NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 241/2014
ze dne 7. ledna 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 26 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 27 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 28 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 29 odst. 6 třetí pododstavec; čl. 32 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 36 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 41 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 52 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 76 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 78 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 79 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 83 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 481 odst. 6 a čl. 487 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce souvisejí, jelikož se týkají složek požadavků na kapitál, které jsou uloženy institucím, a odpočtů takových složek od kapitálu při uplatňování nařízení (EU) č. 575/2013. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení.
(2)
K zajištění větší konvergence v Unii, pokud jde o způsob, jakým mají být předvídatelné dividendy odečteny od mezitímního zisku nebo od zisku ke konci roku, je nezbytné zavést hierarchii způsobů ohodnocení odpočtu: za prvé existence rozhodnutí příslušného subjektu o rozdělení výnosů, poté dividendová politika a za třetí poměr vyplacených dividend v minulosti.
(3)
Kromě obecných požadavků na kapitál, které jsou připojeny ke zvláštním požadavkům na kapitál vztahujícím se na tyto typy institucí nebo které jsou těmito zvláštními požadavky pozměněny, to vyžaduje upřesnění podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, že pro účely kapitálu se určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva považuje za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci. To má snížit riziko, že by instituce mohla působit na základě zvláštního postavení vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, na niž se mohou vztahovat zvláštní kapitálové požadavky, v případě, že dotyčná instituce nevykazuje společné znaky institucí sektoru družstevního bankovnictví v Unii.
(4)
V případě instituce uznané podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci je v některých případech vhodné rozlišovat mezi držiteli nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 instituce a členy takové instituce, jelikož členové obvykle musí držet kapitálové nástroje, aby měli nárok na dividendy a rovněž nárok na část zisků a rezerv.
(5)
Společným znakem družstva, spořitelny, vzájemné instituce nebo podobné instituce je obvykle provozování činnosti ve prospěch zákazníků a členů instituce a jako služby pro veřejnost. Hlavním cílem není vytvářet a vyplácet finanční zisk externím poskytovatelům kapitálu, jako v případě akcionářů akciových společností. Z tohoto důvodu se kapitálové nástroje používané těmito institucemi liší od kapitálových nástrojů vydávaných akciovými společnostmi, které v běžných situacích a v případě likvidace držitelům obvykle udělují přímý přístup k rezervám a ziskům a jsou převoditelné na třetí stranu.
(6)
Co se týká družstev, společným znakem je obvykle možnost členů z družstva vystoupit, a tudíž požádat o splacení kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které drží. To družstvu nebrání ve vydávání kvalifikovaných kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, u nichž nemají držitelé možnost vrátit nástroje instituci, pokud tyto nástroje splňují ustanovení článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013. Vydává-li instituce různé typy nástrojů podle článku 29 uvedeného nařízení, nemělo by dojít k tomu, že pouze některým těmto typům nástrojů by byly uděleny výsady, jež by se lišily od výsad stanovených v čl. 29 odst. 4 uvedeného nařízení.
(7)
Spořitelny jsou obvykle strukturovány jako nadace, která nemá žádného vlastníka kapitálu, to znamená nikoho, kdo se podílí na kapitálu a může mít prospěch ze zisků instituce. Jedním z hlavních znaků vzájemných institucí je to, že členové obvykle nepřispívají ke kapitálu instituce a za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv. To by těmto institucím nemělo bránit v tom, aby za účelem rozvoje své činnosti investorům nebo členům, kteří se mohou podílet na kapitálu a v běžných situacích a v případě likvidace mít do jisté míry prospěch z rezerv, vydávaly nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1.
(8)
Všechny existující instituce, které jsou zřízeny a uznány za vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce podle použitelného vnitrostátního práva přede dnem 31. prosince 2012, jsou pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 za takové považovány i nadále bez ohledu na jejich právní formu, nepřestávají-li splňovat kritéria, na jejichž základě byly uznány za jeden z těchto subjektů podle použitelného vnitrostátního práva.
(9)
Při vymezení případů, které se budou u všech typů kapitálových nástrojů považovat za nepřímé financování, je praktičtější a komplexnější učinit tak stanovením charakteristik opačného pojmu, tj. přímého financování.
(10)
Za účelem uplatňování pravidel týkajících se kapitálu na vzájemné instituce, družstva, spořitelny a podobné instituce je nutné náležitě zohlednit zvláštnosti těchto institucí. Je třeba zavést pravidla, která mimo jiné zajistí, aby tyto instituce mohly případně omezit splacení svých kapitálových nástrojů. Je-li proto u těchto typů institucí podle použitelného vnitrostátního práva zakázáno odmítnout splacení nástrojů, je nezbytné, aby předpisy, kterými se nástroje řídí, instituci umožňovaly odložit jejich splacení a omezit objem, který má být splacen. Vzhledem k významu možnosti omezit nebo odložit splacení by měly mít příslušné orgány pravomoc omezit splacení družstevních podílů a instituce by měly jakékoli rozhodnutí o omezení splacení zdokumentovat.
(11)
Je třeba vymezit pojem „zisk z prodeje“, který souvisí s budoucím maržovým příjmem v rámci sekuritizace, sladit jej s mezinárodními postupy, jako jsou postupy stanovené Basilejským výborem pro bankovní dohled, a zajistit, aby žádný zrušitelný zisk z prodeje nebyl vzhledem ke své nestálosti zahrnut do kapitálu instituce.
(12)
Aby se zamezilo regulatorní arbitráži a zajistilo harmonizované uplatňování pravidel týkajících se kapitálových požadavků v Unii, je důležité zajistit jednotný přístup, pokud jde o odpočet určitých položek od kapitálu, jako jsou ztráty v běžném účetním roce, odložené daňové pohledávky závislé na budoucím zisku a aktiva penzijního fondu definovaných požitků.
(13)
V zájmu zajištění jednotného postupu v celé Unii, pokud jde o způsob hodnocení pobídek ke splacení nástrojů, je nezbytné stanovit popis případů, kdy je vytvořeno očekávání, že nástroj bude pravděpodobně splacen. Je rovněž nutné navrhnout pravidla vedoucí k včasné aktivaci mechanismů absorpce ztrát u hybridních nástrojů za účelem vyšší absorpce ztrát u těchto nástrojů v budoucnu. Jelikož nástroje vydávané jednotkami pro speciální účel poskytují z hlediska obezřetnosti menší jistotu než přímo vydané nástroje, musí být použití jednotek pro speciální účel v případě nepřímého vydávání kapitálu omezené a přesně ohraničené.
(14)
Je nutné vyvážit potřebu zajištění obezřetných výpočtů expozic institucí vůči nepřímým investicím do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů s potřebou zajistit, aby to pro instituce nepředstavovalo přílišnou zátěž.
(15)
Je nezbytné vymezit podrobný a komplexní postup pro udělování svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu. Splacení, snížení a zpětné odkoupení kapitálových nástrojů by nemělo být držitelům oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu. Instituce by měly poskytnout podrobný seznam údajů, aby měl příslušný orgán před udělením svolení k dispozici všechny příslušné informace.
(16)
Dočasné výjimky z odpočtů od položek kapitálu jsou stanoveny s cílem případně umožnit použití plánů finanční pomoci. Doba trvání těchto výjimek by proto neměla přesáhnout dobu trvání plánů finanční pomoci.
(17)
Aby mohly být jednotky pro speciální účel zahrnuty do položek vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2, měla by být aktiva jednotek pro speciální účel, která nejsou investována do kapitálových nástrojů vydaných institucemi, zanedbatelná a nevýznamná. K dosažení tohoto cíle by měl být objem takových aktiv omezen limitem vyjádřeným ve vztahu k průměrným celkovým aktivům jednotky pro speciální účel.
(18)
Přechodná ustanovení mají umožnit bezproblémový přechod na nový regulační rámec, proto je důležité, aby při uplatňování přechodných ustanovení týkajících se filtrů a odpočtů byly tyto přechodné postupy stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňovány jednotně, avšak způsobem, který přihlíží k původnímu výchozímu stavu vytvořenému vnitrostátními předpisy k provedení předchozího regulačního režimu Unie, který představují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (2) a 2006/49/ES (3).
(19)
Přebytečné nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 zachované podle přechodných ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 mohou být na základě těchto ustanovení zahrnuty do limitů pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu. To však nemůže změnit limity pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu, proto by případné zahrnutí do limitů pro zachování právních účinků u nižší třídy mělo být možné pouze tehdy, pokud v této nižší třídě existuje dostatečné rozpětí. Jelikož se jedná o přebytečné nástroje vyšší třídy, mělo by být u těchto nástrojů možné, aby byly později reklasifikovány na kapitál vyšší třídy.
(20)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(21)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4).
(22)
Evropský orgán pro bankovnictví by měl provést přezkum uplatňování tohoto nařízení, a zejména pravidel pro stanovování postupů, jimiž se povoluje splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které vydaly vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, a případně navrhnout změny.
(23)
Evropský orgán pro bankovnictví konzultoval Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými pojišťovnami a zajišťovnami ze třetích zemí a ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými podniky vyňatými z působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (5) pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající se:
a)
významu slova „předvídatelný“ při určování, zda byly od kapitálu odečteny předvídatelné výplaty nebo dividendy, podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, zda typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze považovat za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci, podle čl. 27 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
použitelných forem a povahy nepřímého financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
povahy nezbytných omezení splacení nástrojů, pokud použitelné vnitrostátní právo instituci zakazuje splacení kapitálových nástrojů odmítnout, podle čl. 29 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
e)
dalšího upřesnění pojmu „zisk z prodeje“ podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
f)
uplatnění odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1 a ostatních odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 podle čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
g)
kritérií, podle nichž příslušné orgány povolují institucím snížit výši aktiv penzijního fondu definovaných požitků, podle čl. 41 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
h)
formy a povahy možných pobídek ke splacení nástrojů, povahy zvýšení účetní hodnoty nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 po dočasném snížení účetní hodnoty jeho jistiny, postupů a načasování, pokud jde o rozhodné události, vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, a použití jednotek pro speciální účel, podle čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
i)
dostatečné konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa k výpočtu podkladové expozice u nepřímých investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů podle čl. 76 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
j)
některých podrobných podmínek, které musí být splněny před udělením svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu, a příslušného postupu podle čl. 78 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
k)
podmínek pro dočasnou výjimku z odpočtů kapitálu podle čl. 79 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
l)
typů aktiv, která mohou souviset s provozem jednotky pro speciální účel, a pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ pro účely určení kvalifikovaného vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 vydaného jednotkou pro speciální účel podle čl. 83 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
m)
podrobných podmínek pro úpravy kapitálu podle přechodných ustanovení v souladu s čl. 481 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
n)
podmínek pro položky vyloučené ze zachování právních účinků v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu podle čl. 487 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA II
SLOŽKY KAPITÁLU
ODDÍL 1
Položky a nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1
Pododdíl 1
Předvídatelné dividendy a výplaty
Článek 2
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná dividenda“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, jak je stanoveno v čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, se určí podle odstavců 2 až 4.
2. Pokud vedoucí orgán instituce oficiálně vydal nebo navrhl příslušnému subjektu instituce rozhodnutí týkající se výše dividend, které mají být vyplaceny, odečte se tato hodnota od příslušného mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku.
3. Jsou-li vypláceny zálohy na dividendy, zbytková částka mezitímního zisku vyplývající z výpočtu stanoveného v odstavci 2, která má být připočítána ke kmenovému kapitálu tier 1, se s přihlédnutím k pravidlům uvedeným v odstavcích 2 a 4 sníží o hodnotu předvídatelných dividend, které mohou být podle očekávání vyplaceny ze zbytkového mezitímního zisku s konečnými dividendami za celý hospodářský rok.
4. Předtím, než vedoucí orgán oficiálně vydá nebo navrhne příslušnému subjektu rozhodnutí týkající se výplaty dividend, se hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, rovná hodnotě mezitímního zisku nebo zisku na konci roku vynásobené poměrem vyplacených dividend.
5. Poměr vyplacených dividend se určí na základě dividendové politiky schválené pro příslušné období vedoucím orgánem nebo jiným příslušným subjektem.
6. Obsahuje-li dividendová politika rozpětí vyplácení místo pevně stanovené hodnoty, použije se pro účely odstavce 2 horní mez tohoto rozpětí.
7. Pokud neexistuje schválená dividendová politika nebo pokud je podle názoru příslušného orgánu pravděpodobné, že instituce svou dividendovou politiku nepoužije nebo že tato politika nepředstavuje obezřetný základ pro určení výše odpočtu, je poměr vyplacených dividend založen na nejvyšší z těchto hodnot:
a)
průměrný poměr vyplacených dividend za tři roky předcházející zvažovanému roku;
b)
poměr vyplacených dividend v roce předcházejícím zvažovanému roku.
8. Příslušný orgán může povolit, aby instituce upravila výpočet poměru vyplacených dividend podle odst. 7 písm. a) a b) k vyloučení mimořádných dividend vyplacených v daném období.
9. Hodnota předvídatelných dividend, která má být odečtena, se stanoví s přihlédnutím k případným regulačním omezením týkajícím se rozdělování výnosů, zejména omezením stanoveným v souladu článkem 141 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6). Výše zisku po odpočtu předvídatelných výplat s výhradou těchto omezení může být zcela zahrnuta do kmenového kapitálu tier 1, je-li splněna podmínka stanovená v čl. 26 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013. Jsou-li použitelná takováto omezení, vycházejí předvídatelné dividendy, které mají být odečteny, z plánu zachování kapitálu schváleného příslušným orgánem podle článku 142 směrnice 2013/36/EU.
10. Hodnota předvídatelných dividend, které mají být vyplaceny ve formě, která nesnižuje výši kmenového kapitálu tier 1, například dividend ve formě akcí, tj. akcií vydaných z titulu dividend, se od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, který má být zahrnut do kmenového kapitálu tier 1, neodečítá.
11. Dříve než příslušný orgán povolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, přesvědčí se o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými dividendami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Článek 3
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná výplata“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných výplat, která má být vzata v úvahu, zahrnuje:
a)
výši daní;
b)
hodnotu případných závazků nebo okolností vzniklých během souvisejícího účetního období, které pravděpodobně sníží zisk instituce a s ohledem na něž není příslušný orgán přesvědčen o tom, že byly provedeny všechny potřebné úpravy ocenění, jako jsou dodatečné úpravy ocenění podle článku 34 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo vytvořeny rezervy.
2. Předvídatelné výplaty, které nebyly zohledněny ve výsledovce, jsou přiřazeny mezitímnímu období, během něhož vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši těchto výplat. Podstatné nebo neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Dříve než příslušný orgán svolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, se přesvědčí o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými výplatami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Pododdíl 2
Družstva, spořitelny, vzájemné instituce a podobné instituce
Článek 4
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za družstvo pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za družstvo, jsou-li splněny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)“ nebo „registrierte Genossenschaft“ podle „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
b)
v Belgii: instituce zaregistrované jako „société coopérative/coöperatieve vennootschap“ a schválené podle královské vyhlášky ze dne 8. ledna 1962, kterou se stanoví podmínky pro schvalování vnitrostátních seskupení družstev a družstev;
c)
na Kypru: instituce zaregistrované jako „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ zřízené podle zákona o družstvech z roku 1985;
d)
v České republice: instituce schválené jako „spořitelní a úvěrní družstvo“ podle „zákona upravujícího činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
e)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „andelskasser“ nebo „sammenslutninger af andelskasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
f)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„osuuspankki“ nebo „andelsbank“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ nebo „annat kreditinstitut i andelslagsform“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„keskusyhteisö“ nebo „centralinstitutet“ podle „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ nebo „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
g)
ve Francii: instituce zaregistrované jako „sociétés coopératives“ podle „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ a schválené jako „banques mutualistes ou coopératives“ podle „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
h)
v Německu: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (eG)“ podle „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)“;
i)
v Řecku: instituce zaregistrované jako „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ podle zákona o družstvech 1667/1986, které působí jako úvěrové instituce a mohou být označeny jako „Συνεταιριστική Τράπεζα“ podle zákona o bankovnictví 3601/2007;
j)
v Maďarsku: instituce zaregistrované jako „Szövetkezeti hitelintézet“ podle zákona CXII o úvěrových institucích a finančních podnicích z roku 1996;
k)
v Itálii: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„Banche popolari“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
2)
„Banche di credito cooperativo“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ uvedené v článku 13 legislativního nařízení č. 269 ze dne 30. září 2003 přeměněného na zákon č. 326 ze dne 24. listopadu 2003;
l)
v Lucembursku: instituce zaregistrované jako „Sociétés coopératives“ podle definice v oddíle VI zákona ze dne 10. srpna 1915 o obchodních společnostech;
m)
v Nizozemsku: instituce zaregistrované jako „coöperaties“ nebo „onderlinge waarborgmaatschappijen“ podle svazku 2 hlavy 3 Rechtspersonen občanského zákoníku („Burgerlijk wetboek“);
n)
v Polsku: instituce zaregistrované jako „bank spółdzielczy“ podle ustanovení „Prawo bankowe“;
o)
v Portugalsku: instituce zaregistrované jako „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ nebo jako „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ podle „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“ schváleného předpisem „Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro“;
p)
v Rumunsku: instituce zaregistrované jako „Organizații cooperatiste de credit“ podle ustanovení mimořádného vládního nařízení č. 99/2006 o úvěrových institucích a kapitálové přiměřenosti, který byl se změnami a doplňky schválen zákonem č. 227/2007;
q)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cooperativas de Crédito“ podle „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
r)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Medlemsbank“ podle „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ nebo jako „Kreditmarknadsförening“ podle „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
s)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „cooperative societies“ podle „Industrial and Provident Societies Act 1965“ a podle „Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, mohou být držitelé (kterými mohou být členové nebo nečlenové instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 v případě, že podle použitelného vnitrostátního práva mohou odstoupit, rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci s výhradou omezení podle použitelného vnitrostátního práva, stanov společnosti, nařízení (EU) č. 575/2013 a tohoto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby v souladu s použitelným vnitrostátním právem vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci.
