos valstybėms narėms, jeigu patvirtinus vienos iš gyvūnų ligų, išvardytų pagal 7 straipsnį, pasireiškimą dvi ar daugiau valstybių narių glaudžiai bendradarbiauja, siekdamos kontroliuoti epidemiją.
3. Dotacijos gali būti skiriamos valstybėms narėms, trečiosioms šalims ir tarptautinėms organizacijoms dėl apsaugos priemonių, kurių imtasi tuo atveju, jei kyla tiesioginė grėsmė sveikatai Sąjungoje dėl pasireiškusios arba plintančios trečiosios šalies arba valstybės narės teritorijoje vienos iš toliau išvardytų gyvūnų ligų ir zoonozių, išvardytų remiantis 7 arba 10 straipsniu.
4. Dotacijos gali būti skiriamos valstybėms narėms, jei Komisija priima sprendimą valstybės narės prašymu, kad jos turi sudaryti biologinių produktų, skirtų kontroliuoti gyvūnų ligas ir zoonozes, išvardytas pagal 7 arba 10 straipsnį, išteklių atsargas.
5. Sąjungos finansinė parama gali būti skirta biologinių produktų atsargoms kaupti arba vakcinų dozėms įsigyti, jeigu trečiojoje šalyje ar vienoje iš valstybių narių pasireiškusi arba plintanti viena iš gyvūnų ligų ir zoonozių, išvardytų pagal 7 arba 10 straipsnį, gali kelti grėsmę Sąjungai.
7 straipsnis
Gyvūnų ligų sąrašas
1. Gyvūnų ligų, kurios atitinka finansavimo pagal 6 straipsnį reikalavimus, sąrašas pateikiamas I priede.
2. Komisija pagal 40 straipsnį įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, skirtus gyvūnų ligų sąrašui, nurodytam šio straipsnio 1 dalyje, papildyti atsižvelgiant į gyvūnų ligas, apie kurias reikalaujama pranešti pagal Direktyvą 82/894/EEB, ir ligas, kurios gali kelti naują grėsmę Sąjungai dėl jų didelės įtakos:
a)
žmonių sveikatai,
b)
gyvūnų sveikatai arba gyvūnų gerovei, arba
c)
žemės ūkio ar akvakultūros produkcijai ar su ja susijusiems ekonomikos sektoriams.
8 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios išlaidos
1. Toliau nurodytos išlaidos, kurias valstybės narės patiria taikydamos 6 straipsnio 1 dalyje nurodytas priemones, gali būti laikomos atitinkančiomis finansavimo reikalavimus pagal tą dalį:
a)
išlaidos kompensacijoms savininkų patiriamai žalai už jų paskerstus arba nužudytus gyvūnus atlyginti, neviršijant tokių gyvūnų rinkos vertės, kurią jie būtų turėję, jei nebūtų buvę paveikti ligos;
b)
gyvūnų skerdimo ar nužudymo išlaidos ir su tuo susijusios gabenimo išlaidos;
c)
išlaidos kompensacijoms savininkų patiriamai žalai už jų sunaikintus gyvūninius produktus atlyginti, neviršijant tų produktų rinkos vertės prieš pat kylant bet kokiam įtarimui apie prasidėjusią ligą ar prieš jam pasitvirtinant;
d)
ūkių ir įrangos valymo, dezinsekcijos ir dezinfekcijos išlaidos remiantis epidemiologija ir patogeno savybėmis;
e)
išlaidos, susijusios su užkrėstų pašarų gabenimu ir sunaikinimu ir, jeigu negalima dezinfekuoti, įrangos sunaikinimu;
f)
išlaidos vakcinoms ir jaukams įsigyti, laikyti, naudoti ar platinti, taip pat paties vakcinavimo išlaidos, jei Komisija taip nusprendžia ar leidžia tokius veiksmus;
g)
skerdenų gabenimo ir pašalinimo išlaidos;
h)
išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais bet kurios kitos išlaidos, būtinos siekiant likviduoti ligą, kaip numatyta šio reglamento 36 straipsnio 4 dalyje nurodytu finansavimo sprendimu.
2. Kaip nurodyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 130 straipsnio 1 dalyje, išlaidos atitinka reikalavimus nuo dienos, kai valstybės narės praneša Komisijai apie ligos pasireiškimą. Tokios išlaidos gali taip pat apimti išlaidas, kurios buvo patirtos dar tik įtariant tokios ligos pasireiškimą, jei vėliau tas ligos pasireiškimas pasitvirtina.
3. Įvertinusi valstybių narių pateiktus mokėjimo prašymus, Komisija prisiima atitinkamus biudžeto įsipareigojimus ir reikalavimus atitinkančių išlaidų apmokėjimą.
2 skirsnis
Gyvūnų ligų ir zoonozių likvidavimo, kontrolės ir stebėsenos programos
9 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios programos
Dotacijos gali būti skiriamos valstybių narių metinėms ar daugiametėms nacionalinėms pagal 10 straipsnį išvardytų gyvūnų ligų ir zoonozių likvidavimo, kontrolės ir priežiūros programoms (nacionalinės programos).
10 straipsnis
Gyvūnų ligų ir zoonozių sąrašas
1. Gyvūnų ligų ir zoonozių, kurios atitinka dotacijų skyrimo pagal 9 straipsnį reikalavimus, sąrašas pateikiamas II priede.
2. Komisija pagal 40 straipsnį įgaliojama priimti deleguotuosius aktus, skirtus gyvūnų ligų ir zoonozių sąrašui, nurodytam šio straipsnio 1 dalyje, papildyti, atsižvelgiant į:
a)
padėtį, susijusią su gyvūnų ligomis, darančiomis reikšmingą poveikį gyvulininkystės produkcijai arba prekybai;
b)
zoonozių, kurios kelia grėsmę žmonėms, plitimą, arba
c)
naujus mokslo arba epidemiologinius pokyčius.
