PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 412/2013
2013 m. gegužės 13 d.
kuriuo importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims nustatomas galutinis antidempingo muitas ir galutinai surenkamas laikinasis muitas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą ir pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. Inicijavimas
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1072/2012 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims.
(2)
Tyrimas inicijuotas 2012 m. vasario 16 d. (3) gavus Sąjungos gamintojų (toliau - skundo pateikėjai), kurie pagamina daugiau negu 30 proc. visų Sąjungoje pagaminamų keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, skundą.
(3)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 22 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2011 m. sausio 1 d. - 2011 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2008 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
1.2. Tolesnė procedūra
(4)
Paskelbus pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis nuspręsta nustatyti laikinąjį antidempingo muitą (toliau - laikinųjų išvadų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys raštu pateikė savo pastabas apie laikinąsias išvadas. Šalims, kurios to prašė, buvo suteikta galimybė būti išklausytoms. Dviejų importuotojų ir vieno eksportuojančio gamintojo prašymu jie buvo išklausyti dalyvaujant Prekybos generalinio direktorato bylas nagrinėjančiam pareigūnui.
(5)
Komisija toliau rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas. Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos buvo išnagrinėtos ir prireikus laikinosios išvados buvo atitinkamai pakeistos.
(6)
Be to, kaip paaiškinta 55 konstatuojamojoje dalyje, siekiant ištirti, ar Tailandas tinkamas pasirinkti panašia šalimi, surengtas tikrinamasis vizitas Tailando gamintojo patalpose.
(7)
Vėliau visoms šalims buvo pranešta apie pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą importuojamiems KLR kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau - galutinių išvadų atskleidimas). Visoms šalims buvo nustatytas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl galutinių išvadų atskleidimo. Kinijos lengvosios pramonės ir amatų importo ir eksporto prekybos rūmų (toliau - CCCLA) ir importuotojų grupės prašymu jie buvo išklausyti dalyvaujant Prekybos generalinio direktorato bylas nagrinėjančiam pareigūnui.
(8)
Suinteresuotųjų šalių pateiktos pastabos nagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
1.3. Atranka
(9)
Po laikinųjų išvadų atskleidimo kai kurios suinteresuotosios šalys suabejojo dėl atrinktų eksportuojančių KLR gamintojų, teigdamos, kad imtis nėra tipiška, nes atranka pagrįsta tik didžiausiomis eksporto apimtimis ir todėl neatsižvelgta į kitus veiksnius, atspindinčius KLR keramikos pramonės įvairovę ir susiskaidymą.
(10)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (toliau - pagrindinis reglamentas) 17 straipsnio 1 dalimi, bendrovių atranka gali būti atliekama pasirenkant tik pagal didžiausią tipišką eksporto kiekį, kurį galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laiką. Kalbant apie pramonės susiskaidymą, laikyta, kad atliekant atranką pagal eksporto apimtis būtų pasirenkama imtis, kurią būtų galima išnagrinėti per turimą laikotarpį. Šiuo atžvilgiu vis dėlto reikėtų pažymėti, kad atrinktos bendrovės yra trijuose skirtinguose KLR regionuose ir gamina didelius kiekius nagrinėjamojo produkto iš įvairių rūšių keraminių medžiagų, pvz., porceliano ir akmens keramikos; jos taip pat gamina įvairių rūšių produktus. Todėl šis teiginys negali būti priimtas.
(11)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Sąjungos pramonės ir importuotojų atrankos ir eksportuojančių gamintojų atrankos metodai skiriasi ir tai yra diskriminacija; jo teigimu, turėjo būti taikomi tie patys kriterijai. Taikant skirtingus metodus diskriminuojami eksportuojantys gamintojai ir pažeidžiamas vienodų sąlygų principas.
(12)
Eksportuojantys gamintojai atrenkami tik siekiant ištirti, ar nagrinėjamojo produkto importas iš KLR vykdomas dempingo kainomis. Šiuo požiūriu labai svarbu, kad būtų atsižvelgta į didžiausią nagrinėjamojo produkto importo apimtį per tiriamąjį laikotarpį. Kita vertus, Sąjungos gamintojai buvo atrinkti siekiant pagal įvairius rodiklius nustatyti, ar Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą. Dėl importuotojų, surinkta informacija daugiausia naudojama Sąjungos interesams įvertinti. Tai reiškia, kad importuotojų ir Sąjungos gamintojų atveju svarbu rinkti informaciją iš skirtingų bendrovių, pvz., susijusių su skirtingų produktų segmentais. Pagrindinis principas, pagal kurį atliekama Sąjungos gamintojų ir importuotojų atranka ir eksportuojančių gamintojų atranka, yra skirtingas, todėl jų padėtis nėra tapati. Todėl nei pagal nediskriminavimo, nei pagal vienodų sąlygų principą nereikalaujama, kad vykdant atranką būtų taikomas tas pats metodas. Tai reiškia, kad šis teiginys yra visiškai nepagrįstas ir todėl atmetamas.
(13)
Be to, vienas eksportuojantis gamintojas pakartojo savo teiginį, kaip nurodyta laikinojo reglamento 8 konstatuojamojoje dalyje, kad jis turėjo būti atrinktas. Tačiau bendrovė nepateikė jokių naujų argumentų, kurie pagrįstų jos atranką. Dėl šios priežasties ir atsižvelgiant į 10 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas išvadas, patvirtinamos laikinojo reglamento 9 konstatuojamojoje dalyje išdėstytos išvados.
(14)
Tas pats neatrinktas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad jam nebuvo suteikta pakankamai laiko pateikti pastabas dėl galutinių išvadų ir kad, be to, atskleidimas buvo nepakankamas, nes, pvz., nebuvo atskleisti duomenys apie išmokas, pardavimo kainas, koregavimą ir t. t. Todėl nebuvo atsižvelgta į jo teises į gynybą.
(15)
Pagal pagrindinio reglamento 20 straipsnio 5 dalį suinteresuotajai šaliai turėtų būti numatytas ne trumpesnis kaip 10 dienų laikotarpis pateikti pastabas dėl galutinių išvadų atskleidimo. Susijusiam eksportuojančiam gamintojui galutinės išvados pateiktos elektroniniu paštu 2013 m. vasario 25 d. ir jam suteikta galimybė pateikti pastabas iki 2013 m. kovo 8 d., t. y. per 11 dienų. Informacijos atskleidimo dokumentas taip pat išsiųstas registruotu laišku kitą dieną. Tai reiškia, kad susijusiai šaliai buvo suteikta pakankamai laiko pateikti pastabas ir šis teiginys turi būti atmestas. Šiuo atžvilgiu taip pat pažymima, kad šalis pateikė pastabas per nurodytą laikotarpį ir negauta prašymo pratęsti šį laikotarpį. Be to, tinkamai atsižvelgdama į pareigą saugoti konfidencialią informaciją, Komisija atskleidė visus pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriomis remdamasi ji ketino siūlyti nustatyti galutines priemones. Kalbant konkrečiau, teisėms į gynybą užtikrinti nereikalaujama, kad konkretūs atrinktų bendrovių pardavimo duomenys arba susijusios išmokos, taikyti nustatant individualius dempingo skirtumus, būtų perduoti šaliai, kuriai nėra skaičiuojamas individualus skirtumas.
(16)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, teiginys, kad nebuvo užtikrintos teisės į gynybą, yra nepagrįstas ir todėl atmetamas.
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. Įžanga
(17)
Kaip nustatyta laikinojo reglamento 24 ir 56-57 konstatuojamosiose dalyse, laikinai apibrėžtas nagrinėjamasis produktas - KLR kilmės keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys, išskyrus keraminius peilius (toliau - nagrinėjamasis produktas), kurių KN kodai šiuo metu yra ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ir ex 6912 00 90.
2.2. Teiginiai
(18)
Atskleidus laikinąsias išvadas nė viena šalis neprieštaravo, kad keraminiai (virtuviniai) peiliai iš esmės skiriasi nuo kitų rūšių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, nes skiriasi jų fizinės savybės, gamybos procesai ir galutinė paskirtis. Išnagrinėjus visų šalių pastabas teiginys dėl keraminių peilių neįtraukimo į šio tyrimo produkto apibrėžtąją sritį galutinai priimtas.
(19)
Paskelbus laikinąsias priemones kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad į produkto apibrėžtąją sritį turėtų būti neįtraukti tam tikri keraminiai pagardų ir prieskonių malūnėliai ir jų keraminės dalys.
(20)
Šis teiginys grindžiamas prielaida, kad, atsižvelgiant į jų specifiškumą, tokių malūnėlių ir kitų rūšių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų negalima laikyti vienu produktu. Šių malūnėlių malimo plokštelės keraminė medžiaga daugiausia gaminama iš aliuminio oksido, kuris nenaudojamas įprastiems stalo reikmenims, kaip antai puodeliams ir lėkštėms, ir kuris degamas aukštesnėje temperatūroje. Jie vargiai galėtų būti pakeičiami pagrindinių kategorijų tiriamuoju produktu. Tai taip pat taikoma keraminiams malimo mechanizmams be korpuso, kurie paprastai klasifikuojami priskiriant pirmiau minėtus kodus.
(21)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad paprastai keraminės detalės sudarė nedidelę šių malūnėlių dalį. Be to, tyrime nustatyta, kad malūnėliai su keraminėmis malimo plokštelėmis, įskaitant jų keramines malimo dalis, nepasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis savybėmis ir paskirtimi kaip keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys. Keraminių malimo mechanizmo dalių forma, atsparumas ir konstrukcija skiriasi nuo keraminių stalo ir virtuvės reikmenų.
(22)
Kai kurios šalys teigė, kad minėti malūnėliai turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, nes jų fizinės savybės, pramoninis dizainas ir galutinė paskirtis yra tokia pati kaip ir malūnėlių, kurių malimo mechanizmai pagaminti iš metalo, ir kad įprastai įtraukus juos į malūnėlių rinkinius jie klasifikuojami priskiriant tarifų poziciją 8210. Jie taip pat teigė, kad tokiais atvejais keraminės dalys sudaro iki 2 proc. produkto vertės. Nepaisant to, atsižvelgiant į įvairias malūnėlių ir malūnėlių rinkinių klasifikavimo galimybes, pagal šiuos argumentus tyrime nebuvo galima nustatyti, ar keraminiai malūnėliai turėtų būti neįtraukti į tyrimo produkto apibrėžtąją sritį.
