PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. dubna 2014
o převodu jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska
(oznámeno pod číslem C(2014) 2475)
(2014/224/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/944/ES (2) se stanoví příslušné úrovně emisí pro Unii a její členské státy pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu.
(2)
Rozhodnutí Komise 2010/778/EU (3) mění rozhodnutí 2006/944/ES tím, že stanoví příslušné konečné úrovně emisí přidělené Unii a každému členskému státu a že uvádí, že konečný aritmetický rozdíl 19 357 532 tun ekvivalentu oxidu uhličitého mezi úrovněmi emisí Unie a součtem úrovní emisí členských států vydá Unie jako jednotky přiděleného množství. Dále uvedené rozhodnutí stanoví, že z registru Unie bude převedeno 5 milionů těchto jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Dánska.
(3)
V souvislosti s přijetím rozhodnutí 2010/778/EU bylo uznáno, že převodem pěti milionů jednotek přiděleného množství Dánsku není dotčeno vlastnictvím zbývajícího aritmetického přebytku Unie.
(4)
V prosinci 2011 bylo na 17. konferenci stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu („UNFCCC“), která se konala v Durbanu, přijato rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („durbanské rozhodnutí“). Uvedené rozhodnutí stanoví pravidla započítávání pro odvětví využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví („LULUCF“) pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu („Kjótský protokol“) k UNFCCC.
(5)
Durbanské rozhodnutí se podstatně odchyluje od předchozích pravidel započítávání dohodnutých v rámci Kjótského protokolu pro první závazné období. Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, stanoví limity uvedené v příloze uvedeného rozhodnutí pro účely závazků smluvních stran v rámci prvního závazného období Kjótského protokolu. Rozhodnutí 16/CMP.1 dále stanoví, že strany mohou tyto limity překročit, a to kompenzací čistých emisí („debety“) z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu čistým pohlcením („kredity“) z činností obhospodařování lesů podle čl. 3 odst. 4 Kjótského protokolu. Toto pravidlo započítávání se běžně označuje jako pravidlo kompenzace. Durbanské rozhodnutí takové pravidlo kompenzace pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu nestanoví.
(6)
Pravidla započítávání uvedená v durbanském rozhodnutí stanoví limit pro využívání kreditů, které pocházejí z činností obhospodařování lesů, aby byl zohledněn závazek ke zmírnění změny klimatu ve druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu. Podle uvedeného rozhodnutí smluvní strana nemůže ve svém referenčním roce nebo referenčním období pro splnění svého závazku ke zmírnění změny klimatu využít větší množství kreditů z činností obhospodařování lesů, než které odpovídá 3,5 % emisí této smluvní strany, s výjimkou odvětví LULUCF.
(7)
Změny pravidel započítávání pro LULUCF stanovené v durbanském rozhodnutí mají podstatný dopad na způsob, jakým smluvní strany vykazují činnosti LULUCF pro druhé závazné období. Z důvodu zeměpisných rozdílů v odvětví využívání půdy a velké rozmanitosti vnitrostátních okolnosti v tomto ohledu se dopad mezi členskými státy značně liší. Vyloučení pravidla náhrady z pravidel započítávání stanovených v durbanském rozhodnutí má dopad na plnění závazků smluvních stran v rámci druhého závazného období Kjótského protokolu. Platí to zejména pro země s rozsáhlým lesním porostem, vzhledem ke skutečnosti, že podmínky v odvětví LULUCF se v jednotlivých zemích liší.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 9. března 2012 Rada uznává dopad změn pravidel vykazování kompenzace pro druhé závazné období Kjótského protokolu, a to tím, že uznává „zvláštní situaci zemí s rozsáhlým lesním porostem, zejména pokud jde o omezené možnosti pokrytí emisí ze zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování narůstajícími propady z obhospodařování lesů“. Rada zároveň vyzvala Komisi, „aby se pokusila najít možnosti vedoucí k uspokojivému řešení při zajištění ekologické vyváženosti“.