11 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios išlaidos
Toliau nurodytos išlaidos, kurias patiria valstybės narės, įgyvendindamos nacionalines programas, gali būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus dotacijoms gauti pagal 9 straipsnį:
a)
gyvūnų mėginių ėmimo išlaidos;
b)
tyrimų išlaidos, su sąlyga, kad jos yra tik:
i)
tyrimų rinkinių, reagentų ir vartojimo reikmenų, kurie gali būti identifikuoti ir kurie specialiai naudojami tiems tyrimams atlikti, išlaidos;
ii)
išlaidos darbuotojams, neatsižvelgiant į jų statusą, tiesiogiai dalyvaujantiems atliekant tyrimus;
c)
išlaidos kompensacijoms savininkų patiriamai žalai už jų paskerstus arba nužudytus gyvūnus atlyginti, neviršijant tokių gyvūnų rinkos vertės, kurią jie būtų turėję, jei nebūtų buvę paveikti ligos;
d)
gyvūnų skerdimo ar nužudymo išlaidos;
e)
išlaidos kompensacijoms savininkų patiriamai žalai už jų sunaikintus gyvūninius produktus atlyginti, neviršijant tų produktų rinkos vertės prieš pat kylant bet kokiam įtarimui apie prasidėjusią ligą ar prieš jam pasitvirtinant;
f)
vakcinų dozių ar vakcinų ir jaukų, naudojamų pagal programas, įsigijimo, laikymo, vakcinavimo, naudojimo ar platinimo išlaidos;
g)
ūkio ir įrangos valymo, dezinfekcijos ir dezinsekcijos remiantis patogenų epidemiologija ir charakteristikomis išlaidos ir
h)
išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais išlaidos, patirtos vykdant kitas būtinas priemones, nei nurodytosios a-g punktuose, jei tokios priemonės yra nustatytos sprendime dėl dotacijos, nurodytame 13 straipsnio 3 ir 4 dalyse.
Taikant 1 dalies c punktą, atlyginimo už gyvūnus vertė (jei yra) iš kompensacijos atskaitoma.
Taikant 1 dalies d punktą, atlyginimo už termiškai apdorotus perinimui neskirtus kiaušinius vertė iš kompensacijos atskaitoma.
12 straipsnis
Nacionalinių programų turinys ir pateikimas
1. Ne vėliau kaip gegužės 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai nacionalines programas, kurios turi būti pradėtos vykdyti kitais metais ir kurioms jos pageidauja prašyti dotacijos.
Po gegužės 31 d. pateiktos nacionalinės programos laikomos neatitinkančiomis reikalavimų gauti finansavimą kitais metais.
2. Nacionalinės programos apima bent tokius dalykus:
a)
gyvūnų ligos arba zoonozės epidemiologinės padėties prieš pradedant vykdyti programą aprašymas;
b)
geografinių ir administracinių teritorijų, kuriose turi būti taikoma programa, aprašymas ir ribų nustatymas;
c)
programos trukmė;
d)
įgyvendintinos priemonės;
e)
biudžeto sąmata;
f)
tikslai, kurie turi būti pasiekti iki programos pabaigos, ir jos numatoma nauda ir
g)
tinkami rodikliai, pagal kuriuos vertinamas programos tikslų įgyvendinimas.
Kiekvienoje daugiametėje nacionalinėje programoje pirmos pastraipos b, d ir f punktuose nurodyta informacija pateikiama apie kiekvienus metus, kuriais ši programa vykdoma, jei esama reikšmingų pokyčių, palyginti su ankstesniais metais. Informacija, nurodyta tos pastraipos e punkte, pateikiama apie kiekvienus metus, kuriais ši programa vykdoma.
3. Jeigu vienos iš gyvūnų ligų ar zoonozių, išvardytų pagal 10 straipsnį, pasireiškimas arba plitimas gali kelti grėsmę sveikatos būklei Sąjungoje, ir siekiant apsaugoti Sąjungą nuo vienos iš tų ligų arba zoonozių, valstybės narės gali įtraukti į savo nacionalines programas priemones, kurias reikia įgyvendinti kaimyninių trečiųjų šalių teritorijose bendradarbiaujant su tų šalių institucijomis.
13 straipsnis
Nacionalinių programų vertinimas ir patvirtinimas
1. Komisija nacionalines programas vertina atsižvelgdama į metinės ar daugiametės darbo programos, nurodytos 36 straipsnio 1 dalyje, prioritetus ir kriterijus.
2. Ne vėliau kaip kiekvienų metų lapkričio 30 d. Komisija valstybėms narėms praneša apie:
a)
techniniu požiūriu patvirtintų nacionalinių programų, siūlomų bendrai finansuoti, sąrašą;
b)
preliminarią kiekvienai programai skirtą sumą;
c)
preliminarų maksimalų Sąjungos finansinio įnašo į kiekvieną programą dydį ir
d)
bet kokias preliminarias sąlygas, kurios gali būti taikomos Sąjungos finansiniam įnašui.
3. Komisija metines nacionalines programas ir susijusį finansavimą patvirtina ne vėliau kaip kiekvienų metų sausio 31 d. priimdama sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į įgyvendintas priemones bei išlaidas, patirtas nuo tų metų sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. Pateikus tarpines ataskaitas, kaip nurodyta 14 straipsnyje, Komisija prireikus gali iš dalies pakeisti tokius sprendimus, atsižvelgdama į visą tinkamumo finansuoti laikotarpį.
4. Komisija daugiametes nacionalines programas ir susijusį finansavimą patvirtina ne vėliau kaip pirmų įgyvendinimo metų sausio 31 d. priimdama sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į įgyvendintas priemones bei išlaidas, patirtas nuo pirmų įgyvendinimo metų sausio 1 d. iki įgyvendinimo laikotarpio pabaigos.
5. Jeigu daugiametės nacionalinės programos patvirtinamos pagal 4 dalį, biudžetinius įsipareigojimus galima suskaidyti į metines išmokas. Jeigu biudžetiniai įsipareigojimai yra taip suskaidyti, Komisija nustato metinių išmokų įsipareigojimus atsižvelgdama į programų įgyvendinimo pažangą, numatomus poreikius ir biudžeto galimybes.
14 straipsnis
Ataskaitų teikimas
Dėl kiekvienos patvirtintos metinės ar daugiametės nacionalinės programos valstybės narės Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. pateikia metinę išsamią techninę ir finansinę ataskaitą už praėjusius metus. Toje ataskaitoje pateikiami pasiekti rezultatai, vertinami pagal rodiklius, nurodytus 12 straipsnio 2 dalies g punkte, ir išsamiai aprašomos patirtos reikalavimus atitinkančios išlaidos.
Be to, valstybės narės Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų rugpjūčio 31 d. pateikia tarpinę finansinę kiekvienos patvirtintos metinės nacionalinės programos ataskaitą.
15 straipsnis
Mokėjimai
Valstybė narė mokėjimo prašymą už atitinkamus metus nacionalinei programai finansuoti Komisijai pateikia ne vėliau kaip kitų metų balandžio 30 d.
Komisija sumoka Sąjungos finansinį įnašą reikalavimus atitinkančioms išlaidoms padengti po atitinkamo ataskaitų, nurodytų 14 straipsnyje, patikrinimo.
