NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla přijmout společná pravidla a postupy pro provádění komplexního souboru nástrojů pro financování vnější činnosti zahrnujícího škálu politik souvisejících s touto činností. Těmito nástroji pro financování vnější činnosti na období 2014-2020 jsou: nástroj pro rozvojovou spolupráci, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (3), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (4) (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“), evropský nástroj sousedství, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (5) (dále jen „nástroj sousedství“), nástroj přispívající ke stabilitě a míru, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (6), nástroj předvstupní pomoci (NPP II), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (7), a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (8) (dále společně jen „nástroje“ a jednotlivě „nástroj“).
(2)
Společná pravidla a postupy by měly být v souladu s finančními pravidly o souhrnném rozpočtu Unie stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9), včetně příslušných pravidel přijatých Komisí (10) k provedení uvedeného nařízení.
(3)
Nástroje obecně stanovují, že činnosti, které mají být financovány na jejich základě, by měly být předmětem víceletého orientačního programování, které vymezuje rámec, v němž by měla být přijímána rozhodnutí o financování v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(4)
Rozhodnutí o financování by měla mít podobu ročních nebo víceletých akčních programů a individuálních opatření, vyplývají-li z plánu stanoveného ve víceletém orientačním programování, podobu zvláštních opatření, jestliže to vyžadují nepředvídané a řádně odůvodněné potřeby nebo okolnosti, a podobu podpůrných opatření. Podpůrná opatření mohou být přijata jako součást ročních nebo víceletých akčních programů nebo mimo působnost orientačních programových dokumentů.
(5)
Rozhodnutí o financování by měla v příloze obsahovat popis každé akce, který upřesní její cíle, hlavní činnosti, očekávané výsledky, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků, a měla by být schválena v souladu s postupy stanovenými v nařízení (EU) č. 182/2011.
(6)
Tyto prováděcí předpisy by s ohledem na to, že mají povahu strategického programování nebo finančního plnění, a zejména že mají rozpočtové důsledky, měly být přijímány přezkumným postupem, s výjimkou individuálních a zvláštních opatření v mezích předem určených prahových hodnot. Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, v nichž je nutná rychlá reakce Unie, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty. V souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 182/2011 by o nich měl být řádně informován Evropský parlament.
(7)
Pro provádění nástrojů v situacích, kdy je řízením operace pověřen finanční zprostředkovatel, by rozhodnutí Komise mělo zahrnovat především ustanovení týkající se sdílení rizik, transparentnosti, odměny zprostředkovatelům, kteří odpovídají za provádění, používání a opětovného využití finančních prostředků a možných zisků a povinností podávat zprávy a kontrolních mechanismů při zohlednění příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(8)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi nástroji a jejími dalšími politikami. To by dále mělo přinést vzájemné posílení programů navržených v rámci těchto nástrojů a tam, kde je to vhodné, využití finančních nástrojů s pákovým efektem.
(9)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(10)
V souladu se závazky, které Unie přijala na 3. a 4. fóru na vysoké úrovni o účinnosti pomoci (Akkra 2008 a Pusan 2011), a s doporučením Výboru Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj pro rozvojovou pomoc (OECD-DAC) k poskytování oficiální rozvojové pomoci nejméně rozvinutým zemím a silně zadluženým chudým zemím by Komise měla podporu Unie uvolňovat v co největší míře, mimo jiné pro inovativní mechanismy financování, a podporovat účast subjektů z partnerských zemí na řízeních při zadávání veřejných zakázek.
(11)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie je třeba tam, kde je to vhodné, pomocí vhodných prostředků zajistit cílenou komunikaci a poskytování informací.
(12)
Vnější činnost Unie v rámci nástrojů by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výstupů, výsledků a dopadů) v zemích přijímajících vnější finanční pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost konkrétního nástroje sledovány a posuzovány pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny zvláštním rysům a cílům dotčeného nástroje.
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků, a případných sankcí. Tato opatření by měla být prováděna v souladu s platnými dohodami uzavřenými s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi.
(14)
Měla by být přijata ustanovení o způsobech financování, ochraně finančních zájmů Unie, pravidlech o státní příslušnosti a původu, hodnocení činností, podávání zpráv a přezkumu a o hodnocení nástrojů.
(15)
Aniž jsou dotčeny mechanismy spolupráce vytvořené s organizacemi občanské společnosti na všech úrovních v souladu s článkem 11 Smlouvy o EU, hrají významnou úlohu v souvislosti s vnější politikou Unie zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů. Během procesu provádění, zejména při přípravě, provádění, sledování a hodnocení opatření přijatých podle tohoto nařízení, je důležité je řádně konzultovat s cílem zajistit, aby v tomto procesu hrály smysluplnou úlohu, a řádně zohlednit jejich zvláštní rysy.
(16)
V souladu s článkem 208, čl. 209 odst. 3 a článkem 212 Smlouvy o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropské investiční banky (EIB) a v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (12) přispívá EIB k provádění opatření nezbytných k plnění cílů rozvojových a jiných vnějších politik Unie a intervenuje v doplňkovosti s nástroji Unie pro vnější činnost. Měly by být využity příležitosti ke kombinování financování z prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie. EIB je tam, kde je to vhodné, konzultována během programovacího procesu Unie.
(17)
Mezinárodní organizace a rozvojové agentury běžně spolupracují s neziskovými organizacemi jakožto prováděcími partnery a v řádně odůvodněných případech jim mohou svěřit úkoly plnění rozpočtu. Odchylně od čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 by mělo toto nařízení obsahovat ustanovení, která umožní svěřit tyto úkoly neziskovým organizacím za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
(18)
S cílem posílit odpovědnost partnerských zemí za jejich rozvojové procesy a udržitelnost vnější pomoci a v souladu s mezinárodními závazky v oblasti účinnosti pomoci, které přijaly Unie a partnerské země, měla by Unie tam, kde je to s ohledem na povahu dotčených činností vhodné, podporovat využívání vlastních institucí, systémů a postupů partnerských zemí.
(19)
V souladu s Evropským konsensem o rozvoji a s mezinárodním programem zaměřeným na účinnost pomoci a jak bylo zdůrazněno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. července 2011 o budoucnosti rozpočtové podpory EU ve prospěch rozvojových zemí, ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 s názvem „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a v závěrech Rady ze dne 14. května 2012 o budoucím přístupu k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím, má být rozpočtová podpora využívána efektivně s cílem podpořit snižování chudoby a využívání systémů jednotlivých zemí, zvýšit předvídatelnost pomoci a posílit odpovědnost partnerských zemí za rozvojové politiky a reformy. Vyplácení prognózovaných rozpočtových tranší by mělo být podmíněno dosažením pokroku v plnění cílů dohodnutých s partnerskými zeměmi. V zemích, které jsou příjemci tohoto druhu finanční pomoci Unie, Unie podporuje rozvoj parlamentní kontroly, auditorských kapacit, transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
(20)
Činnost Unie, jejímž cílem je prosazovat zásady demokracie a posilovat demokratizaci, lze provádět mimo jiné prostřednictvím podpory organizací občanské společnosti a nezávislých institucí působících v této oblasti, jako je například Evropská nadace pro demokracii.
(21)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PROVÁDĚNÍ
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví pravidla a podmínky pro poskytování finanční pomoci Unie na různé činnosti, včetně akčních programů a dalších opatření, v rámci těchto nástrojů pro financování vnější činnosti na období 2014-2020: nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, evropského nástroje sousedství, nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, nástroje předvstupní pomoci (NPP II) a nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi.
Pro účely tohoto nařízení pojem „země“ zahrnuje případně území a regiony.
2. Toto nařízení se nevztahuje na provádění činností, jejichž prostřednictvím je financován program Erasmus+ podle nařízení (EU) č. 233/2014, nařízení (EU) č. 232/2014, nařízení (EU) č. 231/2014 a nařízení (EU) č. 234/2014. Tyto činnosti se provádějí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady č. 1288/2013 (14) na základě orientačních programových dokumentů uvedených v použitelném nástroji při zajištění souladu s uvedenými nařízeními.
3. Komise zajistí, aby jednotlivé činnosti byly prováděny v souladu s cíli použitelného nástroje a v souladu s účinnou ochranou finančních zájmů Unie. Finanční pomoc Unie poskytovaná na základě nástrojů musí být v souladu s pravidly a postupy stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které stanoví základní finanční a právní rámec pro jejich provádění.
4. Při uplatňování tohoto nařízení použije Komise nejúčinnější a nejefektivnější způsoby provádění. Pokud je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné, Komise také upřednostní použití nejjednodušších postupů.
5. S ohledem na odstavec 4 Komise při uplatňování tohoto nařízení upřednostní využívání systémů partnerských zemí, kdykoliv je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné.
6. Unie usiluje o podporu, rozvoj a upevnění zásad demokracie, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, ve vhodných případech na základě dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony. Unie tyto zásady uplatňuje při provádění nástrojů.
Článek 2
Přijímání akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření
1. Komise přijme roční akční programy případně vycházející z orientačních programových dokumentů uvedených v příslušném nástroji. Komise může také přijmout víceleté akční programy v souladu s čl. 6 odst. 3.
Akční programy stanoví pro každou činnost sledované cíle, očekávané výsledky a hlavní aktivity, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků.
Před přijetím nebo po přijetí ročních či víceletých akčních programů může být v případě potřeby přijata určitá akce jako individuální opatření.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb nebo okolností, jež nelze financovat z vhodnějších zdrojů, může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech, včetně opatření k usnadnění přechodu od mimořádné pomoci k dlouhodobým rozvojovým operacím nebo opatření, jejichž cílem je lépe připravit obyvatelstvo na zvládání opakujících se krizí.
2. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření stanovené v odstavci 1 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
3. Postup uvedený v odstavci 2 se nevyžaduje u:
a)
individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 5 milionů EUR;
b)
zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 10 milionů EUR;
c)
technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření. Technickými změnami se rozumějí takové změny, jako jsou:
i)
prodloužení prováděcího období,
ii)
přerozdělení prostředků mezi různé činnosti obsažené v ročním nebo víceletém akčním programu, nebo
iii)
zvýšení či snížení rozpočtu ročních nebo víceletých akčních programů anebo individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu a nejvýše o částku 10 milionů EUR,
pokud tyto změny nemají podstatný vliv na cíle dotčeného opatření.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
4. Odstavce 1, 2 a 3 týkající se akčních programů a individuálních opatření se nepoužijí pro přeshraniční spolupráci v rámci nástroje sousedství.
5. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise přijmout individuální nebo zvláštní opatření nebo změny stávajících akčních programů a opatření postupem podle čl. 16 odst. 4.
6. Na úrovni projektu se v souladu s platnými legislativními akty Unie, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (15) a směrnice Rady 85/337/EHS (16), provede náležité prověření z hlediska životního prostředí, včetně dopadů na změnu klimatu a biologickou rozmanitost, a u projektů citlivých z hlediska životního prostředí, zejména v případě významné nové infrastruktury, se případně provede posouzení vlivu na životní prostředí (EIA). Tam, kde je to vhodné, se při provádění odvětvových programů použije strategické posuzování vlivů na životní prostředí. Zajistí se zapojení zúčastněných stran do posuzování vlivů na životní prostředí a přístup veřejnosti k výsledkům tohoto posuzování.
7. Při vypracovávání a provádění programů a projektů se řádně zohlední kritéria týkající se přístupu pro osoby se zdravotním postižením.
Článek 3
Podpůrná opatření
1. Financování Unií může pokrýt výdaje na provádění nástrojů a na dosažení jejich cílů, včetně administrativní podpory spojené s přípravnými, návaznými, monitorovacími, auditorskými a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro provádění, jakož i výdaje v delegacích Unie na administrativní podporu potřebnou k řízení operací financovaných v rámci nástrojů.