(23)
Kelios šalys pagrindė savo teiginį, kad minėti malūnėliai turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, remdamosi tuo, kad tam tikruose malūnėliuose (konkrečiai - druskos malūnėliuose) būtina naudoti keramines malimo plokšteles, o ne metalines, nes dėl druskos metaliniai malūnėliai rūdija. Tačiau tyrime atskleista, kad druskos malūnėliuose nebūtinai naudojami keraminiai malimo mechanizmai.
(24)
Remiantis tuo, kas išdėstyta ankstesnėse konstatuojamosiose dalyse, tyrime nustatyta, kad pagardų ir prieskonių malūnėliai su keraminėmis malimo detalėmis visiškai skiriasi nuo kitų rūšių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, nes skiriasi pagrindinėms detalėms naudojamos keraminės medžiagos pagrindinės fizinės savybės ir naudojimo paskirtis. Todėl patvirtinamas teiginys, kad malūnėliai, įskaitant pavienius keraminius malimo mechanizmus ir jų dalis, turėtų būti neįtraukti į šio tyrimo produkto apibrėžtąją sritį.
(25)
Paskelbus laikinąsias priemones, kai kurios šalys teigė, kad keraminiai peilių galąstuvai turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, nes skiriasi jų gamybos procesai, galutinė paskirtis ir tai, kad dėl jų specifinio dizaino ir fizinių savybių šie gaminiai neskirti maistui laikyti. Atlikus tyrimą šie teiginiai patvirtinti. Todėl teiginys dėl jų neįtraukimo į šio tyrimo produkto apibrėžtąją sritį priimamas.
(26)
Taip pat buvo ištirta, ar keraminiai skustukai turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį. Iš tiesų, atlikus tyrimą patvirtinta, kad keraminiai skustukai taip pat visiškai skiriasi nuo kitų rūšių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, nes skiriasi pagrindinėms detalėms naudojamos keraminės medžiagos dizainas ir fizinės savybės (forma ir atsparumas), gamybos procesai ir galutinis naudojimas. Todėl šiame tyrime keraminiai skustukai turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį.
(27)
Paskelbus laikinąsias priemones, viena šalis taip pat teigė, kad picos kepimo akmenys iš kordierito keramikos turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, nes skiriasi jų fizinės savybės (forma ir kietumas), pramoninis dizainas ir naudojimas. Kordierito keramika yra aliuminio magnio silikatas, pasižymintis specifinėmis savybėmis, t. y. puikiu atsparumu temperatūrų svyravimui. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad picos kepimo akmenys iš kordierito keramikos pasižymi tomis pačiomis fizinėmis savybėmis (forma ir kietumu), pramoniniu dizainu ir naudojimo paskirtimi kaip plytos, skirtos krosnims ir orkaitėms. Taigi, jie skiriasi nuo kitų keraminių stalo ir virtuvės reikmenų. Po galutinių išvadų atskleidimo skundo pateikėjai nurodė picos kepimo akmenų iš kordierito keramikos panašumą su kitais tyrime nagrinėjamais produktais. Tačiau jie negalėjo įrodyti, kad picos kepimo akmenys iš kordierito keramikos pasižymi tomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis savybėmis bei galutiniu panaudojimu. Todėl teiginys dėl jų neįtraukimo į šio tyrimo produkto apibrėžtąją sritį priimamas.
(28)
Paskelbus laikinąsias priemones Nyderlandų asociacija teigė, kad keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys, naudojami kaip reklamos produktai, turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, remdamasi tuo, kad jie nėra parduodami naudoti kaip stalo arba virtuvės reikmenys; jie yra svarbus ekonominis veiksnys mažmeninės prekybos sektoriui, labai vertinami vartotojų ir tik KLR gamintojai galėtų per trumpą laiką pasiūlyti reikalingus kiekius. Tačiau teiginys dėl keraminių stalo ir virtuvės reikmenų, naudojamų kaip reklamos produktai, neįtraukimo į šio tyrimo produkto apibrėžtąją sritį negali būti priimamas, nes jų fizinės savybės, gamybos procesai ir galutinė paskirtis yra tokie patys, kaip ir kitų rūšių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų.
(29)
Paskelbus laikinąsias priemones ir vėliau po galutinių išvadų atskleidimo Vokietijos importuotojas ir didmenininkas ir bendradarbiaujantis eksportuojantis Kinijos gamintojas pareiškė, kad specialiai padengti akmens keramikos produktai, naudojami sublimacinei spaudai, kurių sublimaciniu būdu padengtą sluoksnį galima pašalinti mechaniniu įbrėžimu, turėtų būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, remiantis tuo, kad jie yra pusgaminiai, kurių fotografijos spausdinimas atliekamas Sąjungoje pasinaudojant konkrečiais kanalais; be to, vartotojai skirtingai juos suvokia, sublimacijos dangos vertė viršija nedengtų keramikos dirbinių vertę, o šios rūšies produkto Sąjungos gamintojų nėra. Atlikus tyrimą nustatyta, kad produktas yra akivaizdžiai tapatus kitiems stalo reikmenims, kurie nėra padengti sublimacijos būdu, ir todėl juos sunku, jei išvis įmanoma, atskirti. Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad šių produktų galutinė paskirtis paprastai būna tokia pat kaip ir kitų rūšių keraminių stalo reikmenų. Taip pat nustatyta, kad keli Sąjungos gamintojai gamina šiuos produktus ir kad Sąjungoje pagaminti ir importuojami produktai tiesiogiai konkuruoja. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, teiginys dėl sublimacijos spaudai naudojamų specialiai padengtų akmens keramikos dirbinių neįtraukimo atmetamas.
(30)
Paskelbus laikinąsias priemones ir vėliau po galutinių išvadų atskleidimo importuotojas, kuris teigė, kad prieš glazūruojant ranka išpiešti stalo reikmenys neturėtų būti įtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, teigė, kad Komisijos pradinis tyrimas šiuo klausimu buvo klaidingas, nes ji neatsižvelgė į rinkos segmentus, įvairių rūšių stalo reikmenų kokybės skirtumus, prabangius ir trapesnius prieš glazūruojant ranka išpieštus stalo reikmenis ir ribotą jų pakeičiamumą dėl susijusio vartotojų suvokimo. Jis taip pat teigė, kad prieš glazūruojant ranka išpiešti stalo reikmenys gali netgi būti naudojami puošybai.
(31)
Dėl teiginių, susijusių su skirtingų rūšių stalo reikmenų ir prabangių bei trapesnių prieš glazūruojant ranka išpieštų stalo reikmenų kokybės skirtumų, šios savybės nėra būdingos tik prieš glazūruojant ranka išpieštiems stalo reikmenims. Be to, kalbant apie ribotą pakeičiamumą dėl susijusio vartotojo suvokimo, nepateikta naujų argumentų, dėl kurių būtų pakeista laikinojo reglamento 45 konstatuojamosios dalies išvada, kad vidutinis vartotojas neskiria prieš glazūruojant ranka išpieštų stalo reikmenų ir kitų rūšių keraminių stalo reikmenų. Galiausiai, laikinojo reglamento 157-158 konstatuojamosiose dalyse Komisija išnagrinėjo rinkos segmentus. Todėl šie argumentai negalėjo pakeisti laikinojo reglamento 45 konstatuojamosios dalies išvadų.
(32)
Laikinojo reglamento 50 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas teiginys buvo toliau išplėstas nustačius laikinąsias priemones. Šie teiginiai buvo pakartoti po galutinių išvadų atskleidimo. KLR gaminantis importuotojas teigė, kad virtuvės reikmenys arba stalo reikmenys, kurių 100 proc. paviršiaus, išskyrus pagrindą arba jo dalį, yra visiškai glazūruoti arba emaliuoti ir kurių 100 proc. glazūruoto arba emaliuoto paviršiaus yra padengta ne balta spalva turi būti neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį. Todėl šis teiginys buvo tinkamai nagrinėjamas ir atlikus tyrimą nustatyta, kad šių produktų fizinės savybės, gamybos procesai ir galutinė paskirtis yra tokie patys kaip ir kitų glazūruotų arba emaliuotų keraminių stalo ir virtuvės reikmenų produktų. Todėl šis teiginys galutinai atmetamas.
(33)
CCCLA teigė, kad plonasis kaulinis porcelianas turėtų būti neįtrauktas į tyrimo produkto apibrėžtąją sritį, remdamasi tuo, kad tai yra trapus prabangos produktas, kurio atsparumas mechaniniam poveikiui nedidelis ir ginčijo, kad jis atsparus įtrūkimams. Tačiau pažymima, kad CCCLA pati jau buvo nurodžiusi, kad plonasis kaulinis porcelianas yra atsparus mechaniniam poveikiui ir įtrūkimams. Šie prieštaringi pareiškimai aiškiai susilpnino CCCLA argumentus. Bet kuriuo atveju, pateikti argumentai nekeičia laikinojo reglamento 28 konstatuojamojoje dalyje pateiktų išvadų. Todėl argumentas dėl plonojo kaulinio porceliano neįtraukimo į produkto apibrėžtąją sritį yra galutinai atmestas.
(34)
Ta pati šalis pakartojo, kad patvarusis porcelianas turėtų būti neįtraukiamas į tyrimo produkto apibrėžtąją sritį. Ji teigė, kad teiginys, kad toks porcelianas neturi neginčytinų savybių buvo neteisingas, nes jo sudėtyje yra daugiau nei 24 proc. molio aliuminio ir todėl jis labai tvirtas, bei nesutiko dėl šios prekės gamybos pajėgumų Sąjungoje. Tačiau įvairūs pareiškimai dėl patvariojo porceliano yra prieštaringi, pavyzdžiui, kiek tai susiję su žaliavų dalimi ir aliuminio oksido miltelių kiekiu sudėtyje. Be to, nebuvo užginčyta, kad patvarusis porcelianas taip pat buvo gaminamas Sąjungoje ir kad KLR gamintojų gaminamas patvarusis porcelianas tiesiogiai konkuravo su Sąjungoje pagamintu patvariuoju porcelianu bei su kitais produktais, kurie įtraukti į tyrimo aprėptį. Todėl teiginys dėl patvariojo porceliano neįtraukimo galutinai atmestas.