II SKYRIUS
Augalų sveikata
1 skirsnis
Skubios priemonės
16 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios priemonės
1. Dotacijos gali būti skiriamos valstybėms narėms neviršijant didžiausios normos, nustatytos 5 straipsnio 1-3 dalyse, šioms kovos su kenksmingaisiais organizmais priemonėms, laikantis 17 straipsnyje nustatytų sąlygų:
a)
kenksmingojo organizmo naikinimo priemonės užkrėstoje teritorijoje, kurių kompetentingos institucijos imasi pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 1 ir 2 dalis arba pagal Sąjungos priemones, priimtas remiantis tos direktyvos 16 straipsnio 3 dalimi;
b)
kenksmingojo organizmo sulaikymo priemonės, kurios buvo Sąjungos priimtos pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 3 dalį, užkrėstoje teritorijoje, kurioje tas kenksmingasis organizmas negali būti išnaikintas, jei tos priemonės yra būtinos Sąjungai apsaugoti nuo tolesnio to kenksmingojo organizmo plitimo. Tos priemonės susijusios išskirtinai tik su to kenksmingojo organizmo naikinimu buferinėje zonoje, jei jo buvimas yra nustatytas toje buferinėje zonoje;
c)
papildomos apsauginės priemonės, kurių buvo imtasi prieš kenksmingojo organizmo, kovai su kuriuo pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 3 dalį buvo priimtos Sąjungos priemonės, plitimą, išskyrus a punkte nurodytas naikinimo priemones ir b punkte nurodytas sulaikymo priemones, jei tos priemonės yra būtinos Sąjungai nuo tolesnio to kenksmingojo organizmo plitimo apsaugoti.
Dotacijos už pirmos pastraipos a ir b punktuose minimas priemones taip pat gali būti skiriamos už priemones, kurios jau buvo taikomos kilus įtarimui dėl to kenksmingojo organizmo buvimo, jei vėliau tas buvimas buvo patvirtintas.
2. 1 dalyje nurodytos dotacijos taip pat gali būti skiriamos valstybei narei, kurios teritorijoje kenksmingųjų organizmų, nurodytų šio straipsnio 1 dalyje, nėra, jei buvo imtasi priemonių prieš tų kenksmingųjų organizmų patekimą į tos valstybės narės teritoriją, kai jų yra kaimyninėje valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje šalia jos sienų.
3. Dotacijos valstybėms narėms gali būti skiriamos tais atvejais, kai patvirtinus vieno ar daugiau 17 straipsnyje nurodytų kenksmingųjų organizmų buvimą dvi ar daugiau valstybių narių glaudžiai bendradarbiauja įgyvendindamos atitinkamas 1 dalyje nurodytas priemones.
4. Be to, dotacijos už 1 dalies pirmos pastraipos a-c punktuose nurodytas priemones gali būti skiriamos ir tarptautinėms organizacijoms.
17 straipsnis
Sąlygos
Priemonėms, nurodytoms 16 straipsnyje, finansuoti galima gauti dotacijas, jei jos buvo taikomos nedelsiant ir buvo laikomasi taikytinų atitinkamų Sąjungos teisės aktų nuostatų, taip pat jei tenkinama viena arba daugiau iš šių sąlygų:
a)
jos yra susijusios su kenksmingaisiais organizmais, išvardytais Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalies I skirsnyje ir II priedo A dalies I skirsnyje;
b)
jos yra susijusios su kenksmingaisiais organizmais, kuriems taikoma priemonė, kurią Komisija priėmė pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 3 dalį;
c)
jos yra susijusios su kenksmingaisiais organizmais, kuriems yra nustatytos priemonės pagal direktyvas 69/464/EEB, 93/85/EEB, 98/57/EB ir 2007/33/EB, arba
d)
jos susijusios su kenksmingaisiais organizmais, neišvardytais Direktyvos 2000/29/EB I arba II priede, kuriems taikoma valstybės narės kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 2 dalį priimta priemonė ir kurie preliminariai galėtų būti įtraukti į Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalies I skirsnį arba II priedo A dalies I skirsnį.
Jeigu priemonės atitinka sąlygą, nustatytą pirmos pastraipos b punkte, dotacija nepadengia išlaidų, patirtų po priemonės, kurią Komisija priėmė pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 3 dalį, taikymo pabaigos.
Jeigu priemonės atitinka sąlygą, nustatytą pirmos pastraipos d punkte, dotacija nepadengia išlaidų, patirtų praėjus daugiau nei dvejiems metams po atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos priimtos priemonės įsigaliojimo arba po priemonės taikymo pabaigos.
18 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios išlaidos
1. Toliau nurodytos išlaidos, kurias patiria valstybės narės, vykdydamos 16 straipsnyje nurodytas priemones, gali būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus dotacijoms gauti pagal tą straipsnį:
a)
išlaidos darbuotojams, neatsižvelgiant į jų statusą, tiesiogiai dalyvaujantiems įgyvendinant priemones, taip pat įrangos nuomos sąnaudos, vartojimo reikmenų ir kitų reikalingų medžiagų, apdorojimo produktų, mėginių ėmimo ir laboratorinių tyrimų išlaidos;
b)
išlaidos paslaugų sutartims su trečiosiomis šalimis daliai priemonių vykdyti;
c)
išlaidos kompensacijoms atitinkamiems veiklos vykdytojams ir savininkams už augalų, augalinių produktų ir kitų objektų apdorojimą, sunaikinimą ir tolesnį šalinimą, taip pat už patalpų, žemės, vandens, dirvožemio ir auginimo terpės, įrenginių, mašinų ir įrangos valymą ir dezinfekavimą;
d)
išlaidos kompensacijoms atitinkamiems savininkams žalai už sunaikintus augalus, augalinius produktus ar kitus objektus, patirtai taikant Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnyje nurodytas priemones, atlyginti, neviršijant tokių augalų, augalų produktų ir kitų objektų rinkos vertės, kurią jie būtų turėję, jei nebūtų buvę paveikti tų priemonių; atlyginimo vertė (jei yra) iš kompensacijos atskaitoma; ir
e)
išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais - išlaidos, patirtos vykdant kitas būtinas priemones, nei nurodytosios a-d punktuose, jei tokios priemonės yra nustatytos finansavimo sprendime, nurodytame 36 straipsnio 4 dalyje.
Kompensacijos savininkams, nurodytos c punkte, laikomos atitinkančiomis reikalavimus tik tuo atveju, jei priemonės buvo įgyvendinamos prižiūrint kompetentingai institucijai.