2. Za předpokladu, že činnosti uvedené v písmenech a), b) a c) se vztahují k obecným cílům použitelného nástroje prováděného prostřednictvím akcí, může financování Unií zahrnovat:
a)
studie, zasedání, poskytování informací, osvětu, odbornou přípravu, přípravu a výměnu zkušeností a osvědčených postupů, publikační činnost a veškeré další výdaje na správní nebo technickou pomoc nezbytnou pro řízení akcí;
b)
výzkumné činnosti a studie o příslušných otázkách a jejich šíření;
c)
výdaje spojené s poskytováním informačních a komunikačních činností, včetně rozvoje komunikačních strategií a korporátní komunikace týkající se politických priorit Unie.
3. Podpůrná opatření mohou být financována mimo působnost orientačních programových dokumentů. V případě potřeby přijme Komise podpůrná opatření přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
Přezkumný postup se nepoužije při přijímání podpůrných opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR.
Podpůrná opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR, se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
HLAVA II
USTANOVENÍ O ZPŮSOBECH FINANCOVÁNÍ
Článek 4
Obecná ustanovení o financování
1. Finanční pomoc Unie může být poskytována prostřednictvím druhů financování uvedených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a zejména:
a)
grantů;
b)
veřejných zakázek na služby, dodávky nebo stavební práce;
c)
obecné či odvětvové rozpočtové podpory;
d)
příspěvků do svěřeneckých fondů zřízených Komisí v souladu s článkem 187 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
finančních nástrojů, jako jsou úvěry, záruky, vlastní či kvazivlastní kapitál, investice nebo účasti, a nástrojů pro sdílení rizik, pokud možno pod vedením EIB v souladu s jejím mandátem pro poskytování úvěr třetím zemím podle rozhodnutí č. 1080/2011/EU, některé mnohostranné evropské finanční instituce, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj, nebo některé dvoustranné evropské finanční instituce, například dvoustranných rozvojových bank, případně ve spojení s dalšími granty z jiných zdrojů.
2. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora Unie uvedená v odst. 1 písm. c) je založena na vzájemné odpovědnosti a společné oddanosti všeobecně platným hodnotám a jejím cílem je posílení smluvních partnerství mezi Unií a partnerskými zeměmi v zájmu prosazování demokracie, lidských práv a právního státu, podpory udržitelného a inkluzivního hospodářského růstu a vymýcení chudoby.
Jakékoli rozhodnutí o poskytnutí souhrnné či odvětvové rozpočtové podpory musí vycházet z politik rozpočtové podpory dohodnutých Unií, souboru jasných kritérií způsobilosti a důkladného posouzení rizik a přínosů.
Jedním z hlavních určujících faktorů pro takové rozhodnutí je posouzení závazků, výsledků a pokroku partnerských zemí, pokud jde o demokracii, lidská práva a právní stát. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora uvedená v odst. 1 písm. c) je diferencována tak, aby lépe reagovala na politickou, hospodářskou a sociální situaci dané partnerské země, se zohledněním nestabilních situací.
Při poskytování obecné či odvětvové rozpočtové podpory Komise v souladu s článkem 186 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jasně vymezí podmínky tohoto poskytování, sleduje jejich plnění a podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím. Vyplácení obecné či o odvětvové rozpočtové podpory je podmíněno uspokojivým pokrokem v dosahování cílů dohodnutých s dotčenou partnerskou zemí.
3. Veškeré subjekty pověřené prováděním finančních nástrojů podle odst. 1 písm. e) musí splňovat požadavky nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a jednat v souladu s cíli, standardy a politikami Unie i osvědčenými postupy týkajícími se využívání finančních prostředků Unie a podávání příslušných zpráv.
Pro účely provádění a podávání zpráv mohou být tyto finanční nástroje seskupeny do rozsáhlejších nástrojů (tzv. facilit).
Finanční pomoc Unie může být rovněž poskytována, v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například těch, které byly založeny nebo jsou řízeny EIB, členskými státy nebo partnerskými zeměmi a regiony nebo mezinárodními organizacemi, s cílem získat pro společné financování více dárců, nebo do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
4. Je-li to vhodné, je prosazován přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům zřízeným jinými organizacemi na základě vzájemnosti.
5. Při poskytování finanční pomoci Unie podle odstavce 1 přijme Komise případně veškerá nezbytná opatření, která zajistí zviditelnění finanční podpory Unie. Patří mezi ně i opatření, která pro příjemce finančních prostředků Unie stanovují požadavky ohledně zviditelnění této podpory, s výjimkou řádně odůvodněných případů. Komise odpovídá za sledování, zda příjemci tyto požadavky dodržují.
6. Veškeré příjmy vytvořené v rámci finančního nástroje se přidělí odpovídajícímu nástroji jako vnitřní účelově vázané příjmy. Komise jednou za pět let posoudí přínos stávajících finančních nástrojů k naplňování cílů Unie a jejich účinnost.
7. Finanční pomoc Unie provádí Komise podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přímo prostřednictvím útvarů Komise, delegací Unie a výkonných agentur, v rámci sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímo tak, že úkoly plnění rozpočtu pověří subjekty uvedené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto subjekty zajistí soudržnost s vnější politikou Unie a mohou pověřit úkoly plnění rozpočtu jiné subjekty za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Svou povinnost podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 tyto subjekty plní jednou za rok. Pokud je vyžadován výrok auditora, předloží se do jednoho měsíce od předložení zprávy a prohlášení řídícího subjektu a je zohledněn v prohlášení o věrohodnosti podávaném Komisi.
Mezinárodní organizace uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodě ii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a orgány členských států uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pověřené Komisí mohou rovněž pověřit úkoly plnění rozpočtu neziskové organizace s odpovídající provozní a finanční kapacitou za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Subjekty splňující kritéria stanovená v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se považují za subjekty splňující kritéria pro výběr uvedená v článku 139 uvedeného nařízení.
8. Druhy financování uvedené v odstavci 1 tohoto článku a v čl. 6 odst. 1 a způsoby provádění uvedené v odstavci 3 tohoto článku jsou vybírány na základě své schopnosti dosáhnout specifických cílů akcí a výsledků, přičemž se zohledňují zejména náklady na kontroly, administrativní zátěž a očekávané riziko nesouladu. Co se týče grantů, je třeba zvážit použití jednorázových částek, paušálních sazeb a stupnice jednotkových nákladů.
9. Akce financované v rámci nástrojů mohou být prováděny souběžným nebo sdíleným spolufinancováním.
V případě souběžného spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě sdíleného spolufinancování sdílejí partneři celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým způsobem, že již není možné identifikovat zdroj finančních prostředků pro konkrétní činnost provedenou jako součást akce. V takovém případě musí být zveřejňování grantů a veřejných zakázek ex post, jak je stanoveno v článku 35 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, v souladu s případnými pravidly, kterými se řídí pověřený subjekt.
10. Při použití některého z druhů financování uvedených v odstavci 1 tohoto článku nebo čl. 6 odst. 1 může mít spolupráce mezi Unií a jejími partnery mimo jiné formu:
a)
třístranných dohod, jimiž Unie koordinuje s třetími zeměmi svou pomoc partnerské zemi nebo regionu;
b)
opatření administrativní spolupráce, jako jsou partnerství mezi veřejnými institucemi, místními orgány, vnitrostátními veřejnými subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě a subjekty partnerské země nebo regionu, jakož i opatření spolupráce se zapojením odborníků z veřejného sektoru členských států a jejich regionálních a místních orgánů;
c)
příspěvků na nezbytné náklady na zřízení a spravování partnerství veřejného a soukromého sektoru;
d)
programů na podporu odvětvových politik, kterými Unie poskytuje podporu odvětvovému programu partnerské země;
e)
v případě nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, příspěvků na náklady spojené s účastí dotčených zemí v programech Unie a v jejích agenturách;
f)
úrokových dotací;
g)
financování prostřednictvím grantů udělených agenturám Unie.
11. Při stanovování způsobů financování, druhu příspěvku, způsobu poskytnutí finančních prostředků a správních ustanovení pro řízení grantů zohlední Komise v rámci spolupráce se zúčastněnými stranami přijímajících zemí jejich zvláštní rysy, včetně potřeb a kontextu, s cílem oslovit co nejširší škálu těchto zúčastněných stran a reagovat na jejich potřeby. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou podporovány specifické způsoby, jako jsou partnerské dohody, schvalování kaskádových grantů, přímé poskytnutí finančních prostředků nebo výzvy k předkládání návrhů s omezenou způsobilostí nebo poskytnutí jednorázových částek.
12. Při provádění podpory transformace a reformy v partnerských zemích Unie případně využívá a sdílí zkušenosti členských států a získané poznatky.
Článek 5
Daně, cla a poplatky
Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní daně, cla ani poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich výběru.
Je-li to relevantní, musí být s třetími zeměmi sjednána příslušná ustanovení, aby bylo provádění činností finanční pomoci Unie osvobozeno od daní, cel a jiných poplatků. V opačném případě jsou takové daně, cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o financování
1. Vedle druhů financování uvedených v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení může být finanční pomoc Unie v rámci těchto nástrojů poskytována v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 rovněž prostřednictvím těchto druhů financování:
a)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a nástroje sousedství - oddlužení v kontextu mezinárodně dohodnutých programů oddlužení;
b)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a v rámci nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, ve výjimečných případech - odvětvových a obecných dovozních programů, které mohou mít podobu:
i)
odvětvových programů pro dovoz v naturáliích;
ii)
odvětvových dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování dovozu v daném odvětví; nebo
iii)
obecných dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování obecného dovozu širokého sortimentu výrobků;
c)
v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva - přímého udělení:
i)
grantů nízké hodnoty pro obránce lidských práv k financování naléhavých ochranných opatření, případně bez potřeby spolufinancování;
ii)
grantů, případně bez potřeby spolufinancování, na financování akcí v nejobtížnějších podmínkách nebo situacích uvedených v čl. 2 odst. 4 nařízení (EU) č. 235/2014, pokud by zveřejnění výzvy k předkládání návrhů bylo nevhodné. Hodnota těchto grantů nepřesáhne 1 000 000 EUR a doba jejich trvání je až 18 měsíců, přičemž může být prodloužena o dalších dvanáct měsíců v případě objektivních a nečekaných překážek při jejich provádění;
iii)
grantů pro Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva a pro Evropské meziuniverzitní centrum pro lidská práva a demokratizaci, jež nabízí evropský magisterský studijní program v oblasti lidských práv a demokratizace a postgraduální stipendijní program EU a OSN, a jeho síti partnerských univerzit umožňujících získání doktorského vzdělání v oblasti lidských práv, včetně stipendií pro studenty a obránce lidských práv ze třetích zemí.
2. Programy přeshraniční spolupráce se v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci provádějí zejména prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímého řízení s třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi. Podrobná pravidla se stanoví v prováděcích aktech přijatých na základě nařízení (EU) č. 232/2014 a nařízení (EU) č. 231/2014.
3. Komise může přijmout víceleté akční programy:
a)
na dobu až tří let v případě opakujících se akcí a
b)
na dobu až sedmi let v rámci nástroje předvstupní pomoci.
Pokud jsou učiněny víceleté závazky, zahrnují ustanovení o tom, že pro roky následující po počátečním roce vykázání závazku jsou závazky orientační a závisejí na budoucích ročních rozpočtech Unie.
4. Rozpočtové závazky na akce v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, jejichž rozsah přesahuje jeden rok, mohou být rozloženy do ročních splátek po dobu několika let.