(35)
Visų rūšių keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys gali būti laikomi skirtingomis to paties produkto rūšimis. Todėl atskleidus laikinąsias išvadas ir dar kartą po galutinių išvadų atskleidimo pateiktas teiginys, kad tyrimas apima platų panašių produktų spektrą ir dėl to reikėtų atlikti atskirus teisės pateikti ieškinį, dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų analizės tyrimus kiekvienam produktui, yra nepagrįstas. Viena šalis, teigusi, kad produkto apibrėžtoji sritis buvo per plati, pateikė skirtingai dekoruotų produktų palyginimą, bet jos pareiškimai dėl galutinio naudojimo (vienu atveju - produktai skirti sodui ir vaikams, kitu - dekoravimui) yra ginčytini, nes produktų negalima aiškiai atskirti ir tą teiginį galima labiau laikyti laikinojo reglamento 55 konstatuojamojoje dalyje pateikto argumento patvirtinimu. Taip pat reikėtų pažymėti, kad KLR gaminantis importuotojas teigė, kad daugiau nei 99 proc. Sąjungoje parduodamų keraminių stalo ir virtuvės reikmenų buvo daugiausia arba vien tik baltos spalvos. Kai kurios suinteresuotosios šalys prieštaravo laikinojo reglamento 58 konstatuojamajai daliai remdamosi tuo, kad atlikdamos tyrimą institucijos nepatikrino, ar tam tikros prekės buvo tinkamos laisvai prekybai Sąjungoje. Tačiau tai neprieštarauja laikinojo reglamento 63 konstatuojamosios dalies išvadoms.
2.3. Išvada
(36)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, produktas galutinai apibrėžiamas kaip KL R kilmės keraminiai stalo ir virtuvės reikmenys, išskyrus keraminius peilius, keraminius pagardų arba prieskonių malūnėlius ir jų keramines malimo dalis, keraminius skustukus, keraminius peilių galąstuvus ir kordierito keramikos kepimo akmenis, skirtus picai arba duonai kepti, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ir ex 6912 00 90.
(37)
Negavus kitų pastabų dėl nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto patvirtinami visi kiti laikinojo reglamento 24-63 konstatuojamosiose dalyse išdėstyti teiginiai.
3. DEMPINGAS
3.1. Rinkos ekonomikos režimas (RER)
(38)
Po laikinųjų išvadų atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas, vienas Sąjungos gamintojas ir vienas importuotojas teigė, kad RER nustatytas pavėluotai, t. y. po trijų mėnesių laikotarpio, numatyto pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte ir todėl tyrimas turėtų būti baigtas nenustatant antidempingo priemonių. Šį teiginys dėl RER nustatymo jau buvo pateiktas pradiniame etape ir Komisija jį atmetė laikinojo reglamento 72 ir 73 konstatuojamosiose dalyse. Po galutinių išvadų atskleidimo dar penki eksportuojantys gamintojai pateikė panašų teiginį. Teiginį jie pagrindė Teisingumo Teismo sprendimais Brosmann ir Aokang Shoes bylose (4).
(39)
Pirmiausia primenama, kad Brosmann ir Aokang Shoes bylos nėra susijusios su RER analizės teisėtumo vertinimu vykdant šį tyrimą, nes šios bylos, priešingai nei šis tyrimas, yra susijusios su atvejais, kai RER vertinimai nebuvo atliekami.
(40)
Be to, Brosmann ir Aokang Shoes bylos nėra susijusios su šio tyrimo teisėtumu, atsižvelgiant į tai, kad nuo to laiko pagrindinis reglamentas iš dalies pakeistas (5). Pagrindinio reglamento (su pakeitimais) 2 straipsnio 7 dalyje nurodyta, kad Komisija nustato RER tik pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį atrinktoms bendrovėms ir tokį sprendimą priima ne vėliau kaip per septynis mėnesius ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip po 8 mėnesių po tyrimo inicijavimo; tai taikoma visiems naujiems ir dar nebaigtiems tyrimams nuo 2012 m. gruodžio 15 d., taigi ir šiam tyrimui.
(41)
Bet kuriuo atveju, remiantis teismo praktika patvirtinamas aiškinimas, kad teisė nustatyti RER nebuvo pažeista per se, nepaisant to, kad nebuvo laikomasi trijų mėnesių termino. Todėl patvirtinama laikinojo reglamento 73 konstatuojamosios dalies išvada.
(42)
Dėl didelio gautų RER paraiškų kiekio ir poreikio tuo metu atlikti daugybę tikrinamųjų vizitų šiems teiginiams patikrinti, sprendimas dėl RER taikymo nebuvo priimtas per septynis mėnesius. Tačiau jis priimtas per aštuonis mėnesius nuo pranešimo apie inicijavimą, kaip reikalaujama pagal pagrindinį reglamentą, iš dalies pakeistą Reglamentu 1168/2012. Kaip paaiškinta pirmiau, prielaida, kad su šiuo aspektu susijusios teisės buvo panaikintos atgaline data, nėra pagrįsta.
(43)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, teiginys, kad nenustačius RER per tris mėnesius antidempingo tyrimas turėtų būti baigtas nenustatant antidempingo priemonių, yra atmetamas.
(44)
Be to, vienas neatrinktas eksportuojantis gamintojas, kuris neįrodė, kad turi vieną aiškų pagrindinių apskaitos dokumentų rinkinį, kurių nepriklausomas auditas buvo atliktas pagal tarptautinius apskaitos standartus, ir todėl jo prašymas taikyti RER atmestas, toliau teigė, kad tariamos apskaitos klaidos, jei tokių buvo, dėl kurių jo prašymas buvo atmestas, buvo nereikšmingos ir todėl sprendimas netaikyti RER buvo neproporcingas ir pažeidžia proporcingumo principą. Po galutinių išvadų atskleidimo šis eksportuojantis gamintojas toliau laikėsi teiginių, bet nepateikė jokių naujų argumentų.
(45)
Argumentai dėl apskaitos įrašų griežtumo yra iš esmės identiški pateiktiems per RER tyrimą, kuriuos Komisija paneigė prieš RER nustatymą. Vis dėlto atsižvelgiant į argumentą, kad atsisakymas taikyti RER pažeidė proporcingumo principą, reikėtų priminti, kad pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies c punkte išdėstyti RER kriterijai yra sudėtiniai - RER gali būti taikomas tik jei išpildomi visi kriterijai. Be to, kadangi prievolė įrodyti tenka bendrovei, prašančiai taikyti RER, ir bendrovė negalėjo įrodyti, kad ji turi vieną aiškų apskaitos dokumentų rinkinį, Komisija neturėjo kitos išeities tik netaikyti RER. Todėl sprendimas netaikyti RER negali būti laikomas pažeidžiančiu proporcingumo principą. Bet kuriuo atveju, pagal pagrindinio reglamento, iš dalies pakeisto Reglamentu 1168/2012 (6), 2 straipsnio 7 dalies d punktą kai Komisija apriboja savo tyrimą taikydama atranką, RER nustatomas tik atrinktoms šalims.
3.2. Individualus režimas (IR)
(46)
Primenama, kad taikyti IR prašė šešiolika eksportuojančių gamintojų, bet pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalį buvo nagrinėti ir atitinkamai priimti tik atrinktų bendrovių prašymai. Iš likusių vienuolikos eksportuojančių gamintojų septyni prašė atlikti individualų nagrinėjimą.
(47)
Pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 5 ir 6 dalis individualūs muitai taikomi eksportuotojų ar gamintojų, kuriems skiriamas individualus nagrinėjimas, importuojamiems produktams, kaip numatyta pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalyje. Todėl keturioms bendrovėms, kurios prašė taikyti IR, o ne individualų nagrinėjimą, negalėjo būti nustatytas individualus muitas.
(48)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad jis pateikė reikalingą informaciją per nustatytus terminus ir todėl pagal Teisingumo Teismo sprendimą Brosmann byloje (7) turėjo būti išnagrinėtas jo prašymas taikyti IR ir nustatytas individualus dempingo skirtumas.
(49)
Šio teiginio priimti negalima. Kadangi nagrinėjama bendrovė nebuvo atrinkta, jos prašymą taikyti IR buvo galima įvertinti tik pagal individualų nagrinėjimą, jei jis būtų atliekamas pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį.
(50)
Negavus jokių kitų pastabų dėl IR laikinojo reglamento 79-81 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.3. Individualus nagrinėjimas (IN)
(51)
Prašymus atlikti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį pateikė septyni eksportuojantys gamintojai, sudarantys dešimt juridinių asmenų. Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 82 ir 83 konstatuojamosiose dalyse, nustatant laikinąsias priemones sprendimas dėl šių prašymų nebuvo priimtas.
(52)
2012 m. gruodžio 21 d. eksportuojantiems gamintojams pranešta, kad jų prašymai atlikti individualų nagrinėjimą negali būti priimti, nes jų peržiūrėjimas pernelyg apsunkintų ir sutrukdytų laiku atlikti tyrimą.
(53)
Vienas eksportuojantis gamintojas pareiškė, kad pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnio 3 dalį individualus nagrinėjimas yra įstatymu nustatyta teisė ir kad Komisijos atsisakymas neatlikti individualaus nagrinėjimo yra nepagrįstas, kadangi atsižvelgiant į Komisijos išteklius nei dėl įmonių skaičius, nei dėl numatyto tyrimo nebūtų sudaroma per didelė našta ar trukdoma baigti tyrimą laiku. Atskleidus galutines išvadas šis teiginys buvo pakartotas, tačiau daugiau argumentų nebuvo pateikta.