Článek 5
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za spořitelnu pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za spořitelnu, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ podle § 1 odst. 1 „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“;
b)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „Sparekasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
c)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Säästöpankki“ nebo „Sparbank“ podle „Säästöpankkilaki“ nebo „Sparbankslag“;
d)
v Německu: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ následovně:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“;
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“;
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“;
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“;
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“;
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“;
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“;
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“;
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“;
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“;
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“;
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“;
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“;
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“;
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
e)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cajas de Ahorros“ podle „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
f)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Sparbank“ podle „Sparbankslag (1987:619)“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, nesmí být celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které držitelům v běžných situacích přiznávají právo na část zisků a rezerv, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, že to připouští použitelné vnitrostátní právo podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a)bodu i) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za vzájemnou instituci, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Dánsku: sdružení („Foreninger“) nebo fondy („Fonde“), vzniklé přeměnou pojišťoven („Forsikringsselskaber“), hypotečních úvěrových institucí („Realkreditinstitutter“), spořitelen („Sparekasser“), družstevních spořitelen („Andelskasser“) a přidružených podniků družstevních spořitelen („Sammenslutninger af andelskasser“) na společnosti s ručením omezeným, jak jsou vymezeny podle dánského zákona o finančních podnicích;
b)
v Irsku: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1989“;
c)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1986“; instituce zaregistrované jako „savings bank“ podle „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastnit členové instituce, kteří za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend. Tyto podmínky se považují za splněné i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které udělují právo na zisk a rezervy, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva.
Článek 7
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za podobnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ podle „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
b)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Hypoteekkiyhdistys“ nebo „Hypoteksförening“ podle „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ nebo „Lag om hypoteksföreningar“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, může podle vnitrostátního použitelného práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí být splněna rovněž jedna či několik těchto podmínek:
a)
pokud držitelé (kteří mohou být členy nebo nečleny instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 mohou podle použitelného vnitrostátního práva odstoupit, mohou být rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci, avšak pouze s výhradou omezení uvedených v použitelném vnitrostátním právu, stanovách společnosti a nařízení (EU) č. 575/2013 a tomto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby podle použitelného vnitrostátního práva vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci;
b)
celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku na konci roku nesmí být podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v běžných situacích udělují držitelům právo na část zisku a rezerv, je-li to přípustné podle použitelných právních předpisů, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastní členové instituce, kteří za běžných okolností nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend.
Pododdíl 3
Nepřímé financování
Článek 8
Nepřímé financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za nepřímé financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se považuje financování, které není přímé.
2. Pro účely odstavce 1 se přímé financování týká situací, kdy instituce poskytla investorovi půjčku nebo jiné financování v jakékoli formě, které jsou použity k nákupu jejích kapitálových nástrojů.
3. Přímé financování zahrnuje rovněž financování pro jiné účely než nákup kapitálových nástrojů instituce poskytnuté fyzické nebo právnické osobě, která má kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, jak je uvedeno v čl. 4 bodě 36 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo která se považuje za spřízněnou stranu ve smyslu definic uvedených v odstavci 9 mezinárodního účetního standardu 24 o zveřejnění spřízněných stran, používaného v Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7), s přihlédnutím k dodatečným pokynům stanoveným příslušným orgánem, není-li instituce schopna prokázat všechny tyto skutečnosti:
a)
transakce se uskuteční za podobných podmínek jako jiné transakce se třetími stranami;
b)
při platbě úroků a splacení financování není fyzická nebo právnická osoba či spřízněná strana závislá na rozdělení výnosů nebo na prodeji držených kapitálových nástrojů.
Článek 9
Použitelné formy a povaha nepřímého financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Použitelné formy a povaha nepřímého financování nákupu kapitálových nástrojů instituce zahrnují:
a)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany subjektů, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo subjektů zahrnutých do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (8) o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu;
b)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany externích subjektů, které jsou chráněny zárukou nebo použitím úvěrového derivátu nebo jsou určitým způsobem zajištěny, takže úvěrové riziko je přeneseno na instituci nebo na jiné subjekty, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo na subjekty zahrnuté do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
c)
financování poskytnuté dlužníkovi, který financování předá konečnému investorovi za účelem nákupu kapitálových nástrojů instituce v době vydání nebo posléze.
2. Aby bylo financování považováno pro účely odstavce 1 za nepřímé financování, musí být případně splněny rovněž tyto podmínky:
a)
investor není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží. Za tímto účelem se má za to, že investor je zahrnut do rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li příslušný kapitálový nástroj předmětem konsolidace nebo rozšířeného souhrnného výpočtu v souladu s čl. 49 odst. 3 písm. a) bodem iv) nařízení (EU) č. 575/2013 takovým způsobem, že je vyloučeno vícenásobné použití položek kapitálu a tvorba kapitálu mezi členy institucionálního systému ochrany. Jestliže příslušné orgány neudělily povolení podle čl. 49 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, považuje se tato podmínka za splněnou, pokud subjekty uvedené v odst. 1 písm. a) i instituce jsou členy téhož institucionálního systému ochrany a dotyčné subjekty odečtou financování poskytnuté na nákup kapitálových nástrojů instituce podle čl. 36 odst. 1 písm. f) až i), čl. 56 písm. a) až d) případně čl. 66 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
b)
externí subjekt není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES.
3. Při zjišťování, zda nákup kapitálového nástroje zahrnuje přímé nebo nepřímé financování podle článku 8, se sníží posuzovaná částka o individuálně posouzenou opravnou položku pro snížení hodnoty, která byla použita.
4. Aby se zamezilo kvalifikaci jako přímého nebo nepřímého financování podle článku 8 v případě, jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty fyzické nebo právnické osobě s kvalifikovanou účastí v úvěrové instituci nebo osobě, která se považuje za spřízněnou stranu, jak je uvedeno v odstavci 3, instituce trvale zajišťuje, aby neposkytla půjčku nebo jinou formu financování či záruky za účelem přímého či nepřímého upsání kapitálových nástrojů instituce. Jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty jinému typu stran, instituce provádí tuto kontrolu na základě nejlepšího úsilí.
5. Co se týká vzájemných institucí, družstev a podobných institucí, má-li zákazník podle vnitrostátního práva nebo stanov společnosti povinnost upsat kapitálové nástroje, aby získal půjčku, nepovažuje se tato půjčka za přímé nebo nepřímé financování, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán považuje výši úpisu za nepodstatnou;
b)
účelem půjčky není nákup kapitálových nástrojů instituce poskytující půjčku;
c)
upsání jednoho nebo více kapitálových nástrojů instituce je nezbytné, aby se příjemce půjčky stal členem vzájemné instituce, družstva nebo podobné instituce.
Pododdíl 4
Omezení splacení kapitálových nástrojů
Článek 10
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 s možností splacení pouze tehdy, stanoví-li tuto možnost použitelné vnitrostátní právo.
2. Možnost instituce omezit splacení podle ustanovení, kterými se řídí kapitálové nástroje, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 2 písm. b) a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, zahrnuje jak právo odložit splacení, tak právo omezit objem, který má být splacen. Instituce může odložit splacení nebo omezit objem, který má být splacen, na neomezenou dobu v souladu s odstavcem 3.
3. Rozsah omezení týkajících se splacení, která jsou obsažena v ustanoveních, kterými se nástroje řídí, stanoví instituce kdykoli na základě obezřetnostního stavu instituce s přihlédnutím mimo jiné k těmto skutečnostem:
a)
celkové finanční a likvidní situaci a platební schopnosti instituce;
b)
výši kmenového kapitálu tier 1, kapitálu tier 1 a celkového kapitálu v porovnání s celkovým objemem rizikové expozice vypočteným podle požadavků stanovených v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
Článek 11
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Omezení splacení zahrnutá do smluvních nebo právních ustanovení, kterými se nástroje řídí, příslušnému orgánu nebrání v tom, aby splacení nástrojů odpovídajícím způsobem dále omezil, jak je stanoveno v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány posoudí základ pro omezení splacení zahrnutý ve smluvních a právních ustanoveních, kterými se nástroj řídí. Příslušné orgány instituce požádají, aby změnily příslušná smluvní ustanovení, nejsou-li přesvědčeny o vhodnosti základu pro omezení. Pokud se vzhledem k neexistenci smluvních ustanovení nástroje řídí pouze vnitrostátním právem, umožňují právní předpisy instituci omezit splacení, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1 až 3, aby se nástroje mohly považovat za kmenový kapitál tier 1.
3. Každé rozhodnutí o omezení splacení je interně zdokumentováno a instituce je písemně oznámí příslušnému orgánu, včetně důvodů pro odmítnutí splacení částečně nebo v plném rozsahu či jeho odložení, a to na základě kritérií stanovených v odstavci 3.
4. Je-li v témže období přijato několik rozhodnutí o omezení splacení, může instituce tato rozhodnutí zdokumentovat v jednom souboru dokumentů.
ODDÍL 2
Obezřetnostní filtry
Článek 12
Pojem „zisk z prodeje“ pro účely čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pojem „zisk z prodeje“ uvedený v čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 znamená uznaný zisk z prodeje náležející instituci, který je zaznamenán jako zvýšení jakékoli složky kapitálu a který souvisí s budoucím maržovým příjmem vyplývajícím z prodeje sekuritizovaných aktiv, jsou-li odstraněna z rozvahy instituce v rámci sekuritizace.
2. Uznaný zisk z prodeje se určí jako rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenu a) a b), které jsou stanoveny podle příslušného účetního rámce:
a)
čistá hodnota přijatých aktiv včetně případných nových získaných aktiv minus jiná postoupená aktiva nebo nové převzaté závazky;
b)
účetní hodnota sekuritizovaných aktiv nebo odúčtované části.
3. Uznaný zisk z prodeje, který souvisí s budoucím maržovým příjmem, v tomto kontextu odkazuje na očekávané budoucí „nadměrné rozpětí“, jak je definováno v článku 242 nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 3
Odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1
Článek 13
Odpočet ztrát běžného účetního roku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za účelem výpočtu kmenového kapitálu tier 1 během roku a bez ohledu na to, zda instituce provádí účetní závěrku na konci každého mezitímního období, sestaví instituce svou výsledovku a odečte případné výsledné ztráty od položek kmenového kapitálu tier 1.
2. Pro účely sestavení výsledovky instituce podle odstavce 1 se příjmy a výdaje stanoví stejným postupem a na základě stejných účetních standardů jako při účetní závěrce na konci roku. Příjmy a výdaje jsou odhadnuty obezřetně a jsou přiřazeny mezitímnímu období, v němž vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši očekávaných ročních příjmů a výdajů. Podstatné a neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Jsou-li ztráty běžného účetního roku již odečteny od položek kmenového kapitálu tier 1 v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku, není odpočet zapotřebí. Pro účely tohoto článku se účetní závěrkou rozumí stanovení zisku a ztrát po uzavření mezitímního nebo ročního účetnictví v souladu s účetním rámcem, který se na instituci vztahuje podle nařízení (ES) č. 1606/2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů a směrnice Rady 86/635/EHS (9) o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí stejně na zisky a ztráty zahrnuté do kumulovaného ostatního úplného výsledku hospodaření.
Článek 14
Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku podle čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se provádějí podle odstavců 2 a 3.
2. Vyrovnání mezi odloženými daňovými pohledávkami a odloženými daňovými závazky se provádí pro každý subjekt podléhající dani zvlášť. Související odložené daňové závazky jsou omezeny na závazky, které vyplývají z daňových předpisů téže jurisdikce jako odložené daňové pohledávky. Při výpočtu odložených daňových pohledávek a závazků na konsolidované úrovni zahrnuje subjekt podléhající dani jakýkoli počet subjektů, které jsou podle použitelného vnitrostátního práva členy stejné daňové skupiny, daňové konsolidace, daňové jednotky nebo konsolidovaného daňového přiznání.
3. Výše souvisejících odložených daňových závazků, které jsou způsobilé pro započtení oproti odloženým daňovým pohledávkám závislým na budoucím zisku, se rovná rozdílu mezi hodnotou uvedenou v písmenu a) a b):
a)
hodnota odložených daňových závazků uznaných podle použitelného účetního rámce;
b)
hodnota souvisejících odložených daňových závazků z nehmotných aktiv a z aktiv penzijního fondu definovaných požitků.
Článek 15
Odpočet aktiv penzijního fondu definovaných požitků pro účely čl. 36 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 41odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušný orgán udělí předchozí svolení uvedené v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 pouze tehdy, pokud neomezená možnost používat příslušná aktiva penzijního fondu definovaných požitků znamená okamžitý a neomezený přístup k aktivům, není-li například použití aktiv nijak omezeno a s ohledem na tato aktiva neexistují žádné pohledávky třetích stran.
2. Neomezený přístup k aktivům bude pravděpodobně existovat, nemusí-li si instituce při každém přístupu k přebytečným finančním prostředkům v plánu vyžádat a obdržet výslovný souhlas od správce penzijních fondů nebo příjemců penzijních dávek.
Článek 16
Odpočty předvídatelných daňových plateb pro účely čl. 36 odst. 1 písm. l) a čl. 56 písm. f) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pod podmínkou, že instituce používá účetní rámec a účetní metody, které umožňují úplné uznání splatných a odložených daňových závazků souvisejících s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce, může instituce mít za to, že předvídatelné daňové platby již byly zohledněny. Příslušný orgán se přesvědčí, že byly provedeny veškeré potřebné odpočty, a to buď podle použitelných účetních standardů, nebo v rámci jiných úprav.
2. Pokud instituce vypočítává svůj kmenový kapitál tier 1 na základě finančních výkazů sestavených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, má se za to, že podmínka uvedená v odstavci 1 je splněna.
3. Není-li podmínka uvedená v odstavci 1 splněna, sníží instituce položky kmenového kapitálu tier 1 o odhadovanou výši splatných a odložených daňových plateb, které nebyly dosud vykázány v rozvaze a výsledovce a které souvisejí s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce. Odhadovaná výše splatných a odložených daňových plateb se stanoví pomocí přístupu, který je rovnocenný přístupu podle nařízení (ES) č. 1606/2002. Odhadovanou výši odložených daňových plateb nelze odečíst od odložených daňových pohledávek, které nejsou vykázány ve finančních výkazech.
ODDÍL 4
Ostatní odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2
Článek 17
Ostatní odpočty u kapitálových nástrojů finančních institucí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů finančních institucí definovaných v čl. 4 bodě 26 nařízení (EU) č. 575/2013 se odečítají podle těchto výpočtů:
a)
všechny nástroje považované za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na finanční instituci, která je vydala, a v případě, že se na finanční instituci vztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na emitenta, a v případě, že se na finanční instituci nevztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou věčné, absorbují první a proporcionálně největší podíl vzniklých ztrát, v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce se řadí za všechny ostatní pohledávky a nemají přednostní nebo předem stanovené rozdělování výnosů, se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1;
c)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud výše vedlejšího kapitálu tier 1 nepostačuje, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
e)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu finanční instituce podle příslušného použitelného obezřetnostního rámce nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky uvedené v písmenech a), b), c) nebo d), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. V případech uvedených v odstavci 3 použijí instituce odpočty stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 na investice do kapitálových nástrojů podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů. Pro účely tohoto odstavce se přístupem uplatnění odpovídajících odpočtů rozumí přístup, který uplatňuje odpočet na stejnou složku kapitálu, za kterou by se kapitál považoval v případě, že by jej vydala samotná instituce.
3. Odpočty uvedené v odstavci 1 se nepoužijí v těchto případech:
a)
je-li finanční instituce povolena a kontrolována příslušným orgánem a podléhá-li obezřetnostním požadavkům, které jsou rovnocenné požadavkům uplatňovaným na instituce podle nařízení (EU) č. 575/2013. Tento přístup se použije na finanční instituce ze třetích zemí pouze v případě, bylo-li provedeno posouzení rovnocennosti obezřetnostního režimu dotyčné třetí země podle uvedeného nařízení a byl-li vyvozen závěr, že obezřetnostní režim dotyčné třetí země je přinejmenším rovnocenný režimu uplatňovanému v Unii;
b)
je-li finanční instituce institucí elektronických peněz ve smyslu článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10) a nevyužívá-li volitelných výjimek podle článku 9 uvedené směrnice;
c)
je-li finanční instituce platební institucí ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES (11) a nevyužívá-li výjimku podle článku 26 uvedené směrnice;
d)
je-li finanční instituce správcem alternativních investičních fondů ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (12) nebo správcovskou společností ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (13).
Článek 18
Kapitálové nástroje pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají režimu platební schopnosti, jenž byl ohodnocen jako režim, který není rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, nebo režimu, který nebyl posouzen, se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na pojišťovny a zajišťovny ze třetích zemí, které je vydaly, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení podle režimu dotyčné třetí země, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
v případě pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají obezřetnostním požadavkům týkajícím se platební schopnosti, se jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. Pokud byl režim platební schopnosti dotyčné třetí země včetně pravidel týkajících se kapitálu ohodnocen jako režim, který je rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, zachází se s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven ze třetích zemí jako s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven povolených podle článku 14 směrnice 2009/138/ES.
3. V případech stanovených v odstavci 2 tohoto článku použijí instituce odpočty podle čl. 44 písm. b), čl. 58 písm. b) případně čl. 68 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 na kapitálové investice do položek kapitálu pojišťovny.
Článek 19
Kapitálové nástroje podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Investice do kapitálových nástrojů podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES v souladu s článkem 4 uvedené směrnice se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na podnik, který je vydal, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu podniku podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž nemůže instituce prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
KAPITOLA III
VEDLEJŠÍ KAPITÁL TIER 1
ODDÍL 1
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů
Článek 20
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. g) a čl. 63 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pobídkami ke splacení nástrojů se rozumí veškeré vlastnosti, které ke dni vydání vedou k očekávání, že kapitálový nástroj bude pravděpodobně splacen.
2. Pobídky uvedené v odstavci 1 zahrnují tyto formy:
a)
kupní opce spojená se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje, není-li opce uplatněna;
b)
kupní opce spojená s požadavkem na konverzi nástroje nebo možností investora konvertovat nástroj na nástroj zahrnovaný do kmenového kapitálu tier 1, není-li opce uplatněna;
c)
kupní opce spojená se změnou referenční sazby, pokud je úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby;
d)
kupní opce spojená se zvýšením hodnoty při splacení v budoucnu;
e)
možnost opětovného uvedení na trh se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje nebo změnou referenční sazby, je-li úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby, pokud není nástroj opětovně uveden na trh;
f)
uvedení nástroje na trh způsobem, který investorům naznačuje, že nástroj bude vypovězen.
ODDÍL 2
Konverze nebo snížení účetní hodnoty jistiny
Článek 21
Povaha zvýšení účetní hodnoty jistiny po snížení účetní hodnoty pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) a odst. 2 písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Snížení účetní hodnoty jistiny se použije poměrně na všechny držitele nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, které zahrnují podobný mechanismus snížení účetní hodnoty a totožnou spouštěcí úroveň.