V takových případech, nestanoví-li příslušná pravidla jinak, Komise automaticky zruší kteroukoli část rozpočtového závazku na program, která do 31. prosince pátého roku po roce, v němž byl rozpočtový závazek přijat, nebyla použita k předběžnému financování ani k provedení průběžných plateb nebo u níž pověřený subjekt nepředložil certifikovaný výkaz výdajů ani žádost o platbu.
5. Pravidla upravující přeshraniční spolupráci v rámci nástroje předvstupní pomoci, která je prováděna prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy, musí být v souladu s pravidly obsaženými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (17) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (18).
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření s cílem která zajistit, aby byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním nebo navrácením neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě nebo v případě mezinárodních organizací ověřování v souladu s dohodami, které s nimi byly uzavřeny, u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (19) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (20) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu, které vyplývají z provádění tohoto nařízení, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě v souladu s jejich pravomocemi.
HLAVA III
PRAVIDLA O STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI A PŮVODU POUŽITELNÁ PRO ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK, UDĚLOVÁNÍ GRANTŮ A JINÁ ZADÁVACÍ ŘÍZENÍ
Článek 8
Společná pravidla
1. Účast na zadávání veřejných zakázek a na udělování grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto nařízení ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země, která je pro účely použitelného nástroje vymezena v této hlavě, právnickým osobám skutečně usazeným ve způsobilé zemi a mezinárodním organizacím.
Právnické osoby mohou zahrnovat i organizace občanské společnosti, jako jsou nevládní neziskové organizace a nezávislé politické nadace, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni.
2. V případě akcí sdíleně spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřenského fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřenského fondu.
V případě činností prováděných prostřednictvím jednoho z pověřených subjektů v rámci nepřímého řízení v kategorii uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii) až viii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného subjektu.
3. V případě akcí financovaných jedním z nástrojů a kromě toho i jiným nástrojem Unie pro vnější činnost, včetně Evropského rozvojového fondu, jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely těchto akcí.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných jedním z nástrojů mohou být země, území a regiony, na něž se tato akce vztahuje, považovány za způsobilé pro účely této akce.
4. Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s grantovou dohodou, které jsou financovány podle tohoto nařízení, musí pocházet ze způsobilé země. Mohou však pocházet z jakékoli země, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto nařízení se „původem“ rozumí původ ve smyslu článků 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (21) a jiných legislativních aktů Unie týkajících se nepreferenčního původu.
5. Pravidla podle této hlavy se nevztahují na fyzické osoby ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnány způsobilým dodavatelem či subdodavatelem nebo jsou s ním jinak smluvně vázány.
6. V zájmu podpory místních kapacit, trhů a nákupů jsou v případě, že nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 umožňuje zadání na základě jediné nabídky, upřednostňováni místní a regionální dodavatelé. Ve všech ostatních případech musí být účast místních a regionálních dodavatelů podporována v souladu s příslušnými ustanoveními uvedeného nařízení.
7. Způsobilost podle této hlavy může být omezena s ohledem na státní příslušnost, zeměpisnou polohu nebo povahu žadatelů, jestliže taková omezení vyžaduje zvláštní povaha a cíle akce a jsou-li to nezbytná pro její účinné provádění. Tato omezení se mohou vztahovat zejména na účast na zadávacích řízeních v případě činností v rámci přeshraniční spolupráce.
8. Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, musí dodržovat platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy. (22)
Článek 9
Způsobilost podle nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství
1. Pro financování v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014 a smluvních stran Evropského hospodářského prostoru;
b)
pokud jde o nástroj sousedství, partnerských zemí, na které se tento nástroj vztahuje, a Ruské federace, pokud příslušný postup probíhá v rámci programů spolupráce mezi více zeměmi a v rámci programů přeshraniční spolupráce, kterých se Ruská federace účastní;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které nejsou členy skupiny G-20, a zámořských zemí a území, na které se vztahuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (23);
d)
rozvojových zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které jsou členy skupiny zemí G-20, a dalších zemí a území, pokud jsou příjemci akce financované Unií v rámci nástrojů podle tohoto článku;
e)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti. Přístup na základě vzájemnosti na omezenou dobu alespoň jednoho roku může být udělen, přizná-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a ze zemí způsobilých v rámci nástrojů, na něž se vztahuje tento článek. Komise rozhodne o přístupu na základě vzájemnosti a o délce jeho trvání poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 a po konzultaci s dotčenou přijímající zemí nebo zeměmi; a
f)
členské země OECD v případě smluv prováděných v některé z nejméně rozvinutých zemí nebo silně zadlužených chudých zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC.
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo dodávky, jejichž původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě:
a)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi, nebo
b)
naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 10
Způsobilost podle nástroje předvstupní pomoci
1. Pro financování v rámci nástroje předvstupní pomoci jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014, smluvních stran Dohody o Evropském hospodářském prostoru a partnerských zemí, na něž se vztahuje nástroj sousedství, a
b)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti za podmínek uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. e).
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 11
Způsobilost podle nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru
1. Aniž jsou dotčena omezení vyplývající z povahy a cílů akce, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 7, nevztahují se na účast na zadávání zakázek nebo udělování grantů ani na přijímání odborníků v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru žádná omezení.
2. Pro financování v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva jsou v souladu s čl. 4 odst. 1, 2 a 3 a čl. 6 odst. 1 písm. c) způsobilí tito aktéři a subjekty:
a)
organizace občanské společnosti, včetně nevládních neziskových organizací a nezávislých politických nadací, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
b)
neziskové agentury, instituce a organizace ve veřejném sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
c)
vnitrostátní, regionální a mezinárodní parlamentní orgány, pokud je to nutné pro dosažení cílů nástroje pro demokracii a lidská práva a pokud nemůže být navrhované opatření financováno z jiného nástroje;
d)
mezinárodní a regionální mezivládní organizace;
e)
fyzické osoby, subjekty bez právní subjektivity a ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jiné subjekty nebo aktéři, kteří nejsou uvedeni v tomto odstavci, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje.
Článek 12
Monitorování a hodnocení činností
1. Komise pravidelně monitoruje své akce a posuzuje pokrok v plnění očekávaných výsledků, včetně výstupů a výsledků. Komise rovněž vyhodnocuje dopad a účinnost svých odvětvových politik a činností a účinnost programování, případně pomocí nezávislých externích hodnocení. Návrhy Evropského parlamentu a Rady na nezávislá externí hodnocení musí být řádně zohledněny. Hodnocení se zakládají na zásadách osvědčených postupů OECD-DAC a jsou prováděna s cílem zjistit, zda jsou plněny specifické cíle, v příslušných případech s přihlédnutím k zásadě rovnosti žen a mužů, a navrhnout doporučení pro zlepšení budoucích operací. Tato hodnocení se provádějí na základě předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi a jsou měřitelné.
2. Komise zasílá své hodnotící zprávy Evropskému parlamentu, Radě a členským státům prostřednictvím příslušného výboru uvedeného v článku 16. Konkrétní hodnocení mohou být na žádost členských států projednána v uvedeném výboru. Výsledky se zohledňují při sestavování programů a přidělování zdrojů.
3. Komise zapojí ve vhodném rozsahu všechny příslušné zúčastněné strany do fáze hodnocení pomoci poskytnuté Unií podle tohoto nařízení a může tam, kde je to vhodné, usilovat o provedení společných hodnocení s členskými státy a rozvojovými partnery.
4. Zpráva uvedená v článku 13 vyjádří hlavní získané poznatky a reakce na doporučení z hodnocení provedených v předchozích letech.
HLAVA IV
DALŠÍ SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Výroční zpráva
1. Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření vnější finanční pomoci Unie přijatých v rámci vnější činnosti a počínaje rokem 2015 předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o plnění cílů jednotlivých nařízení prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost dotčeného nástroje. Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
2. Výroční zpráva obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění rozpočtových závazků a prostředků na platby rozčleněné podle jednotlivých zemí, regionů a odvětví spolupráce. Posoudí se v ní výsledky finanční pomoci Unie, pokud možno za použití konkrétních a měřitelných ukazatelů její úlohy při dosahování cílů daných nástrojů. U rozvojové spolupráce posoudí zpráva, je-li to možné a relevantní, i dodržování zásad účinnosti pomoci, a to i u inovativních finančních nástrojů.
3. Výroční zpráva vypracovaná v roce 2021 musí obsahovat souhrnné informace z výročních zpráv týkajících se let 2014-2020 o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů, včetně rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Článek 14
Výdaje na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti
Odhad celkových ročních výdajů na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti se provádí na základě přijatých orientačních programových dokumentů. Finanční prostředky přidělené v rámci nástrojů podléhají systému každoročního sledování založeného, aniž je vyloučeno použití dostupných přesnějších metod, na metodologii OECD („značky Rio“), která je začleněna do stávající metodiky řízení výkonnosti programů Unie, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti na úrovni akčních programů a k individuálním a zvláštním opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1 a zanesené do hodnocení a výroční zprávy.
Článek 15
Zapojení zúčastněných stran z přijímajících zemí
Pokud to je možné a vhodné, Komise zajistí, aby příslušné zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů, byly v procesu provádění řádně konzultovány a měly včas přístup k příslušným informacím, jež jim umožní plnit v tomto procesu smysluplnou úlohu.
HLAVA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi jsou nápomocny výbory zřízené nástroji. Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Přijaté rozhodnutí zůstává v platnosti po dobu trvání přijatého nebo pozměněného dokumentu, akčního programu nebo opatření.
5. Jednání výboru o otázkách týkajících se EIB se účastní její pozorovatel.
Článek 17
Přezkum v polovině období a hodnocení nástrojů
1. Nejpozději 31. prosince 2017 předloží Komise zprávu o přezkumu v polovině období o provádění jednotlivých nástrojů a tohoto nařízení. Vztahuje se na období od 1. ledna 2014 do 30. června 2017 a zaměří se na plnění cílů jednotlivých nástrojů prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost nástrojů.
S cílem splnění cílů jednotlivých nástrojů se zpráva rovněž zabývá přidanou hodnotou jednotlivých nástrojů, možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností, včetně doplňkovosti a synergie nástrojů, otázkou, zda jsou všechny cíle i nadále relevantní a jakým způsobem opatření přispívají k soudržnosti vnější činnosti Unie a případně k prosazování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Zpráva zohlední veškerá zjištění a závěry o dlouhodobém dopadu nástrojů. Rovněž bude obsahovat informaci o pákovém efektu finančních prostředků, jehož dosáhly fondy jednotlivých finančních nástrojů.
Konkrétním účelem zprávy je zdokonalit provádění pomoci Unie. Obsahuje informace týkající se rozhodnutí o obnovení, úpravě či pozastavení druhů činností prováděných v rámci nástrojů.
Zpráva rovněž obsahuje souhrnné informace z příslušných výročních zpráv o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů Unie, obsahující rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Komise vypracuje závěrečnou hodnotící zprávu o období 2014-2020 v rámci přezkumu v polovině období týkajícího se příštího finančního období.
2. Zpráva o přezkumu v polovině období uvedená v odstavci 1 prvním pododstavci se předkládá Evropskému parlamentu a Radě a případně je doplněna o legislativní návrhy, které zavedou potřebné úpravy nástrojů a tohoto nařízení.
3. Jako základ pro posouzení toho, do jaké míry bylo dosaženo stanovených cílů, se použijí hodnoty ukazatelů k 1. lednu 2014.
4. Komise v souladu s mezinárodními závazky týkajícími se účinnosti pomoci požaduje od partnerských zemí, aby jí poskytly veškeré údaje a informace nezbytné k tomu, aby dotčená opatření bylo možné monitorovat a hodnotit.