(54)
Sprendimai dėl individualaus nagrinėjimo priimami kiekvienu atveju atskirai, atsižvelgiant į pateiktų prašymų skaičių ir turimą laiką šiems prašymams įvertinti. Šiuo atveju reikėtų prisiminti, kad Komisija buvo teisiškai įpareigota atlikti RER tyrimus šešiolikai juridinių asmenų KLR, įskaitant neatrinktas bendroves. Atsižvelgiant į laiko apribojimus, kylančius dėl teisinių procesinių terminų, nebuvo įmanoma atlikti bendrovių individualaus nagrinėjimo prieš nustatant laikinąsias išvadas. Atsižvelgiant į ribotą laiką, į tai, kiek pateikta teiginių, ir turimus ribotus Komisijos tarnybų, atsakingų už antidempingo tyrimus, išteklius, padaryta išvada, kad šiuo atveju būtų itin sudėtinga atlikti individualius nagrinėjimus.
3.4. Normalioji vertė
3.4.1. Panašios šalies parinkimas
(55)
Nustačius laikinąsias priemones toliau nagrinėtos panašios šalies pasirinkimo galimybės. Todėl eksportuojančio Tailando gamintojo, pateikusio klausimyno atsakymus, kaip nurodyta laikinojo reglamento 87 konstatuojamojoje dalyje, patalpose atliktas tikrinamasis vizitas. Išnagrinėjus ir patikrinus bendradarbiaujančio Tailando gamintojo pateiktą informaciją, vis dėlto padaryta išvada, kad Tailando gamintojas negalėjo pateikti pakankamai išsamių duomenų, susijusių su vidaus rinkoje parduodamų produktų rūšimis. Todėl buvo nuspręsta, kad Brazilija toliau turėtų būti laikoma tinkamiausia panašia šalimi.
(56)
Nepaisant to, iš Tailando gauta informacija pagrįstos tam tikros su Brazilija susijusios išvados, visų pirma firminių ir nefirminių produktų kainų skirtumas (žr. 91 konstatuojamąją dalį).
(57)
Po galutinių išvadų atskleidimo viena pramonės asociacija kreipėsi prieštaraudama dėl Brazilijos pasirinkimo panašia šalimi. Ji iš esmės teigė, kad vienintelis argumentas pasirinkti Braziliją yra pagrįstas tuo, kad nebuvo tinkama jokia kita šalis. Šio teiginio priimti negalima. Pagal laikinojo reglamento 84-88 konstatuojamąsias dalis akivaizdu, kad Brazilija buvo laikoma tinkama panašia šalimi remiantis faktine vidaus rinkos padėtimi. Tai, kad Komisija po laikinųjų priemonių nustatymo toliau nagrinėjo kitas galimas panašias šalis, neleidžia daryti išvados, kad Brazilija nėra tinkama parinkti.
(58)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir negavus jokių kitų pastabų dėl Brazilijos pasirinkimo panašia šalimi laikinojo reglamento 84-88 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3.4.2. Normaliosios vertės nustatymas
(59)
Po laikinųjų išvadų atskleidimo kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad normalioji vertė buvo nustatyta netinkamai, nes ji tariamai nustatyta ne pagal panašių produktų pardavimą Brazilijoje, todėl rezultatai buvo iškraipyti ir neteisingi, ypač akmens keramikos produktų ir kitų rūšių produktų, kurie nebuvo gaminami ir parduodami panašioje šalyje. Kai kurie eksportuojantys gamintojai taip pat teigė, kad normaliosios vertės apskaičiavimo metodas, nurodytas laikinojo reglamento 94 konstatuojamojoje dalyje, nebuvo tinkamai atskleistas.
(60)
Pagal pastabas, gautas atskleidus laikinąsias išvadas, matyti, kad normaliajai vertei nustatyti taikytas metodas kai kurioms suinteresuotosioms šalims nebuvo visiškai aiškus. Atsižvelgiant į šias pastabas toliau paaiškinamas normaliajai vertei nustatyti taikytas metodas.
(61)
Atsižvelgiant į tai, kad visi prašymai taikyti RER atmesti, normalioji vertė visiems atrinktiems eksportuojantiems KLR gamintojams buvo nustatyta remiantis informacija, gauta iš panašios šalies gamintojo, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą.
(62)
Remdamasi pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalimi Komisija pirmiausia išnagrinėjo, ar Brazilijoje nepriklausomiems pirkėjams parduotas panašaus produkto kiekis buvo tipiškas. Nustatyta, kad Brazilijos bendradarbiaujančio gamintojo Brazilijos vidaus rinkoje parduodamas panašaus produkto kiekis Sąjungoje yra tipiškas, palyginti su atrinktų eksportuojančių gamintojų į Sąjungą eksportuojamo nagrinėjamojo produkto parduodamu kiekiu. Šiuo atžvilgiu primenama, kad pagal pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalį panašus produktas reiškia produktą, kuris yra identiškas, t. y. visais aspektais panašus į nagrinėjamąjį produktą, arba, jei tokio produkto nėra, kitą produktą, kuris, nors ir nebūdamas visais atžvilgiais panašus, pasižymi labai panašiomis savybėmis kaip ir nagrinėjamasis produktas.
(63)
Komisija vėliau patikrino, ar toks pardavimas gali būti laikomas pardavimu įprastomis prekybos sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį. Tai atlikta nustatant, kokia nepriklausomiems pirkėjams parduoto kiekio dalis buvo parduota pelningai. Pelningais buvo laikomi tie pardavimo sandoriai, kai vieneto kaina buvo lygi gamybos sąnaudoms arba jas viršijo. Taigi nustatytos bendradarbiaujančio Brazilijos gamintojo gamybos sąnaudos.
(64)
Šis tyrimas parodė, kad daugiau kaip 80 proc. vidaus rinkoje parduoto visų rūšių produkto kiekio buvo parduota didesnėmis už sąnaudas kainomis, o visų rūšių vidutinės svertinės pardavimo kainos atitiko arba viršijo vieneto gamybos sąnaudas.
(65)
Todėl normali vertė pagal produkto rūšį buvo apskaičiuota kaip viso pardavimo faktinių vidaus kainų svertinis vidurkis, neatsižvelgiant į tai, ar toks pardavimas buvo pelningas, ar ne. Tai reiškia, kad priešingai, nei nurodyta laikinojo reglamento 94 konstatuojamojoje dalyje, nepelningo pardavimo normalioji vertė nebuvo apskaičiuota.
3.4.3. Eksporto kaina
(66)
Negavus jokių pastabų dėl eksporto kainų laikinojo reglamento 95 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
3.4.4. Palyginimas
(67)
Po laikinųjų išvadų atskleidimo kai kurios suinteresuotosios šalys teigė, kad metodas, kuris buvo naudojamas normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimui, buvo iš esmės netinkamas, nes nebuvo galima palyginti produktų, ir kad nepakankamai paaiškintas pagrindas, kuriuo remiantis atlikti koregavimai. Be to, vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad akmens keramikos produktų, kurių panašios šalies gamintojas negamina ir neparduoda, atveju Komisija turėjo palyginti eksporto kainą su tinkamai pakoreguota molinių produktų kaina vidaus rinkoje, o ne apskaičiuoti normaliąją vertę. Be to, kai kurie eksportuojantys gamintojai teigė, kad kelių kitų rūšių produktų, kuriuos gamina ir parduoda eksportuojantys gamintojai, atveju palyginus eksporto kainą su vidutine Brazilijoje parduodamo įprastos rūšies produkto kaina už kg, remiantis tik naudotos keraminės medžiagos rūšimi, neišvengiamai buvo lyginami nepanašūs produktai, todėl gautas neteisingas rezultatas. Be to, vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad pagal 2 straipsnio 10 dalies k punktą atliktas su firminiais produktais susijęs koregavimas buvo nepakankamai įvertintas, o kitas eksportuojantis gamintojas teigė, kad to koregavimo dydis nustatytas nesiremiant patikimais arba pagrįstais duomenų ir todėl nėra pagrįstas. Tas pats eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad jo eksporto kainos turėtų būti koreguojamos atsižvelgiant į skirtingais prekybos lygmenimis parduotų produktų kiekių skirtumus. Galiausiai, kelios suinteresuotosios šalys teigė, kad taikyta koregavimo atsižvelgiant į skirtingas fizines savybes metodika yra nepagrįsta ir neaišku, kokiais duomenimis remtasi atliekant šiuos koregavimus.
(68)
Atsižvelgiant į gautas pastabas peržiūrėta kainų palyginimo ir koregavimo metodika, taikyta siekiant kainų palyginamumo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį. Visų pirma, produktų, kurie laikinajame etape buvo palyginti remiantis vidutine įprastos rūšies produkto kaina už kg, remiantis tik naudotos keraminės medžiagos rūšimi, atveju palyginimas atliktas su panašiausiu produktu (žr. 77 konstatuojamąją dalį), todėl buvo galima tiksliau ir teisingiau palyginti kainas.
(69)
Normalioji vertė ir eksporto kaina palygintos remiantis gamintojo kainomis EXW sąlygomis. Dempingo skirtumai nustatyti lyginant individualias atrinktų eksportuotojų kainas EXW sąlygomis ir panašios šalies gamintojo panašaus produkto pardavimo vidaus rinkoje kainas. Tačiau kai kurie eksporto sandoriai buvo susiję su nestandartiniais produktais, kaip antai servetėlių žiedais, peilių atramomis ir arbatinukų stovais, kurių nebuvo įmanoma teisingai palyginti. Dėl šios priežasties ir atsižvelgiant į tai, kad šie sandoriai nebuvo reikšmingi, nes sudarė tik mažiau nei 0,5 proc. eksporto apimties, į juos nebuvo atsižvelgta.
(70)
Siekiant užtikrinti teisingą normaliosios vertės ir eksporto kainos palyginimą, pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį koreguojant buvo deramai atsižvelgta į skirtumus, darančius poveikį kainoms ir kainų palyginamumui. Prireikus koreguota atsižvelgiant į fizinių savybių ir prekybos lygio skirtumus bei kitus veiksnius, turinčius įtakos kainų palyginamumui, t. y. į tai, kad kai kurie produktai turi prekės ženklą.