2. Aby se snížení účetní hodnoty pokládalo za dočasné, musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
případné rozdělení výnosů splatné po snížení účetní hodnoty vychází ze snížené hodnoty jistiny;
b)
zvýšení účetní hodnoty vychází ze zisku poté, co instituce přijala oficiální rozhodnutí potvrzující konečný zisk;
c)
případné zvýšení účetní hodnoty nástroje nebo výplata kuponů ze snížené hodnoty jistiny se provedou zcela dle vlastního uvážení instituce s výhradou omezení vyplývajících z písmen d) až f) a instituce nemá povinnost provést nebo urychlit účetní zvýšení hodnoty za určitých okolností;
d)
zvýšení účetní hodnoty se provádí poměrně u podobných nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, na něž se vztahovalo snížení účetní hodnoty;
e)
maximální hodnota, která bude přiřazena součtu zvýšené účetní hodnoty nástroje společně s výplatou kuponů ze snížené hodnoty jistiny, se rovná zisku instituce vynásobenému hodnotou získanou vydělením hodnoty stanovené v bodě 1 hodnotou určenou v bodě 2:
1)
celková nominální hodnota všech nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 instituce před snížením účetní hodnoty, na něž se vztahovalo snížení hodnoty;
2)
celkový kapitál tier 1 instituce;
f)
se součtem zvýšených účetních hodnot a výplat kuponů ze snížené hodnoty jistiny se zachází jako s platbou, která vede k snížení kmenového kapitálu tier 1, a tento součet podléhá společně s jiným rozdělením výnosů z nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 omezením týkajícím se nejvyšší rozdělitelné částky podle čl. 141 odst. 2 směrnice 2013/36/EU provedené do vnitrostátního právního nebo správního předpisu.
3. Pro účely odst. 2 písm. e) se výpočet provádí k okamžiku zvýšení účetní hodnoty.
Článek 22
Postupy a načasování, pokud jde o určení, že došlo k rozhodné události, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce zjistila, že poměr kmenového kapitálu tier 1 klesl pod úroveň, která vede ke konverzi nebo k snížení hodnoty nástroje na úrovni uplatňování požadavků stanovených v části první hlavě II nařízení (EU) č. 575/2013, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce neprodleně rozhodne o tom, že došlo k rozhodné události, a existuje neodvolatelný závazek týkající se snížení hodnoty nástroje nebo jeho konverze.
2. Objem nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, se určí co nejdříve, nejdéle však do jednoho měsíce od okamžiku, kdy je rozhodnuto, že došlo k rozhodné události podle odstavce 1.
3. Příslušný orgán může požádat o zkrácení maximální lhůty v délce jednoho měsíce uvedené v odstavci 2 v případech, kdy usuzuje, že existuje dostatečná jistota, pokud jde o objem nástrojů, které mají být konvertovány nebo odepsány, nebo v případech, kdy má za to, že je nezbytná okamžitá konverze nebo snížení hodnoty.
4. Je-li podle ustanovení, jimiž se řídí nástroj zahrnovaný do vedlejšího kapitálu tier 1, zapotřebí nezávislý přezkum objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, nebo pokud příslušný orgán požaduje nezávislý přezkum za účelem určení objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce zajistí, aby byl tento přezkum proveden neprodleně. Takový nezávislý přezkum je dokončen co nejdříve a nesmí instituci bránit v tom, aby provedla snížení hodnoty nebo konverzi nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 a splnila požadavky uvedené v odstavcích 2 a 3.
ODDÍL 3
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci
Článek 23
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013
K vlastnostem, které by mohly bránit rekapitalizaci instituce, patří ustanovení, která vyžadují, aby se instituce vyrovnala se stávajícími držiteli kapitálových nástrojů, je-li vydán nový kapitálový nástroj.
ODDÍL 4
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů
Článek 24
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. p) a čl. 63 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 vydává kapitálový nástroj, který je upsán jednotkou pro speciální účel, nesmí být tento kapitálový nástroj na úrovni instituce nebo výše zmíněného subjektu uznán jako kapitál vyšší kvality, než je nejnižší kvalita kapitálu vydaného jednotce pro speciální účel a kapitálu vydaného třetím stranám jednotkou pro speciální účel. Takový požadavek se vztahuje na konsolidovanou, subkonsolidovanou a individuální úroveň uplatňování obezřetnostních požadavků.
2. Práva držitelů nástrojů vydaných jednotkou pro speciální účel nejsou příznivější než v případě, že by nástroj vydala přímo instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA IV
OBECNÉ POŽADAVKY
ODDÍL 1
Nepřímé kapitálové investice do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů
Článek 25
Požadovaná míra konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa při výpočtu podkladové expozice pro účely čl. 76 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odhad je dostatečně konzervativní, je-li splněna některá z těchto podmínek:
a)
pokud investiční oprávnění indexu stanoví, že kapitálový nástroj subjektu finančního sektoru, který je součástí indexu, nemůže překročit maximální procentní podíl indexu, použije instituce tento procentní podíl jako odhad hodnoty kapitálových investic, které se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice;
b)
pokud není instituce schopna stanovit maximální procentní podíl uvedený v písmenu a) a index zahrnuje kapitálové nástroje subjektů finančního sektoru (jak dokládá jeho investiční oprávnění nebo jiné příslušné informace), odečte instituce hodnotu investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů v plném rozsahu od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice.
2. Pro účely odstavce 1 platí toto:
a)
nepřímou kapitálovou investici do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů představuje část indexu investovaná do nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 subjektů finančního sektoru obsažených v indexu;
b)
index zahrnuje mimo jiné indexové fondy, akciové nebo dluhopisové indexy či jakýkoli jiný systém, v němž je podkladovým nástrojem kapitálový nástroj vydaný subjektem finančního sektoru.
Článek 26
Význam spojení „provozně nepřiměřeně náročné“ v čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 se spojením „provozně nepřiměřeně náročné“ rozumí situace, kdy příslušné orgány usoudí, že přístupy se zohledněním uplatňované průběžně na kapitálové investice do subjektů finančního sektoru nejsou opodstatněné. Při posuzování povahy provozně nepřiměřeně náročných situací vezmou příslušné orgány v úvahu nízkou míru významnosti a krátkou dobu držení těchto pozic. Krátká doba držení vyžaduje doložení silné likvidity indexu ze strany instituce.
2. Pro účely odstavce 1 se má za to, že pozice má nízkou míru významnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
individuální čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 2 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
celková čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 5 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
součet celkové čisté expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určené před případným uplatněním přístupu se zohledněním a jakýchkoli jiných kapitálových investic, které mají být odečteny podle čl. 36 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013, nepřesahuje 10 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 2
Svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu
Článek 27
Význam spojení „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ pro účely čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
Spojením „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 se rozumí, že po nahrazení nástrojů kapitálovými nástroji stejné nebo vyšší kvality je ziskovost instituce podle hodnocení příslušného orgánu i nadále přiměřená nebo k tomuto datu ani v dohledné budoucnosti nedojde k žádným negativním změnám ziskovosti. Hodnocení příslušného orgánu přihlíží k ziskovosti instituce v krizových situacích.
Článek 28
Postup a požadavky na údaje v případě žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Splacení, snížení nebo zpětné odkoupení kapitálových nástrojů nesmí být držitelům nástrojů oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu.
2. Pokud se předpokládá, že ke splacení, snížení nebo zpětnému odkoupení nástrojů dojde s dostatečnou jistotou, a jakmile bylo získáno předchozí svolení příslušného orgánu, odečte instituce odpovídající hodnoty nástrojů, které mají být splaceny, sníženy nebo zpětně odkoupeny, od příslušných položek kapitálu před uskutečněním tohoto splacení, snížení nebo zpětného odkoupení. Má se za to, že dostatečná jistota existuje zejména tehdy, pokud instituce veřejně oznámila svůj záměr týkající se splacení, snížení nebo zpětného odkoupení kapitálového nástroje.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 29
Podání žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 a článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 a přiměřenost omezení splacení pro účely čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce podá příslušnému orgánu žádost před snížením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 nebo před vypovězením, splacením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2.
2. Žádost může zahrnovat plán na provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 u několika kapitálových nástrojů během omezeného časového období.
3. V případě zpětného odkoupení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 pro účely tvorby trhu mohou příslušné orgány předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem.
a)
V případě nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 tento objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
3 % hodnoty příslušné emise;
2)
10 % hodnoty, o kterou kmenový kapitál tier 1 překračuje součet požadavků na kmenový kapitál tier 1 podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
b)
V případě nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 tento předem stanovený objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
10 % hodnoty příslušné emise;
2)
nebo 3 % celkové hodnoty nesplacených nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2.
4. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 rovněž v případě, jsou-li související kapitálové nástroje převedeny na zaměstnance instituce jako součást jejich odměny. Instituce informují příslušné orgány o pořízení kapitálových nástrojů za tímto účelem a odečtou tyto nástroje od kapitálu podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů za období, kdy jsou v držení instituce. Odpočet na odpovídajícím základě se nevyžaduje, jsou-li výdaje související s jakýmkoli krokem podle tohoto odstavce zahrnuty do kapitálu v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku.
5. Příslušný orgán může předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem, je-li hodnota kapitálových nástrojů, které mají být vypovězeny, splaceny nebo zpětně odkoupeny, nepodstatná ve vztahu k nesplacenému objemu odpovídající emise po provedení vypovězení, splacení nebo zpětného odkoupení.
6. Odstavce 1 až 5 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 30
Obsah žádosti, kterou má instituce podat pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. K žádosti uvedené v článku 29 jsou připojeny tyto informace:
a)
náležité vysvětlení důvodu pro provedení jednoho z kroků uvedených v čl. 29 odst. 1;
b)
informace o kapitálových požadavcích a kapitálových rezervách pro nejméně tříleté období, včetně výše a složení kapitálu před provedením daného kroku a posléze a dopadu daného kroku na regulační požadavky;
c)
dopad nahrazení kapitálového nástroje podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 na ziskovost instituce;
d)
hodnocení rizik, kterým instituce je nebo může být vystavena, a toho, zda výše kapitálu zajišťuje náležité pokrytí těchto rizik, včetně zátěžových testů týkajících se hlavních rizik, které dokládají potenciální ztráty v rámci různých scénářů;
e)
jakékoli jiné informace, které příslušný orgán považuje za nezbytné pro posouzení toho, zda je vhodné udělit svolení podle článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušný orgán upustí od poskytnutí některých informací uvedených v odstavci 2, pokud se přesvědčí o tom, že tyto informace již má k dispozici.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 31
Lhůty pro podání žádosti institucí a vyřízení žádosti příslušným orgánem pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce předá úplnou žádost a informace uvedené v článcích 29 a 30 příslušnému orgánu nejméně tři měsíce přede dnem, k němuž bude držitelům nástrojů oznámen jeden z kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány mohou institucím po posouzení v každém jednotlivém případě a ve výjimečných případech povolit, aby žádost uvedenou v odstavci 1 předložily v kratší než tříměsíční lhůtě.
3. Příslušný orgán vyřídí žádost ve lhůtě uvedené v odstavci 1, nebo ve lhůtě uvedené v odstavci 2. Příslušné orgány vezmou v úvahu nové informace, které obdrží během tohoto období, pokud jsou tyto informace k dispozici a pokud je pokládají za podstatné. Příslušné orgány přikročí k vyřizování žádosti až poté, co se přesvědčily, že od instituce obdržely informace požadované v článku 28.
Článek 32
Žádosti o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení podané vzájemnými institucemi, družstvy, spořitelnami nebo podobnými institucemi pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Co se týká splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 vzájemných institucí, družstev, spořitelen nebo podobných institucí, žádost uvedená v čl. 29 odst. 1, 2 a 6 a informace uvedené v čl. 30 odst. 1 musí být příslušnému orgánu předloženy ve stejné lhůtě, jako je lhůta, kterou příslušný orgán instituce používá při přezkumu splacení nástrojů.
2. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroku uvedeného v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 s ohledem na určitý předem stanovený objem nástrojů, které mají být splaceny, snížený o hodnotu úpisu nových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 v období jednoho roku. Takový předem stanovený objem může činit až 2 % kmenového kapitálu tier 1, pokud se příslušné orgány přesvědčí o tom, že tento krok neohrozí stávající ani budoucí platební schopnost instituce.
ODDÍL 3
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu
Článek 33
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu pro účely čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Doba trvání dočasné výjimky nesmí překročit časový rámec stanovený v plánu finanční pomoci. Taková výjimka nesmí být udělena na dobu delší než pět let.
2. Výjimka se použije pouze ve vztahu k novým kapitálovým investicím do nástrojů subjektu finančního sektoru, kterého se finanční pomoc týká.
3. Pro účely udělení dočasné výjimky z odpočtů od kapitálu může příslušný orgán pokládat dočasné kapitálové investice podle čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 za finanční pomoc určenou k reorganizaci a záchraně daného subjektu finančního sektoru, je-li pomoc poskytnuta podle plánu a schválena příslušným orgánem a pokud jsou v plánu jednoznačně uvedeny jednotlivé fáze, časový harmonogram a cíle a je v něm upřesněn vzájemný vztah mezi dočasnými kapitálovými investicemi a finanční pomocí.
KAPITOLA V
MENŠINOVÉ PODÍLY A NÁSTROJE ZAHRNOVANÉ DO VEDLEJŠÍHO KAPITÁLU TIER 1 A KAPITÁLU TIER 2 VYDANÉ DCEŘINÝMI PODNIKY
Článek 34
Typ aktiv, která mohou souviset s provozem jednotek pro speciální účel, a význam pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ s ohledem na kvalifikovaný vedlejší kapitál tier 1 a kapitál tier 2 vydaný jednotkami pro speciální účel pro účely čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Aktiva jednotky pro speciální účel se považují za zanedbatelná a nevýznamná, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
aktiva jednotky pro speciální účel, která netvoří investice do kapitálu dceřiného podniku, jsou omezena na peněžní aktiva určená na výplatu kuponů a splacení kapitálových nástrojů, které nabyly splatnosti;
b)
objem jiných aktiv jednotky pro speciální účel, než jsou aktiva uvedená v písmenu a), není vyšší než 0,5 % průměrných celkových aktiv jednotky pro speciální účel v posledních třech letech.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) může příslušný orgán instituci povolit používání vyššího procentního podílu, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
vyšší procentní podíl je nezbytný k pokrytí výhradně provozních nákladů jednotky pro speciální účel;
b)
odpovídající nominální hodnota nepřekročí 500 000 EUR.
KAPITOLA VI
UPŘESNĚNÍ PŘECHODNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ (EU) Č. 575/2013 VE VZTAHU KE KAPITÁLU
Článek 35
Dodatečné filtry a odpočty pro účely čl. 481 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Úpravy položek kmenového kapitálu tier 1, položek vedlejšího kapitálu tier 1 a položek kapitálu tier 2 podle článku 481 nařízení (EU) č. 575/2013 se použijí v souladu s odstavci 2 až 7.
2. Pokud podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry vyplývají z položek kapitálu podle čl. 57 písm. a), b) a c) směrnice 2006/48/ES, provede se úprava položek kmenového kapitálu tier 1.
3. V ostatních případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na celkový objem položek uvedených v čl. 57 písm. a) až ca) směrnice 2006/48/ES s přihlédnutím k článku 154 uvedené směrnice, se provede úprava položek vedlejšího kapitálu tier 1.
4. Je-li hodnota položek vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
5. V případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a 2 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na položky kapitálu uvedené v čl. 57 písm. d) až h) nebo celkový kapitál podle směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES, se provede úprava položek kapitálu tier 2.
6. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek vedlejšího kapitálu tier 1.
7. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 a vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
Článek 36
Položky vyloučené ze zachování právních účinků kapitálových nástrojů, které nepředstavují státní podporu, v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu pro účely čl. 487 odst. 1a 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Je-li v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2021 kapitálovým nástrojům přiznáno zacházení uvedené v čl. 487 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, lze s dotyčnými nástroji zacházet tímto způsobem zcela, nebo částečně. Toto zacházení nemá žádný účinek na výpočet limitu podle čl. 486 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 zmíněného nařízení a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 4, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 nebo odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 3 zmíněného nařízení.