5. Dlouhodobé výsledky a dopady a udržitelnost účinků nástrojů se hodnotí v souladu s pravidly a postupy pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv použitelnými v dané době.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 236/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo nustatomos bendros Sąjungos išorės veiksmų finansavimo priemonių įgyvendinimo taisyklės ir procedūros
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 209 straipsnio 1 dalį ir 212 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Europos Sąjunga turėtų priimti visapusišką priemonių, skirtų su išorės veiksmais susijusioms politikos sritims finansuoti, rinkinį, kuriam įgyvendinti reikalingos konkrečios bendros taisyklės ir procedūros. Tos išorės veiksmų finansavimo 2014-2020 m. laikotarpiu priemonės yra šios: Vystomojo bendradarbiavimo priemonė (VBP), kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 233/2014 (3), Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonė (EDŽTRP), kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 235/2014 (4), Europos kaimynystės priemonė (EKP), kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 232/2014 (5), Stabilumo ir taikos priemonė, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 230/2014 (6), Pasirengimo narystei pagalbos priemonė (PNPP II), kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 231/2014 (7), ir Bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonė, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 234/2014 (8) (toliau kartu - Priemonės, o atskirai - Priemonė);
(2)
Bendros taisyklės ir procedūros turėtų derėti su Sąjungos bendrajam biudžetui taikomomis finansinėmis taisyklėmis, nustatytomis Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (9), įskaitant atitinkamas Komisijos priimtas to reglamento įgyvendinimo taisykles (10);
(3)
pagal Priemones taikoma bendra nuostata, kad pagal jas finansuotini veiksmai turėtų būti numatyti orientacinėse daugiametėse programose, kuriose nustatyta finansavimo sprendimų priėmimo pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 ir pagal procedūras, numatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011 (11), tvarka;
(4)
finansavimo sprendimai turėtų būti priimami kaip metinės arba daugiametės veiksmų programos ir atskiros priemonės, jeigu taip suplanuota orientacinėje daugiametėje programoje, kaip specialios priemonės, jeigu tai reikalinga dėl nenumatytų ir deramai pagrįstų poreikių arba aplinkybių, ir kaip paramos priemonės. Paramos priemonės gali būti patvirtinamos kaip metinės ar daugiametės veiksmų programos dalis arba atskirai nuo orientacinių programavimo dokumentų;
(5)
finansavimo sprendimų priede turėtų būti pateiktas kiekvieno veiksmo aprašymas - nurodyti jo tikslai, pagrindinė veikla, numatomi rezultatai, įgyvendinimo metodai, biudžetas ir orientaciniai terminai, visos susijusios paramos priemonės ir įgyvendinimo rezultatų stebėsenos tvarka - ir jie turėtų būti patvirtinti pagal Reglamente (ES) Nr. 182/2011 nustatytas procedūras;
(6)
atsižvelgiant į tokių įgyvendinimo aktų politinio programavimo arba finansinio vykdymo pobūdį, ypač į jų poveikį biudžetui, juos priimant turėtų būti taikoma nagrinėjimo procedūra, išskyrus atskiras ir specialias priemones, kurių sumos yra mažesnės už iš anksto nustatytas ribas. Tačiau Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su būtinybe Sąjungai skubiai reaguoti, yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti. Europos Parlamentui turėtų būti apie juos tinkamai pranešta laikantis atitinkamų Reglamento (ES) Nr. 182/2011 nuostatų;
(7)
įgyvendinant Priemones, kai veiklos valdymas pavedamas finansų tarpininkui, į Komisijos sprendimą visų pirma turėtų būti įtrauktos nuostatos dėl rizikos pasidalijimo, skaidrumo, atlygio už įgyvendinimą atsakingam tarpininkui, lėšų panaudojimo ir pakartotinio panaudojimo, galimo pelno, prievolių teikti ataskaitas ir kontrolės mechanizmų, atsižvelgiant į susijusias Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nuostatas;
(8)
Sąjunga turėtų siekti kuo efektyviau naudoti turimus išteklius, kad jos išorės veiksmų poveikis būtų optimalus. Tai turėtų būti pasiekta užtikrinus Sąjungos išorės veiksmų priemonių suderinamumą bei papildomumą, taip pat sukūrus Priemonių bei kitų Sąjungos politikos sričių sinergiją. Be to, tai turėtų apimti abipusį pagal Priemones parengtų programų stiprinimą, o atitinkamais atvejais turėtų būti naudojamasi finansinėmis priemonėmis, kuriomis daromas sverto poveikis;
(9)
remiantis Europos Sąjungos sutarties (toliau - ES sutartis) 21 straipsniu, Sąjungos veiksmai tarptautinėje arenoje turi būti grindžiami principais, paskatinusiais jos pačios sukūrimą, vystymąsi ir plėtrą, ir kurių įgyvendinimą ji skatina platesniame pasaulyje, būtent demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių visuotinumo ir nedalomumo, pagarbos žmogaus orumui, lygybės ir solidarumo principais bei Jungtinių Tautų Chartijos ir tarptautinės teisės principų laikymusi;
(10)
laikantis Sąjungos įsipareigojimų, prisiimtų 3-iame ir 4-ame aukšto lygio forumuose paramos veiksmingumo klausimais (2008 m. Akroje ir 2011 m. Busane), ir Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacijos Paramos vystymuisi komiteto (OECD DAC) rekomendacijos dėl oficialios paramos vystymuisi (OPV) mažiausiai išsivysčiusioms šalims ir labai įsiskolinusioms neturtingoms šalims atsiejimo, Komisija turėtų kuo labiau atsieti Europos Sąjungos paramą, be kita ko, novatoriškiems finansavimo mechanizmams, ir skatinti subjektus iš šalių partnerių dalyvauti sutarčių skyrimo procedūrose;
(11)
siekiant užtikrinti, kad Sąjungos parama būtų matoma paramos gavėjų ir Sąjungos piliečiams, atitinkamais atvejais reikėtų vykdyti tikslingą komunikacijos ir informavimo veiklą naudojant deramas priemones;
(12)
vykdant Sąjungos išorės veiksmus pagal Priemones, turėtų būti prisidedama siekiant aiškių rezultatų (įskaitant atliktą darbą, rezultatus ir poveikį) šalyse, gaunančiose Sąjungos išorės finansinę paramą. Kai įmanoma ir tikslinga, Sąjungos išorės veiksmų rezultatus ir konkrečios Priemonės veiksmingumą reikėtų stebėti ir vertinti remiantis iš anksto apibrėžtais, aiškiais, skaidriais ir, kai tinkama, konkrečiai šaliai skirtais ir išmatuojamais rodikliais, pritaikytais prie atitinkamos Priemonės ypatybių ir tikslų;
(13)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti proporcingomis priemonėmis saugomi per visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisingai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, kai tinkama, sankcijas. Tos priemonės turėtų būti vykdomos pagal taikomus susitarimus, sudarytus su tarptautinėmis organizacijomis ir trečiosiomis šalimis;
(14)
turėtų būti nustatyta nuostata dėl finansavimo metodų, Sąjungos finansinių interesų apsaugos, taisyklių dėl pilietybės bei kilmės, veiksmų vertinimo, ataskaitų teikimo, peržiūros ir priemonių vertinimo;
(15)
nedarant poveikio bendradarbiavimo mechanizmams, sukurtiems kartu su pilietinės visuomenės organizacijomis visais lygiais, laikantis ES sutarties 11 straipsnio, paramos gavėjų suinteresuotieji subjektai, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos valdžios institucijas, turi atlikti itin svarbų vaidmenį Sąjungos išorės politikos atžvilgiu. Įgyvendinimo proceso metu, visų pirma rengiant, įgyvendinant, stebint ir vertinant pagal šį reglamentą vykdomas priemones, svarbu deramai su jais konsultuotis siekiant užtikrinti, kad jie atliktų reikšmingą vaidmenį šiame procese, ir deramai atsižvelgti į jų ypatumus;
(16)
pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 208 straipsnį, 209 straipsnio 3 dalį ir 212 straipsnį ir laikantis sąlygų, nustatytų Europos investicijų banko (EIB) statute bei Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 1080/2011 (12), EIB prisideda prie priemonių, būtinų siekiant Sąjungos vystymosi ir kitų išorės politikos krypčių tikslų, įgyvendinimo ir atlieka intervencijas, kuriomis papildomos Sąjungos išorės veiksmų priemonės. Turėtų būti pasinaudojama galimybėmis EIB teikiamą finansavimą derinti su Sąjungos biudžeto ištekliais. Prireikus su EIB konsultuojamasi vykdant Sąjungos programavimo procesą;
(17)
tarptautinės organizacijos ir vystymosi agentūros paprastai bendradarbiauja su ne pelno organizacijomis kaip su įgyvendinimo partnerėmis, ir tinkamai pagrįstais atvejais gali tekti joms patikėti biudžeto vykdymo užduotis. Nukrypstant nuo Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkto, į šį reglamentą turėtų būti įtraukta nuostata, kuria būtų leidžiama tokias užduotis ne pelno organizacijoms patikėti tokiomis sąlygomis, kurios yra lygiavertės Komisijai taikomoms sąlygoms;
(18)
siekiant didinti šalių partnerių atsakomybę už vystymosi procesus ir išorės paramos tvarumą, taip pat laikantis Sąjungos ir partnerių šalių prisiimtų tarptautinės paramos veiksmingumo įsipareigojimų, Sąjunga turėtų skatinti, kai tai tinkama atsižvelgiant į atitinkamo veiksmo pobūdį, pasitelkti šalių partnerių institucijas, sistemas ir procedūras;
(19)
Vadovaujantis Europos konsensusu dėl vystymosi bei tarptautine paramos veiksmingumo darbotvarke, ir kaip pabrėžta 2011 m. liepos 5 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl būsimos ES paramos besivystančių šalių biudžetams, 2011 m. spalio 13 d. Komisijos komunikate „ES vystymosi politikos poveikio didinimas. Pokyčių darbotvarkė“ ir 2012 m. gegužės 14 d. Tarybos išvadose dėl požiūrio į ES paramą trečiųjų šalių biudžetui ateityje, parama biudžetui turi būti naudojama veiksmingai siekiant remti skurdo mažinimą ir šalių sistemų panaudojimą, siekiant, kad parama būtų geriau prognozuojama, ir siekiant stiprinti šalių partnerių savarankiškumą įgyvendinant vystymosi politiką ir reformas. Numatytos biudžeto dalys turėtų būti išmokamos su sąlyga, kad padaryta pažangos siekiant su šalimis partnerėmis sutartų tikslų. Tokios rūšies Sąjungos finansinę paramą gaunančiose šalyse Sąjunga remia parlamentinės kontrolės, audito pajėgumų plėtojimą, didina skaidrumą ir galimybes visuomenei susipažinti su informacija;
(20)
Sąjungos veiksmai, kuriais siekiama stiprinti demokratijos principus ir demokratizaciją, gali būti įgyvendinami, inter alia, remiant pilietinės visuomenės organizacijas ir šioje srityje veiklą vykdančias nepriklausomas įstaigas, kaip antai Europos demokratijos fondas;
(21)
kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti, tačiau tų tikslų dėl veiksmo masto ir poveikio būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, pagal ES sutarties 5 straipsnyje nustatytą subsidiarumo principą Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina tiems tikslams pasiekti;
(22)
tikslinga šio reglamento taikymo trukmę suderinti su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (13) taikymo trukme. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I ANTRAŠTINĖ DALIS
ĮGYVENDINIMAS
1 straipsnis
Dalykas ir principai
1. Šiame reglamente nustatomos Sąjungos finansinės paramos teikimo veiksmams, įskaitant veiksmų programas ir kitas priemones, taisyklės ir sąlygos pagal šias išorės veiksmų finansavimo 2014-2020 m. laikotarpiu priemones: Vystomojo bendradarbiavimo priemonę (VBP), Europos demokratijos ir žmogaus teisių rėmimo priemonę (EDŽTRP), Europos kaimynystės priemonę (EKP), Stabilumo ir taikos priemonę, Pasirengimo narystei pagalbos priemonę (PNPP II) ir Bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonę (toliau kartu - Priemonės, o atskirai - Priemonė).