(9)
Zvláštní situace zemí s rozsáhlým lesním porostem byla uznána také Radou v roce 2012 v rámci postupu vedoucího k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU ze dne 21. května 2013 o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností (4), což odráží odkaz na podmínky životního prostředí v zemích s rozsáhlým lesním porostem v odůvodnění daného rozhodnutí.
(10)
Finsko opakovaně vyjádřilo obavy týkající se jeho debetů z odlesňování pro odvětví LULUCF v důsledku změny pravidla kompenzace v durbanském rozhodnutí. Zdá se, že Finsko je ovlivněno použitím durbanského rozhodnutí zvláštním a jedinečným způsobem. Ze současných posouzení vyplývá, že Finsko je jediným členským státem, pro nějž by roční limit 3,5 % znamenal, že při započtení svého závazku ve druhém závazném období Kjótského protokolu nemůže pokrýt své debety vyplývající z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování kredity pocházejícími z činností obhospodařování lesů.
(11)
S cílem zohlednit zvláštní a jedinečnou situaci Finska by Unie měla Finsku převést celkové množství, které by nemělo překročit deset milionů jednotek přiděleného množství z aritmetického přebytku stanoveného rozhodnutím 2006/944/ES ve znění rozhodnutí 2010/778/EU. Toto celkové množství by mělo sloužit pouze jako jednorázová kompenzace poskytnutá Finsku z důvodu dopadu změny pravidla kompenzace, a to v rozsahu, který je nezbytný k tomu, aby Finsko mohlo plnit své závazky druhého závazného období v rámci Kjótského protokolu.
(12)
Tento převod by měl být uskutečněn co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu, za předpokladu, že v registru Unie jsou k dispozici jednotky přiděleného množství, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (5).
(13)
Využívání těchto jednotek přiděleného množství Finskem nesmí překročit kredity pocházející z činností obhospodařování lesů ve Finsku, které se nesmí používat v souladu s bodem 13 přílohy durbanského rozhodnutí. Komise náležitě zvážila závazek Finska zrušit jakékoliv jednotky přiděleného množství zbývajícího z tohoto převodu na konci druhého závazného období.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Aby Finsku bylo umožněno splnit své závazky v druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu, bude mu poskytnuto maximálně deset milionů (10 000 000) jednotek přiděleného množství uvedených v článku 2 rozhodnutí 2006/944/ES.
Ústřední správce registru Unie převede co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu celkové množství, které nepřekročí deset milionů EUR (10 000 000) těchto jednotek přiděleného množství, na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska.
2. Převod uvedený v odstavci 1 bude proveden v závislosti na dostupnosti jednotek přiděleného množství v registru Unie, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. dubna 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. balandžio 16 d.
dėl nustatytosios normos vienetų perkėlimo Kioto protokolo šaliai, turinčiai sąskaitą Suomijos registre
(pranešta dokumentu C(2014) 2475)
(2014/224/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2002 m. balandžio 25 d. Tarybos sprendimą 2002/358/EB dėl Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolo patvirtinimo Europos bendrijos vardu ir bendro jame numatytų įsipareigojimų vykdymo (1), ypač į 3 jo straipsnį,
kadangi:
(1)
Komisijos sprendime 2006/944/EB (2) nustatyti atitinkami išmetamųjų teršalų kiekiai, kurių Sąjunga ir jos valstybės narės turėjo laikytis pirmuoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu;
(2)