(71)
Pirma, išnagrinėta, ar užtikrintas koregavimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies a punktą dėl fizinių savybių skirtumų.
(72)
Tais atvejais, kai normalioji vertė buvo nustatyta remiantis panašiausiu produktu (žr. 68 konstatuojamąją dalį), siekiant užtikrinti teisingą panašių produktų kainų palyginamumą buvo koreguojama atsižvelgiant į fizinių savybių skirtumus.
(73)
Kalbant apie akmens keramikos produktus, eksporto kaina palyginta su panašioje šalyje gaminamo ir parduodamo panašiausio produkto pardavimo kaina vidaus rinkoje, t. y. molinių, o ne akmens keramikos produktų, bet identiškų visais kitais aspektais, kainą padidinant 5 proc. siekiant atspindėti akmens keramikos ir molinių produktų kainų skirtumą.
(74)
Vienas eksportuojantis gamintojas tvirtina, kad molinių produktų gamybos sąnaudos ir mažmeninė kaina yra didesnės nei akmens keramikos produktų. Atitinkamai, jo akmens keramikos produktų eksporto kaina turėjo būti sumažinta, o ne padidinta. Pagrįsdamas šį teiginį eksportuojantis gamintojas iš esmės remiasi savo molinių ir akmens keramikos produktų gamybos sąnaudų skaičiavimais bei kainoraščio ištrauka, kurioje nurodytos molinių ir akmens keramikos produktų mažmeninės kainos.
(75)
Ši informacija, kuri buvo pateikta labai vėlai ir tik po galutinių išvadų atskleidimo, visiškai prieštarauja informacijai, kurią viso tyrimo metu Komisijai pateikė kitos suinteresuotosios šalys, t. y. skundo pateikėjas, Sąjungos pramonė ir panašios šalies gamintojas. Visos tos šalys nurodė, kad akmens keramikos produktai yra geresnės kokybės, t. y. patvaresni už molinius ir brangesni pagaminti, nes iš esmės akmens keramikos produktai gaunami iš aukštoje temperatūroje degto molio, o moliniai - žemoje. Atitinkamai akmens keramikos produktai paprastai gali būti parduodami brangiau. Šią informaciją patvirtina ir viešai skelbiama rinkos informacija.
(76)
Be to, reikėtų paminėti, kad minėtas eksportuojantis gamintojas pats negamina molio dirbinių ir todėl pateikė tik apskaičiuotas jų gamybos išlaidas. Be to, pateiktame kainoraštyje aiškiai neparodyta, kad moliniai produktai yra įprastai brangesni už akmens keramikos produktus. Todėl pateikti įrodymai nėra tokie, kad būtų pagrindžiama, kad siekiant teisingai palyginti akmens keramikos produktų normaliąją vertę ir eksporto kainą atliktas koregavimas yra klaidingas, todėl teiginys atmetamas.
(77)
Dėl kitų rūšių produktų, kurių atveju palyginimas pradiniame etape buvo pagrįstas vidutine kaina už kg ir remiantis tik naudotos keraminės medžiagos rūšimi, Komisija taip pat išnagrinėjo susijusių rūšių produktus ir palygino eksporto kainą su panašioje šalyje gaminamų ir parduodamų panašiausios rūšies produktų. Kai skyrėsi tik nesvarbios fizinės savybės, pvz., glazūros rūšis arba puošyba, o visos kitos pagrindinės savybės buvo tokios pačios, panašiausios rūšies produkto pardavimo kaina koreguota pagal nustatytą faktinį kainos skirtumą dėl fizinių savybių. Kitų rūšių produkto atveju, jeigu skyrėsi daugiau kaip viena fizinė savybė, eksporto kaina buvo palyginta su panašiausio produkto vidutine pardavimo kaina. Tokių rūšių produkto atveju panašiausias produktas pasižymėjo keliomis arba visomis bendromis pagrindinėmis fizinėmis savybėmis: keramine medžiaga, reikmenų tipu, pagrindine forma, puošyba ir glazūra.
(78)
Du atrinkti eksportuojantys gamintojai tvirtino, kad panašiai kaip ir atliekant koregavimus tais atvejais, kai skyrėsi tik viena nesvarbi fizinė savybė, koregavimas taip pat turėtų būti atliekamas tuomet, kai skyrėsi daugiau kaip viena panašiausio produkto fizinė savybė.
(79)
Primenama, kad tais atvejais, kai skyrėsi tik viena nesvarbi fizinė savybė, panašiausio produkto pardavimo kaina koreguota atsižvelgiant į faktinį kainų skirtumą, nustatytą dėl šio skirtumo, o tais atvejais kai skyrėsi daugiau kaip viena fizinė savybė buvo lyginama remiantis identiškomis fizinėmis savybėmis pasižyminčio produkto vidutine pardavimo kaina. Todėl pastaruoju atveju koreguoti kainų pagal panašių produktų fizinius skirtumus nereikėjo, nes jiems būdingos tos pačios pagrindinės fizinės savybės. Atitinkamai šis teiginys negali būti priimtas.
(80)
Vienas iš minėtų eksportuojančių gamintojų taip pat prašė taikyti papildomus koregavimus atsižvelgiant į fizines savybes, susijusias su nagrinėjamojo produkto svoriu ir baltumu. Jis teigė, kad gamybai naudoja prastos kokybės žaliavas, todėl jo produktų sąnaudos ir kaina yra mažesnės už panašioje šalyje pagaminto panašaus produkto. Todėl jo eksporto kaina turėtų būti koreguojama tinkamu dydžiu. Šiuo atžvilgiu pirmiausia primenama, kad bendrovei nebuvo taikytas rinkos ekonomikos režimas, todėl jos gamybos sąnaudos nebuvo patikrintos. Be to, teiginys, kad jos produktai yra apie 5 proc. sunkesni už standartinius produktus, nebuvo pagrįstas jokiais patikrinamais arba patvirtinamaisiais dokumentais ir todėl laikytas neįrodytu. Kalbant apie baltumą, kadangi šis eksportuojantis gamintojas pareiškime pripažino, kad jo produktai yra įprasto baltumo, jis negalėjo paaiškinti, kodėl reikėtų taikyti su šiuo aspektu susijusius koregavimus. Todėl tie teiginiai atmetami.
(81)
Kitas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Komisija dalies jo eksporto pardavimo nepalygino su atitinkamo panašiausio produkto normaliąja verte. Ši eksporto dalis buvo susijusi su dekoruotais produktais, parduotais per nesusijusį prekybininką, kuris tariamai nemokamai atspaudė paveikslėlius (dekalkomanijas). Todėl į eksporto kainą nebuvo įtrauktos dekoravimo išlaidos ir ji turėjo būti lyginama su nedekoruotų produktų normaliąja verte arba vidutine normaliąja dekoruotų ir nedekoruotų produktų verte.
(82)
Primenama, kad gamybos sąnaudos nėra svarbus veiksnys kainoms palyginti, nes remiamasi tik normaliosios vertės ir panašių produktų eksporto kainos palyginimu. Taip pat iš pateiktos informacijos akivaizdu, kad nagrinėjami eksportuojami produktai buvo iš tiesų dekoruoti, nors eksportuojantis gamintojas tariamai nepadengė visų išlaidų, susijusių su papildoma verte dėl dekoravimo. Tačiau tuo negalima pateisinti kainų koregavimo dėl fizinių savybių skirtumų lyginant su panašiu produktu panašioje šalyje. Bet kokiu atveju, atsižvelgiant į tai, kad argumentas pateiktas tyrimo pabaigoje, jį pagrindžiančių duomenų negalima patikrinti. Todėl teiginys atmetamas.
(83)
Atsižvelgiant į didelę galimų atitinkamai KLR ir Brazilijoje pagamintų ir parduotų keraminių stalo reikmenų rinkinių įvairovę, siekiant tinkamai palyginti kainas buvo tikslinga sugrupuoti skirtingus rinkinius pagal rinkinį sudarančių gaminių skaičių ir tipą. Skirtingų sugrupuotų rinkinių derinių vidutinė vidaus pardavimo kaina panašioje šalyje buvo palyginta su tokių sugrupuotų rinkinių derinių eksporto kaina.
(84)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad dėl didelės derinius sudarančių produktų įvairovės sugrupuojant produktus nėra užtikrinamas teisingas kainų palyginimas, nes neatsižvelgiama į kiekvieno rinkinį sudarančio produkto charakteristikas. Todėl šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad apskaičiuojant dempingo skirtumą rinkiniai turėtų būti neįtraukiami.
(85)
Primenama, kad skaičiuojant dempingą remiamasi rinkinio vidutine kaina už kilogramą, o ne atskirų produktų kainomis. Todėl siekiant teisingai palyginti rinkinių kainas nebūtina nustatyti tikslių kiekvieną rinkinį sudarančių produktų derinių. Grupuojant atsižvelgiama į pagrindines skirtingų rinkinių derinių savybes, pvz., rinkiniai yra priskiriami kavos arba arbatos servizams, pietų servizams arba kitiems rinkiniams, ir į rinkinį sudarančių produktų skaičių. Šiomis aplinkybėmis laikoma, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį atliktas teisingas palyginimas. Tai reiškia, kad to teiginio negalima priimti.
(86)
Be to, kaip nurodyta laikinojo reglamento 99 konstatuojamojoje dalyje, atlikus tyrimą nustatyta, kad eksportuojantys Kinijos gamintojai paprastai savo produktus skirstė į penkias kategorijas (nuo A iki E), kurių kainos gerokai skyrėsi. Tačiau didžiąją eksporto į Sąjungą dalį sudaro A, B arba C kategorijos produktai arba jų deriniai. Vis dėlto šis skirstymas į kategorijas nėra visuotinis arba pagrįstas kokiais nors bendraisiais visos pramonės masto standartais; skirstymą nustato pačios bendrovės, kad diferencijuotų kainas. Kita vertus, panašios šalies gamintojas Brazilijos vidaus rinkoje parduoda tik A kategorijos ekvivalentą, todėl nustatyta, kad poveikio kainų palyginamumui būta. Atitinkamai eksporto kaina pakoreguota ją padidinant iki Kinijos A kategorijos, kad ją būtų galima lyginti su panašaus gamintojo produkto, parduodamo Brazilijos rinkoje, kaina. Kai taikoma, šis koregavimas nustatytas atskirai kiekvienai atrinktai bendrovei remiantis faktiniais ir patikrintais skirtingų kategorijų kainų skirtumais.