Šiame reglamente atitinkamais atvejais sąvoka „šalys“ apima teritorijas ir regionus.
2. Šis reglamentas netaikomas veiksmų, kuriais finansuojama programa „Erasmus+“ pagal Reglamentą (ES) Nr. 233/2014, Reglamentą (ES) Nr. 232/2014, Reglamentą (ES) Nr. 231/2014 ir Reglamentą (ES) Nr. 234/2014, įgyvendinimui. Tie veiksmai įgyvendinami pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1288/2013 (14), remiantis orientaciniais programavimo dokumentais, nurodytais taikytinoje Priemonėje, kartu užtikrinant atitiktį tiems reglamentams.
3. Komisija užtikrina, kad veiksmai būtų įgyvendinami laikantis taikomos priemonės tikslų ir veiksmingos Sąjungos finansinių interesų apsaugos principų. Sąjungos finansinė parama pagal priemones teikiama laikantis Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, kuris yra svarbiausias finansinis ir teisinis priemonių įgyvendinimo pagrindas, nustatytų taisyklių ir procedūrų.
4. Taikydama šį reglamentą, Komisija taiko veiksmingiausius ir efektyviausius įgyvendinimo metodus. Jei įmanoma ir tikslinga atsižvelgiant į veiksmo pobūdį, Komisija taip pat pirmenybę teikia paprasčiausių procedūrų taikymui.
5. Atsižvelgdama į 4 dalį, Komisija, taikydama šį reglamentą, pirmenybę teikia tam, kad būtų naudojamasi šalių partnerių sistemomis, kai tai įmanoma ir tinkama atsižvelgiant į veiksmo pobūdį.
6. Atitinkamais atvejais pasitelkusi dialogą ir bendradarbiaudama su šalimis partnerėmis ir regionais partneriais, Sąjunga siekia skatinti, plėtoti ir konsoliduoti demokratijos, teisinės valstybės bei pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms principus, kuriais ji pagrįsta. Sąjunga integruoja tuos principus į Priemonių įgyvendinimą.
2 straipsnis
Veiksmų programų priėmimas, atskirų priemonių ir specialių priemonių patvirtinimas
1. Komisija priima metines veiksmų programas, grindžiamas orientaciniais programavimo dokumentais, atitinkamais atvejais nurodytais atitinkamoje priemonėje. Komisija taip pat gali priimti daugiametes veiksmų programas pagal 6 straipsnio 3 dalį.
Veiksmų programose nurodomi siekiami kiekvieno veiksmo tikslai, numatomi rezultatai ir pagrindinė veikla, įgyvendinimo metodai, biudžetas ir orientaciniai terminai, visos susijusios paramos priemonės ir įgyvendinimo rezultatų stebėsenos tvarka.
Jei būtina, veiksmas gali būti priimamas kaip atskira priemonė prieš priimant metines ar daugiametes veiksmų programas arba po to, kai jos priimtos.
Jeigu kyla nenumatytų ir deramai pagrįstų poreikių arba aplinkybių ir jeigu neįmanomas finansavimas iš tinkamesnių šaltinių, Komisija gali patvirtinti specialias priemones, kurios nėra numatytos orientaciniuose programavimo dokumentuose, įskaitant priemones, kuriomis siekiama palengvinti perėjimą nuo pagalbos ekstremaliųjų situacijų atvejais prie ilgalaikės vystymosi veiklos arba priemones, skirtas geriau parengti žmones įveikti pasikartojančias krizes.
2. Šio straipsnio 1 dalyje numatytos veiksmų programos yra priimamos, o atskiros bei specialios priemonės yra patvirtinamos laikantis 16 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. 2 dalyje nurodytos procedūros nereikia taikyti:
a)
atskiroms priemonėms, kurioms skiriama Sąjungos finansinė parama neviršija 5 mln. EUR;
b)
specialioms priemonėms, kurioms skiriama Sąjungos finansinė parama neviršija 10 mln. EUR;
c)
veiksmų programų, atskirų priemonių ir specialių priemonių techniniams pakeitimams. Techniniai pakeitimai yra patikslinimai, kaip antai:
i)
įgyvendinimo laikotarpio pratęsimai,
ii)
lėšų perskirstymas veiksmams, numatytiems metinėje arba daugiametėje veiksmų programoje, arba
iii)
metinių arba daugiamečių veiksmų programų, ar atskirų arba specialių priemonių biudžeto padidinimai ar sumažinimai ne daugiau kaip 20 % pradinio biudžeto ir neviršijant 10 mln. EUR,
jeigu tokie pakeitimai iš esmės neturi įtakos atitinkamos priemonės tikslams.
Apie pagal šią dalį patvirtintas priemones per vieną mėnesį nuo jų patvirtinimo pranešama Europos Parlamentui ir valstybėms narėms per 16 straipsnyje nurodytą atitinkamą komitetą.
4. Su veiksmų programomis ir atskiromis priemonėmis susijusios 1, 2 ir 3 dalys netaikomos tarpvalstybiniam bendradarbiavimui pagal EKP.
5. Deramai pagrįstais atvejais, kai būtina skubiai veikti, pavyzdžiui, kilus krizei arba tiesioginei grėsmei demokratijai, teisinei valstybei, žmogaus teisėms ar pagrindinėms laisvėms, Komisija gali patvirtinti atskiras ar specialias priemones arba esamų veiksmų programų ir priemonių pakeitimus laikydamasi 16 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros.
6. Projekto lygiu vykdomas atitinkamas poveikio aplinkai, taip pat klimato kaitai ir biologinei įvairovei tikrinimas remiantis taikytinais Sąjungos teisėkūros procedūra priimamais aktais, įskaitant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/92/ES (15) ir Tarybos direktyvą 85/337/EEB (16), atitinkamais atvejais taikant aplinkos apsaugos požiūriu svarbių projektų, ypač didelės apimties naujos infrastruktūros projektų, poveikio aplinkai vertinimą. Jei reikia, įgyvendinant sektorių programas atliekamas strateginis poveikio aplinkai vertinimas. Užtikrinama, kad atliekant poveikio aplinkai vertinimus dalyvautų suinteresuotieji subjektai ir kad visuomenė galėtų susipažinti su tokių vertinimų rezultatais.
7. Kuriant ir įgyvendinant programas bei projektus deramai atsižvelgiama į prieinamumo neįgaliesiems kriterijus.
3 straipsnis
Paramos priemonės
1. Sąjungos lėšomis gali būti dengiamos priemonių ir jų tikslų įgyvendinimo išlaidos, be kita ko, administracinės paramos, siejamos su tokiam įgyvendinimui tiesiogiai reikalinga parengiamąja, tolesne, stebėsenos, audito ir vertinimo veikla, taip pat Sąjungos delegacijų patirtos administracinės paramos, kurios reikia pagal tas priemones finansuojamiems veiksmams valdyti, išlaidos.
2. Jeigu a, b ir c punktuose išvardytos veiklos sritys yra susijusios su bendrais taikomos Priemonės, kuri įgyvendinama vykdant veiksmus, tikslais, Sąjungos lėšomis gali būti dengiamos:
a)
tyrimų, susitikimų, informacijos teikimo, informuotumo didinimo, mokymo, pasirengimo ir keitimosi įgyta patirtimi bei geriausios praktikos pavyzdžiais, leidybinės veiklos, kitos administracinės arba techninės pagalbos išlaidos, kurios yra reikalingos veiksmams valdyti;
b)
mokslinių tyrimų veiklos ir tyrimų atitinkamais klausimais ir jų rezultatų platinimo išlaidos;
c)
išlaidos, susijusios su informacijos teikimu ir komunikacine veikla, įskaitant komunikacijos strategijų rengimą ir institucinį informavimą apie Sąjungos politikos prioritetus.
3. Paramos priemonės gali būti finansuojamos ne pagal orientacinius programavimo dokumentus. Kai taikytina, Komisija patvirtina paramos priemones laikydamasi 16 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Patvirtinant paramos priemones, kurioms skirta Sąjungos finansinės paramos suma nėra didesnė kaip 10 mln. EUR., nagrinėjimo procedūra netaikoma.
Apie paramos priemones, kurioms skirta Sąjungos finansinės paramos suma nėra didesnė kaip 10 mln. EUR., per vieną mėnesį nuo jų patvirtinimo per 16 straipsnyje nurodytą atitinkamą komitetą pranešama Europos Parlamentui ir valstybėms narėms.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
NUOSTATOS DĖL FINANSAVIMO METODŲ
4 straipsnis
Bendrosios finansavimo nuostatos
1. Sąjungos finansinei paramai teikti gali būti naudojami Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 numatyti finansavimo būdai, visų pirma:
a)
dotacijos;
b)
paslaugų, prekių arba darbų pirkimo sutartys;
c)
bendra arba sektorinė parama biudžetui;
d)
įnašai į Komisijos sukurtus patikos fondus pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 187 straipsnį;
e)
finansinės priemonės, pavyzdžiui, paskolos, garantijos, nuosavas kapitalas arba kvazinuosavas kapitalas, investicijos arba kapitalo dalis ir rizikos pasidalijimo priemonės, galbūt sujungtos su papildomomis dotacijomis iš kitų šaltinių, kai įmanoma, vadovaujant EIB pagal jo išorės įgaliojimus remiantis Sprendimu Nr. 1080/2011/ES, daugiašalei Europos finansų įstaigai, pavyzdžiui, Europos rekonstrukcijos ir plėtros bankui, arba dvišalei Europos finansų įstaigai, pavyzdžiui, dvišaliams plėtros bankams.
2. Bendra arba sektorinė parama biudžetui, kaip nurodyta 1 dalies c punkte, grindžiama tarpusavio atskaitomybe ir bendrais įsipareigojimais ginti visuotines vertybes, ja siekiama stiprinti Sąjungos ir šalių partnerių sutartines partnerystes, kad būtų propaguojama demokratija, žmogaus teisės ir teisinės valstybės principas, remiamas tvarus ir integracinis ekonomikos augimas ir panaikintas skurdas.
Visi sprendimai dėl bendros arba sektorinės paramos biudžetui, kaip nurodyta pirmos pastraipos c punkte, teikimo grindžiami Sąjungos sutarta paramos biudžetui politika, aiškiais atitikimo reikalavimams kriterijais ir atidžiu rizikos bei naudos vertinimu.
Vienas iš pagrindinių tokį sprendimą lemiančių veiksnių yra šalių partnerių įsipareigojimo, rezultatų ir pažangos vertinimas demokratijos, žmogaus teisių ir teisinės valstybės srityse. Bendra arba sektorinė parama biudžetui diferencijuojama tokiu būdu, kad būtų galima geriau reaguoti į šalies partnerės politines, ekonomines ir socialines sąlygas, atsižvelgiant į pažeidžiamumo situacijas.
Teikdama bendrą arba sektorinę paramą biudžetui pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 186 straipsnį, Komisija aiškiai apibrėžia tokios paramos sąlygas ir stebi, kaip jų laikomasi, bei remia parlamentinės kontrolės ir audito pajėgumų plėtojimą, didesnį skaidrumą galimybes visuomenei susipažinti su informacija. Bendros arba sektorinės paramos biudžetui išmokėjimas priklauso nuo pakankamos pažangos siekiant tikslų, dėl kurių susitarta su šalimi partnere.