2. Kaip nurodyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 130 straipsnio 1 dalyje, išlaidos laikomos atitinkančiomis reikalavimus nuo dienos, kai valstybės narės Komisijai pateikia pranešimą dėl kenksmingojo organizmo buvimo. Tokios išlaidos gali taip pat apimti išlaidas, kurios buvo patirtos kilus įtarimui dėl to kenksmingojo organizmo buvimo, jei vėliau tas buvimas buvo patvirtintas.
3. Įvertinusi valstybių narių pateiktus mokėjimo prašymus, Komisija prisiima atitinkamus biudžetinius įsipareigojimus ir apmoka reikalavimus atitinkančias išlaidas.
2 skirsnis
Tyrimų programos, skirtos kenksmingiesiems organizmams aptikti
19 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios tyrimų programos
Dotacijos gali būti suteikiamos valstybėms narėms metinėms ir daugiametėms tyrimų programoms, kurios vykdomos kenksmingiesiems organizmams aptikti (tyrimų programos), jei tos tyrimų programos atitinka bent vieną iš šių sąlygų:
a)
jos yra susijusios su kenksmingaisiais organizmais, išvardytais Direktyvos 2000/29/EB I priedo A dalies I skirsnyje ir II priedo A dalies I skirsnyje;
b)
jos yra susijusios su kenksmingaisiais organizmais, kuriems taikoma priemonė, kurią Komisija priėmė pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 3 dalį.
Kenksmingiesiems organizmams, nurodytiems šio straipsnio pirmos pastraipos a punkte, aptikti skirtos tyrimų programos yra pagrįstos tų kenksmingųjų organizmų patekimo, atsiradimo ir plitimo atitinkamos valstybės narės teritorijoje rizikos vertinimu, o jas vykdant tiriami bent didžiausią riziką keliantys kenksmingieji organizmai ir pagrindinės augalų rūšys, kurioms kyla pavojus.
Jeigu priemonės atitinka sąlygą, nustatytą šio straipsnio pirmos pastraipos b punkte, dotacija nepadengia išlaidų, patirtų po priemonės, kurią Komisijos priėmė pagal Direktyvos 2000/29/EB 16 straipsnio 3 dalį, taikymo pabaigos.
20 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios išlaidos
Toliau nurodytos išlaidos, kurias valstybės narės patiria įgyvendindamos tyrimų programas, nurodytas 19 straipsnyje, gali būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus dotacijoms gauti pagal tą straipsnį:
a)
mėginių ėmimo išlaidos;
b)
tyrimų išlaidos, su sąlyga, kad jos yra tik:
i)
tyrimų rinkinių, reagentų ir vartojimo reikmenų, kurie gali būti identifikuoti ir kurie specialiai naudojami šiems tyrimams atlikti, išlaidos;
ii)
išlaidos darbuotojams, neatsižvelgiant į jų statusą, dalyvaujantiems atliekant tyrimus;
c)
išimtiniais ir tinkamai pagrįstais atvejais - išlaidos, patirtos vykdant kitas būtinas priemones, nei nurodytosios a ir b punktuose, jei tokios priemonės yra nustatytos sprendime dėl dotacijos, nurodytame 22 straipsnio 3 ir 4 dalyse.
21 straipsnis
Tyrimų programų turinys ir pateikimas
1. Ne vėliau kaip gegužės 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai tyrimų programas, kurios turi būti pradėtos vykdyti kitais metais ir kurioms jos pageidauja prašyti dotacijos.
Po gegužės 31 d. pateiktos tyrimų programos laikomos neatitinkančiomis reikalavimų gauti finansavimą kitais metais.
2. Tyrimų programos apima bent šią informaciją:
a)
kenksmingieji organizmai, įtraukti į programą;
b)
geografinių ir administracinių teritorijų, kuriose turi būti taikoma programa, aprašymas ir ribų nustatymas ir tų plotų būklės aprašymas atitinkamų kenksmingųjų organizmų buvimo požiūriu;
c)
programos trukmė;
d)
kenksmingųjų organizmų ir augalų, augalinių produktų ir kitų objektų suplanuotų vizualių patikrinimų, mėginių ir tyrimų skaičius;
e)
biudžeto sąmata;
f)
tikslai, kurie turi būti pasiekti iki programos pabaigos, ir jos numatoma nauda; ir
g)
tinkami rodikliai, pagal kuriuos vertinamas programos tikslų įgyvendinimas.
Kiekvienoje daugiametėje tyrimų programoje pirmos pastraipos b, d ir f punktuose nurodyta informacija pateikiama apie kiekvienus metus, kuriais ši programa vykdoma, jei esama reikšmingų pokyčių, palyginti su ankstesniais metais. Informacija, nurodyta tos pastraipos e punkte, pateikiama apie kiekvienus metus, kuriais ši programa vykdoma.
22 straipsnis
Tyrimų programų vertinimas ir patvirtinimas
1. Komisija tyrimų programas vertina atsižvelgdama į metinės ar daugiametės darbo programos, nurodytos 36 straipsnio 1 dalyje, prioritetus ir kriterijus.
2. Kasmet ne vėliau kaip lapkričio 30 d. Komisija praneša valstybėms narėms apie:
a)
techniniu požiūriu patvirtintų tyrimų programų, siūlomų bendrai finansuoti, sąrašą;
b)
preliminarią kiekvienai programai skirtą sumą;
c)
preliminarų maksimalų Sąjungos finansinio įnašo į kiekvieną programą dydį ir
d)
bet kokias preliminarias sąlygas, kurios gali būti taikomos Sąjungos finansiniam įnašui.
3. Komisija metines tyrimų programas ir susijusį finansavimą patvirtina ne vėliau kaip kiekvienų metų sausio 31 d. priimdama sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į įgyvendintas priemones bei išlaidas, patirtas nuo tų metų sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. Pateikus tarpines ataskaitas, kaip nurodyta 23 straipsnyje, Komisija prireikus gali iš dalies pakeisti tokius sprendimus, atsižvelgdama į visą tinkamumo finansuoti laikotarpį.
4. Komisija daugiametes tyrimų programas ir susijusį finansavimą patvirtina ne vėliau kaip pirmų įgyvendinimo metų sausio 31 d. priimdama sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į įgyvendintas priemones bei išlaidas, patirtas nuo pirmų įgyvendinimo metų sausio 1 d. iki įgyvendinimo laikotarpio pabaigos.