(87)
Po galutinių išvadų atskleidimo vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas pareiškė, kad per nesusijusį prekiautoją parduotą jo pardavimo eksportui dalį sudarė A ir B kategorijos produktų derinys, todėl ši dalis taip pat turėtų būti pakoreguota pagal A kategorijos kainų lygį. Jis teigė, kad kainų skirtumas sudarė 25 proc. ir kaip patvirtinamuosius dokumentus pateikė sąskaitų faktūrų ir kainoraščių kopijas.
(88)
Tačiau ši informacija nebuvo pateikta nei atliekant tyrimą (įskaitant tikrinamąjį vizitą), nei po Komisijos laikinųjų išvadų atskleidimo. Priešingai, šis gamintojas viso tyrimo metu nurodė, kad jis eksportavo tik A kategorijos produktus. Nors ir paprašyta klausimyne, išsamus kainoraštis, kad būtų galima kiekybiškai įvertinti tariamus skirtingų kategorijų kainų skirtumus, nebuvo pateiktas, nurodyta tik keletas kainų. Tokiomis aplinkybėmis ir atsižvelgiant į tai, kad informacija pateikta vėlyvame tyrimo etape, jos patikimumas abejotinas ir jokiu būdu negali būti patikrintas. Todėl šis teiginys atmetamas.
(89)
Antra, kaip aprašyta laikinojo reglamento 98 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėta, ar prekybos lygis buvo pagrįstai koreguotas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies d punktą. Nustatyta, kad eksporto kaina yra skirtingo prekybos lygmens palyginti su normaliąją verte, nes Kinijos eksportas iš esmės vyko didmeninės prekybos lygiu, o vidaus pardavimas panašioje šalyje vyko taip pat ir mažmeninės prekybos lygiu. Atliekant tyrimą taip pat nustatyta, kad abiejose rinkose kainos lygiui įtakos turėjo skirtingi platinimo kanalai, ir tai turėjo įtakos sąžiningam eksporto kainos ir normaliosios vertės palyginimui. Todėl siekiant teisingai palyginti eksporto kainą ir normaliąją vertę, pastaroji buvo nustatyta pagal produktų tipus ir koreguota kiekvienam prekybos lygiui remiantis kainos skirtumais tarp skirtingų prekybos lygių panašioje šalyje. Primenama, kad, kai tinkama, laikinajame reglamente atliktas dar vienas prekybos lygio koregavimas remiantis kainų skirtumais, nustatytais pagal parduotą kiekį kiekviename prekybos lygyje (laikinojo reglamento 98 konstatuojamoji dalis). Šis tolesnis koregavimas laikytas pagrįstu, kadangi atlikus tyrimą pradiniame etape nustatyta, kad didžioji dalis Kinijos eksportui pardavimo atlikta dideliais kiekiais, o dauguma produktų šalies viduje buvo parduoti mažesniais kiekiais, todėl atsirado to paties prekybos lygio kainų skirtumai. Tačiau atlikus tolesnį tyrimą ir išsamiau išnagrinėjus vidaus pardavimo sandorius panašioje šalyje, nustatyta, kad priešingai nei laikinosiose išvadose, panašios šalies gamintojo mažais ir dideliais kiekiais parduodamo produkto santykis buvo panašaus į Kinijos eksportuojančių gamintojų. Todėl šis koregavimas nebėra tikslingas ar pagrįstas.
(90)
Trečia, kaip nurodyta laikinojo reglamento 100 konstatuojamoje dalyje, atliekant tyrimą nustatyta, kad Brazilijos gamintojas parduoda tik prekės ženklo produktus Brazilijos rinkoje, o eksportuojantys Kinijos gamintojai neeksportuoja prekės ženklais pažymėtų produktų ir parduoda tik savo etiketėmis paženklintus produktus arba įprastos rūšies keraminius stalo ir virtuvės reikmenis. Vartotojai prekės ženklais pažymėtus produktus suvokia kaip prestižinius, užtikrintos kokybės ir dizaino, taigi didesnės rinkos kainos, o įprastos rūšies ir (arba) savo etikete paženklinti produktai paprastai parduodami gerokai mažesnėmis kainomis, nors jų fizinės ir techninės savybės tokios pat. Nors papildomą prekės ženklu pažymėto produkto vertę sunku tiksliai kiekybiškai įvertinti, nes skirtingų prekės ženklų vertė skiriasi ir priklauso nuo daugelio skirtingų veiksnių, kaip antai vartotojų suvokimo, žinomumo lygio ir kitų kiekybiškai neįvertinamų veiksnių, šiuo konkrečiu atveju Brazilijos gamintojas patvirtino, kad jo prekės ženklo produktai gali būti parduodami gerokai didesnėmis kainomis Brazilijos rinkoje nei kiti nefirminiai produktai. Be to, ataskaitoje dėl Brazilijos stalo ir virtuvės reikmenų produktų rinkos patvirtinta, kad Brazilijos pirkėjai skiria didelį dėmesį prekės ženklui ir kad panašios šalies Brazilijos gamintojas yra seniai veikiantis ir labai gerai žinomas gamintojas. Atsižvelgiant į šiuos aspektus vidaus pardavimo kainos normalioji vertė sumažinta 40 proc. pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies k punktą.
(91)
Atsižvelgiant į pirmiau minėtą koregavimą primenama, kad du eksportuojantys gamintojai sudvejojo tiek pagrindu, kuriuo remiantis buvo koreguota, tiek ir koregavimo dydžiu (žr. 67 konstatuojamąją dalį). Vis dėlto neginčijama, kad prekės ženklo produkto pardavimo kainos didesnės nei tokio paties nefirminio produkto, todėl daromas poveikis kainų palyginamumui. Be to, be panašios šalies gamintojo pateiktos informacijos, bendradarbiaujančio Tailando gamintojo pateikti faktiniai ir patikrinti duomenys apie kainas bei po laikinųjų išvadų atskleidimo iš vieno Sąjungos gamintojo gauta informacija patvirtino, kad koregavimo lygis tinkamas. Visų pirma nustatyta, kad rinkos padėtį Tailande buvo galima palyginti su padėtimi Brazilijos rinkoje, nes Tailande taip pat veikia tik kelios žinomo prekės ženklo tradicinės bendrovės. Todėl tų teiginių negalima priimti.
(92)
Po galutinių išvadų atskleidimo nė vienas iš eksportuojančių gamintojų nebeprieštaravo dėl šio koregavimo, o skundo pateikėjų asociacija teigė, kad koregavimas atsižvelgiant į prekės ženklą yra per didelis, ypač neporcelianinių produktų. Pagrįsdamas šį teiginį skundo pateikėjas nurodė kainoraščius ir Sąjungos gamintojų pateiktą informaciją.
(93)
Nors pateikta informacija patvirtina Komisijos išvadas, kad prekės ženklo pridėtinė vertė tam tikroje rinkoje priklauso nuo bendrovės arba prekės ženklo, atsižvelgiant į pateiktą informaciją Brazilijos vidaus rinkoje panašaus gamintojo parduodamiems firminiams produktams nustatytas koregavimo lygis nesvarstytas, nes informacija susijusi tik su Sąjungos rinka. Atsižvelgiant į didelį Sąjungos gamintojų skaičių, Sąjungos rinkos įvairovę ir jos regionų skirtumus, taip pat į prekės ženklą ir importui iš Kinijos tenkančią didelę rinkos dalį, padėtis Sąjungos rinkoje gana skiriasi nuo Brazilijos. Todėl atsižvelgiant į 90 ir 91 konstatuojamosiose dalyse pateiktus argumentus tas teiginys negali būti priimtas.
(94)
Kaip aprašyta laikinojo reglamento 101 konstatuojamoje dalyje, prireikus atlikti kiti koregavimai, atsižvelgiant į transporto, draudimo, tvarkymo ir papildomas išlaidas, pakavimo, kreditų, banko mokesčių ir komisinių išlaidas visais atvejais, kai buvo įrodyta, kad jie turėjo įtakos kainų palyginimui.
3.5. Dempingo skirtumai
(95)
Negavus pastabų, taikyta laikinojo reglamento 102-105 konstatuojamosiose dalyje nurodyta dempingo skirtumų skaičiavimo metodika patvirtinta.
(96)
Po laikinųjų išvadų atskleidimo Komisijai pranešta, kad kai kurios nagrinėjamojo produkto negaminančios prekybos bendrovės buvo per klaidą nurodytos laikinojo reglamento I priede, todėl joms buvo taikomas dempingo muitas, nustatytas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams. Komisija šioms bendrovėms pranešė apie ketinimą išbraukti jas iš I priedo ir suteikė joms galimybę pateikti pastabų. Išnagrinėjus gautas pastabas kelios prekybos bendrovės išbrauktos iš 1 priedo. Tam tikrais atvejais jos buvo pakeistos susijusiu bendradarbiaujančiu eksportuojančiu gamintoju.
(97)
Atsižvelgiant į 67-94 konstatuojamosiose dalyse išdėstytus normaliosios vertės ir eksporto kainos koregavimus ir negavus kitų pastabų, CIF importo kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi išreikšti galutiniai dempingo skirtumai yra šie:
Bendrovė
Muitas %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Neatrinkti bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai
17,9
Visos kitos bendrovės
36,1
4. ŽALA
4.1. Nagrinėjamasis laikotarpis
(98)
Atskleidus galutines išvadas kelios suinteresuotosios šalys pakartojo, kad nagrinėjamasis laikotarpis turėjo prasidėti 2009 m., o ne 2008 m., nes 2008 m. prasidėjo ekonomikos krizė, o 2009-2011 m. tendencija būtų aiški. Kalbant apie šį teiginį, pažymima, kad 2009 m. nėra tinkamesni nagrinėjamojo laikotarpio pradžios metai atsižvelgiant į tai, kad tais metais užfiksuotas didžiausias ekonomikos krizės poveikis ir palyginti su 2008 m. vartojimas labai sumažėjo. Todėl šis teiginys atmestas.