3. Visi subjektai, kuriems pavesta įgyvendinti 1 dalies e punkte nurodytas finansines priemones, turi atitikti Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 reikalavimus ir laikytis Sąjungos tikslų, standartų, politikos ir geriausios praktikos pavyzdžių, susijusių su Sąjungos lėšų naudojimu ir ataskaitų teikimu.
Tos finansinės priemonės gali būti sugrupuotos įgyvendinimo ir ataskaitų teikimo tikslais.
Sąjungos finansinė parama taip pat gali būti teikiama pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 skiriant įnašus į tarptautinius, regioninius arba nacionalinius fondus, pavyzdžiui, į EIB, valstybių narių, šalių ir regionų partnerių arba tarptautinių organizacijų įsteigtus arba valdomus fondus, kad būtų pritrauktas bendras finansavimas iš kelių paramos teikėjų, arba į fondus, kuriuos sukuria vienas arba keli paramos teikėjai bendrai įgyvendinamiems projektams.
4. Atitinkamais atvejais skatinama abipusė galimybė Sąjungos finansų įstaigoms naudotis kitų organizacijų įsteigtomis finansinėmis priemonėmis.
5. Teikiant 1 dalyje nurodytą Sąjungos finansinę paramą, Komisija atitinkamais atvejais imasi visų būtinų priemonių, kad užtikrintų Sąjungos finansinės paramos matomumą. Tai apima ir priemones, kuriomis Sąjungos lėšų gavėjams nustatomi matomumo reikalavimai, išskyrus deramai pagrįstus atvejus. Komisija atsakinga už stebėseną, kaip gavėjai laikosi tų reikalavimų.
6. Pagal finansinę priemonę gautos visos pajamos priskiriamos atitinkamai Priemonei kaip vidaus asignuotosios pajamos. Kas penkerius metus Komisija išnagrinėja, kaip galiojančiomis finansinėmis priemonėmis prisidėta siekiant Sąjungos tikslų ir ar jos veiksmingos.
7. Sąjungos finansinę paramą, kaip numatyta Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, Komisija - Komisijos departamentai, Sąjungos delegacijos ir vykdomosios įstaigos - įgyvendina tiesiogiai, taikydama pasidalijamąjį valdymą su valstybėmis narėmis arba netiesiogiai, pavesdama biudžeto vykdymo užduotis įgyvendinti Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nurodytiems subjektams. Tie subjektai užtikrina suderinamumą su Sąjungos išorės politika ir gali pavesti biudžeto vykdymo užduotis kitiems subjektams tokiomis sąlygomis, kurios yra lygiavertės Komisijai taikomoms sąlygoms.
Subjektai kasmet įvykdo savo įsipareigojimą pagal Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 5 dalį. Prireikus audito nuomonė pateikiama per mėnesį nuo ataskaitos ir valdymo deklaracijos pateikimo; į ją atsižvelgiama Komisijos patikinimo pareiškime.
Tarptautinės organizacijos, kaip nurodyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii papunktyje, ir valstybių narių įstaigos, kaip nurodyta to reglamento 58 straipsnio 1 dalies c punkto v ir vi papunkčiuose, kurioms Komisija pavedė biudžeto vykdymo užduotis, gali tas užduotis taip pat pavesti ne pelno organizacijoms, kurių veiklos ir finansiniai pajėgumai yra tinkami, tokiomis sąlygomis, kurios yra lygiavertės Komisijai taikomoms sąlygoms.
Laikoma, kad subjektai, kurie atitinka Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 60 straipsnio 2 dalyje nustatytus kriterijus, atitinka atrankos kriterijus, nurodytus to reglamento 139 straipsnyje.
8. Šio straipsnio 1 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje nurodyti finansavimo būdai bei šio straipsnio 3 dalyje nurodyti įgyvendinimo metodai pasirenkami pagal tai, ar jais galima pasiekti konkrečius veiksmų tikslus ir užtikrinti rezultatus, atsižvelgiant visų pirma į kontrolės sąnaudas, administracinę naštą ir numatomą reikalavimų nesilaikymo riziką. Kai skiriamos dotacijos, numatoma galimybė taikyti vienkartines išmokas, nustatyto dydžio išmokas ir standartinius vieneto įkainius.
9. Pagal priemones finansuojamų veiksmų bendras finansavimas gali būti lygiagretus arba jungtinis.
Jeigu bendras finansavimas yra lygiagretus, veiksmas padalijamas į keletą aiškiai apibrėžtų sudedamųjų dalių, kurių kiekvieną finansuoja skirtingi partneriai, o bendras finansavimas suteikiamas taip, kad visais atvejais būtų galima nustatyti, koks buvo galutinis finansavimo lėšų panaudojimas.
Jeigu bendras finansavimas yra jungtinis, bendros veiksmo sąnaudos padalijamos tarp partnerių, kurie suteikia bendrą finansavimą, o ištekliai yra sutelkiami taip, kad nebeįmanoma nustatyti konkrečios pagal veiksmą įvykdytos veiklos finansavimo šaltinio. Tokiu atveju skelbiant ex-post informaciją apie dotacijas ir viešojo pirkimo sutartis, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 35 straipsnyje, turi būti laikomasi įgaliotam subjektui taikomų taisyklių, jeigu jų esama.
10. Taikant šio straipsnio 1 dalyje arba 6 straipsnio 1 dalyje nurodytus finansavimo būdus, Sąjungos ir jos partnerių bendradarbiavimas gali būti, inter alia, organizuojamas šiais būdais:
a)
trišaliais susitarimais, pagal kuriuos Sąjunga su trečiosiomis šalimis derina savo paramą šaliai partnerei arba regionui partneriui;
b)
administracinio bendradarbiavimo priemonėmis, pavyzdžiui, taikant valstybės narės ir šalies partnerės arba regiono partnerio viešųjų institucijų, vietos valdžios institucijų, nacionalinių viešųjų institucijų arba privatinės teisės subjektų, kuriems pavesta teikti viešąsias paslaugas, porinius projektus, taip pat bendradarbiavimo priemonėmis, kurioms pasitelkiami valstybių narių ir jų regioninių bei vietos valdžios institucijų atsiųsti viešojo sektoriaus ekspertai;
c)
skiriant įnašus sąnaudoms, kurios yra reikalingos viešojo ir privačiojo sektorių partnerystei sukurti ir administruoti, padengti;
d)
sektorių politikos rėmimo programomis, pagal kurias Sąjunga remia šalies partnerės sektoriaus programą;
e)
jei taikomos EKP ir PNPP II - skiriant įnašus, skirtus šalims dalyvauti Sąjungos programose ir agentūrų veikloje;
f)
skiriant palūkanų subsidijas;
g)
finansuojant dotacijomis, kurios skiriamos Sąjungos agentūroms.
11. Dirbdama su suinteresuotaisiais subjektais šalyse paramos gavėjose, Komisija atsižvelgia į jų ypatumus, įskaitant poreikius ir kontekstą, nustatydama finansavimo sąlygas, įnašo rūšį, skyrimo sąlygas ir dotacijų valdymo administracines nuostatas, kad būtų bendradarbiaujama su kuo daugiau ir įvairesnių tokių suinteresuotųjų subjektų ir kuo geriau tenkinami jų poreikiai. Skatinama taikyti specialias priemones pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, pavyzdžiui, partnerystės susitarimus, papildomų dotacijų patvirtinimą, tiesioginį skyrimą, kvietimus teikti pasiūlymus ribojant atitikimo sąlygas arba vienkartines išmokas.
12. Teikdama paramą pereinamojo laikotarpio procesui ir reformoms šalyse partnerėse, Sąjunga atitinkamais atvejais remiasi valstybių narių įgyta patirtimi ir ja keičiasi.
5 straipsnis
Mokesčiai, muitai ir rinkliavos
Už Sąjungos paramą specialūs mokesčiai, muitai arba rinkliavos nėra mokami ar renkami.
Jeigu taikytina, su trečiosiomis šalimis deramasi dėl atitinkamų nuostatų, siekiant, kad Sąjungos finansinės paramos įgyvendinimo veiksmams nebūtų taikomi mokesčiai, muitai ir kitos fiskalinės rinkliavos. Kitais atvejais tokie mokesčiai, muitai ir rinkliavos atitinka reikalavimus Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 nustatytomis sąlygomis.
6 straipsnis
Konkrečios finansavimo nuostatos
1. Be šio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje nurodytų finansavimo būdų, Sąjungos finansinė parama pagal toliau nurodytas priemones gali būti teikiama pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 ir toliau nurodytais finansavimo būdais:
a)
pagal VBP ir EKP - sumažinant skolą pagal tarptautiniu lygiu sutartas skolos mažinimo programas;
b)
pagal VBP ir Stabilumo ir taikos priemonę - išimtiniais atvejais pagal sektorių ir bendras importo programas, kurios gali būti:
i)
sektorių importo natūra programos;
ii)
sektorių importo programos teikiant paramą užsienio valiuta atitinkamo sektoriaus importui finansuoti; arba
iii)
bendros importo programos teikiant paramą užsienio valiuta įvairių produktų bendram importui finansuoti;
c)
pagal EDŽTRP tiesiogiai skiriant:
i)
atitinkamais atvejais, kai nereikia bendro finansavimo, mažos vertės dotacijas žmogaus teisių gynėjams skubiems apsaugos veiksmams finansuoti;
ii)
atitinkamais atvejais, kai nereikia bendro finansavimo, dotacijas, skirtas veiksmams sudėtingiausiomis sąlygomis arba atvejais, nurodytais Reglamento (ES) Nr. 235/2014 2 straipsnio 4 dalyje, kai skelbti kvietimą teikti paraiškas būtų netikslinga, finansuoti. Tokios dotacijos negali viršyti 1 000 000 EUR, jų trukmė negali būti ilgesnė kaip 18 mėnesių, o iškilus objektyvioms ir nenumatytoms jų įgyvendinimo kliūtims, ši trukmė gali būti pratęsta dar 12 mėnesių;
iii)
dotacijas JT vyriausiojo žmogaus teisių komisaro biurui bei Europos tarpuniversitetiniam žmogaus teisių ir demokratizacijos centrui, kuris organizuoja Europos magistrantūros studijų kursą žmogaus teisių ir demokratizacijos srityje, taip pat ES ir JT stipendijų programai ir su ja susijusiam universitetų, kurie organizuoja žmogaus teisių srities pouniversitetines studijas tinklui, įskaitant stipendijas trečiųjų šalių studentams ir žmogaus teisių gynėjams.
2. Pagal EKP ir PNPP II tarpvalstybinio bendradarbiavimo programos visų pirma įgyvendinamos taikant pasidalijamąjį valdymą su valstybėmis narėmis arba netiesioginį valdymą su trečiosiomis šalimis ar tarptautinėmis organizacijomis. Išsamios taisyklės nustatomos įgyvendinimo aktuose, priimtuose pagal Reglamentą (ES) Nr. 232/2014 ir Reglamentą (ES) Nr. 231/2014.
3. Komisija gali priimti daugiametes veiksmų programas:
a)
laikotarpiui iki trejų metų pakartotinių veiksmų atveju;
b)
laikotarpiui iki septynerių metų pagal PNPP II.
Jei prisiimami daugiamečiai įsipareigojimai, į juos įtraukiamos nuostatos, nurodančios, kad tais metais, kurie nėra pirmi įsipareigojimo metai, įsipareigojimai yra orientaciniai ir priklauso nuo būsimų Sąjungos metinių biudžetų.
4. Biudžetiniai įsipareigojimai veiksmams pagal EKP ir PNPP II, kurie vykdomi ilgiau negu vienerius metus, gali būti suskirstyti į metines dalis išdėstant per kelerius metus.