Článek 37
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 241/2014
2014 m. sausio 7 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 nuostatos, susijusios su įstaigų nuosavų lėšų reikalavimų techniniais reguliavimo standartais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. birželio 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 575/2013 dėl prudencinių reikalavimų kredito įstaigoms ir investicinėms įmonėms ir kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (ES) Nr. 648/2012 (1), ypač į jo 26 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą, 27 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 28 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą, 29 straipsnio 6 dalies trečią pastraipą, 32 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 36 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 41 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 52 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 76 straipsnio 4 dalies trečią pastraipą, 78 straipsnio 5 dalies trečią pastraipą, 79 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 83 straipsnio 2 dalies trečią pastraipą, 481 straipsnio 6 dalies trečią pastraipą ir 487 straipsnio 3 dalies trečią pastraipą,
kadangi:
(1)
šio reglamento nuostatos yra glaudžiai tarpusavyje susijusios, nes siejasi su įstaigų nuosavų lėšų reikalavimų sudedamosiomis dalimis ir su atskaitymais iš tų pačių sudedamųjų nuosavų lėšų dalių taikant Reglamentą (ES) Nr. 575/2013. Siekiant užtikrinti tų nuostatų, kurios turėtų įsigalioti tuo pat metu, nuoseklumą ir asmenims, kuriems tie įpareigojimai taikomi, sudaryti palankesnes sąlygas visapusiškai juos apžvelgti ir su jais susipažinti vienoje vietoje, pageidautina visus techninius nuosavų lėšų reguliavimo standartus, kurių reikalaujama pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013, įtraukti į vieną reglamentą;
(2)
siekiant visoje Sąjungoje labiau suderinti tai, kaip numatomi dividendai turi būti atskaitomi iš tarpinio arba metų pabaigos pelno, būtina nustatyti atskaitymo vertinimo būdų hierarchiją: visų pirma, atitinkamo organo sprendimas dėl paskirstymo, antra, dividendų politika ir, trečia, anksčiau taikytas mokėjimo koeficientas;
(3)
be bendrųjų nuosavoms lėšoms taikomų reikalavimų, prie kurių pridedami specialieji tam tikrų rūšių įstaigoms nustatyti nuosavų lėšų reikalavimai ar kurie iš dalies tais specialiaisiais reikalavimais keičiami, būtina išsamiau apibrėžti sąlygas, pagal kurias kompetentingos institucijos galėtų nustatyti, kad tam tikros pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus pripažįstamos rūšies įmonė nuosavų lėšų tikslais laikoma savidraudos įmone, kooperatine bendrove, taupymo ar panašia įstaiga, taip siekiant sumažinti riziką, kad kokia nors įstaiga galėtų veikti naudodamasi specialiu savidraudos įmonės, kooperatinės bendrovės, taupymo ar panašios įstaigos, kuriai gali būti taikomi specialūs nuosavų lėšų reikalavimai, statusu, jeigu ta įstaiga neturi Sąjungos kooperatinės bankininkystės sektoriaus įstaigoms būdingų savybių;
(4)
tam tikrais atvejais tikslinga pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus savidraudos įmone, kooperatine bendrove, taupymo ar panašia įstaiga pripažintos įstaigos bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojus skirti nuo tos įstaigos narių, nes nariams paprastai reikia turėti kapitalo priemonių, kad jie turėtų teisę į dividendus, taip pat teisę į pelno ir rezervų dalį;
(5)
apskritai kiekvienai kooperatinei bendrovei, taupymo įstaigai, savidraudos įmonei ar panašiai įstaigai bendrai būdinga tai, kad jos savo veiklą vykdo savo klientų ir narių naudai ir kaip paslaugą visuomenei. Sukaupti ir sumokėti finansinę grąžą išorės kapitalo teikėjams, kaip antai akcinių bendrovių akcininkams, nėra jos pagrindinis tikslas. Dėl šios priežasties tokių įstaigų naudojamos kapitalo priemonės skiriasi nuo kapitalo priemonių, kurias išleidžia akcinės bendrovės ir kurios turėtojams veiklos tęstinumo sąlygomis ir likvidavimo atvejais paprastai suteikia visišką prieigą prie rezervų ir pelno ir gali būti perleistos trečiajai šaliai;
(6)
apskritai kooperatinėms įstaigoms bendrai būdinga tai, kad nariai gali atsisakyti narystės, taigi gali pareikalauti, kad jų turimos bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonės būtų išpirktos. Tai netrukdo kooperatinei bendrovei išleisti kvalifikuotųjų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių, pagal kurių nuostatas turėtojams nesuteikiama galimybės grąžinti priemones įstaigai, jeigu šios priemonės atitinka Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio nuostatas. Jeigu įstaiga pagal to reglamento 29 straipsnį išleidžia įvairių rūšių priemonių, be privilegijų, nustatytų to reglamento 29 straipsnio 4 dalyje, neturėtų būti taikoma jokių kitų privilegijų, kurios būtų skiriamos tik kai kurių šių rūšių priemonėms;
(7)
taupymo įstaigos paprastai turi fondo organizacinę struktūrą, kurioje nėra kapitalo savininko, o tai reiškia, kad nėra nieko, kas dalyvautų įstaigos kapitale ir galėtų gauti naudos iš jos pelno. Viena pagrindinių savidraudos įmonių savybių susijusi su tuo, kad nariai į įstaigos kapitalą paprastai neįneša jokių įnašų ir įprastinėmis veiklos sąlygomis negauna naudos iš tiesioginio rezervų paskirstymo. Tai neturėtų trukdyti šioms įstaigoms savo veiklos plėtros tikslais išleisti bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių investuotojams ar nariams, kurie gali dalyvauti kapitale ir tam tikru mastu gauti naudos iš rezervų veiklos tęstinumo sąlygomis ir likvidavimo atveju;
(8)
visos esamos įstaigos, kurios pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus kaip savidraudos įmonės, kooperatinės bendrovės, taupymo ar panašios įstaigos buvo įsteigtos ir pripažintos dar iki 2012 m. gruodžio 31 d., taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 antrą dalį, prie tokių kategorijų, neatsižvelgiant į jų teisinę formą, bus toliau priskiriamos tol, kol tebeatitinka kriterijus, kurie pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus lėmė tokį jų pripažinimą vienu iš tų subjektų;
(9)
atvejus, kurie būtų laikomi netiesioginiu visų rūšių kapitalo priemonių finansavimu, yra labiau praktiška ir visapusiška apibrėžti nustatant priešingos sąvokos, t. y. tiesioginio finansavimo, charakteristikas;
(10)
siekiant taikyti nuosavų lėšų taisykles savidraudos įmonėms, kooperatinėms bendrovėms, taupymo ir panašioms įstaigoms, reikia tinkamai atsižvelgti į tokių įstaigų ypatumus. Reikėtų nustatyti taisykles, kuriomis, be kita ko, būtų užtikrinta, kad tokios įstaigos atitinkamais atvejais galėtų apriboti savo kapitalo priemonių išpirkimą. Todėl jeigu atsisakyti išpirkti priemones šių rūšių įstaigoms pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus yra draudžiama, būtina šias priemones reglamentuojančiomis nuostatomis įstaigai suteikti galimybę atidėti jų išpirkimą ir apriboti išpirktiną sumą. Be to, atsižvelgiant į galimybės apriboti išpirkimą ar jį atidėti svarbą, kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai apriboti kooperatyvų akcijų išpirkimą, o įstaigos kiekvieną sprendimą apriboti išpirkimą turėtų patvirtinti dokumentais;
(11)
būtina apibrėžti pelno iš pardavimų, siejamo su būsimomis dėl pakeitimo vertybiniais popieriais atsirandančiomis pajamomis iš maržos, sąvokos sampratą, suderinti ją su tarptautine praktika, pvz., Bazelio bankų priežiūros komiteto apibrėžta praktika, ir užtikrinti, kad į įstaigos nuosavas lėšas nebūtų įtraukiamas joks pelnas iš pardavimų, kuris galėtų būti anuliuotas, nes toks pelnas yra nepastovus;
(12)
siekiant vengti reguliuojamojo arbitražo ir užtikrinti suderintą kapitalo reikalavimų taisyklių taikymą Sąjungoje, svarbu užtikrinti, kad tam tikrų straipsnių, kaip antai einamųjų finansinių metų nuostolių, atidėtųjų mokesčių turto, kuris priklauso nuo būsimo pelningumo, ir nustatytų išmokų pensijų fondo turto, atskaitymui iš nuosavų lėšų būtų taikomas vienodas metodas;
(13)
siekiant užtikrinti, kad paskatos išpirkti būtų visoje Sąjungoje nuosekliai vertinamos, būtina apibūdinti atvejus, kuriais sukuriami lūkesčiai, kad priemonė tikriausiai bus išpirkta. Taip pat reikia numatyti taisykles, kurios leistų laiku taikyti nuostolių padengimo mišriomis priemonėmis mechanizmus, kad ateityje šių priemonių gebėjimą padengti nuostolius būtų galima pagerinti. Be to, atsižvelgiant į tai, kad specialiosios paskirties subjektų išleidžiamos priemonės rizikos ribojimo požiūriu užtikrina mažesnį tikrumą negu tiesiogiai išleidžiamos priemonės, specialiosios paskirties subjektų naudojimas netiesioginei nuosavų lėšų emisijai turi būti apribotas ir griežtai apibrėžtas;
(14)
privaloma tinkamai suderinti būtinybę užtikrinti, kad įstaigų netiesiogiai turimų kapitalo dalių, susidarančių dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių, pozicijos rizikos ribojimo požiūriu būtų tinkamai apskaičiuojamos, ir būtinybę užtikrinti, kad tai toms įstaigoms netaptų per daug sudėtinga;
(15)
manoma, jog būtina nustatyti išsamią ir visapusę tvarką, pagal kurią kompetentingos institucijos galėtų duoti leidimą mažinti nuosavas lėšas. Apie nuosavų lėšų priemonių išpirkimą, mažinimą ir atpirkimą šių priemonių turėtojams neturėtų būti pranešama anksčiau, nei įstaiga gauna išankstinį atitinkamos kompetentingos institucijos leidimą. Įstaigos turėtų pateikti išsamų sudedamųjų dalių sąrašą, kad kompetentingai institucijai, prieš jai nusprendžiant, ar duoti leidimą, būtų suteikta visa susijusi informacija;
(16)
laikinas atskaitymo iš nuosavų lėšų straipsnių netaikymas numatomas siekiant, jei taikoma, suderinti finansinės paramos teikimo planus ir sudaryti galimybes juos taikyti. Todėl tokios išimtys neturėtų būti taikomos ilgiau, nei įgyvendinami finansinės paramos teikimo planai;
(17)
kad specialiosios paskirties subjektų priemones būtų galima įtraukti į papildomo 1 lygio ir 2 lygio nuosavų lėšų straipsnius, šių specialiosios paskirties subjektų turtas, neinvestuotas į įstaigų išleistas nuosavų lėšų priemones, turėtų likti minimalus ir nereikšmingas. Kad tai būtų pasiekta, ta turto suma turėtų būti apribota nustatant ribą, išreikštą santykiu su vidutiniu bendru tokio specialiosios paskirties subjekto turtu;
(18)
pereinamojo laikotarpio nuostatomis siekiama užtikrinti sklandų perėjimą prie naujos reguliavimo sistemos, todėl taikant pereinamojo laikotarpio nuostatas dėl filtrų ir atskaitymų svarbu užtikrinti, kad ši Reglamente (ES) Nr. 575/2013 nustatyta pereinamojo laikotarpio tvarka būtų taikoma nuosekliai, bet taip, kad būtų atsižvelgta į pradinį tašką, kuris nuo pradžių nustatytas nacionalinėmis taisyklėmis, kuriomis į nacionalinę teisę buvo perkelta ankstesnė Sąjungos reguliavimo tvarka, kurią sudaro Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/48/EB (2) ir 2006/49/EB (3);
(19)
perteklines bendro 1 lygio nuosavo kapitalo arba papildomo 1 lygio kapitalo priemones, kurios lieka galioti pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 pereinamojo laikotarpio nuostatas, remiantis šiomis nuostatomis leidžiama įtraukti į žemesnių kapitalo lygių priemonėms, kurioms taikomas tęstinumo principas, nustatytas ribas. Tačiau dėl to žemesnių kapitalo lygių priemonėms, kurioms taikomas tęstinumo principas, nustatytos ribos negali būti keičiamos, todėl įtraukti į žemesnio lygio kapitalo tęstinumo ribas turėtų būti galima tik tuo atveju, jeigu tame žemesniame lygyje yra pakankama atsarga, kol bus pasiekta viršutinė riba. Galiausiai, atsižvelgiant į tai, kad to perteklinės priemonės yra aukštesnio kapitalo lygio, turėtų būti įmanoma tas priemones vėliau perklasifikuoti ir priskirti prie aukštesnio lygio kapitalo;
(20)
šis reglamentas pagrįstas techninių reguliavimo standartų projektais, kuriuos Europos bankininkystės institucija pateikė Komisijai;
(21)
Europos bankininkystės institucija dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais pagrįstas šis reglamentas, surengė atviras viešas konsultacijas, išnagrinėjo galimas susijusias sąnaudas ir naudą ir paprašė Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupės, įsteigtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (4) 37 straipsnį, pateikti savo nuomonę,
(22)
Europos bankininkystės institucija turėtų atlikti šio reglamento ir visų pirma leidimo išpirkti savidraudos įmonių, kooperatinių bendrovių, taupymo įstaigų ar panašių įstaigų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones taisyklių taikymo peržiūrą ir prireikus pasiūlyti pakeitimų;
(23)
Europos bankininkystės institucija su Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija konsultavosi dėl trečiųjų valstybių draudimo ir perdraudimo įmonių ir įmonių, kurios taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 3 dalį nepatenka į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/138/EB (5) taikymo sritį, kapitalo priemonėms taikomos tvarkos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomos taisyklės dėl:
a)
sąvokos „numatomas“ reikšmės nustatant, ar numatomi mokesčiai arba dividendai buvo atskaityti iš nuosavų lėšų, pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 4 dalį;
b)
sąlygų, pagal kurias kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad tam tikros pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus pripažįstamos rūšies įmonė pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 27 straipsnio 2 dalį laikoma savidraudos įmone, kooperatine bendrove, taupymo įstaiga ar panašia įstaiga;
c)
taikomų netiesioginio kapitalo priemonių finansavimo formų ir pobūdžio pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 28 straipsnio 5 dalį;
d)
išpirkimo apribojimų, būtinų tuo atveju, kai pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus įstaigai draudžiama atsisakyti išpirkti nuosavų lėšų priemones, pobūdžio pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio 6 dalį;
e)
pelno iš pardavimų sąvokos nustatymo pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 32 straipsnio 2 dalį;
f)
atskaitymų iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių ir kitų atskaitymų, susijusių su bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 lygio kapitalo ir 2 lygio kapitalo straipsniais, taikymo pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 2 dalį;
g)
kriterijų, pagal kuriuos kompetentingos institucijos pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 41 straipsnio 2 dalį įstaigoms leidžia mažinti nustatytų išmokų pensijų fondo turto sumą;
h)
paskatų išpirkti formos ir pobūdžio, įrašymo, susijusio su papildomo 1 lygio kapitalo priemone ir atliekamo po laikino pagrindinės sumos nurašymo, pobūdžio, su tam tikrais įvykiais susijusios tvarkos ir terminų, priemonių požymių, dėl kurių galėtų būti užkirstas kelias rekapitalizavimui, ir specialiosios paskirties subjektų naudojimo pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 52 straipsnio 2 dalį;
i)
konservatyvumo lygio, kurį būtina taikyti įvertinimuose (sąmatose), pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 76 straipsnio 4 dalį naudojamuose kaip alternatyva netiesiogiai turimų kapitalo dalių, susidarančių dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių, pagrindinėms pozicijoms apskaičiuoti;
j)
tam tikrų išsamių sąlygų, kurios turi būti įvykdytos, kad priežiūros institucija galėtų duoti leidimą mažinti nuosavas lėšas, ir susijusios tvarkos pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 5 dalį;
k)
sąlygų, kuriomis pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 79 straipsnio 2 dalį gali būti laikinai netaikomos atskaitymo iš nuosavų lėšų nuostatos;
l)
turto, kuris gali būti susijęs su specialiosios paskirties subjekto veikimu, rūšių ir sąvokų „minimalus“ ir „nereikšmingas“ nustatant specialiosios paskirties subjekto išleistą kvalifikuotąjį papildomą 1 lygio ir 2 lygio kapitalą pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 83 straipsnio 2 dalį;
m)
išsamių nuosavų lėšų koregavimo sąlygų pagal pereinamojo laikotarpio nuostatas, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 481 straipsnio 6 dalyje;
n)
sąlygų, pagal kurias straipsnių, kuriems netaikomas tęstinumo principas bendro 1 lygio nuosavo kapitalo ar papildomo 1 lygio kapitalo straipsniuose, tęstinumas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 487 straipsnio 3 dalį užtikrinamas kitose sudedamosiose nuosavų lėšų dalyse.
II SKYRIUS
NUOSAVŲ LĖŠŲ SUDEDAMOSIOS DALYS
1 SKIRSNIS
Bendras 1 lygio nuosavas kapitalas ir priemonės
1 poskirsnis
Numatomi dividendai ir mokesčiai
2 straipsnis
Sąvokos „numatomas“ reikšmė kalbant apie numatomus dividendus pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 2 dalies b punktą
1. Numatomų dividendų suma, kurią įstaigos turi atskaityti iš tarpinio arba metų pabaigos pelno, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 2 dalyje, nustatoma pagal 2-4 dalis.
2. Jeigu įstaigos valdymo organas oficialiai priėmė sprendimą dėl paskirstytinos dividendų sumos arba pasiūlė atitinkamam įstaigos organui priimti tokį sprendimą, ši suma atskaitoma iš atitinkamo tarpinio arba metų pabaigos pelno.
3. Jeigu mokami tarpiniai dividendai, tarpinio pelno sumos likutis, kuris susidaro atlikus 2 dalyje nustatytą apskaičiavimą ir turi būti pridėtas prie bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių, atsižvelgiant į 2 ir 4 dalyse nustatytas taisykles sumažinamas visų numatomų dividendų, kurie, kaip galima tikėtis, bus išmokėti iš to tarpinio pelno likučio kartu su galutiniais visų finansinių metų dividendais, suma.
4. Prieš valdymo organui oficialiai priimant sprendimą dėl dividendų paskirstymo arba pasiūlant atitinkamam organui priimti tokį sprendimą, numatomų dividendų suma, kurią įstaigos turi atskaityti iš tarpinio arba metų pabaigos pelno, yra lygi tarpinio arba metų pabaigos pelno sumai, padaugintai iš dividendų išmokėjimo koeficiento.
5. Dividendų išmokėjimo koeficientas nustatomas remiantis valdymo organo arba kito atitinkamo organo atitinkamam laikotarpiui patvirtinta dividendų politika.
6. Jeigu pagal dividendų politiką taikomos išmokėjimo ribos, o ne nustatyto dydžio vertė, taikant 2 dalį turi būti naudojama viršutinė riba.
7. Nesant patvirtintos dividendų politikos arba jeigu, kompetentingos institucijos nuomone, tikėtina, kad įstaiga savo dividendų politikos netaikys arba ši politika nėra rizikos ribojimu pagrįstas pagrindas atskaitymo sumai nustatyti, dividendų išmokėjimo koeficientas grindžiamas didžiausia iš šių verčių:
a)
vidutinis dividendų išmokėjimo koeficientas trejais metais iki aptariamų metų;
b)
prieš aptariamus metus buvusių metų dividendų išmokėjimo koeficientas.
8. Kompetentinga institucija gali leisti įstaigai pakoreguoti 7 dalies a ir b punktuose apibūdintą dividendų išmokėjimo koeficiento apskaičiavimą neįtraukiant tuo laikotarpiu išmokėtų išskirtinių dividendų.
9. Atskaitytina numatomų dividendų suma nustatoma atsižvelgiant į visus paskirstymui taikomus reguliavimo apribojimus, visų pirma apribojimus, nustatytus pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (6) 141 straipsnį. Jeigu įvykdoma Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 2 dalies a punkte nustatyta sąlyga, pelno suma atskaičius numatomus mokesčius, kuriems taikomi tokie apribojimai, gali būti visa įtraukta į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnius. Jeigu tokie apribojimai taikomi, numatomi dividendai, kurie turi būti atskaityti, yra grindžiami kapitalo apsaugos planu, kurį kompetentinga institucija patvirtina pagal Direktyvos 2013/36/ES 142 straipsnį.
10. Numatomų dividendų, dėl kurių mokėjimo formos bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių suma nesumažėja, pvz., dividendinių akcijų, suma iš tarpinio arba metų pabaigos pelno, įtrauktino į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnius, nėra atskaitoma.
11. Prieš leisdama įstaigai įtraukti tarpinį arba metų pabaigos pelną į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnius, kompetentinga institucija įsitikina, kad pagal taikytiną apskaitos sistemą arba bet kokius kitus koregavimus buvo atlikti visi būtini atskaitymai iš tarpinio arba metų pabaigos pelno ir visi atskaitymai, susiję su numatomais dividendais.