4.2. Sąjungos gamyba ir Sąjungos pramonė
(99)
Keli importuotojai bendrame pareiškime nurodė abejojantys laikinojo reglamento 108 konstatuojamojoje dalyje nurodytu Sąjungos gamybos skaičiavimo metodu. Kelios suinteresuotosios šalys pakartotinai pateikė šią pastabą po galutinių išvadų atskleidimo. Visų pirma, jų nuomone, skundo pateikėjai nebūtų įgyvendinę teisės pateikti ieškinį reikalavimo, nes pagal turimus PRODCOM statistinius duomenis Sąjungos panašaus produkto gamyba buvo daug didesnė už toje konstatuojamojoje dalyje nurodytas 240 200 tonų, todėl skundo pateikėjų gamybos apimtis sudarytų mažiau nei 25 proc. Sąjungos pagaminamo panašaus produkto apimties. Šių šalių skaičiavimu Sąjungos gamyba per TL sudarė 313 187 tonas; šį skaičių jos gavo taikydamos išsamius PRODCOM porceliano keramikos stalo ir virtuvės reikmenų duomenis ir ne porcelianinių keraminių stalo ir virtuvės reikmenų duomenis sumažinusios 20 proc., pagal atitinkamą metodą, kurį taikė skundo pateikėjas ir kuris taikytas tyrime siekiant nustatyti importo apimtį.
(100)
Šiuo atžvilgiu pirmiausia reikėtų pažymėti, kad pagal teisės aktuose nustatytą antidempingo skundo tyrimą ir pagal pagrindinio reglamento 5 straipsnio 4 dalį Komisijos tarnybos atliko išsamų teisės pateikti ieškinį patikrinimą prieš inicijavimą. Komisija išnagrinėjo skundo duomenis ir susisiekė su visais žinomais Sąjungos gamintojais; ji paprašė pateikti gamybos duomenis ir nurodyti poziciją dėl skundo bei padėti Komisijai nustatyti kitus galimus gamintojus, jei tokių yra. Gamintojų asociacijos taip pat pateikė informacijos apie gamybą.
(101)
Dėl šio teiginio taip pat nurodoma, kad duomenų šaltiniai ir Sąjungos produkcijos apskaičiavimo metodas, taikyti kiekvieniems nagrinėjamojo laikotarpio metams, buvo taip pat paaiškinti laikinojo reglamento 107 konstatuojamojoje dalyje, t. y. atsižvelgiant į tai, kas buvo atlikta skundo pateikimo etape, remtasi Europos ir nacionalinių asociacijų duomenimis, juos patikrinus pagal atskirų gamintojų pateiktus duomenis ir kitus statistikos šaltiniais (konkrečiai PRODCOM).
(102)
Kaip skundo pateikėjai paaiškino atliekant tyrimą, Europos asociacijos pateikti duomenys, susiję su porcelianiniais produktais, pagrįsti PRODCOM duomenimis apie porcelianinius stalo ir virtuvės reikmenis, nes šio produkto PRODCOM kodas atitiko šiame tyrime nagrinėjamus porcelianinius produktus. Kalbant apie neporcelianinius produktus, nebuvo galima naudoti PRODCOM duomenų, nes jie apėmė ne tik šiame tyrime nagrinėjamus neporcelianinius produktus, bet ir daug daugiau gaminių. Todėl šių produktų atveju atitinkamus duomenis surinko nacionalinės asociacijos, puikiai išmanančios atitinkamas rinkas; prieš pateikdama bendras sumas Komisijai Europos asociacija šią informaciją patikrino pagal kitus duomenis. Šie skaičiai atnaujinti atliekant tyrimą. Be to, nekonfidencialiame dokumentų rinkinyje pateiktas visų žinomų gamintojų sąrašas ir Komisijos dėmesys buvo atkreiptas tik į papildomus tris gamintojus Rumunijoje. PRODCOM statistinių duomenų ir nurodytų 240 200 tonų skirtumą lėmė tai, kad šio tyrimo produkto apibrėžtoji sritis nesutampa su PRODCOM neporcelianinių produktų statistinių duomenų kodais, t. y. apibrėžtoji sritis yra daug siauresnė. Kalbant apie Eurostato importo statistinius duomenis, į šį skirtumą iš tiesų būtų galima atsižvelgti sumažinant 20 proc., tačiau tai netinkama PRODCOM duomenų bazėje nurodytų ES gamybos apimčių atveju. Taikant šį metodą dviejų valstybių narių PRODCOM duomenys būtų labai padidinti.
(103)
Todėl 99 konstatuojamojoje dalyje nurodytas suinteresuotųjų šalių taikytas metodas yra netinkamas. Be to, nebuvo pateikta jokių įrodymų, kad kažkurios iš valstybių narių, įskaitant minėtas dvi valstybes nares, nurodytos ir į nekonfidencialų dokumentų rinkinį įtrauktos gamybos apimtys būtų pernelyg sumažintos. Taip pat reikėtų pažymėti, kad kai kurių valstybių narių atveju Europos asociacijos pateiktos ir šiame tyrime taikytos apimtys buvo daug didesnės už tas, kurios būtų taikomos pagal koreguotus PRODCOM duomenis. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, nėra pagrindo abejoti pateiktais gamybos duomenimis ir teisės pateikti ieškinį tyrimo rezultatais.
(104)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 107 ir 108 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.3. Sąjungos suvartojimas
(105)
Bendrame pareiškime keli importuotojai užginčijo laikinojo reglamento 110 konstatuojamojoje dalyje nurodytus Sąjungos suvartojimo duomenis. Šis teiginys pagrįstas neteisingu PRODCOM Sąjungos gamybos ir pardavimo statistinių duomenų taikymu, kaip paaiškinta 4.2 punkte, ir dėl to atmestas.
(106)
Tačiau dar kartą patikrinus Eurostato importo statistinius duomenis nustatyta, kad nustačius laikinąsias priemones, dėl kurių atlikti nedideli pakeitimai, duomenys buvo atnaujinti. Todėl siekiant išsamumo pateikiami šiais Sąjungos suvartojimo raidos duomenys, pagrįsti atnaujintais Eurostato importo statistiniais duomenimis ir pateikta informacija apie Sąjungos pramonės parduodamą kiekį Sąjungos rinkoje:
1 lentelė
Apimtis (tonomis)
2008
2009
2010
TL
Sąjungos suvartojimas
826 897
687 587
750 828
727 411
Indeksas (2008 m. = 100)
100
83
91
88
(107)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 109 ir 111-112 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.4. Importas iš nagrinėjamosios šalies
4.4.1. Importo iš nagrinėjamosios šalies dempingo kaina apimtis, kaina ir rinkos dalis
(108)
Bendrame pareiškime keli importuotojai užginčijo laikinojo reglamento 113 konstatuojamojoje dalyje nurodytus duomenis. Šis teiginys pagrįstas neteisingu PRODCOM statistinių duomenų taikymu ir dėl to atmestas.
(109)
Remiantis atnaujintais Eurostato importo statistiniais duomenimis (žr. 106 konstatuojamąją dalį) apimtis, rinkos dalis ir vidutinės nagrinėjamojo produkto importo kainos kito kaip nurodyta toliau pateiktoje lentelėje:
2 lentelė
Importas iš KLR
2008
2009
2010
TL
Importo apimtis (tonomis)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indeksas (2008 m. = 100)
100
84
96
91
Rinkos dalis %
64,8
65,3
68,8
66,8
Vidutinė importo kaina (EUR už toną)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indeksas (2008 m. = 100)
100
103
116
118
(110)
Atnaujintos apimtys, vertės ir tendencijos yra beveik identiškos nagrinėtoms laikinajame reglamente. Kinijos importui tenkanti rinkos dalis padidėjo nuo 64,8 proc. 2008 m. iki 66,8 proc. TL. Nagrinėjamuoju laikotarpiu importo kaina padidėjo beveik 18 proc., t. y. nuo 1 274 iki 1 498 EUR už toną.
(111)
Viena šalis teigė, kad nėra jokio Kinijos importo kainų ir apimčių ryšio. Šiuo atžvilgiu pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 3 dalį reikia atsižvelgti į tai, ar smarkiai išaugo importas dempingo kaina, tiek absoliučiu dydžiu, tiek santykinai palyginus su gamyba arba vartojimu Sąjungoje. Vertinant importo dempingo kaina poveikį kainoms, reikia atsižvelgti į tai, ar produktai dempingo kaina buvo importuojami žymiai mažesnėmis kainomis lyginant su Sąjungos pramonės panašių produktų kainomis, arba į tai, ar toks importas turėjo kitokį poveikį - gerokai nusmukdė kainas arba smarkiai trukdė kainoms kilti, kaip kad būtų atsitikę kitomis aplinkybėmis. Nei vienas iš šių veiksnių nėra savaime lemiantis.
(112)
Pagal tai, kas išdėstyta, reikėtų įvertinti toliau nurodytus aspektus. Pirma, tuo metu kai Sąjungos suvartojimas atsigavo (2009-2010 m.), importo iš Kinijos kainos labai išaugo, o tai rodo esamą ryšį. Dar svarbiau tai, kad Kinijos kainų raida per nagrinėjamąjį laikotarpį turėtų būti vertinama atsižvelgiant į labai didelį kainų skirtumą, nustatytą jau 2008 m., ir atspindėtą laikinajame reglamente nurodžius vidutines Kinijos importo kainas (2 lentelėje) ir vidutines Sąjungos pardavimo kainas (9 lentelėje). Šiuos didelius kainų skirtumus patvirtina dideli priverstinio kainų mažinimo lygiai per TL. Todėl padidėjusios kainos neapsaugojo nuo importo iš Kinijos rinkos dalis padidėjimo per nagrinėjamąjį laikotarpį. Iš tiesų dėl šio importo ir toliau buvo daromas didelis spaudimas Sąjungos pramonės kainoms, kurios nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 12 proc. Todėl ši pastaba negali būti priimta.