Tokiais atvejais, jei taikytinose taisyklėse nenustatyta kitaip, Komisija automatiškai panaikina bet kurią programai skirtą biudžetinio įsipareigojimo dalį, kuri iki penktų metų po to biudžetinio įsipareigojimo prisiėmimo gruodžio 31 d. nebuvo panaudota išankstiniam finansavimui ar tarpinėms išmokoms mokėti arba dėl kurios įgaliotas subjektas nepateikė jokios patvirtintos išlaidų ataskaitos ar mokėjimo prašymo.
5. Pagal PNPP II vykdomo tarpvalstybinio bendradarbiavimo, įgyvendinamo taikant pasidalijamąjį valdymą su valstybėmis narėmis, taisyklės atitinka Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1303/2013 (17) bei Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1299/2013 (18) išdėstytas taisykles.
7 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių, kuriomis užtikrinama, kad įgyvendinant pagal šį reglamentą finansuojamus veiksmus būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai taikant prevencines priemones, skirtas kovai su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla, atliekant veiksmingus patikrinimus, o nustačius pažeidimus - susigrąžinant arba, tam tikrais atvejais, išieškant neteisingai sumokėtas sumas ir, tam tikrais atvejais, taikant veiksmingas, proporcingas bei atgrasomas administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisija arba jos atstovai ir Audito Rūmai turi įgaliojimus remiantis dokumentais bei vietoje atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, kurie yra gavę Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, auditą, arba, tarptautinių organizacijų atveju, įgaliojimus atlikti patikrinimus laikantis su tomis organizacijomis sudarytų susitarimų.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 883/2013 (19) ir Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (20) nustatytų nuostatų ir procedūrų, atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus bei inspektavimą vietoje, siekdama nustatyti, ar vykdant susitarimą dėl dotacijos, sprendimą dėl dotacijos arba sutartį, finansuojamus pagal šį reglamentą, būta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veikos atvejų.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, į bendradarbiavimo susitarimus su trečiosiomis šalimis bei su tarptautinėmis organizacijomis, sutartis, susitarimus dėl dotacijų ir sprendimus dėl dotacijų, sudaromus ar priimamus įgyvendinant šį reglamentą, įtraukiamos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą, patikrinimus ir inspektavimą vietoje, atsižvelgiant į jų atitinkamą kompetenciją.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
PILIETYBĖS IR KILMĖS TAISYKLĖS, TAIKOMOS VIEŠŲJŲ PIRKIMŲ, DOTACIJŲ SKYRIMO IR KITOSE SKYRIMO PROCEDŪROSE
8 straipsnis
Bendros taisyklės
1. Pirkimo sutarčių ir dotacijų skyrimo bei kitose skyrimo procedūrose dėl pagal šį reglamentą finansuojamų trečiosioms šalims skirtų veiksmų, gali dalyvauti visi fiziniai asmenys, kurie yra reikalavimus atitinkančios šalies piliečiai ir joje faktiškai įsisteigę juridiniai asmenys, kaip nurodyta šioje antraštinėje dalyje dėl taikomos priemonės, ir tarptautinės organizacijos.
Juridiniai asmenys gali būti pilietinės visuomenės organizacijos, pavyzdžiui, nevyriausybinės ne pelno organizacijos ir nepriklausomi politiniai fondai, bendruomeninės organizacijos ir privačiojo sektoriaus ne pelno agentūros, įstaigos, organizacijos ir jų vietos, nacionalinio, regiono bei tarptautinio lygio tinklai.
2. Jeigu įgyvendinami veiksmai, bendrai finansuojami su partneriu ar kitu paramos teikėju, arba įgyvendinami per valstybę narę pagal pasidalijamojo valdymo principą arba per Komisijos įsteigtą patikos fondą, šalys, atitinkančios reikalavimus pagal to partnerio, kito paramos teikėjo arba valstybės narės taisykles arba patikos fondo steigimo akte nustatytas taisykles, taip pat atitinka reikalavimus.
Jeigu veiksmai įgyvendinami per vieną iš Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkto ii-viii papunkčiuose nurodytų kategorijų įgaliotų įstaigų taikant netiesioginį valdymą, pagal atitinkamos įstaigos taisykles reikalavimus atitinkančios šalys taip pat atitinka reikalavimus.
3. Jeigu veiksmai yra finansuojami pagal vieną iš Priemonių ir papildomai finansuojami pagal kitą Sąjungos išorės veiksmo priemonę, įskaitant Europos plėtros fondą, pagal bet kurią iš tų priemonių nustatytos šalys laikomos atitinkančiomis reikalavimus tų veiksmų tikslu.
Jeigu pasaulinio, regioninio arba tarpvalstybinio pobūdžio veiksmai yra finansuojami pagal vieną iš priemonių, šalys, teritorijos ir regionai, kuriems taikomas šis veiksmas, gali būti laikomi atitinkančiais reikalavimus to veiksmo tikslu.
4. Visų prekių, kurios perkamos pagal pirkimo sutartį arba pagal susitarimą dėl dotacijos, finansuojamų pagal šį reglamentą, kilmės šalis turi būti reikalavimus atitinkanti šalis. Tačiau prekių kilmės šalis gali būti bet kuri kita šalis, kai įsigyjamų prekių vertė neviršija ribos, kurią pasiekus taikoma konkurso procedūra su derybomis. Šiame reglamente vartojamas terminas „kilmė“ apibrėžtas Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (21) 23 ir 24 straipsniuose bei kituose Sąjungos teisėkūros procedūra priimtuose aktuose, kuriais reglamentuojama nelengvatinė prekių kilmė.
5. Šios antraštinės dalies taisyklės netaikomos fiziniams asmenims, kuriuos yra įdarbinęs arba kitaip teisėtai pasamdęs reikalavimus atitinkantis rangovas arba, jei taikytina, subrangovas, ir dėl šių taisyklių tiems asmenims nenustatomi apribojimai dėl pilietybės.
6. Siekiant skatinti vietos pajėgumus, rinkas ir pirkimus, pirmenybė teikiama vietos ir regiono rangovams, kai pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 numatomas sutarties skyrimas vienintelio pasiūlymo pagrindu. Visais kitais atvejais vietos ir regiono rangovų dalyvavimas skatinamas pagal atitinkamas to reglamento nuostatas.
7. Šioje antraštinėje dalyje numatytas atitikimas reikalavimams gali būti apribotas pagal pareiškėjų pilietybę, geografinę padėtį arba pobūdį, jei tokių apribojimų reikia dėl veiksmo konkretaus pobūdžio bei tikslų ir jei jie būtini veiksmui efektyviai įgyvendinti. Tokie apribojimai visų pirma gali būti taikomi dalyvavimui skyrimo procedūrose tarpvalstybinio bendradarbiavimo veiksmų atveju.
8. Fiziniai ir juridiniai asmenys, kuriems paskirtos sutartys, laikosi taikomų aplinkosaugos teisės aktų, įskaitant daugiašalius aplinkosaugos susitarimus, ir tarptautiniu mastu nustatytų pagrindinių darbo standartų (22).
9 straipsnis
Atitikimas reikalavimams pagal VBP, EKP ir Bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonė
1. Konkurso dalyviai, pareiškėjai ir kandidatai iš toliau nurodytų šalių atitinka finansavimo pagal VBP, EKP ir Bendradarbiavimo su trečiosiomis šalimis partnerystės priemonę reikalavimus:
a)
valstybių narių, Reglamento (ES) Nr. 231/2014 I priede išvardytų paramos gavėjų ir Europos ekonominės erdvės susitarimo susitariančiųjų šalių;
b)
pagal EKP - EKP dalyvaujančių šalių partnerių ir Rusijos Federacijos, kai atitinkama procedūra vykdoma pagal daugiašalio ir tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas, kurioje jie dalyvauja;
c)
besivystančių šalių ir teritorijų, įtrauktų į EBPO Paramos vystymuisi komiteto paskelbtą OPV gavėjų sąrašą (toliau - OPV gavėjų sąrašas), kurios nėra G20 grupės narės, ir užjūrio šalių bei teritorijų, kurioms taikomas Tarybos sprendimas 2001/822/EB (23);
d)
besivystančių šalių, įtrauktų į OPV gavėjų sąrašą, kurios yra G20 grupės narės, ir kitų šalių bei teritorijų, kai jos yra paramos gavėjos pagal veiksmą, Sąjungos finansuojamą pagal Priemones, kurioms taikomas šis straipsnis;
e)
šalių, su kuriomis Komisija yra nustačiusi abipusę galimybę gauti išorės paramą. Abipusė galimybė ją gauti suteikiama ribotam, ne trumpesniam kaip vienerių metų, laikotarpiui, jeigu šalis Sąjungos ir šalių, atitinkančių reikalavimus pagal šiame straipsnyje nurodytas priemones, subjektams nustato tokias pačias atitikimo reikalavimams sąlygas. Komisija sprendimus dėl abipusės galimybės gauti paramą ir dėl jos trukmės priima laikydamasi 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros, pasikonsultavusi su atitinkama (-omis) šalimi (-is) paramos gavėja (-omis); ir
f)
EBPO priklausančios valstybės, kai sutartys įgyvendinamos vienoje iš mažiausiai išsivysčiusių šalių arba iš labai įsiskolinusių neturtingų šalių, įtrauktų į OPV gavėjų sąrašą.
2. Konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš šalių, neatitinkančių reikalavimų, arba reikalavimų neatitinkančios kilmės prekes Komisija gali pripažinti atitinkančiais reikalavimus, jeigu:
a)
šalys turi tradicinių ekonominių, prekybos arba kitų geografinių ryšių su kaimyninėmis šalimis paramos gavėjomis; arba
b)
produktai ir paslaugos skubiai reikalingi arba jų nėra atitinkamų šalių rinkose, arba kitais deramai pagrįstais atvejais, kai dėl atitikimo reikalavimams taisyklių taikymo būtų neįmanoma įgyvendinti projekto, programos ar veiksmo arba tai padaryti būtų ypač sudėtinga.
3. Kai veiksmai įgyvendinami taikant pasidalijamąjį valdymą, atitinkama valstybė narė, kuriai Komisija pavedė įgyvendinimo užduotis, turi teisę Komisijos vardu atitinkančiais reikalavimus pripažinti konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš reikalavimų neatitinkančių šalių, kaip nurodyta šio straipsnio 2 dalyje, arba reikalavimų neatitinkančios kilmės prekes, kaip nurodyta 8 straipsnio 4 dalyje.
10 straipsnis
Atitikimas reikalavimams pagal PNPP II
1. Konkurso dalyviai, pareiškėjai ir kandidatai iš toliau nurodytų šalių atitinka finansavimo pagal PNPP II reikalavimus:
a)
valstybių narių, Reglamento (ES) Nr. 231/2014 I priede išvardytų paramos gavėjų, Europos ekonominės erdvės susitarimo susitariančiųjų šalių ir šalių partnerių, kurioms taikoma EKP; ir
b)
šalių, su kuriomis Komisija yra nustačiusi abipusę galimybę gauti išorės paramą laikantis 9 straipsnio 1 dalies e punkte nustatytų sąlygų.
2. Komisija gali pripažinti konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš atitikimo reikalavimų neatitinkančių šalių arba reikalavimų neatitinkančios kilmės prekes atitinkančiais reikalavimus tais atvejais, kai produktai ir paslaugos skubiai reikalingi arba jų nėra atitinkamų šalių rinkose, arba kitais deramai pagrįstais atvejais, kai dėl atitikimo reikalavimams taisyklių taikymo būtų neįmanoma įgyvendinti projekto, programos ar veiksmo arba tai padaryti būtų ypač sudėtinga.