5. Jeigu daugiametės tyrimų programos patvirtinamos pagal 4 dalį, biudžetinius įsipareigojimus galima suskaidyti į metines išmokas. Jeigu biudžetiniai įsipareigojimai yra taip suskaidomi, Komisija nustato metinių išmokų įsipareigojimus atsižvelgdama į programų įgyvendinimo pažangą, numatomus poreikius ir biudžeto galimybes.
23 straipsnis
Ataskaitų teikimas
Dėl kiekvienos patvirtintos metinės ar daugiametės tyrimų programos valstybės narės Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. pateikia metinę išsamią techninę ir finansinę ataskaitą už praėjusius metus. Toje ataskaitoje pateikiami pasiekti rezultatai, vertinami pagal rodiklius, nurodytus 21 straipsnio 2 dalies g punkte, ir išsamiai aprašomos patirtos reikalavimus atitinkančios išlaidos. Be to, dėl kiekvienos patvirtintos metinės tyrimų programos valstybės narės Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų rugpjūčio 31 d. pateikia tarpinę finansinę ataskaitą.
24 straipsnis
Mokėjimai
Valstybė narė mokėjimo prašymą už atitinkamus metus tyrimų programai finansuoti Komisijai pateikia ne vėliau kaip kitų metų balandžio 30 d.
Komisija sumoka Sąjungos finansinį įnašą reikalavimus atitinkančioms išlaidoms padengti po atitinkamo 23 straipsnyje nurodytų ataskaitų patikrinimo.
3 skirsnis
Kenksmingųjų organizmų kontrolės atokiausiuose Sąjungos regionuose programos
25 straipsnis
Reikalavimus atitinkančios priemonės ir reikalavimus atitinkančios išlaidos
1. Dotacijos gali būti skiriamos valstybių narių vykdomoms programoms, skirtoms kontroliuoti kenksminguosius organizmus atokiausiuose Sąjungos regionuose, nurodytuose SESV 349 straipsnyje, pagal Reglamento (EB) Nr. 228/2013 2 straipsnyje nustatytus tikslus (toliau - programos atokiausiems regionams). Tos dotacijos yra susijusios su veikla, reikalinga siekiant užtikrinti, kad tuose regionuose būtų tinkamai įgyvendinamos juose galiojančios Sąjungos arba nacionalinės kenksmingųjų organizmų kontrolės taisyklės.
2. Toliau nurodytoms išlaidoms, kurias patiria valstybės narės, vykdydamos programas atokiausiuose regionuose, finansuoti gali būti skiriama Sąjungos finansinė parama:
a)
išlaidos darbuotojams, neatsižvelgiant į jų statusą, tiesiogiai dalyvaujantiems įgyvendinant priemones, taip pat įrangos nuomos, vartojimo reikmenų, apdorojimo produktų išlaidos;
b)
išlaidos paslaugų sutartims su trečiosiomis šalimis daliai priemonių vykdyti;
c)
mėginių ėmimo išlaidos;
d)
tyrimų išlaidos, su sąlyga, kad jos yra tik:
i)
tyrimų rinkinių, reagentų ir vartojimo reikmenų, kurie gali būti identifikuoti ir kurie specialiai naudojami šiems tyrimams atlikti, išlaidos;
ii)
išlaidos darbuotojams, neatsižvelgiant į jų statusą, dalyvaujantiems atliekant tyrimus;
26 straipsnis
Programų atokiausiems regionams turinys ir pateikimas
1. Ne vėliau kaip gegužės 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai programas atokiausiems regionams, kurios turi būti pradėtos vykdyti kitais metais ir kurioms jos pageidauja prašyti dotacijos.
Atokiausiems regionams skirtos programos, pateiktos po gegužės 31 d., laikomos neatitinkančiomis finansavimo kitais metais reikalavimų.
2. Atokiausių regionų programose pateikiama bent ši informacija:
a)
kenksmingieji organizmai, įtraukti į programą;
b)
geografinių ir administracinių teritorijų, kuriose turi būti taikoma programa, aprašymas ir ribų nustatymas ir tų plotų būklės aprašymas atitinkamų kenksmingųjų organizmų buvimo požiūriu;
c)
regionų fitosanitarinės padėties techninė analizė;
d)
programos trukmė;
e)
programoje numatyta veikla ir atitinkamais atvejais kenksmingųjų organizmų ir augalų, augalinių produktų ir kitų objektų suplanuotų vizualių patikrinimų, mėginių ir tyrimų skaičius;
f)
biudžeto sąmata;
g)
tikslai, kurie turi būti pasiekti iki programos pabaigos, ir jos numatoma nauda; ir
h)
tinkami rodikliai, pagal kuriuos vertinamas programos tikslų įgyvendinimas.
Kiekvienoje daugiametėje programoje atokiausiems regionams informacija, nurodyta pirmos pastraipos b, e ir g punktuose, pateikiama apie kiekvienus metus, kuriais ši programa vykdoma, jei esama reikšmingų pokyčių, palyginti su ankstesniais metais. Informacija, nurodyta tos pastraipos f punkte, pateikiama apie kiekvienus metus, kuriais ši programa vykdoma.
27 straipsnis
Programų atokiausiems regionams vertinimas ir tvirtinimas
1. Programos atokiausiems regionams vertinamos atsižvelgiant į metinėse ar daugiametėse darbo programose, nurodytose 36 straipsnio 1 dalyje, nustatytus prioritetus ir kriterijus.
2. Kasmet iki lapkričio 30 d. Komisija praneša valstybėms narėms:
a)
techniniu požiūriu patvirtintų programų atokiausiems regionams, siūlomų bendrai finansuoti, sąrašą;
b)
preliminarią kiekvienai programai skirtą sumą;
c)
preliminarų maksimalų Sąjungos finansinio įnašo į kiekvieną programą dydį ir
d)
bet kokias preliminarias sąlygas, kurios gali būti taikomos Sąjungos finansiniam įnašui.
3. Metinės programos atokiausiems regionams ir susijęs finansavimas patvirtinami ne vėliau kaip kiekvienų metų sausio 31 d. priimant sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į įgyvendintas priemones bei išlaidas, patirtas nuo tų metų sausio 1 d. iki gruodžio 31 d. Pateikus tarpines ataskaitas, kaip nurodyta 28 straipsnyje, Komisija prireikus gali iš dalies pakeisti tokius sprendimus, atsižvelgdama į visą tinkamumo finansuoti laikotarpį.