3 straipsnis
Sąvokos „numatomas“ reikšmė kalbant apie numatomus mokesčius pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 26 straipsnio 2 dalies b punktą
1. Numatomų mokesčių sumą, į kurią turi būti atsižvelgta, sudaro:
a)
taikomų mokesčių suma;
b)
suma, susijusi su bet kokiais įpareigojimais ar aplinkybėmis, kurie atsiranda susijusiu ataskaitiniu laikotarpiu ir dėl kurių įstaigos pelnas gali sumažėti, jeigu kompetentinga institucija nėra įsitikinusi, kad buvo atlikti visi būtini su tuo susiję vertės koregavimai, kaip antai papildomi vertės koregavimai pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 34 straipsnį, ar suformuoti visi būtini atidėjiniai.
2. Numatomi mokesčiai, į kuriuos pelno (nuostolių) ataskaitoje dar nebuvo atsižvelgta, priskiriami tam tarpiniam laikotarpiui, kuriuo jie taikyti, kad pagrįsta numatomų mokesčių suma būtų įtraukta į kiekvieną tarpinį laikotarpį. Į esminius ar vienkartinius įvykius visapusiškai nedelsiant atsižvelgiama tuo tarpiniu laikotarpiu, kuriuo jie įvyksta.
3. Prieš leisdama įstaigai įtraukti tarpinį arba metų pabaigos pelną į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnius, kompetentinga institucija įsitikina, kad pagal taikytiną apskaitos sistemą arba bet kokius kitus koregavimus buvo atlikti visi būtini atskaitymai iš tarpinio arba metų pabaigos pelno ir visi atskaitymai, susiję su numatomais mokesčiais.
2 poskirsnis
Savidraudos įmonės, kooperatinės bendrovės, taupymo ir panašios įstaigos
4 straipsnis
Įmonių, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus pripažįstamų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 27 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje nustatytomis kooperatinėmis bendrovėmis, rūšys
1. Kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 antrą dalį tam tikros rūšies įmonė, pripažįstama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus, laikoma kooperatine bendrove, jeigu yra įvykdomos visos 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos sąlygos.
2. Kad taikant 1 dalį įstaiga būtų laikoma kooperatine bendrove, jos teisinis statusas patenka į vieną iš šių kategorijų:
a)
Austrijoje: įstaigos, pagal Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG) įregistruotos kaip eingetragene Genossenschaft (e.Gen.) arba registrierte Genossenschaft;
b)
Belgijoje: įstaigos, įregistruotos kaip société coopérative/coöperatieve vennootschap ir patvirtintos taikant 1962 m. sausio 8 d. karališkąjį dekretą, kuriuo nustatomos nacionalinių kooperatinių bendrovių grupių ir kooperatinių bendrovių patvirtinimo sąlygos;
c)
Kipre: įstaigos, įregistruotos kaip Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ ir įsteigtos pagal 1985 m. kooperatinių bendrovių teisės aktus;
d)
Čekijoje: įstaigos, pagal zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev turinčios leidimą veikti kaip spořitelní a úvěrní družstvo;
e)
Danijoje: įstaigos, pagal Danijos finansų įmonių įstatymą įregistruotos kaip andelskasser arba sammenslutninger af andelskasser;
f)
Suomijoje: įstaigos, įregistruotos kaip vienos iš šių kategorijų:
1)
Osuuspankki arba andelsbank pagal laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista arba lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform;
2)
Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos arba annat kreditinstitut i andelslagsform pagal laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista arba lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform;
3)
Keskusyhteisö arba centralinstitutet pagal laki talletuspankkien yhteenliittymästä arba lag om en sammanslutning av inlåningsbanker;
g)
Prancūzijoje: įstaigos, pagal Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération įregistruotos kaip sociétés coopératives ir pagal Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II turinčios leidimą veikti kaip banques mutualistes ou coopératives;
h)
Vokietijoje: įstaigos, įregistruotos kaip eingetragene Genossenschaft (eG) pagal Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG);
i)
Graikijoje: įstaigos, pagal Kooperatinių bendrovių įstatymą Nr. 1667/1986 įregistruotos kaip Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί ir veikiančios kaip kredito įstaigos; pagal Bankininkystės įstatymą Nr. 3601/2007 jos gali būti žymimos kaip Συνεταιριστική Τράπεζα;
j)
Vengrijoje: įstaigos, pagal 1996 m. įstatymą Nr. CXII dėl kredito įstaigų ir finansų įmonių įregistruotos kaip Szövetkezeti hitelintézet;
k)
Italijoje: įstaigos, įregistruotos kaip vienos iš šių kategorijų:
1)
Banche popolari, nurodyti 1993 m. rugsėjo 1 d. įstatyminiame dekrete Nr. 385;
2)
Banche di credito cooperativo, nurodyti 1993 m. rugsėjo 1 d. įstatyminiame dekrete Nr. 385;
3)
Banche di garanzia collettiva dei fidi, nurodyti 2003 m. rugsėjo 30 d. įstatyminio nutarimo Nr. 269, pertvarkyto į 2003 m. lapkričio 24 d. įstatymą Nr. 326, 13 straipsnyje;
l)
Liuksemburge: įstaigos, įregistruotos kaip Sociétés coopératives, kaip apibrėžta 1915 m. rugpjūčio 10 d. komercinių įmonių įstatymo VI skirsnyje;
m)
Nyderlanduose: įstaigos, pagal Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek įregistruotos kaip coöperaties arba onderlinge waarborgmaatschappijen;
n)
Lenkijoje: įstaigos, įregistruotos kaip bank spółdzielczy pagal Prawo bankowe nuostatas;
o)
Portugalijoje: įstaigos, pagal Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola, patvirtintą Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro, įregistruotos kaip Caixa de Crédito Agrícola Mútuo arba kaip Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo;
p)
Rumunijoje: įstaigos, pagal Vyriausybės nepaprastojo potvarkio Nr. 99/2006 dėl kredito įstaigų ir kapitalo pakankamumo, patvirtinto su pakeitimais ir papildymais Įstatymu Nr. 227/2007, nuostatas įregistruotos kaip Organizații cooperatiste de credit;
q)
Ispanijoje: įstaigos, įregistruotos kaip Cooperativas de Crédito pagal Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito;
r)
Švedijoje: įstaigos, pagal Lag (1995:1570) om medlemsbanker įregistruotos kaip Medlemsbank arba pagal Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse įregistruotos kaip Kreditmarknadsförening;
s)
Jungtinėje Karalystėje: įstaigos, pagal 1965 m. Industrial and Provident Societies Act ir pagal 1969 m. Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) įregistruotos kaip cooperative societies.
3. Kiek tai susiję su bendru 1 lygio nuosavu kapitalu, kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma kooperatine bendrove, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus arba įmonės įstatus juridinio asmens lygmeniu ji gali išleisti tik Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnyje nurodytas bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones.
4. Kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma kooperatine bendrove, kai 3 dalyje nurodytų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojai, kurie gali būti įstaigos nariai arba gali jais nebūti, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus turi galimybę pasitraukti, jie taip pat gali turėti teisę grąžinti kapitalo priemonę įstaigai, tačiau tik atsižvelgiant į taikytinuose nacionalinės teisės aktuose, įmonės įstatuose, Reglamente (ES) Nr. 575/2013 ir šiame reglamente nustatytus apribojimus. Tai netrukdo įstaigai pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus išleisti nariams ir ne nariams Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnį atitinkančias bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias teisė grąžinti kapitalo priemonę įstaigai nesuteikiama.
5 straipsnis
Įmonių, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus pripažįstamų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 27 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje nustatytomis taupymo įstaigomis, rūšys
1. Kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 antrą dalį tam tikros rūšies įmonė, pripažįstama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus, laikoma taupymo įstaiga, jeigu yra įvykdomos visos 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos sąlygos.
2. Kad taikant 1 dalį įstaiga būtų laikoma taupymo įstaiga, jos teisinis statusas patenka į vieną iš šių kategorijų:
a)
Austrijoje: įstaigos, pagal Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG) 1 punkto 1 papunktį įregistruotos kaip Sparkasse;
b)
Danijoje: įstaigos, pagal Danijos finansų įmonių įstatymą įregistruotos kaip Sparekasser;
c)
Suomijoje: įstaigos, pagal Säästöpankkilaki arba Sparbankslag įregistruotos kaip Säästöpankki arba Sparbank;
d)
Vokietijoje: įstaigos, įregistruotos kaip Sparkasse taip:
1)
Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG);
2)
Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern;
3)
Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG);
4)
Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG);
5)
Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz);
6)
Hessisches Sparkassengesetz;
7)
Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG);
8)
Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG);
9)
Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG);
10)
Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz;
11)
Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG);
12)
Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe;
13)
Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA);
14)
Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG);
15)
Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG);
e)
Ispanijoje: įstaigos, pagal Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular įregistruotos kaip Cajas de Ahorros;
f)
Švedijoje: įstaigos, pagal Sparbankslag (1987:619) įregistruotos kaip Sparbank.
3. Kiek tai susiję su bendru 1 lygio nuosavu kapitalu, kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma taupymo įstaiga, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus arba įmonės įstatus juridinio asmens lygmeniu ji turi galėti išleisti tik Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnyje nurodytas bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones.
4. Kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma taupymo įstaiga, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus kapitalo, rezervų ir tarpinio arba metų pabaigos pelno sumos bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojams paskirstyti neleidžiama. Tokia sąlyga laikoma įvykdyta net ir tuo atveju, jeigu įstaiga išleidžia bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias jų turėtojams laikantis veiklos tęstinumo principo suteikiama teisė į pelno ir rezervų dalį, jeigu tai leidžiama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus ir jeigu ši dalis yra proporcinga jų įnašui į kapitalą ir rezervus arba, jeigu leidžiama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus, pagal alternatyvią tvarką. Įstaiga gali išleisti bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias jų turėtojams įstaigos nemokumo ar likvidavimo atveju, jeigu įvykdomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio 4 ir 5 dalių sąlygos, suteikiama teisė į rezervus, kurie neturi būti proporcingi įnašui į kapitalą ir rezervus.
6 straipsnis
Įmonių, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus pripažįstamų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 27 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje nustatytomis savidraudos įmonėmis, rūšys
1. Kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 antrą dalį tam tikros rūšies įmonė, pripažįstama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus, laikoma savidraudos įmone, jeigu yra įvykdomos visos 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos sąlygos.
2. Kad taikant 1 dalį įstaiga būtų laikoma savidraudos įmone, jos teisinis statusas patenka į vieną iš šių kategorijų:
a)
Danijoje: asociacijos (dan. Foreninger) arba fondai (dan. Fonde), suformuoti draudimo bendroves (dan. Forsikringsselskaber), hipotekos kredito įstaigas (dan. Realkreditinstitutter), taupomuosius bankus (dan. Sparekasser), kooperatinius taupomuosius bankus (dan. Andelskasser) ir kooperatinių taupomųjų bankų kontroliuojamas įstaigas (dan. Sammenslutninger af andelskasser) pertvarkius į ribotos turtinės atsakomybės akcines bendroves, kaip apibrėžta pagal Danijos finansų įmonių įstatymą;
b)
Airijoje: įstaigos, pagal 1989 m. Building Societies Act įregistruotos kaip building societies;
c)
Jungtinėje Karalystėje: įstaigos, pagal 1986 m. Building Societies Act įregistruotos kaip building societies; įstaigos, pagal 1819 m. Savings Bank (Scotland) Act įregistruotos kaip savings bank.
3. Kiek tai susiję su bendru 1 lygio nuosavu kapitalu, kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma savidraudos įmone, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus arba įmonės įstatus juridinio asmens lygmeniu ji gali išleisti tik Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnyje nurodytas bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones.
4. Kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma savidraudos įmone, visa kapitalo ir rezervų suma arba jos dalis priklauso įstaigos nariams, kurie įprastinėmis veiklos sąlygomis negauna tiesiogiai paskirstomų, visų pirma mokant dividendus, rezervų sumų. Tokios sąlygos laikomos įvykdytomis net ir tuo atveju, jeigu įstaiga išleidžia bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias suteikiama teisė į pelną ir rezervus, jeigu tai leidžiama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus.
7 straipsnis
Įmonių, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus pripažįstamų Reglamento (ES) Nr. 575/2013 27 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje nustatytomis panašiomis įstaigomis, rūšys
1. Kompetentingos institucijos gali nustatyti, kad taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 antrą dalį tam tikros rūšies įmonė, pripažįstama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus, laikoma įstaiga, panašia į kooperatines bendroves, savidraudos įmones ir taupymo įstaigas, jeigu yra įvykdomos visos 2, 3 ir 4 dalyse nustatytos sąlygos.
2. Kad taikant 1 dalį įstaiga būtų laikoma įstaiga, panašia į kooperatines bendroves, savidraudos įmones ir taupymo įstaigas, jos teisinis statusas patenka į vieną iš šių kategorijų:
a)
Austrijoje: Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken pagal Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG);
b)
Suomijoje: įstaigos, pagal Laki hypoteekkiyhdistyksistä arba Lag om hypoteksföreningar įregistruotos kaip Hypoteekkiyhdistys arba Hypoteksförening.
3. Kiek tai susiję su bendru 1 lygio nuosavu kapitalu, kad taikant 1 dalį tokia įstaiga būtų laikoma įstaiga, panašia į kooperatines bendroves, savidraudos įmones ir taupymo įstaigas, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus arba įmonės įstatus juridinio asmens lygmeniu ji gali išleisti tik Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnyje nurodytas bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones.
4. Kad taikant 1 dalį įstaiga būtų laikoma įstaiga, panašia į kooperatines bendroves, savidraudos įmones ir taupymo įstaigas, taip pat įvykdomos viena ar daugiau iš šių sąlygų:
a)
kai 3 dalyje nurodytų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojai, kurie gali būti įstaigos nariai arba gali jais nebūti, pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus turi galimybę pasitraukti, jie taip pat gali turėti teisę, bet tik atsižvelgiant į taikytinuose nacionalinės teisės aktuose, įmonės įstatuose, Reglamente (ES) Nr. 575/2013 ir šiame reglamente nustatytus apribojimus, grąžinti kapitalo priemonę įstaigai. Tai netrukdo įstaigai pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus išleisti nariams ir ne nariams Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnį atitinkančias bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias teisė grąžinti kapitalo priemonę įstaigai nesuteikiama;
b)
pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus kapitalo, rezervų ir tarpinio arba metų pabaigos pelno sumos bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių turėtojams paskirstyti neleidžiama. Tokia sąlyga laikoma įvykdyta net ir tuo atveju, jeigu įstaiga išleidžia bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias jų turėtojams laikantis veiklos tęstinumo principo suteikiama teisė į pelno ir rezervų dalį, jeigu tai leidžiama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus ir jeigu ta dalis yra proporcinga jų įnašui į kapitalą ir rezervus arba, jeigu leidžiama pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus, pagal alternatyvią tvarką. Įstaiga gali išleisti bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, pagal kurias jų turėtojams įstaigos nemokumo ar likvidavimo atveju, jeigu įvykdomos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio 4 ir 5 dalių sąlygos, suteikiama teisė į rezervus, kurie neturi būti proporcingi įnašui į kapitalą ir rezervus;
c)
visa kapitalo ir rezervų suma arba jos dalis priklauso įstaigos nariams, kurie įprastinėmis veiklos sąlygomis negauna tiesiogiai paskirstomų, visų pirma mokant dividendus, atsargų sumų.
3 poskirsnis
Netiesioginis finansavimas
8 straipsnis
Netiesioginis kapitalo priemonių finansavimas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 28 straipsnio 1 dalies b punktą, 52 straipsnio 1 dalies c punktą ir 63 straipsnio c punktą
1. Netiesioginiu kapitalo priemonių finansavimu pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 28 straipsnio 1 dalies b punktą, 52 straipsnio 1 dalies c punktą ir 63 straipsnio c punktą laikomas finansavimas, kuris nėra tiesioginis.
2. Taikant 1 dalį, tiesioginis finansavimas būna tais atvejais, kai įstaiga yra suteikusi investuotojui paskolą ar kitokį bet kokios formos finansavimą, kuris naudojamas jos kapitalo priemonėms įsigyti.
3. Tiesioginis finansavimas taip pat apima finansavimą, kuris kitokiais nei įstaigos kapitalo priemonių įsigijimas tikslais suteikiamas bet kokiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, kuris turi kvalifikuotąją kredito įstaigos akcijų paketo dalį, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 36 dalyje, arba kuris laikomas susijusia šalimi, kaip apibrėžta 24-ojo tarptautinio apskaitos standarto dėl susijusių šalių atskleidimo, Sąjungoje taikomo pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 (7), 9 straipsnyje, atsižvelgiant į visas papildomas kompetentingos institucijos apibrėžtas gaires, jeigu įstaiga negali įrodyti visų šių aplinkybių:
a)
sandoris vykdomas panašiomis sąlygomis, kaip kiti sandoriai su trečiosiomis šalimis;
b)
fiziniam arba juridiniam asmeniui, arba susijusiai šaliai nereikia kliautis paskirstomomis sumomis ar turimų kapitalo priemonių pardavimu palūkanų mokėjimui ir finansavimo grąžinimui užtikrinti.
9 straipsnis
Taikomos netiesioginio kapitalo priemonių finansavimo formos ir pobūdis taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 28 straipsnio 1 dalies b punktą, 52 straipsnio 1 dalies c punktą ir 63 straipsnio c punktą
1. Netiesioginis įstaigos kapitalo priemonių įsigijimo finansavimas, be kita ko, yra tokių taikytinų formų ir pobūdžio:
a)
finansavimas, kurį investuotojui įstaigos kapitalo priemonėms - jas išleidžiant ar paskiau - įsigyti skiria įstaigos tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuojami subjektai arba subjektai, įtraukti į:
1)
įstaigos apskaitos arba rizikos ribojimu pagrįsto konsolidavimo taikymo sritį;
2)
institucinės užtikrinimo sistemos arba centrinės įstaigos kontroliuojamų įstaigų, kurios nėra organizuotos kaip grupė, kuriai priklauso įstaiga, tinklo parengto konsoliduoto balanso arba atlikto išplėsto apibendrinto skaičiavimo, jeigu jis yra lygiavertis konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a punkto iv papunktyje, taikymo sritį;
3)
papildomos įstaigos priežiūros, vykdomos pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2002/87/EB (8) dėl finansiniam konglomeratui priklausančių kredito įstaigų, draudimo įmonių ir investicinių firmų papildomos priežiūros, taikymo sritį;
b)
finansavimas, kurį investuotojui įstaigos kapitalo priemonėms - jas išleidžiant ar paskiau - įsigyti skiria išorės subjektai, turintys garantijos arba kredito išvestinės finansinės priemonės teikiamą apsaugą arba kokį nors kitokį užtikrinimą, kad kredito rizika būtų perduota įstaigai arba bet kuriems įstaigos tiesiogiai arba netiesiogiai kontroliuojamiems subjektams, arba bet kuriems subjektams, kurie įtraukti į:
(1)
įstaigos apskaitos arba rizikos ribojimu pagrįsto konsolidavimo taikymo sritį;
(2)
institucinės užtikrinimo sistemos arba centrinės įstaigos kontroliuojamų įstaigų, kurios nėra organizuotos kaip grupė, kuriai priklauso įstaiga, tinklo parengto konsoliduoto balanso arba atlikto išplėsto apibendrinto skaičiavimo, jeigu jis yra lygiavertis konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a punkto iv papunktyje, taikymo sritį;
(3)
papildomos įstaigos priežiūros taikymo sritį pagal Direktyvą 2002/87/EB;
c)
finansavimas, skiriamas skolininkui, kuris tą finansavimą perduoda galutiniam investuotojui, kad šis galėtų įsigyti įstaigos kapitalo priemonių - jas išleidžiant arba paskiau.