3. Kai veiksmai įgyvendinami taikant pasidalijamąjį valdymą, atitinkama valstybė narė, kuriai Komisija pavedė įgyvendinimo užduotis, turi teisę Komisijos vardu atitinkančiais reikalavimus pripažinti konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš reikalavimų neatitinkančių šalių, kaip nurodyta šio straipsnio 2 dalyje, arba reikalavimų neatitinkančios kilmės prekes, kaip nurodyta 8 straipsnio 4 dalyje.
11 straipsnis
Atitikimas reikalavimams pagal EDŽTRP bei Stabilumo ir taikos priemonė
1. Nedarant poveikio apribojimams, kurie yra būtini atsižvelgiant į veiksmo pobūdį ir tikslus, kaip numatyta 8 straipsnio 7 dalyje, dalyvavimas konkursuose dėl pirkimo sutarčių ar dotacijų skyrimo arba ekspertų samdymo pagal EDŽTRP bei Stabilumo ir taikos priemonę yra atviras ir be apribojimų.
2. Pagal EDŽTRP toliau nurodytos įstaigos ir subjektai atitinka finansavimo pagal 4 straipsnio 1, 2 ir 3 dalis ir 6 straipsnio 1 dalies c punktą reikalavimus:
a)
pilietinės visuomenės organizacijos, įskaitant nevyriausybines ne pelno organizacijas ir nepriklausomus politinius fondus, bendruomenines organizacijas ir privačiojo sektoriaus ne pelno agentūras, įstaigas, organizacijas ir jų vietos, nacionalinio, regiono bei tarptautinio lygio tinklus;
b)
viešojo sektoriaus ne pelno agentūros, įstaigos, organizacijos ir vietos, nacionalinio, regiono bei tarptautinio lygio tinklai;
c)
nacionalinės, regioninės ir tarptautinės parlamentinės įstaigos, kai tai yra būtina EDŽTRP tikslams pasiekti arba kai siūlomos priemonės negalima finansuoti pagal kitą Priemonę;
d)
tarptautinės ir regioninės tarpvyriausybinės organizacijos;
e)
fiziniai asmenys, teisinio subjektiškumo neturintys subjektai ir, išimties tvarka ir deramai pagrįstais atvejais, kitos šioje dalyje nenurodytos įstaigos arba asmenys, kai tai yra būtina EDŽTRP tikslams pasiekti.
12 straipsnis
Veiksmų stebėsena ir vertinimas
1. Komisija reguliariai vykdo savo veiksmų stebėseną ir atlieka pažangos siekiant laukiamų rezultatų apžvalgą, įskaitant atliktą darbą ir rezultatus. Komisija taip pat įvertina savo sektorių politikos ir veiksmų poveikį bei veiksmingumą ir programavimo veiksmingumą, atitinkamais atvejais naudodamasi nepriklausomais išorės įvertinimais. Tinkamai atsižvelgiama į Europos Parlamento ar Tarybos pasiūlymus dėl nepriklausomų išorės vertinimų. Vertinimai grindžiami EBPO Paramos vystymuisi komiteto gerosios praktikos principais, siekiant nustatyti, ar buvo pasiekti konkretūs tikslai, kai taikytina, atsižvelgiant į lyčių lygybės aspektą, ir parengti rekomendacijas dėl būsimos veiklos tobulinimo. Tie vertinimai atliekami remiantis iš anksto apibrėžtais, aiškiais, skaidriais ir atitinkamais atvejais konkrečioms šalims skirtais ir išmatuojamais rodikliais.
2. Komisija savo vertinimo ataskaitas per 16 straipsnyje nurodytą atitinkamą komitetą perduoda Europos Parlamentui, Tarybai ir valstybėms narėms. Valstybių narių prašymu konkretūs vertinimai gali būti aptariami tame komitete. Į rezultatus atsižvelgiama rengiant programas ir paskirstant išteklius.
3. Komisija pagal šį reglamentą teikiamos Sąjungos paramos vertinimo etape reikiamu mastu bendradarbiauja su visais atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais ir atitinkamais atvejais gali siekti atlikti bendrus vertinimus su valstybėmis narėmis bei vystomojo bendradarbiavimo partneriais.
4. 13 straipsnyje paminėtoje ataskaitoje atspindima pagrindinė įgyta patirtis ir tolesnė veikla, susijusi su ankstesniais metais atliktuose vertinimuose pateiktomis rekomendacijomis.
IV ANTRAŠTINĖ DALIS
KITOS BENDROSIOS NUOSTATOS
13 straipsnis
Metinė ataskaita
1. Komisija nagrinėja pažangą, padarytą įgyvendinant Sąjungos išorės finansinės paramos priemones, ir nuo 2015 m. Europos Parlamentui ir Tarybai teikia metinę ataskaitą dėl kiekvieno reglamento tikslų įgyvendinimo, kurioje taikomi rodikliai, kuriais įvertinami pasiekti rezultatai ir atitinkamos Priemonės veiksmingumas. Ta ataskaita taip pat teikiama Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui.
2. Metinėje ataskaitoje pateikiama informacija apie praėjusiaisiais metais finansuotas priemones, stebėsenos rezultatus, vertinimo veiklą, atitinkamų partnerių dalyvavimą ir biudžetinių įsipareigojimų bei mokėjimų asignavimų, suskirstytų pagal šalį, regioną ir bendradarbiavimo sektorių, vykdymą. Joje įvertinami Sąjungos finansinės paramos rezultatai, kiek įmanoma remiantis konkrečiais ir išmatuojamais jos vaidmens siekiant priemonių tikslų rodikliais. Vystomojo bendradarbiavimo atveju ataskaitoje taip pat įvertinama, kiek įmanoma ir kiek taikytina, tai, kaip laikytasi paramos veiksmingumo principų, įskaitant dėl novatoriškų finansinių priemonių.
3. 2021 m. parengtoje metinėje ataskaitoje pateikiama 2014-2020 m. laikotarpio metinių ataskaitų konsoliduota informacija apie visą finansavimą, kuris reglamentuojamas šiuo reglamentu, įskaitant išorės asignuotąsias įplaukas ir įnašus į patikos fondus, be to, informacija apie išlaidas pateikiama suskirsčius pagal šalis paramos gavėjas, naudotas finansavimo priemones, įsipareigojimus ir mokėjimus.
14 straipsnis
Veiksmų klimato kaitos ir biologinės įvairovės srityje išlaidos
Bendrų išlaidų, susijusių su veiksmais klimato kaitos ir biologinės įvairovės srityse, metinė sąmata sudaroma remiantis priimtais orientaciniais programavimo dokumentais. Pagal priemones skiriamam finansavimui taikoma metinė stebėjimo sistema, grindžiama EBPO metodika („Rio rodikliai“) (neatmetant galimybės taikyti tikslesnių metodikų, jei tokių esama), integruota į esamą Sąjungos programų veiklos rezultatų valdymo metodiką, pagal kurią kiekybiškai įvertinamos vertinimuose bei metinėje ataskaitoje nurodytos išlaidos, susijusios su veiksmais klimato kaitos ir biologinės įvairovės srityse veiksmų programų lygiu bei atskiromis ir specialiomis priemonėmis, nurodytomis 2 straipsnio 1 dalyje.
15 straipsnis
Šalių paramos gavėjų suinteresuotųjų subjektų dalyvavimas
Komisija, kai įmanoma ir tinkama, užtikrina, kad įgyvendinimo proceso metu būtų tinkamai konsultuojamasi ar pasikonsultuota su atitinkamais šalių paramos gavėjų suinteresuotaisiais subjektais, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijas ir vietos valdžios institucijas, ir kad jie laiku gautų atitinkamą informaciją ir dėl to galėtų atlikti reikšmingą vaidmenį tame procese.
V ANTRAŠTINĖ DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
16 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda pagal priemones įsteigti komitetai. Tie komitetai - tai komitetai, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
Kai komiteto nuomonei gauti būtina rašytinė procedūra, tokia procedūra laikoma baigta be rezultato, jei per nuomonei pareikšti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia komiteto pirmininkas arba to prašo paprastoji komiteto narių dauguma.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
Kai komiteto nuomonei gauti būtina rašytinė procedūra, tokia procedūra laikoma baigta be rezultato, jei per nuomonei pareikšti nustatytą laikotarpį taip nusprendžia komiteto pirmininkas arba to prašo paprastoji komiteto narių dauguma.
4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.
Priimtas sprendimas galioja visą priimto arba iš dalies pakeisto dokumento, veiksmų programos arba priemonės galiojimo laiką.
5. Komiteto posėdžiuose EIB aktualiais klausimais dalyvauja stebėtojas iš EIB.
17 straipsnis
Priemonių laikotarpio vidurio peržiūra ir vertinimas
1. Komisija ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. pateikia kiekvienos Priemonės ir šio reglamento įgyvendinimo laikotarpio vidurio peržiūros ataskaitą. Ji apima laikotarpį nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2017 m. birželio 30 d., o daugiausiai dėmesio joje skiriama kiekvienos Priemonės tikslų įgyvendinimui, taikant rodiklius, kuriais įvertinami pasiekti rezultatai ir Priemonių veiksmingumas.
Be to, toje ataskaitoje, siekiant kiekvienos Priemonės tikslų aptariama kiekvienos Priemonės pridėtinė vertė, supaprastinimo, vidaus ir išorės aspektų suderinimo, įskaitant priemonių tarpusavio papildomumą ir sinergiją, galimybės, įvertinama, ar visi tikslai tebėra aktualūs, ir įvertinama, kaip priemonėmis padedama užtikrinti nuoseklius Sąjungos išorės veiksmus ir atitinkamais atvejais įgyvendinti Sąjungos prioritetinius pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo tikslus. Joje atsižvelgiama į visus nustatytus faktus ir padarytas išvadas dėl Priemonių ilgalaikio poveikio. Joje taip pat pateikiama informacija apie finansavimu pagal kiekvieną finansinę priemonę pasiektą sverto poveikį.
Ta ataskaita rengiama konkrečiu tikslu - pagerinti Sąjungos teikiamos paramos įgyvendinimą. Joje informuojama apie sprendimus dėl tam tikrų rūšių veiksmų, įgyvendinamų pagal priemones, pratęsimo, keitimo ar sustabdymo.
Toje ataskaitoje taip pat pateikiama atitinkamų metinių ataskaitų konsoliduota informacija apie visą finansavimą, kuris reglamentuojamas šiuo reglamentu, įskaitant išorės asignuotąsias įplaukas ir įnašus į patikos fondus, be to, informacija apie išlaidas pateikiama suskirsčius pagal šalis paramos gavėjas, naudotas finansavimo priemones, įsipareigojimus ir mokėjimus.
2014-2020 m. laikotarpio galutinę įvertinimo ataskaitą Komisija parengia atlikdama kito finansinio laikotarpio vidurio peržiūrą.
2. 1 dalies pirmoje pastraipoje nurodyta laikotarpio vidurio peržiūros ataskaita pateikiama Europos Parlamentui ir Tarybai; jei reikia, kartu pateikiami atitinkami pasiūlymai dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, kuriais daromi reikiami Priemonių ir šio reglamento pakeitimai.
3. Vertinant, kokiu mastu pasiekti tikslai, remiamasi 2014 m. sausio 1 d. rodiklių vertėmis.
4. Komisija reikalauja, kad šalys partnerės pateiktų visus reikalingus duomenis ir informaciją laikydamosi tarptautinių įsipareigojimų dėl paramos veiksmingumo, kad būtų galima vykdyti atitinkamų priemonių stebėseną ir jas vertinti.
5. Priemonių ilgesnės trukmės rezultatai ir poveikis bei poveikio tvarumas vertinami pagal tuo metu taikomas stebėsenos, vertinimo ir ataskaitų teikimo taisykles ir procedūras.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. kovo 11 d.