Sprendimas 2006/944/EB iš dalies pakeistas Komisijos sprendimu 2010/778/ES (3), kuriuo Sąjungai ir kiekvienai valstybei narei nustatyti atitinkami galutiniai išmetamųjų teršalų kiekiai ir numatyta, kad Sąjungos išmetamų teršalų kiekio ir valstybių narių išmetamųjų teršalų kiekių sumos aritmetinį skirtumą, kuris yra 19 357 532 anglies dioksido ekvivalento tonos, Sąjunga panaudoja išleisdama nustatytosios normos vienetus. Be to, tame sprendime numatyta penkis milijonus tų nustatytosios normos vienetų iš Sąjungos registro perkelti Kioto protokolo šaliai, turinčiai sąskaitą Danijos registre;
(3)
priimant Sprendimą 2010/778/ES pripažinta, kad, perkėlus Danijai penkis milijonus nustatytosios normos vienetų, likusio Sąjungos aritmetinio pertekliaus nuosavybės teisės nepažeidžiamos;
(4)
2011 m. gruodžio mėn. 17-osios Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) šalių konferencijos susitikime Durbane priimtas Šalių konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo šalių susitikimu, sprendimas 2/CMP.7 (Durbano sprendimas). Sprendime nustatytos apskaitos taisyklės, taikomos žemės naudojimo, žemės naudojimo paskirties keitimo ir miškininkystės (LULUCF) sektoriuje antruoju JTBKKK Kioto protokolo (Kioto protokolo) įsipareigojimų laikotarpiu;
(5)
Durbano sprendimu smarkiai nukrypstama nuo ankstesnių apskaitos taisyklių, sutartų pagal Kioto protokolą ir taikytų pirmuoju įsipareigojimu laikotarpiu. Šalių konferencijos, kuri laikoma Kioto protokolo šalių susitikimu, sprendime 16/CMP.1, priimtame 11-osios JTBKKK šalių konferencijos susitikime Monrealyje 2005 m. gruodžio mėn., numatytos šalių įsipareigojimams, prisiimtiems pirmuoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu, taikomos ribos, pateiktos to sprendimo priede. Be to, Sprendime 16/CMP.1 numatyta galimybė šalims viršyti tas ribas grynąjį teršalų kiekį, išmestą vykdant miško įveisimo, atkūrimo ir naikinimo veiklą (debetus), kaip nurodyta Kioto protokolo 3 straipsnio 3 dalyje, kompensuojant grynuoju teršalų kiekiu, pašalintu vykdant miškų tvarkymo veiklą (kreditais), kaip nurodyta Kioto protokolo 3 straipsnio 4 dalyje. Ši apskaitos taisyklė paprastai vadinama kompensavimo taisykle. Durbano sprendime antrajam Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiui tokios kompensavimo taisyklės nenumatyta;
(6)
tame sprendime nustatytose apskaitos taisyklėse numatyta kreditų, gautų iš miškų tvarkymo veiklos, panaudojimo riba, kad antruoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu būtų vykdomi išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimai. Pagal tą sprendimą šalis gali panaudoti tik tiek kreditų, gautų iš miškų tvarkymo veiklos, kiek jų atitinka 3,5 % teršalų kiekio, kurį ta šalis, išskyrus jos LULUCF sektorių, išmetė baziniais metais (arba baziniu laikotarpiu), kuriais grindžiamas jos išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo įsipareigojimas;
(7)
Durbano sprendimu nustatyti LULUCF sektoriui taikomų apskaitos taisyklių pakeitimai labai paveikė su šalių LULUCF sektoriaus veikla susijusių išmetamųjų teršalų apskaitą. Dėl skirtingų geografinių žemės sektoriaus ypatumų ir didelės nacionalinių aplinkybių įvairovės minėtas poveikis įvairiose valstybėse narėse smarkiai skiriasi. Kompensavimo taisyklės pašalinimas iš Durbano sprendime nustatytų apskaitos taisyklių turi poveikio šalių įsipareigojimų vykdymui antruoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu. Ši aplinkybė ypač aktuali itin miškingose valstybėse, nes LULUCF sektoriaus sąlygos įvairiose šalyse skiriasi;
(8)
2012 m. kovo 9 d. išvadose Taryba pripažįsta kompensavimo taisyklės pakeitimų poveikį antruoju Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpiu sutikdama, kad itin miškingų valstybių padėtis yra ypatinga, ypač dėl ribotų galimybių miško įveisimo, atkūrimo bei naikinimo išmetamuosius teršalus kompensuoti dėl miškų tvarkymo didėjančiu absorbuojamuoju poveikiu. Tuo pat metu Taryba paragino Komisiją „ištirti galimybes, siekiant rasti priimtiną sprendimą kartu užtikrinant aplinkosauginį naudingumą“;