4. Daugiametės nacionalinės programos ir susijęs finansavimas patvirtinami ne vėliau kaip pirmų įgyvendinimo metų sausio 31 d. priimant sprendimą dėl dotacijos, atsižvelgiant į įgyvendintas priemones bei išlaidas, patirtas nuo pirmų įgyvendinimo metų sausio 1 d. iki įgyvendinimo laikotarpio pabaigos.
5. Jeigu daugiametės programos atokiausiems regionams patvirtinamos pagal 4 dalį, biudžetinius įsipareigojimus galima suskaidyti į metines išmokas. Jeigu biudžetiniai įsipareigojimai yra padalyti į metines išmokas, Komisija nustato metinių išmokų įsipareigojimus atsižvelgdama į programų įgyvendinimo pažangą, numatomus poreikius ir biudžeto galimybes.
28 straipsnis
Ataskaitų teikimas
Valstybės narės Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų balandžio 30 d. pateikia metinę išsamią techninę ir finansinę kiekvienos patvirtintos metinės ar daugiametės programos atokiausiems regionams ataskaitą už praėjusius metus. Toje ataskaitoje pateikiami pasiekti rezultatai, vertinami pagal rodiklius, nurodytus 26 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos h punkte, ir išsamiai aprašomos patirtos reikalavimus atitinkančios išlaidos.
Be to, valstybės narės Komisijai ne vėliau kaip kiekvienų metų rugpjūčio 31 d. pateikia tarpinę finansinę kiekvienos patvirtintos metinės atokiausiems regionams programos atokiausiems regionams ataskaitą.
29 straipsnis
Mokėjimai
Valstybė narė mokėjimo prašymą už atitinkamus metus programai atokiausiems regionams finansuoti Komisijai pateikia ne vėliau kaip kitų metų balandžio 30 d.
Komisija sumoka Sąjungos finansinį įnašą reikalavimus atitinkančioms išlaidoms padengti po atitinkamo ataskaitų, nurodytų 28 straipsnyje, patikrinimo.
III SKYRIUS
Finansinė parama oficialiai kontrolei ir kitai veiklai
30 straipsnis
Europos Sąjungos etaloninės laboratorijos
1. Dotacijos gali būti skiriamos Europos Sąjungos etaloninėms laboratorijoms, nurodytoms Reglamento (EB) Nr. 882/2004 32 straipsnyje, išlaidoms, patirtoms įgyvendinant Komisijos patvirtintas darbų programas, finansuoti.
2. Toliau nurodytos išlaidos gali būti tinkamos dotacijoms gauti pagal šio straipsnio 1 dalį:
a)
išlaidos darbuotojams, neatsižvelgiant į jų statusą, tiesiogiai dalyvaujantiems laboratorijų veikloje, kuri vykdoma kaip Sąjungos etaloninės laboratorijos veikla;
b)
pagrindinės įrangos sąnaudos;
c)
išlaidos vartojimo reikmenims;
d)
išlaidos mėginių siuntimui, komandiruotėms, posėdžiams, mokymo veiklai.
31 straipsnis
Mokymas
1. Sąjunga gali finansuoti kompetentingų institucijų, atsakingų už oficialią kontrolę, darbuotojų mokymą, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 882/2004 51 straipsnyje, kad būtų pasiektas suderintas požiūris į oficialią kontrolę ir kitą oficialią veiklą ir taip būtų galima užtikrinti aukštą žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatos apsaugos lygį.
2. Komisija rengia mokymo programas ir nustato prioritetines intervencijos sritis, atsižvelgdama į nustatytą riziką visuomenės sveikatai, gyvūnų sveikatai bei gerovei ir augalų sveikatai.
3. Tam, kad atitiktų reikalavimus Sąjungos finansavimui gauti, kaip nurodyta 1 dalyje, kompetentingos institucijos užtikrina, kad žinios, įgytos dalyvaujant toje dalyje nurodytoje mokymo veikloje, būtų prireikus skleidžiamos ir tinkamai naudojamos nacionalinėse mokymo programose.
4. Toliau nurodytos išlaidos gali būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus 1 dalyje nurodytam finansiniam įnašui gauti:
a)
išlaidos mokymui, įskaitant mokymą, kuris atviras ir dalyviams iš trečiųjų šalių, ar mainų veiklai rengti;
b)
kelionės, apgyvendinimo ir kasdienės pragyvenimo išlaidos kompetentingos institucijų darbuotojams, dalyvaujantiems mokyme.
32 straipsnis
Valstybių narių ekspertai
Sąjungos finansinis įnašas gali būti skiriamas kelionės, apgyvendinimo ir kasdienėms pragyvenimo išlaidoms, kurias patiria valstybių narių ekspertai dėl to, kad Komisija juos paskiria padėti savo ekspertams, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 882/2004 45 straipsnio 1 dalyje ir 46 straipsnio 1 dalyje.
33 straipsnis
Koordinuotieji kontrolės planai ir duomenų rinkimas
1. Dotacijos gali būti skiriamos valstybių narių išlaidoms, patirtoms įgyvendinant koordinuotuosius kontrolės planus, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 882/2004 53 straipsnyje, ir renkant duomenis, finansuoti.
2. Toliau nurodytos išlaidos gali būti laikomos atitinkančiomis reikalavimus:
a)
mėginių ėmimo ir laboratorinių tyrimų išlaidos;
b)
išlaidos įrangai, reikalingai oficialios kontrolės ir duomenų rinkimo užduotims atlikti.
IV SKYRIUS
Kitos priemonės
34 straipsnis
Informacinės sistemos
1. Sąjunga finansuoja Komisijos tvarkomų duomenų bazių ir kompiuterinių informacinių valdymo sistemų, būtinų veiksmingam ir ekonomiškai efektyviam 1 straipsnyje nurodytų taisyklių įgyvendinimui, kūrimą ir veikimą.
2. Sąjungos finansinis įnašas gali būti skiriamas trečiųjų šalių, taip pat tarptautinių organizacijų duomenų bazėms ir kompiuterinėms informacinėms valdymo sistemoms sukurti ir valdyti, jei tos duomenų bazės ir kompiuterinės informacinės valdymo sistemos:
a)
turi įrodytos papildomos naudos visai Sąjungai ir yra prieinamos visoje Sąjungoje visiems suinteresuotiesiems naudotojams; ir
b)
reikalingos siekiant užtikrinti, kad būtų veiksmingai ir ekonomiškai efektyviai įgyvendinamos 1 straipsnyje nurodytos taisyklės.