2. Kad taikant 1 dalį finansavimas būtų laikomas netiesioginiu finansavimu, jeigu taikoma, taip pat įvykdomos šios sąlygos
a)
investuotojas nėra įtrauktas į:
1)
įstaigos apskaitos arba rizikos ribojimu pagrįsto konsolidavimo taikymo sritį;
2)
institucinės užtikrinimo sistemos arba centrinės įstaigos kontroliuojamų įstaigų, kurios nėra organizuotos kaip grupė, kuriai priklauso įstaiga, tinklo parengto konsoliduoto balanso arba atlikto apibendrinto skaičiavimo, jeigu jis yra lygiavertis konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a punkto iv papunktyje, taikymo sritį. Šiuo tikslu investuotojas laikomas įtrauktu į išplėsto apibendrinto skaičiavimo taikymo sritį, jei atitinkamai kapitalo priemonei yra taikomas konsolidavimas arba išplėstas apibendrintas skaičiavimas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a punkto iv papunktį taip, kad nebūtų pakartotinai naudojami nuosavų lėšų straipsniai ir nebūtų kaupiamos nuosavos lėšos tarp institucinės užtikrinimo sistemos narių. Jeigu Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalyje nurodytas kompetentingų institucijų leidimas nebuvo suteiktas, ši sąlyga laikoma įvykdyta, jeigu ir 1 dalies a punkte nurodyti subjektai, ir įstaiga yra tos pačios institucinės užtikrinimo sistemos nariai ir įstaigos kapitalo priemonėms įsigyti skirtą finansavimą subjektai atskaito pagal taikomus Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies f-i punktus, 56 straipsnio a-d punktus ir 66 straipsnio a-d punktus;
3)
papildomos įstaigos priežiūros taikymo sritį pagal Direktyvą 2002/87/EB;
b)
išorės subjektas nėra įtrauktas į:
1)
įstaigos apskaitos arba rizikos ribojimu pagrįsto konsolidavimo taikymo sritį;
2)
institucinės užtikrinimo sistemos arba centrinės įstaigos kontroliuojamų įstaigų, kurios nėra organizuotos kaip grupė, kuriai priklauso įstaiga, tinklo parengto konsoliduoto balanso arba atlikto išplėsto apibendrinto skaičiavimo, jeigu jis yra lygiavertis konsoliduotosioms finansinėms ataskaitoms, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 49 straipsnio 3 dalies a punkto iv papunktyje, taikymo sritį;
3)
papildomos įstaigos priežiūros taikymo sritį pagal Direktyvą 2002/87/EB.
3. Pagal 8 straipsnį nustatant, ar kapitalo priemonėms įsigyti naudojamas tiesioginis, ar netiesioginis finansavimas, į sumą, į kurią reikia atsižvelgti, nėra įtraukiamas individualiai įvertintas vertės sumažėjimo atidėjinys.
4. Kad išvengtų tiesioginio arba netiesioginio finansavimo apribojimų pagal 8 straipsnį ir tais atvejais, kai paskola arba kitokios formos finansavimas, arba garantijos suteikiamos bet kokiam fiziniam ar juridiniam asmeniui, kuris turi kvalifikuotąją kredito įstaigos akcijų paketo dalį arba laikomas 3 dalyje nurodyta susijusia šalimi, įstaiga nuolat užtikrina, kad ji nebūtų suteikusi paskolos arba kitokios formos finansavimo, arba garantijų įstaigos kapitalo priemonėms tiesiogiai arba netiesiogiai pasirašyti. Jeigu paskola arba kitokios formos finansavimas, arba garantijos suteikiamos kitų rūšių šalims, įstaiga šią kontrolę vykdo dėdama visas įmanomas pastangas.
5. Kai pagal nacionalinės teisės aktus arba savidraudos įmonių, kooperatinių bendrovių ir panašių įstaigų įstatus klientui taikoma prievolė pasirašyti kapitalo priemones paskolai gauti, ta paskola nelaikoma tiesioginiu arba netiesioginiu finansavimu, jeigu įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
kompetentinga institucija mano, kad pasirašymo suma yra nereikšminga;
b)
paskolos tikslas nėra susijęs su paskolą teikiančios įstaigos kapitalo priemonių įsigijimu;
c)
pasirašyti vieną ar daugiau įstaigos kapitalo priemonių yra būtina, kad paskolos gavėjas taptų savidraudos įmonės, kooperatinės bendrovės ar panašios įstaigos nariu.
4 poskirsnis
Kapitalo priemonių išpirkimo apribojimai
10 straipsnis
Savidraudos įmonių, taupymo įstaigų, kooperatinių bendrovių ir panašių įstaigų išleistų kapitalo priemonių išpirkimo apribojimai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio 2 dalies b punktą ir 78 straipsnio 3 dalį
1. Bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones, kurios gali būti išpirktos, įstaiga gali išleisti tik tuo atveju, jeigu tokia galimybė numatyta taikytinuose nacionalinės teisės aktuose.
2. Galimybė įstaigai pagal kapitalo priemones reglamentuojančias nuostatas apriboti išpirkimą, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio 2 dalies b punkte ir 78 straipsnio 3 dalyje, apima ir teisę atidėti išpirkimą, ir teisę apriboti išpirktiną sumą. Pagal 3 dalį įstaiga išpirkimą gali atidėti arba išpirktiną sumą gali apriboti neribotam laikui.
3. Į priemones reglamentuojančias nuostatas įtrauktų išpirkimo apribojimų mastą įstaiga nustato pagal įstaigos padėtį, bet kuriuo metu įvertintą rizikos ribojimo požiūriu, visų pirma, be kita ko, atsižvelgdama į:
a)
bendrą finansinę įstaigos padėtį bei jos padėtį likvidumo ir mokumo požiūriu;
b)
bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, 1 lygio kapitalo ir viso kapitalo sumą, palyginti su bendra rizikos pozicijų suma, apskaičiuota pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 92 straipsnio 1 dalies a punkte nustatytus reikalavimus, specialius nuosavų lėšų reikalavimus, nurodytus Direktyvos 2013/36/ES 104 straipsnio 1 dalies a punkte, ir jungtinio rezervo reikalavimą, apibrėžtą tos direktyvos 128 straipsnio 6 punkte.
11 straipsnis
Savidraudos įmonių, taupymo įstaigų, kooperatinių bendrovių ir panašių įstaigų išleistų kapitalo priemonių išpirkimo apribojimai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 29 straipsnio 2 dalies b punktą ir 78 straipsnio 3 dalį
1. Išpirkimo apribojimai, įtraukti į priemones reglamentuojančias sutartines arba teisines nuostatas, netrukdo kompetentingai institucijai tinkamu pagrindu dar apriboti priemonių išpirkimo, kaip numatyta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnyje.
2. Kompetentingos institucijos vertina išpirkimo apribojimų pagrindus, įtrauktus į priemonę reglamentuojančias sutartines ir teisines nuostatas. Jos reikalauja, kad įstaigos pakeistų atitinkamas sutartines nuostatas, jeigu nėra įsitikinusios, kad šie apribojimų pagrindai yra tinkami. Jeigu, nesant sutartinių nuostatų, priemonės reglamentuojamos nacionalinės teisės aktais, tais teisės aktais įstaigai suteikiama galimybė apriboti išpirkimą, kaip nurodyta 10 straipsnio 1-3 dalyse, kad priemonės būtų priskiriamos bendram 1 lygio nuosavam kapitalui.
3. Bet kokį sprendimą apriboti išpirkimą įstaiga patvirtina vidaus dokumentais ir raštu praneša apie tai kompetentingai institucijai, be kita ko, nurodydama priežastis, dėl kurių, atsižvelgiant į 3 dalyje išdėstytus kriterijus, buvo atsisakyta išpirkti priemones ar jų dalį, arba išpirkimas buvo atidėtas.
4. Jeigu tuo pat laikotarpiu priimami keli sprendimai apriboti išpirkimą, įstaigos šiuos sprendimus gali patvirtinti vienu dokumentų rinkiniu.
2 SKIRSNIS
Riziką ribojantys filtrai
12 straipsnis
Pelno iš pardavimų sąvoka taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 32 straipsnio 1 dalies a punktą
1. Reglamento (ES) Nr. 575/2013 32 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyto pelno iš pardavimų sąvoka reiškia bet kokį pripažintą įstaigos pelną iš pardavimų, kuris fiksuojamas kaip bet kokios nuosavų lėšų sudedamosios dalies padidėjimas ir yra siejamas su būsimomis pajamomis iš maržos, atsirandančiomis iš vertybiniais popieriais pakeisto turto pardavimo, kai tas turtas vykstant pakeitimo vertybiniais popieriais sandoriui pašalinamas iš įstaigos balanso.
2. Pripažintas pelnas iš pardavimų nustatomas kaip toliau pateikiamų a ir b punktų skirtumas, kaip nustatyta taikant atitinkamą apskaitos sistemą:
a)
grynoji gauto turto vertė, įskaitant kiekvieną įgytą naują turto vienetą ir atėmus kiekvieną kitą perduotą turto vienetą ar kiekvieną prisiimtą naują įsipareigojimą;
b)
vertybiniais popieriais pakeisto turto arba dalies, kurios pripažinimas nutrauktas, balansinė vertė.
3. Pripažintas pelnas iš pardavimų, kuris yra siejamas su būsimomis pajamomis iš maržos, šiomis sąlygomis reiškia tikėtiną būsimą kainų skirtumo perviršį, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 242 straipsnyje.
3 SKIRSNIS
Atskaitymai iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių
13 straipsnis
Einamųjų finansinių metų nuostolių atskaitymas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies a punktą
1. Per metus apskaičiuodama savo bendrą 1 lygio nuosavą kapitalą, įstaiga, neatsižvelgdama į tai, ar ji kiekvieno tarpinio laikotarpio pabaigoje uždaro savo finansines sąskaitas, ar ne, rengia savo pelno (nuostolių) ataskaitas ir atskaito atsirandančius nuostolius iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių, kai tie nuostoliai atsiranda.
2. Siekiant parengti įstaigos pelno (nuostolių) ataskaitas pagal 1 dalį, pajamos ir išlaidos nustatomos tokia pat tvarka ir remiantis tais pačiais apskaitos standartais, kurių laikomasi rengiant metų pabaigos finansinę ataskaitą. Pajamos ir išlaidos apskaičiuojamos vadovaujantis rizikos ribojimo principu ir priskiriamos tam tarpiniam laikotarpiui, kuriuo gaunamos arba patiriamos, kad pagrįsta numatomų metinių pajamų ir išlaidų suma būtų įtraukta į kiekvieną tarpinį laikotarpį. Į esminius ar vienkartinius įvykius visapusiškai nedelsiant atsižvelgiama tuo tarpiniu laikotarpiu, kuriuo jie įvyksta.
3. Jeigu einamųjų finansinių metų nuostoliai jau yra įtraukti į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnius dėl tarpinės arba metų pabaigos finansinės ataskaitos, atskaitymo atlikti nereikia. Taikant šį straipsnį, finansinė ataskaita reiškia, kad pelnas ir nuostoliai buvo nustatyti pagal apskaitos sistemą, kuri įstaigai taikoma pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 dėl tarptautinių apskaitos standartų taikymo ir Tarybos direktyvą 86/635/EEB (9) dėl bankų ir kitų finansų įstaigų metinės finansinės atskaitomybės ir konsoliduotos finansinės atskaitomybės, uždarius tarpines arba metines sąskaitas.
4. 1-3 dalys tokia pat tvarka taikoma pelnui ir nuostoliams, įtrauktiems į sukauptas kitas bendrąsias pajamas.
14 straipsnis
Atidėtųjų mokesčių turto, kuris priklauso nuo būsimo pelningumo, atskaitymai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies c punktą
1. Pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies c punktą atidėtųjų mokesčių turto, kuris priklauso nuo būsimo pelningumo, atskaitymai atliekami pagal 2 ir 3 dalis.
2. Kiekvieno apmokestinamojo subjekto atidėtųjų mokesčių turto ir susijusių atidėtųjų mokesčių įsipareigojimų užskaita atliekama atskirai. Apskaičiuojant susijusius atidėtųjų mokesčių įsipareigojimus atsižvelgiama tik į įsipareigojimus, atsirandančius dėl tos pačios jurisdikcijos mokesčių teisės aktų, kurie taikomi ir atidėtųjų mokesčių turtui. Apskaičiuodamas atidėtųjų mokesčių turtą ir įsipareigojimus konsoliduotu lygmeniu, apmokestinamasis subjektas įtraukia bet kokį skaičių subjektų, kurie pagal taikytinus nacionalinės teisės aktus priklauso tai pačiai apmokestinamajai grupei, yra įtraukti į tą patį fiskalinį konsolidavimą, fiskalinį vienetą ar konsoliduotą mokesčių deklaraciją.
3. Susijusių atidėtųjų mokesčių įsipareigojimų, kurie gali būti naudojami užskaitai nuo būsimo pelningumo priklausančio atidėtųjų mokesčių turto atžvilgiu, suma yra lygi a punkte nurodytos sumos ir b punkte nurodytos sumos skirtumui:
a)
pagal taikytiną apskaitos sistemą pripažinta atidėtųjų mokesčių įsipareigojimų suma;
b)
susijusių atidėtųjų mokesčių įsipareigojimų, atsirandančių dėl nematerialiojo turto ir dėl nustatytų išmokų pensijų fondo turto, suma.
15 straipsnis
Nustatytų išmokų pensijų fondo turto atskaitymas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies e punktą ir 41 straipsnio 1 dalies b punktą
1. Kompetentinga institucija Reglamento (ES) Nr. 575/2013 41 straipsnio 1 dalies b punkte minėtą išankstinį leidimą suteikia tik tuo atveju, jeigu neribojama galimybė naudoti atitinkamą nustatytų išmokų pensijų fondo turtą reiškia tiesioginę ir nevaržomą galimybę naudoti šį turtą, kaip antai kai tokio turto naudojimui netaikomi jokio pobūdžio apribojimai ir kai trečiosios šalys dėl šio turto nėra pareiškusios jokių bet kokio pobūdžio reikalavimų.
2. Nevaržoma galimybė naudoti šį turtą gali būti tais atvejais, kai įstaiga neprivalo kiekvieną kartą, kai norėtų pasinaudoti plano lėšų pertekliumi, prašyti ir gauti specialų pensijų fondų valdytojo ar pensijų gavėjų leidimą.
16 straipsnis
Numatomų mokesčių atskaitymai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies l punktą ir 56 straipsnio f punktą
1. Jeigu įstaigos taikomoje apskaitos sistemoje ir apskaitos politikoje numatomas visiškas su balanse arba pelno (nuostolių) ataskaitoje pripažintais sandoriais ir kitais įvykiais susijusių ataskaitinio laikotarpio ir atidėtųjų mokesčių įsipareigojimų pripažinimas, įstaiga gali manyti, kad į numatomus mokesčius jau buvo atsižvelgta. Kompetentinga institucija mano, kad visi būtini atskaitymai buvo atlikti pagal taikytinus apskaitos standartus arba bet kokius kitus koregavimus.
2. Jeigu įstaiga savo bendrą 1 lygio nuosavą kapitalą apskaičiuoja remdamasi finansinėmis ataskaitomis, rengiamomis pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002, 1 dalyje nustatyta sąlyga laikoma įvykdyta.
3. Jeigu 1 dalyje nustatyta sąlyga neįvykdyta, įstaiga sumažina savo bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnius apskaičiuotąja ataskaitinio laikotarpio ir atidėtųjų mokesčių, kurie dar nepripažinti balanse ir pelno (nuostolių) ataskaitoje ir susiję su sandoriais ir kitais įvykiais, pripažintais balanse arba pelno (nuostolių) ataskaitoje, suma. Apskaičiuotoji ataskaitinio laikotarpio ir atidėtųjų mokesčių suma nustatoma taikant metodą, lygiavertį nustatytajam Reglamentu (EB) Nr. 1606/2002. Apskaičiuotoji atidėtųjų mokesčių suma negali būti tarpusavyje užskaitoma su finansinėse ataskaitose nepripažintu atidėtųjų mokesčių turtu.
4 SKIRSNIS
Kiti atskaitymai iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 lygio kapitalo ir 2 lygio kapitalo straipsnių
17 straipsnis
Kiti atskaitymai, susiję su finansų įstaigų kapitalo priemonėmis, taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 3 dalį
1. Turimos Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 26 dalyje apibrėžtų finansų įstaigų kapitalo priemonės atskaitomos atlikus šiuos skaičiavimus:
a)
visos priemonės, kurios pagal jas išleidusiai finansų įstaigai taikomą bendrovių teisę priskiriamos kapitalui ir, jeigu tai finansų įstaigai taikomi mokumo reikalavimai, kurios be jokių apribojimų yra įtrauktos į reguliuojamųjų nuosavų lėšų aukščiausios kokybės lygį, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
b)
visos priemonės, kurios pagal emitentui taikomą bendrovių teisę priskiriamos kapitalui ir, jeigu mokumo reikalavimai finansų įstaigai netaikomi, kurios yra nuolatinės, jomis padengiama pirmiausia ir proporcingai didžiausia patiriamų nuostolių dalis, nemokumo ar likvidavimo atveju reikalavimai dėl šių priemonių yra mažesnio prioriteto nei visi kiti reikalavimai ir joms nenumatyta jokių paskirstomų sumų, mokamų taikant pirmumo teises, ar iš anksto nustatytų paskirstomų sumų, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
c)
visos subordinuotosios priemonės, kuriomis laikantis veiklos tęstinumo principo padengiami nuostoliai, įskaitant veiksmų laisvę anuliuoti atkarpos mokėjimus, atskaitomos iš papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu šių subordinuotųjų priemonių suma viršija papildomo 1 lygio kapitalo sumą, perviršio suma atskaitoma iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo;
d)
visos kitos subordinuotosios priemonės atskaitomos iš 2 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu šių subordinuotųjų priemonių suma viršija 2 lygio kapitalo sumą, perviršio suma atskaitoma iš papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu papildomo 1 lygio kapitalo sumos nepakanka, likusio perviršio suma atskaitoma iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
e)
visos kitos priemonės, į finansų įstaigos nuosavas lėšas įtrauktos pagal atitinkamą taikytiną rizikos ribojimu pagrįstą sistemą, arba visos kitos priemonės, kurių atžvilgiu įstaiga negali įrodyti, kad yra taikoma a, b, c arba d punkte nustatyta sąlyga, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių.