(9)
tai, kad itin miškingų šalių padėtis ypatinga, Taryba pripažino ir 2012 m. svarstymuose, po kurių priimtas 2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 529/2013/ES dėl naudojant žemę, keičiant žemės naudojimą ir vykdant miškininkystės veiklą išmetamo ir absorbuojamo šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekio apskaitos taisyklių ir informacijos apie su šia veikla susijusius veiksmus (4); nuoroda į itin miškingų valstybių aplinkosaugines sąlygas daroma ir to sprendimo preambulėje;
(10)
Suomija jau kelis kartus išreiškė susirūpinimą dėl savo debetų, kurie dėl Durbano sprendimu nustatyto kompensavimo taisyklės panaikinimo susidaro LULUCF sektoriuje vykdant miškų naikinimo veiklą. Suomijai Durbano sprendimo taikymas turi specifinio ir išskirtinio poveikio. Naujausių vertinimų duomenimis, Suomija yra vienintelė valstybė, kuriai minėta metinė 3,5 % riba reikštų, kad ji, atsiskaitydama už antrojo Kioto protokolo laikotarpio įsipareigojimą, negali savo debetų, susidarančių vykdant miškų įveisimo, atkūrimo ir naikinimo veiklą, kompensuoti kreditais, gaunamais iš miškų tvarkymo veiklos;
(11)
atsižvelgdama į specifinę ir išskirtinę Suomijos padėtį, Sąjunga turėtų iš aritmetinio pertekliaus, numatyto Sprendime 2006/944/EB, su pakeitimais, padarytais Sprendimu 2010/778/ES, šiai valstybei perkelti ne daugiau kaip dešimt milijonų nustatytosios normos vienetų. Vienintelė šių perkeltų vienetų paskirtis - vienkartinė kompensacija Suomijai, kuri padėtų išvengti kompensavimo taisyklės panaikinimo poveikio tiek, kiek reikia, kad ji galėtų įvykdyti Kioto protokolo antrojo laikotarpio įsipareigojimus;
(12)
Sąjungos registre esant reikiamam skaičiui nustatytosios normos vienetų, šis perkėlimas turėtų būti atliktas kuo greičiau, dar nepasibaigus pirmojo Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpio sureguliavimo etapui, kai tik bus išspręstas su Kroatija susijusio įsipareigojimo, nustatyto Sutarties dėl Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą protokole dėl tam tikrų priemonių, susijusių su galimu vienkartiniu pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolą išduodamų nustatytosios normos vienetų perdavimu Kroatijos Respublikai ir susijusia kompensacija (5), klausimas;
(13)
šių nustatytosios normos vienetų panaudojimas negali viršyti iš miškų tvarkymo veiklos gaunamų Suomijos kreditų, kurių negalima panaudoti pagal Durbano sprendimo priedo 13 dalį. Komisija tinkamai atsižvelgė į Suomijos įsipareigojimą antrojo įsipareigojimų laikotarpio pabaigoje panaikinti visus po šio perdavimo likusius nustatytosios normos vienetus;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės atitinka Klimato kaitos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Ne daugiau kaip dešimt milijonų (10 000 000) nustatytosios normos vienetų, nurodytų Sprendimo 2006/944/EB 2 straipsnyje, perkeliama Suomijai, kad ji galėtų įvykdyti antrojo Kioto protokolo laikotarpio įsipareigojimus.
Sąjungos registro vyriausiasis administratorius kuo greičiau, dar nepasibaigus pirmojo Kioto protokolo įsipareigojimų laikotarpio sureguliavimo etapui, perkelia ne daugiau kaip dešimt milijonų nustatytosios normos vienetų Kioto protokolo šaliai, turinčiai sąskaitą Suomijos registre.
2. 1 dalyje nurodytas perkėlimas atliekamas Sąjungos registre esant reikiamam skaičiui nustatytosios normos vienetų ir kai bus išspręstas su Kroatija susijusio įsipareigojimo, nustatyto Sutarties dėl Kroatijos Respublikos stojimo į Europos Sąjungą protokole dėl tam tikrų priemonių, susijusių su galimu vienkartiniu pagal Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos Kioto protokolą išduodamų nustatytosios normos vienetų perdavimu Kroatijos Respublikai ir susijusia kompensacija, klausimas.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 16 d.