35 straipsnis
Taisyklių įgyvendinimas ir pritaikymas
1. Sąjunga gali finansuoti techninę ir mokslinę veiklą, įskaitant tyrimus ir koordinavimo veiklą, būtiną siekiant užtikrinti, kad būtų teisingai įgyvendintos 1 straipsnyje nurodytų sričių taisyklės ir kad tos taisyklės būtų pritaikytos prie mokslo, technologijų ir visuomenės raidos.
Sąjungos finansinis įnašas gali būti skiriamas ir valstybėms narėms ar tarptautinėms organizacijoms, veikiančioms 1 straipsnyje nurodytose srityse, veiklai, kuria padedama tobulinti ir įgyvendinti 1 straipsnyje nurodytų sričių taisykles, vykdyti.
2. Dotacijos gali būti skiriamos projektams, kuriuos organizuoja viena arba kelios valstybės narės, siekdamos pagerinti oficialios kontrolės vykdymo efektyvumą taikant inovacinius metodus ir protokolus.
3. Sąjungos finansinė parama taip pat gali būti teikiama Sąjungos ir valstybių narių informavimo ir informuotumo gerinimo iniciatyvoms, kuriomis siekiama užtikrinti geresnį, reikalavimus atitinkantį ir tvarų veikimą įgyvendinant 1 straipsnyje nurodytų sričių taisykles.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
PROGRAMAVIMAS, ĮGYVENDINIMAS IR KONTROLĖ
36 straipsnis
Darbų programos ir finansiniai įnašai
1. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato bendras ar atskiras metines ar daugiametes darbų programas II antraštinėje dalyje nurodytoms priemonėms, išskyrus nurodytąsias tos dalies I skyriaus 1 skirsnyje ir II skyriaus 1 skirsnyje, įgyvendinti. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
2. Darbų programose, nurodytose 1 dalyje, nustatomi siektini veiklos tikslai, laukiami rezultatai, atitinkantys 2 straipsnyje nustatytus bendrąjį ir konkrečius tikslus, įgyvendinimo metodas ir visa jų finansavimo suma. Jose taip pat aprašomi finansuotini veiksmai, nurodomos kiekvienai priemonei skirtos sumos ir preliminarus įgyvendinimo tvarkaraštis. Dėl dotacijų jose nurodomi prioritetiniai veiksmai, vertinimo kriterijai, finansavimo norma ir orientacinis reikalavimus atitinkančių priemonių ir išlaidų sąrašas, vadovaujantis šio reglamento 3 straipsniu.
3. II antraštinės dalies I skyriaus 2 skirsnyje ir II antraštinės dalies II skyriaus 2 ir 3 skirsniuose nurodytų priemonių įgyvendinimo darbo programos priimamos ne vėliau kaip metų, einančių prieš jų įgyvendinimo metus, balandžio 30 d., jei yra priimtas biudžeto projektas. Tos darbo programos atspindi prioritetus, nustatytus šio reglamento III priede.
4. Dėl II antraštinės dalies I skyriaus 1 skirsnyje ir II antraštinės dalies II skyriaus 1 skirsnyje nurodytų skubių priemonių įgyvendinimo, arba kai reikia reaguoti į nenumatytus įvykius, Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose išdėsto savo sprendimą dėl finansinio įnašo. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
5. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nustato valstybių narių paraiškų, ataskaitų ir dotacijų išmokėjimo prašymų teikimo procedūras, nurodytas II antraštinės dalies I skyriaus 1 ir 2 skirsniuose ir II antraštinės dalies II skyriaus 1, 2 ir 3 skirsniuose. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 41 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
37 straipsnis
Komisijos atliekamos patikros vietoje
Komisija gali atlikti patikras vietoje valstybėse narėse ir naudos gavėjų patalpose, siekdama patikrinti visų pirma:
a)
priemonių, finansuojamų iš Sąjungos finansinio įnašo, įgyvendinimo veiksmingumą;
b)
administracinės praktikos atitiktį Sąjungos taisyklėms;
c)
būtinų patvirtinamųjų dokumentų buvimą ir jų sąsają su priemonėmis, finansuojamomis iš Sąjungos įnašo.
38 straipsnis
Galimybė susipažinti su informacija
Valstybės narės ir naudos gavėjai pateikia Komisijai visą informaciją, būtiną priemonių įgyvendinimui patikrinti, ir imasi visų reikiamų priemonių tikrinimams supaprastinti, kurios, Komisijos manymu, yra tinkamos atsižvelgiant į Sąjungos finansų valdymą, įskaitant patikras vietoje.
39 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamas priemones Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veika priemones, atliekant veiksmingą kontrolę ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų dotacijų gavėjų, įgyvendinimo įstaigų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
Europos kovos su sukčiavimu tarnybai (OLAF) suteikiami įgaliojimai Reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (24) nustatyta tvarka atlikti tiesiogiai ar netiesiogiai tokį finansavimą gavusių ekonominės veiklos vykdytojų patikras vietoje ir inspektavimą, siekiant nustatyti sukčiavimo, korupcijos ir kitos neteisėtos veikos, darančios poveikį Sąjungos finansiniams interesams ir susijusios su susitarimu ar sprendimu dėl dotacijos ar sutartimi dėl Sąjungos lėšų skyrimo, atvejus.
Nedarant poveikio pirmai ir antrai pastraipoms, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis ir subsidijų susitarimuose bei sprendimuose ir sutartyse, sudaromose įgyvendinant šį reglamentą, Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai numatoma teisė atlikti auditą, patikras vietoje ir inspektavimą.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS IR BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
40 straipsnis
Naudojimasis įgaliojimais
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 7 straipsnio 2 dalyje ir 10 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami septyneriems metams nuo 2014 m. birželio 30 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas ar Taryba gali bet kada atšaukti 7 straipsnio 2 dalyje ir 10 straipsnio 2 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų teisėtumui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 7 straipsnio 2 dalį ir 10 straipsnio 2 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
41 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EB) Nr. 178/2002 58 straipsnio 1 dalį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
kai komiteto nuomonei gauti būtina rašytinė procedūra, tokia procedūra laikoma baigta be rezultato, jei per nuomonei pateikti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia komiteto pirmininkas arba to prašo paprastoji komiteto narių dauguma.
42 straipsnis
Vertinimas
1. Komisija ne vėliau kaip 2017 m. birželio 30 d. parengia ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai laikotarpio vidurio vertinimo ataskaitą, kurioje nurodo, ar II antraštinės dalies I ir II skyriuose ir III skyriaus 30 ir 31 straipsniuose nurodytomis priemonėmis pasiekiami 2 straipsnio 1 dalyje nustatyti tikslai jų rezultatų bei poveikio prasme, kalbant apie išteklių naudojimo veiksmingumą ir pridėtinę vertę Sąjungos lygmeniu. Be to, vertinimo ataskaitoje aptariamos supaprastinimo galimybės, visų tikslų aktualumas ir priemonių indėlis siekiant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetų. Joje atsižvelgiama į vertinimo rezultatus, susijusius su ilgalaikiu ankstesnių priemonių poveikiu. Kartu su ataskaita prireikus pateikiamas pasiūlymas dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl šio reglamento dalinio pakeitimo.