2. 3 dalyje numatytais atvejais Reglamentu (ES) Nr. 575/2013 numatytus atskaitymus įstaigos turimoms kapitalo priemonėms taiko remdamosi atitinkamo atskaitymo metodu. Taikant šią dalį, pagal atitinkamo atskaitymo metodą atskaitymas taikomas tai pačiai sudedamajai kapitalo daliai, kuriai kapitalo priemonė būtų priskirta, jeigu ją būtų išleidusi pati įstaiga.
3. 1 dalyje nurodyti atskaitymai netaikomi tokiais atvejais:
a)
jeigu veiklos leidimą finansų įstaigai išdavė ir ją prižiūri kompetentinga institucija ir tai įstaigai taikomi rizikos ribojimo reikalavimai yra lygiaverčiai reikalavimams, įstaigoms taikomiems pagal Reglamentą (ES) Nr. 575/2013. Trečiosios valstybės finansų įstaigoms šis metodas taikomas tik tuo atveju, jeigu pagal tą reglamentą buvo atliktas atitinkamos trečiosios valstybės rizikos ribojimo tvarkos lygiavertiškumo įvertinimas ir jeigu buvo padaryta išvada, kad atitinkamos trečiosios valstybės rizikos ribojimo tvarka yra bent lygiavertė Sąjungoje taikomai tvarkai;
b)
jeigu finansų įstaiga yra elektroninių pinigų įstaiga, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/110/EB (10) 2 straipsnyje, ir jeigu ji nesinaudoja tos direktyvos 9 straipsnyje nustatytomis pasirinktinomis išimtimis;
c)
jeigu finansų įstaiga yra mokėjimo įstaiga, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2007/64/EB (11) 4 straipsnyje, ir jeigu ji nesinaudoja tos direktyvos 26 straipsnyje nustatyta išimtimi;
d)
jeigu finansų įstaiga yra alternatyvaus investavimo fondų valdytoja, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES (12) 4 straipsnyje, arba valdymo įmonė, apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/65/EB (13) 2 straipsnio 1 dalyje.
18 straipsnis
Trečiųjų valstybių draudimo ir perdraudimo įmonių kapitalo priemonės taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 3 dalį
1. Turimos trečiosios valstybės draudimo ir perdraudimo įmonių, kurioms taikoma mokumo tvarka yra nelygiavertė nustatytajai Direktyvos 2009/138/EB I antraštinės dalies VI skyriuje, kaip nustatyta atlikus vertinimą pagal tos direktyvos 227 straipsnyje nustatytą procedūrą, arba ji nebuvo įvertinta, kapitalo priemonės atskaitomos tokia tvarka:
a)
visos priemonės, kurios pagal jas išleidusioms trečiosios valstybės draudimo ir perdraudimo įmonėms taikomą bendrovių teisę priskiriamos prie kapitalo ir kurios pagal trečiosios valstybės tvarką be jokių apribojimų yra įtrauktos į reguliuojamųjų nuosavų lėšų aukščiausios kokybės lygį, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
b)
visos subordinuotosios priemonės, kuriomis laikantis veiklos tęstinumo principo padengiami nuostoliai, įskaitant veiksmų laisvę anuliuoti atkarpos mokėjimus, atskaitomos iš papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu šių subordinuotųjų priemonių suma viršija papildomo 1 lygio kapitalo sumą, perviršio suma atskaitoma iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
c)
visos kitos subordinuotosios priemonės atskaitomos iš 2 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu šių subordinuotųjų priemonių suma viršija 2 lygio kapitalo sumą, perviršio suma atskaitoma iš papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu ši perviršio suma viršija papildomo 1 lygio kapitalo sumą, likusi perviršio suma atskaitoma iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
d)
jeigu trečiosios valstybės draudimo ir perdraudimo įmonėms taikomi rizikos ribojimu pagrįsti mokumo reikalavimai, visos kitos priemonės, į trečiosios valstybės draudimo ir perdraudimo įmonių nuosavas lėšas įtrauktos pagal atitinkamą taikytiną mokumo tvarką, arba visos kitos priemonės, kurių atžvilgiu įstaiga negali įrodyti, kad yra taikoma a, b arba c sąlyga, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių.
2. Jeigu trečiosios valstybės mokumo tvarka, įskaitant nuosavoms lėšoms taikomas taisykles, yra lygiavertė Direktyvos 2009/138/EB I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytai mokumo tvarkai, kaip nustatyta atlikus vertinimą pagal tos direktyvos 227 straipsnyje nustatytą procedūrą, turimos trečiosios valstybės draudimo ar perdraudimo įmonių kapitalo priemonės yra vertinamos kaip turimos draudimo ar perdraudimo įmonių, kurioms išduotas leidimas pagal Direktyvos 2009/138/EB 14 straipsnį, kapitalo priemonės.
3. Šio straipsnio 2 dalyje numatytais atvejais įstaigos turimiems draudimo nuosavų lėšų straipsniams atskaitymus taiko, kai taikoma, Reglamento (ES) Nr. 575/2013 44 straipsnio b punkte, 58 straipsnio b punkte ir 68 straipsnio b punkte numatyta tvarka.
19 straipsnis
Į Direktyvos 2009/138/EB taikymo sritį nepatenkančių įmonių kapitalo priemonės taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 3 dalį
Turimos įmonių, pagal Direktyvos 2009/138/EB 4 straipsnį nepatenkančių į tos direktyvos taikymo sritį, kapitalo priemonės atskaitomos tokia tvarka:
a)
visos priemonės, kurios pagal jas išleidusiai įmonei taikomą bendrovių teisę priskiriamos prie kapitalo ir kurios be jokių apribojimų yra įtrauktos į reguliuojamųjų nuosavų lėšų aukščiausios kokybės lygį, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo;
b)
visos subordinuotosios priemonės, kuriomis laikantis veiklos tęstinumo principo padengiami nuostoliai, įskaitant veiksmų laisvę anuliuoti atkarpos mokėjimus, atskaitomos iš papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu šių subordinuotųjų priemonių suma viršija papildomo 1 lygio kapitalo sumą, perviršio suma atskaitoma iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
c)
visos kitos subordinuotosios priemonės atskaitomos iš 2 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu šių subordinuotųjų priemonių suma viršija 2 lygio kapitalo sumą, perviršio suma atskaitoma iš papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių. Jeigu ši suma viršija papildomo 1 lygio kapitalo sumą, likusi perviršio suma atskaitoma iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių;
d)
visos kitos priemonės, į įmonės nuosavas lėšas įtrauktos pagal atitinkamą taikytiną mokumo tvarką, arba visos kitos priemonės, kurių atžvilgiu įmonė negali įrodyti, kad yra taikoma a, b arba c sąlyga, atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo.
III SKYRIUS
PAPILDOMAS 1 LYGIO KAPITALAS
1 SKIRSNIS
Paskatų išpirkti forma ir pobūdis
20 straipsnis
Paskatų išpirkti forma ir pobūdis taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 52 straipsnio 1 dalies g punktą ir 63 straipsnio h punktą
1. Paskatos išpirkti - tai visi požymiai, dėl kurių kapitalo priemonės išleidimo dieną galima tikėtis, kad ši priemonė gali būti išpirkta.
2. 1 dalyje nurodytos paskatos, be kita ko, yra tokių formų:
a)
pasirinkimo pirkti sandoris ir kartu nustatomas priemonės kredito maržos padidinimas, jeigu pasirinkimo pirkti sandoriu nepasinaudojama;
b)
pasirinkimo pirkti sandoris ir kartu nustatomas reikalavimas arba galimybė investuotojui konvertuoti priemonę į bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonę, jeigu pasirinkimo pirkti sandoriu nepasinaudojama;
c)
pasirinkimo pirkti sandoris ir kartu numatomas orientacinės normos pakeitimas, jeigu kredito marža taikant antrąją orientacinę normą yra didesnė negu pradinė mokėjimo norma atėmus apsikeitimo sandorio normą;
d)
pasirinkimo pirkti sandoris ir kartu nustatomas išpirkimo sumos padidinimas ateityje;
e)
pasirinkimo perparduoti sandoris ir kartu nustatomas priemonės kredito maržos padidinimas arba orientacinės normos pakeitimas, jeigu kredito marža taikant antrąją orientacinę normą, yra didesnė negu pradinė mokėjimo norma atėmus apsikeitimo sandorio normą, kai priemonė nėra perparduodama;
f)
priemonės parduodamos tokiu būdu, kuris investuotojams rodytų, kad priemonės bus pareikalauta.
2 SKIRSNIS
Konvertavimas arba pagrindinės sumos nurašymas
21 straipsnis
Pagrindinės sumos įrašymo po nurašymo pobūdis taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 52 straipsnio 1 dalies n punktą ir 52 straipsnio 2 dalies c punkto ii papunktį
1. Pagrindinės sumos nurašymas proporcingai taikomas visiems papildomo 1 lygio kapitalo priemonių, kurioms nustatytas panašus nurašymo mechanizmas ir tapatus kritinis lygis, turėtojams.
2. Nurašymas laikomas laikinu, jeigu įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
bet kokios po nurašymo mokėtinos paskirstomos sumos yra grindžiamos sumažinta pagrindine suma;
b)
įrašymai grindžiami pelnu, gautu įstaigai priėmus oficialų sprendimą, kuriuo patvirtinamas galutinis pelnas;
c)
bet kokį su priemone susijusį įrašymą ar atkarpų už sumažintą pagrindinę sumą mokėjimą įstaiga vykdo naudodamasi visiška veiksmų laisve ir atsižvelgdama į apribojimus, nustatytus pagal d-f punktus; įstaigai nenustatoma jokios prievolės tam tikromis aplinkybėmis atlikti įrašymą ar jį paspartinti;
d)
atliekamas įrašymas panašioms papildomo 1 lygio kapitalo priemonėms, kurioms buvo taikytas nurašymas, yra taikomas proporcingai;
e)
didžiausia su priemone susijusio įrašymo sumai priskirtina suma kartu su atkarpų už sumažintą pagrindinę sumą mokėjimu yra lygi įstaigos pelnui, padaugintam iš sumos, apskaičiuotos 1 punkte nustatytą sumą padalijus iš 2 punkte nustatytos sumos:
1)
visų įstaigos papildomo 1 lygio kapitalo priemonių, kurioms buvo taikytas nurašymas, bendra nominalioji suma prieš nurašymą;
2)
visas įstaigos 1 lygio kapitalas;
f)
visų įrašymo sumų ir atkarpų už sumažintą pagrindinę sumą mokėjimų suma laikoma mokėjimu, dėl kurio sumažėja bendras 1 lygio nuosavas kapitalas, ir jai, kaip ir kitoms su bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonėmis susijusioms paskirstomoms sumoms, taikomi Direktyvos 2013/36/ES, perkeltos į nacionalinę teisę ar taisykles, 141 straipsnio 2 dalyje nurodyti su didžiausia galima paskirstyti suma susiję apribojimai.
3. Taikant 2 dalies e punktą, apskaičiavimai atliekami tuo metu, kai atliekamas įrašymas.
22 straipsnis
Nustatymo, ar įvyko tam tikras įvykis, tvarka ir laikas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 52 straipsnio 1 dalies n punktą
1. Įstaigai nustačius, kad bendro 1 lygio nuosavo kapitalo pakankamumo koeficientas sumažėjo iki žemesnio lygio nei lygis, kurį pasiekus taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 pirmos dalies II antraštinėje dalyje pateiktus reikalavimus priemonė turi būti konvertuota arba nurašyta, įstaigos valdymo organas arba bet koks kitas atitinkamas organas nedelsdamas nustato, jog yra įvykęs tam tikras įvykis, ir taikoma neatšaukiama prievolė nurašyti priemonę ar ją konvertuoti.
2. Nurašytina arba konvertuotina suma nustatoma kuo greičiau ir per ne ilgiau kaip vieną mėnesį nuo to laiko, kai pagal 1 dalį nustatoma, kad yra įvykęs tam tikras įvykis.
3. Tais atvejais, kai kompetentinga institucija nustato, kad konvertuotina arba nurašytina suma nustatyta pakankamai tiksliai, arba tais atvejais, kai ji nustato, kad konvertavimą ar nurašymą reikia atlikti nedelsiant, ta kompetentinga institucija gali pareikalauti 2 dalyje nurodytą ne ilgesnį kaip vieno mėnesio laikotarpį sutrumpinti.
4. Jeigu pagal papildomo 1 lygio kapitalo priemonę reglamentuojančias nuostatas reikalaujama atlikti nepriklausomą nurašytinos arba konvertuotinos sumos patikrinimą arba jeigu kompetentinga institucija reikalauja atlikti nepriklausomą patikrinimą nurašytinai ar konvertuotinai sumai nustatyti, įstaigos valdymo organas arba bet koks kitas atitinkamas organas pasirūpina, kad tai būtų nedelsiant atlikta. Toks nepriklausomas patikrinimas kuo greičiau užbaigiamas ir nekliudo įstaigai nurašyti papildomo 1 lygio kapitalo priemonės ar jos konvertuoti ir įvykdyti 2 ir 3 dalių reikalavimų.
3 SKIRSNIS
Priemonių požymiai, dėl kurių galėtų būti užkirstas kelias rekapitalizavimui
23 straipsnis
Priemonių požymiai, dėl kurių galėtų būti užkirstas kelias rekapitalizavimui, taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 52 straipsnio 1 dalies o punktą
Požymiai, dėl kurių galėtų būti užkirstas kelias įstaigos rekapitalizavimui, yra susiję su nuostatomis, pagal kurias reikalaujama, kad įstaiga esamiems kapitalo priemonių turėtojams išmokėtų kompensaciją, jeigu išleidžiama nauja kapitalo priemonė.
4 SKIRSNIS
Specialiosios paskirties subjektų naudojimas netiesioginei nuosavų lėšų priemonių emisijai
24 straipsnis
Specialiosios paskirties subjektų naudojimas netiesioginei nuosavų lėšų priemonių emisijai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 52 straipsnio 1 dalies p punktą ir 63 straipsnio n punktą
1. Jeigu įstaiga arba subjektas, kuris konsoliduojamas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 pirmos dalies II antraštinės dalies 2 skyrių, išleidžia kapitalo priemonę, kurią pasirašo specialiosios paskirties subjektas, ši kapitalo priemonė įstaigos arba minėto subjekto lygmeniu nepripažįstama aukštesnės kokybės kapitalu nei žemiausios kokybės kapitalas, išleistas tam specialiosios paskirties subjektui, ir to specialiosios paskirties subjekto trečiosioms šalims išleistas kapitalas. Toks reikalavimas taikomas konsoliduotu, iš dalies konsoliduotu ir individualiu rizikos ribojimo reikalavimų taikymo lygmenimis.
2. Specialiosios paskirties subjektų išleistų priemonių turėtojų teisės nėra palankesnės nei tuo atveju, jeigu įstaiga ar subjektas, konsoliduojamas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 pirmos dalies II antraštinės dalies 2 skyrių, priemonę būtų išleidęs tiesiogiai.
IV SKYRIUS
BENDRIEJI REIKALAVIMAI
1 SKIRSNIS
Netiesiogiai turimos kapitalo dalys, susidarančios dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių
25 straipsnis
Konservatyvumo lygis, kurį būtina taikyti pozicijų apskaičiavimo įvertinimuose, taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 76 straipsnio 2 dalį naudojamuose kaip alternatyva pagrindinėms pozicijoms apskaičiuoti
1. Įvertinimas yra pakankamai konservatyvus, jeigu įvykdoma bet kuri iš šių sąlygų:
a)
jeigu su indeksu susijusiuose investiciniuose įgaliojimuose nurodyta, kad į indeksą įtraukta finansų sektoriaus subjekto kapitalo priemonė negali viršyti didžiausios šio indekso procentinės dalies, tą procentinę dalį įstaiga naudoja kaip turimų kapitalo dalių, kurios atskaitomos iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 lygio kapitalo arba 2 lygio kapitalo straipsnių, kai taikoma laikantis 17 straipsnio 2 dalies, arba iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo tais atvejais, kai įstaiga negali nustatyti tikslaus turimos kapitalo dalies pobūdžio, vertės įvertinimą;
b)
jeigu įstaiga negali nustatyti a punkte nurodytos didžiausios procentinės dalies ir jeigu indeksas, kaip matyti iš su juo susijusių investicinių įgaliojimų arba kitos atitinkamos informacijos, apima finansų sektoriaus subjektų kapitalo priemones, įstaiga atskaito visą indeksui priskiriamų kapitalo dalių sumą iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 lygio kapitalo arba 2 lygio kapitalo straipsnių, kai taikoma laikantis 17 straipsnio 2 dalies, arba iš bendro 1 lygio nuosavo kapitalo tais atvejais, kai įstaiga negali nustatyti tikslaus turimos kapitalo dalies pobūdžio.
2. Taikant 1 dalį taikomos šios nuostatos:
a)
netiesiogiai turima kapitalo dalis, susidaranti dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių, apima indekso dalį, susijusią su investicijomis į finansų sektoriaus subjektų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo, papildomo 1 lygio kapitalo ir 2 lygio kapitalo priemones, įtrauktas į šį indeksą;
b)
indeksas, be kita ko, apima indeksų fondus, nuosavybės vertybinių popierių ar obligacijų indeksus arba bet kokią kitą schemą, jeigu pagrindinė priemonė yra finansų sektoriaus subjekto išleista kapitalo priemonė.
26 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 76 straipsnio 3 dalyje nurodyto sudėtingumo veiklos požiūriu reikšmė
1. Taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 76 straipsnio 3 dalį, sudėtingais veiklos požiūriu laikomi atvejai, kuriais, kaip nustatyta kompetentingų institucijų, turimoms finansų sektoriaus subjektų kapitalo dalims nuolat taikyti skaidrumo metodus būtų nepagrįsta. Vertindamos veiklos požiūriu sudėtingų atvejų pobūdį, kompetentingos institucijos atsižvelgia į nedidelį tokių pozicijų reikšmingumą ir trumpą jų laikymo laikotarpį. Jeigu laikymo laikotarpis trumpas, būtina pateikti įstaigos turimus didelio indekso likvidumo įrodymus.
2. Taikant 1 dalį, pozicija laikoma mažai reikšminga, jeigu įvykdomos visos šios sąlygos:
a)
prieš atliekant bet kokią peržiūrą įvertinta atskira grynoji pozicija, susidaranti dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių, neviršija 2 % bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių sumos, kaip apskaičiuota Reglamento (ES) Nr. 575/2013 46 straipsnio 1 dalies a punkte;
b)
prieš atliekant bet kokią peržiūrą įvertinta bendroji grynoji pozicija, susidaranti dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių, neviršija 5 % bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių sumos, kaip apskaičiuota Reglamento (ES) Nr. 575/2013 46 straipsnio 1 dalies a punkte;
c)
prieš atliekant bet kokią peržiūrą įvertintos dėl indeksui priskiriamų kapitalo dalių susidarančios bendrosios grynosios pozicijos ir visų kitų turimų kapitalo dalių, kurios pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 36 straipsnio 1 dalies h punktą yra atskaitomos, suma neviršija 10 % bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių sumos, kaip apskaičiuota Reglamento (ES) Nr. 575/2013 46 straipsnio 1 dalies a punkte.
2 SKIRSNIS
Priežiūros institucijos leidimas mažinti nuosavas lėšas
27 straipsnis
Įstaigos gebėjimo gauti pajamų užtikrinimo reikšmė taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 1 dalies a punktą
Įstaigos gebėjimo gauti pajamų užtikrinimas pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 1 dalies a punktą reiškia tai, kad kompetentingos institucijos vertinamas įstaigos pelningumas pakeitus priemones lygiavertės arba aukštesnės kokybės nuosavų lėšų priemonėmis tą dieną tebėra ir artimoje ateityje tebebus patikimas arba nepablogėja ir nepablogės artimoje ateityje. Atlikdama vertinimą, kompetentinga institucija atsižvelgia į įstaigos pelningumą susiklosčius nepalankiausioms aplinkybėms.
28 straipsnis
Tvarka ir duomenų teikimo reikalavimai, susiję su įstaigos prašymu dėl išpirkimo, sumažinimo ir atpirkimo taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnį
1. Apie nuosavų lėšų priemonių išpirkimą, sumažinimą ir atpirkimą šių priemonių turėtojams nepranešama tol, kol įstaiga gaus atitinkamą išankstinį kompetentingos institucijos leidimą.
2. Jeigu manoma, kad išpirkimo, sumažinimo ir atpirkimo galimybė yra pakankamai užtikrinta, gavusi išankstinį kompetentingos institucijos leidimą, įstaiga prieš įvykdydama išpirkimą, sumažinimą ar atpirkimą atskaito atitinkamas išpirktinas, sumažintinas arba atpirktinas sumas iš atitinkamų sudedamųjų nuosavų lėšų dalių. Tokia galimybė pakankamai užtikrinta laikoma visų pirma tuo atveju, jeigu įstaiga viešai paskelbė apie savo planą išpirkti nuosavų lėšų priemonę, ją sumažinti arba atpirkti.
3. 1 ir 2 dalys, kai taikoma, taikomos konsoliduotu, iš dalies konsoliduotu ir individualiu rizikos ribojimo reikalavimų taikymo lygmenimis.
29 straipsnis
Įstaigos prašymo dėl išpirkimo, sumažinimo ir atpirkimo pateikimas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 ir 78 straipsnius ir tinkami išpirkimo apribojimo pagrindai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 3 dalį
1. Prieš sumažindama ar atpirkdama bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemones arba pareikalaudama, išpirkdama ar atpirkdama papildomo 1 lygio kapitalo arba 2 lygio kapitalo priemones įstaiga pateikia kompetentingai institucijai prašymą.
2. Į prašymą gali būti įtrauktas Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnyje išvardytų veiksmų, kuriuos per ribotą laikotarpį ketinama atlikti su keliomis kapitalo priemonėmis, planas.
3. Jeigu bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonės, papildomo 1 lygio kapitalo priemonės arba 2 lygio kapitalo priemonės atperkamos rinkos formavimo tikslais, kompetentingos institucijos, laikydamosi Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnyje nustatytų kriterijų, gali iš anksto duoti leidimą to reglamento 77 straipsnyje išvardytus veiksmus atlikti su tam tikra iš anksto nustatyta suma.
a)
Ta suma neviršija mažesnės iš šių sumų, jeigu priemonės yra bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonės:
1)
3 % atitinkamos emisijos sumos;
2)
10 % sumos, kuria bendras 1 lygio nuosavas kapitalas viršija Reglamento (ES) Nr. 575/2013 92 straipsnyje nustatytų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo reikalavimų, specialiųjų nuosavų lėšų reikalavimų, nurodytų Direktyvos 2013/36/ES 104 straipsnio 1 dalies a punkte, ir jungtinio rezervo reikalavimo, apibrėžto tos direktyvos 128 straipsnio 6 punkte, sumą.
b)
Ta iš anksto nustatyta suma neviršija mažesnės iš šių sumų, jeigu priemonės yra papildomo 1 lygio kapitalo priemonės arba 2 lygio kapitalo priemonės:
1)
10 % atitinkamos emisijos sumos
2)
arba 3 % visos neišpirktų papildomo 1 lygio kapitalo priemonių arba, jeigu taikoma, 2 lygio kapitalo priemonių sumos.
4. Kompetentingos institucijos leidimą atlikti Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnyje išvardytus veiksmus iš anksto taip pat gali duoti tuo atveju, jeigu susijusios nuosavų lėšų priemonės perduodamos įstaigos darbuotojams kaip jų atlygio dalis. Įstaigos praneša kompetentingoms institucijoms apie atvejus, kai nuosavų lėšų priemonės perkamos šiais tikslais, ir tam laikui, kuriuo tas priemones turi įstaiga, atskaito jas iš nuosavų lėšų taikydamos atitinkamo atskaitymo metodą. Atskaityti atitinkamu pagrindu nebereikalaujama, jeigu išlaidos, susijusios su kokiu nors pagal šią dalį atliekamu veiksmu, jau buvo įtrauktos į nuosavas lėšas remiantis tarpine arba metų pabaigos finansine ataskaita.
5. Kompetentinga institucija, laikydamasi Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnyje nustatytų kriterijų, iš anksto duoti leidimą su tam tikra iš anksto nustatyta suma atlikti kurį nors iš to reglamento 77 straipsnyje išvardytų veiksmų gali tuo atveju, jeigu nuosavų lėšų priemonių, kurių ketinama pareikalauti ar kurias ketinama išpirkti arba atpirkti, suma yra nereikšminga, palyginti su neišpirkta atitinkamos emisijos suma, kuri lieka pareikalavus minėtų priemonių, jas išpirkus arba atpirkus.
6. 1-5 dalys, kai taikoma, taikomos konsoliduotu, iš dalies konsoliduotu ir individualiu rizikos ribojimo reikalavimų taikymo lygmenimis.
30 straipsnis
Prašymo, kurį įstaiga turi pateikti taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnį, turinys
1. Prie 29 straipsnyje nurodyto prašymo pridedama ši informacija:
a)
tinkamai pagrįstas pagrindo atlikti vieną iš 29 straipsnio 1 dalyje nurodytų veiksmų paaiškinimas;
b)
informacija apie kapitalo reikalavimus ir kapitalo rezervus, apimanti bent 3 metų laikotarpį, įskaitant nuosavų lėšų lygį ir sudėtį prieš atliekant veiksmą ir jį atlikus ir to veiksmo poveikį reguliavimo reikalavimams;
c)
Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnio 1 dalies a punkte nurodyto kapitalo priemonės pakeitimo poveikis įstaigos pelningumui;
d)
rizikos, su kuria įstaiga susiduria ar gali susidurti, įvertinimas ir informacija apie tai, ar nuosavų lėšų lygis užtikrina tinkamą tokios rizikos padengimą, įskaitant pagrindinės rizikos testavimą nepalankiausiomis sąlygomis, kuris parodo galimus nuostolius įvairių scenarijų atvejais;
e)
visa kita informacija, kurią kompetentinga institucija laiko būtina, kad galėtų įvertinti pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 78 straipsnį duodamo leidimo tinkamumą.
2. Kompetentinga institucija tam tikros 2 dalyje išvardytos informacijos leidžia neteikti, jeigu yra tikra, kad ši informacija jai jau yra prieinama.
3. 1 ir 2 dalys, kai taikoma, taikomos individualiu, konsoliduotu ir iš dalies konsoliduotu rizikos ribojimo reikalavimų taikymo lygmenimis.
31 straipsnis
Įstaigos prašymo pateikimo ir jo nagrinėjimo kompetentingoje įstaigoje terminai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnį
1. Išsamų prašymą ir 29 bei 30 straipsniuose nurodytą informaciją įstaiga kompetentingai institucijai persiunčia likus bent 3 mėnesiams iki tos dienos, kurią priemonių turėtojams bus pranešta apie vieną iš Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnyje išvardytų veiksmų.
2. Kompetentingos institucijos tam tikrais atvejais ir išimtinėmis aplinkybėmis gali leisti įstaigoms 1 dalyje nurodytą prašymą persiųsti per trumpesnį nei 3 mėnesių laikotarpį.
3. Kompetentinga institucija prašymą išnagrinėja 1 dalyje nurodytu laikotarpiu arba 2 dalyje nurodytu laikotarpiu. Kompetentingos institucijos atsižvelgia į naują šiuo laikotarpiu gautą informaciją, jeigu ji yra ir jeigu jos mano, kad ši informacija reikšminga. Kompetentingos institucijos prašymą nagrinėti pradeda tik įsitikinusios, kad pagal 28 straipsnį iš įstaigos reikalaujama informacija buvo gauta.
32 straipsnis
Savidraudos įmonių, kooperatinių bendrovių, taupymo įstaigų ar panašių įstaigų prašymai dėl išpirkimo, sumažinimo ar atpirkimo taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnį
1. Jeigu išperkamos savidraudos įmonių, kooperatinių bendrovių, taupymo įstaigos ar panašių įstaigų bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonės, 29 straipsnio 1, 2 ir 6 dalyse nurodytas prašymas ir 30 straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija kompetentingai institucijai teikiami tokiu pat dažnumu, kokį įstaigos kompetentingas organas taiko tokių priemonių išpirkimui nagrinėti.
2. Kompetentingos institucijos gali iš anksto duoti leidimą atlikti vieną iš Reglamento (ES) Nr. 575/2013 77 straipsnyje išvardytų veiksmų su tam tikra iš anksto nustatyta suma, kuri turi būti išpirkta, neįskaitant naujų įmokėtojo bendro 1 lygio nuosavo kapitalo priemonių pasirašymo sumos, laikotarpiu iki vienų metų. Jei jos mano, kad šis veiksmas nesukels pavojaus dabartiniam arba būsimam įstaigos mokumui, ta iš anksto nustatyta suma gali sudaryti iki 2 % bendro 1 lygio nuosavo kapitalo.
3 SKIRSNIS
Laikinas atskaitymo iš nuosavų lėšų netaikymas
33 straipsnis
Laikinas atskaitymo iš nuosavų lėšų netaikymas taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 79 straipsnio 1 dalį
1. Laikinas netaikymas trunka laikotarpį, kuris nėra ilgesnis negu laikotarpis, numatytas pagal finansinės paramos teikimo planą. Ta išimtis nesuteikiama ilgesniam nei 5 metų laikotarpiui.
2. Ši išimtis taikoma tik naujai įsigytoms finansų sektoriaus subjekto, kuriam taikoma finansinė parama, kapitalo priemonėms.
3. Kad galėtų leisti laikinai netaikyti atskaitymo iš nuosavų lėšų nuostatų, kompetentinga institucija gali nuspręsti, kad Reglamento (ES) Nr. 575/2013 79 straipsnio 1 dalyje nurodytos laikinai turimos kapitalo dalys yra laikomos finansinės paramos, skirtos finansų sektoriaus subjektui reorganizuoti ir išgelbėti, teikimo tikslais, jeigu tokia finansinė parama teikiama pagal planą ir yra patvirtinta kompetentingos institucijos ir jeigu plane aiškiai nustatyti etapai, terminai ir tikslai bei nurodyta laikinai turimų kapitalo dalių ir finansinės paramos sąsaja.
V SKYRIUS
MAŽUMOS DALIS IR PATRONUOJAMŲJŲ ĮMONIŲ IŠLEISTOS PAPILDOMO 1 LYGIO IR 2 LYGIO KAPITALO PRIEMONĖS
34 straipsnis
Turto, kuris gali būti susijęs su specialiosios paskirties subjektų veikimu, rūšis ir sąvokų „minimalus“ ir „nereikšmingas“, vartojamų apibūdinant specialiosios paskirties subjektų išleistą kvalifikuotąjį papildomą 1 lygio ir 2 lygio kapitalą, reikšmė taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 83 straipsnio 1 dalį
1. Specialiosios paskirties subjekto turtas laikomas minimaliu ir nereikšmingu, jeigu įvykdomos abi šios sąlygos:
a)
specialiosios paskirties subjekto turtas, kurio nesudaro investicijos į susijusios patronuojamosios įmonės nuosavas lėšas, apsiriboja piniginiu turtu, skirtu atkarpų mokėjimui ir nuosavų lėšų priemonių išpirkimui suėjus jų terminui;
b)
specialiosios paskirties subjekto turto, išskyrus minėtąjį a punkte, suma nėra didesnė nei 0,5 % vidutinės bendros šio specialiosios paskirties subjekto turto sumos per paskutinius trejus metus.
2. Taikant 1 dalies b punktą, kompetentinga institucija gali leisti įstaigai taikyti didesnę procentinę dalį, jeigu įvykdomos abi šios sąlygos:
a)
didesnė procentinė dalis yra būtina, kad būtų galima išimtinai dengti šio specialiosios paskirties subjekto einamąsias išlaidas;
b)
atitinkama nominalioji suma neviršija 500 000 EUR.
VI SKYRIUS
IŠSAMESNIS SU NUOSAVOMIS LĖŠOMIS SUSIJUSIŲ REGLAMENTO (ES) NR. 575/2013 PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATŲ APIBRĖŽIMAS
35 straipsnis
Papildomi filtrai ir atskaitymai taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 481 straipsnio 1 dalį
1. Bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsnių, papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių ir 2 lygio kapitalo straipsnių koregavimai pagal Reglamento (ES) Nr. 575/2013 481 straipsnį taikomi pagal 2-7 dalis.
2. Jeigu pagal priemones, kuriomis direktyvos 2006/48/EB ir 2006/49/EB perkeliamos į nacionalinę teisę, tie atskaitymai ir filtrai atsiranda dėl nuosavų lėšų straipsnių, nurodytų Direktyvos 2006/48/EB 57 straipsnio a, b ir c punktuose, koreguojami bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsniai.
3. Kitais nei aptariamieji 1 dalyje atvejais, jeigu pagal priemones, kuriomis direktyvos 2006/48/EB ir 2006/49/EB perkeliamos į nacionalinę teisę, šie atskaitymai ir filtrai atsižvelgiant į Direktyvos 2006/48/EB 154 straipsnį buvo taikyti bendrai tos direktyvos 57 straipsnio a-ca punktuose nurodytų straipsnių sumai, koreguojami papildomo 1 lygio kapitalo straipsniai.
4. Jeigu papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių suma mažesnė negu susijęs koregavimas, likučio suma koreguojami bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsniai.
5. Kitais nei aptariamieji 1 ir 2 dalyse atvejais, jeigu pagal priemones, kuriomis direktyvos 2006/48/EB ir 2006/49/EB perkeliamos į nacionalinę teisę, šie atskaitymai ir filtrai buvo taikyti nuosavų lėšų straipsniams, kaip nurodyta 57 straipsnio d-h punktuose, arba bendroms nuosavoms lėšoms, nustatytoms direktyvose 2006/48/EB ir 2006/49/EB, koreguojami 2 lygio kapitalo straipsniai.
6. Jeigu 2 lygio kapitalo straipsnių suma mažesnė negu susijęs koregavimas, likučio suma koreguojami papildomo 1 lygio kapitalo straipsniai.
7. Jeigu 2 lygio kapitalo ir papildomo 1 lygio kapitalo straipsnių suma mažesnė negu susijęs koregavimas, likučio suma koreguojami bendro 1 lygio nuosavo kapitalo straipsniai.
36 straipsnis
Straipsnių, kuriems netaikomas su valstybės pagalba nesusijusių kapitalo priemonių tęstinumo principas bendro 1 lygio nuosavo kapitalo arba papildomo 1 lygio kapitalo straipsniuose, tęstinumas kitose sudedamosiose nuosavų lėšų dalyse taikant Reglamento (ES) Nr. 575/2013 487 straipsnio 1 ir 2 dalis
1. Jeigu laikotarpiu nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2021 m. gruodžio 31 d. nuosavų lėšų priemonėms taikoma Reglamento (ES) Nr. 575/2013 487 straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatyta tvarka, ta tvarka gali būti taikoma visoms priemonėms arba jų daliai. Bet kokia tokia tvarka nedaro jokio poveikio Reglamento (ES) Nr. 575/2013 486 straipsnio 4 dalyje nustatytos ribos apskaičiavimui.
2. 1 dalyje nurodytos nuosavų lėšų priemonės taip pat gali būti vertinamos kaip Reglamento (ES) Nr. 575/2013 484 straipsnio 3 dalyje nurodyti straipsniai, jeigu jos yra to reglamento 484 straipsnio 3 dalyje nurodyti straipsniai ir jeigu jų suma nebeviršija taikytinų procentinių dalių, nurodytų to reglamento 486 straipsnio 2 dalyje.
3. 1 dalyje nurodytos nuosavų lėšų priemonės taip pat gali būti vertinamos kaip Reglamento (ES) Nr. 575/2013 484 straipsnio 4 dalyje nurodyti straipsniai, jeigu jos yra to reglamento 484 straipsnio 3 arba 4 dalyje nurodyti straipsniai ir jeigu jų suma nebeviršija taikytinų procentinių dalių, nurodytų to reglamento 486 straipsnio 3 dalyje.
37 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. sausio 7 d.