2. Komisija ne vėliau kaip 2022 m. birželio 30 d. atlieka šio straipsnio 1 dalyje nurodytų priemonių ex post vertinimą, glaudžiai bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis. 1 dalyje nurodytų priemonių ex post vertinimas apima 1 straipsnyje nurodytų išlaidų veiksmingumo ir ekonominio efektyvumo ir jų poveikio vertinimą.
3. Vertinimuose, nurodytuose šio straipsnio 1 ir 2 dalyse, atsižvelgiama į padarytą pažangą naudojantis rodikliais, nurodytais 2 straipsnio 2 dalyje.
4. Komisija perduoda vertinimų, nurodytų 1 ir 2 dalyse, išvadas Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
43 straipsnis
Informavimas, ryšiai ir viešinimas
1. Prireikus naudos gavėjai ir atitinkamos valstybės narės užtikrina, kad pagal šį reglamentą suteikta finansinė parama būtų tinkamai viešinama, kad visuomenė būtų informuota apie Sąjungos vaidmenį finansuojant priemones.
2. Komisija įgyvendina informacijos ir komunikacijos veiklą finansuotų priemonių ir jų rezultatų klausimus. Be to, komunikacijai pagal šį reglamentą skirtas biudžetas taip pat apima komunikaciją su įmonėmis dėl Sąjungos politikos prioritetų.
44 straipsnis
Panaikinimas
1. Sprendimai 66/399/EEB, 76/894/EEB ir 2009/470/EB yra panaikinami.
2. Nuorodos į sprendimus 66/399/EEB ir 76/894/EEB laikomos nuorodomis į Reglamento (EB) Nr. 178/2002 58 straipsnio 1 dalį.
3. Nuorodos į Sprendimą 2009/470/EB laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
45 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šio reglamento 12 straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybių narių nacionalinės programos, pateiktos Komisijai 2012 m. ir skirtos įgyvendinti 2013 m., programos, pateiktos 2013 m. ir skirtos įgyvendinti 2014 m. bei programos, pateiktos ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 30 d., skirtos įgyvendinti 2015 m., jei yra patvirtinamos, laikomos atitinkančiomis reikalavimus gauti Sąjungos finansavimą remiantis Sprendimo 2009/470/EB 27 straipsniu.
2013 ir 2014 m. įgyvendinamoms nacionalinėms programoms ir toliau taikomos to sprendimo 27 straipsnio 7 ir 8 dalys.
2015 m. įgyvendinamoms nacionalinėms programoms ir toliau taikoma to sprendimo 27 straipsnio 2 dalis.
2. Šio reglamento 21 straipsnio 1 dalyje nurodytos valstybių narių tyrimų programos, pateiktos Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 30 d., skirtos įgyvendinti 2015 m., laikomos atitinkančiomis reikalavimus gauti Sąjungos finansavimą remiantis Direktyvos 2000/29/EB 23 straipsnio 6 dalimi. Toms tyrimų programoms ir toliau taikoma tos direktyvos 23 straipsnio 6 dalis.
3. Valstybių narių paraiškoms dėl šio reglamento 16 straipsnyje nurodytoms skubioms priemonėms skiriamo Sąjungos finansavimo, pateiktoms Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 30 d., ir toliau taikomi Direktyvos 2000/29/EB 22-24 straipsniai.
46 straipsnis
Direktyvos 98/56/EB dalinis pakeitimas
Direktyva 98/56/EB iš dalies keičiama taip:
1)
17 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Komisijai padeda Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas, įsteigtas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 (25) 58 straipsnio 1 dalį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011 (26).
(25) 2002 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 178/2002 nustatantis maistui skirtų teisės aktų bendruosius principus ir reikalavimus, įsteigiantis Europos maisto saugos tarnybą ir nustatantis su maisto saugos klausimais susijusias procedūras (OL L 31, 2002 2 1, p. 1)." 						
(26) 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).“" 						
2)
18 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Komisijai padeda Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (EB) Nr. 178/2002 58 straipsnio 1 dalį. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.“
47 straipsnis
Direktyvos 2000/29/EB dalinis pakeitimas
Direktyva 2000/29/EB iš dalies keičiama taip:
1)
13c straipsnio 5 dalis išbraukiama.
2)
įterpiamas šis straipsnis:
„15a straipsnis
Valstybės narės nustato, kad bet kas, sužinojęs apie I arba II priede nurodyto kenksmingojo organizmo arba kenksmingojo organizmo, kuriam taikoma priemonė pagal 16 straipsnio 2 arba 3 dalį, buvimą arba turi pagrindo jį įtarti, raštu per dešimt kalendorinių dienų praneša apie tai kompetentingai institucijai ir šiai paprašius pateikia savo turimą informaciją dėl to buvimo.“
3)
22-26 straipsniai išbraukiami.
48 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 178/2002 dalinis pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 178/2002 58 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Komisijai padeda Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas (toliau - komitetas). Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011 (27). Komitetą sudaro skyriai, kuriuose sprendžiami visi svarbūs klausimai.
Visos nuorodos Sąjungos teisėje į Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinį komitetą laikomos nuoroda į pirmoje pastraipoje nurodytą komitetą.
49 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 882/2004 dalinis pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 882/2004 66 straipsnis išbraukiamas.
50 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 396/2005 dalinis pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 396/2005 VII skyrius išbraukiamas.
51 straipsnis
Direktyvos 2008/90/EB dalinis pakeitimas
Direktyvos 2008/90/EB 19 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Komisijai padeda Augalų, gyvūnų, maisto ir pašarų nuolatinis komitetas, įsteigtas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 178/2002 (28) 58 straipsnio 1 dalimi. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011 (29).
52 straipsnis
Direktyvos 2009/128/EB dalinis pakeitimas
Direktyvos 2009/128/EB 22 straipsnis išbraukiamas.
53 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dalinis pakeitimas
Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 76 straipsnis išbraukiamas.
54 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. birželio 30 d.
Tačiau 18 straipsnio 1 dalies d punktas ir 47 straipsnio 2 punktas taikomi nuo 2017 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gegužės 15 d.