(113)
Kalbant apie vienos atrinktos Kinijos eksportuojančių gamintojų grupės nurodytą importo kainos ir apimties raidą 2008-2011 m. ir vėliau 2012 m. (kaina didėjo, apimtis mažėjo), pastebėta didėjančios vidutinės importo kainos tendencija negali pakeisti išvadų dėl žalingo dempingo vykdymo per TL. Kalbant apie Kinijos importo apimties raidą ir kaip pabrėžta laikinojo reglamento 114 konstatuojamojoje dalyje ir šio pasiūlymo 109 konstatuojamojoje dalyje, pagal rinkos dalies rodiklį Kinijos importo rinkos dalis padidėjo 2 procentiniais punktais. Be to, kaip išsamiau paaiškinta laikinojo reglamento 116 ir 117 konstatuojamosiose dalyse ir šio pasiūlymo 111 konstatuojamojoje dalyje, nustatytas reikšmingas priverstinis kainų mažinimas dėl Kinijos importo.
4.4.2. Priverstinis kainų mažinimas
(114)
Paskelbus laikinąsias išvadas kelios suinteresuotosios šalys paprašė pateikti daugiau duomenų apie priverstinio kainų mažinimo skaičiavimą nei pateikta laikinojo reglamento 116 konstatuojamojoje dalyje. Papildomos informacijos pateikta atsižvelgiant į šios informacijos konfidencialumą ir į tai, kad būtų išsaugomas Sąjungos gamintojams suteiktas anonimiškumas.
(115)
Pagal sprendimą, priimtą nustačius laikinąsias priemones, apskaičiuojant dempingą į eksporto sąrašus buvo neįtraukti kai kurie netipiniai produktai (žr. 69 konstatuojamąją dalį); atitinkamai šie produktai taip pat neįtraukti į eksporto sąrašus, taikytus nustatant žalą. Šis pakeitimas turėjo tik nedidelį poveikį kainų mažinimo skirtumams, kurie išliko tame pačiame intervale, kaip nurodyta laikinojo reglamento 117 konstatuojamojoje dalyje.
(116)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 113-117 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.5. Sąjungos pramonės padėtis
4.5.1. Bendrosios aplinkybės
(117)
Kelios šalys pareiškė, kad tai, jog nuo 2009 arba 2010 m. iki TL kai kurie žalos veiksniai pagerėjo, rodo, kad Sąjungos pramonė atsigauna. Tačiau reikėtų pažymėti, kad ši analizė nėra išsami ir joje neatsižvelgiama į šių veiksnių raidą per visą nagrinėjamąjį laikotarpį. Šiuo atžvilgiu reikia atsižvelgti į laikinojo reglamento 23 konstatuojamojoje dalyje pateiktus paaiškinimus.
(118)
Suinteresuotos šalies prašymu patvirtinama, kad makroekonominiai rodikliai vertinti visos Sąjungos pramonės lygmeniu, o mikroekonominiai rodikliai buvo nagrinėjami atrinktų Sąjungos gamintojų, įskaitant skundo nepateikusias bendroves, lygmeniu.
(119)
CCCLA teigė, kad laikinajame reglamente pateikti mikroekonominiai ir makroekonominiai rodikliai buvo netipiški, nes bendra Sąjungos gamyba būtų gerokai didesnė nei taikyta šiame tyrime. Tačiau atsižvelgiant į analizę ir 4.2 punkte išdėstytas išvadas šis argumentas atmetamas.
(120)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 118-121 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.5.2. Makroekonominiai rodikliai
4.5.2.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(121)
Kaip minėta 4.1 skirsnyje, keli importuotojai užginčijo laikinojo reglamento 122 konstatuojamojoje dalyje nurodytus gamybos duomenis. Tačiau šie duomenys buvo patikrinti kryžminiu būdu ir patvirtinti.
(122)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 122-124 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.5.2.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(123)
2 lentelės pakeitimai neturi poveikio laikinojo reglamento 4 ir 5 lentelėms.
(124)
Negavus pastabų dėl pardavimo apimties ir rinkos dalies laikinojo reglamento 125 ir 126 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.5.2.3. Užimtumas ir našumas
(125)
Bendrame pareiškime keli importuotojai užginčijo užimtumo ir našumo duomenis, pateiktus laikinojo reglamento 127 ir 128 konstatuojamosiose dalyse, teigdami, kad jie neatitiko tam tikrais Eurostato statistiniais duomenimis (8) aprašytos padėties.
(126)
Tačiau abiejų rodiklių duomenys buvo patikrinti kryžminiu būdu ir laikomi tiksliais. Šalių nurodyti duomenys buvo per plačios apimties ir nėra susiję su panašaus produkto gamyba. Negavus jokių pastabų dėl užimtumo ir našumo laikinojo reglamento 127-128 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.5.2.4. Dempingo skirtumo dydis
(127)
Negavus jokių pastabų dėl dempingo skirtumo dydžio laikinojo reglamento 129 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
4.5.3. Mikroekonominiai rodikliai
4.5.3.1. Atsargos
(128)
Bendrame pareiškime keli importuotojai užginčijo laikinojo reglamento 130 konstatuojamojoje dalyje nurodytus atsargų duomenis ir jų tinkamumą, palyginti su viešai pateikiamais duomenimis apie tam tikrus Sąjungos gamintojus. Jos taip pat nesutiko su teiginiu, kad Sąjungos pramonė daugiausia gamina pagal užsakymus.
(129)
Kalbant apie gamybą pagal užsakymą, atlikus tyrimą nustatyta, kad taip iš tiesų buvo atrinktų Sąjungos gamintojų atveju ir kad tai yra įprasta praktika šiame sektoriuje. Be to, laikinajame reglamente pateikti atsargų duomenys - patikrintas atrinktų Sąjungos gamintojų atsargų dydis, kuris laikomas patikimiausiais duomenimis.
(130)
Po galutinių išvadų atskleidimo minėtos pastabos buvo pakartotos, tačiau nebuvo pateikta jokių naujų argumentų. Negavus kitų pastabų dėl atsargų laikinojo reglamento 130 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
4.5.3.2. Pardavimo kainos
(131)
Negavus jokių pastabų dėl laikinajame reglamente nurodytų pardavimo kainų, laikinojo reglamento 131 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
4.5.3.3. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža, pajėgumas padidinti kapitalą ir darbo užmokestis
(132)
Atskleidus išvadas aptikta Sąjungos pramonės grynojo pelno ir investicijų grąžos (IG) skaičiavimo kanceliarinė klaida. Ši klaida buvo ištaisyta ir patikslinti skaičiai yra tokie:
3 lentelė
2008
2009
2010
TL
Sąjungos pardavimo nesusijusiems pirkėjams grynasis pelnas ( % grynojo pardavimo apyvartos)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indeksas (2008 m. = 100)
100
74
-13
84
IG (investicijų grynosios buhalterinės vertės grynojo pelno procentinė dalis)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indeksas (2008 m. = 100)
100
38
-41
125
(133)
Dėl minėto koregavimo nėra daromas poveikis laikinosioms išvadoms dėl tų dviejų rodiklių. Tačiau svertinis vidutinis atrinktų gamintojų pelno lygis per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo šiek tiek mažesnis nei preliminariai nustatyta, nes jis sumažėjo nuo 3,8 proc. iki 3,2 proc. (vietoje nuo 4,2 proc. iki 3,5 proc.). Investicijų grąža iš esmės atitiko pelno tendenciją, tačiau, kaip po galutinių išvadų atskleidimo nurodė ir kelios suinteresuotosios šalys, per nagrinėjamą laikotarpį ji daugiausia kito teigiama, o ne neigiama linkme.
(134)
Viena suinteresuotoji šalis abejojo nestabilia Sąjungos pramonės padėtimi nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje, kaip nurodyta laikinojo reglamento 134 konstatuojamojoje dalyje. Ši šalis teigė, kad galima atsižvelgti tik į dempingo daromą žalą ir kad bet kuriuo kitu laikotarpiu išskyrus 2011 m. dempingas nebuvo nustatytas. Be to, toje konstatuojamojoje dalyje pateikta pastaba apie Sąjungos pramonės padėtį buvo pateikta tik siekiant išnagrinėti, ar į pelną, gautą nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje, galima atsižvelgti kaip į pelną, kurį pramonė paprastai gauna. Nustatyta, kad negalima.
(135)
Kelios šalys pareiškė abejonę dėl laikinojo reglamento 135 konstatuojamojoje dalyje nurodyto orientacinio pelno dydžio ir (arba) pasiūlė kitus (žemesnius) orientacinius lygius.
(136)
Eksportuojančių Kinijos gamintojų grupė pareiškė, kad pelno lygis per TL buvo tinkamas. Tačiau šis teiginys nebuvo pagrįstas. Kita šalis taip pat teigė, kad laikinajame reglamente nurodytas pelno lygis galėtų būti laikomas įprastu; ši šalis rėmėsi viešai pateikiamais Vokietijos gamintojo pelno duomenimis 1999-2007 m. Dar viena suinteresuotoji šalis pareiškė, kad laikinajame reglamente nurodytas TL pelno dydis galėtų būti laikomas įprastu remiantis Komisijos tyrimo (9), į kurį įtraukti Vokietijos gamintojo pelno duomenys 2004-2007 m., išvadomis. Panašūs teiginiai gauti po galutinių išvadų atskleidimo.
(137)
Šiuo atžvilgiu primenama, kad laikinajame reglamente padaryta išvada, kad nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje gauto pelno negalima laikyti normaliu pelnu, nes tuo metu Sąjungos pramonės padėtis jau buvo susilpnėjusi, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 134 konstatuojamojoje dalyje. Be to, nustatyta, kad minėti viešai pateikti 1999-2007 m. Vokietijos gamintojo pelno duomenys susiję ne tik su keraminių stalo ir virtuvės reikmenų gamyba, bet ir kitais svarbiais segmentais. Kalbant apie 136 konstatuojamojoje dalyje nurodytą Komisijos tyrimą, atsižvelgiant į tyrimo sritį, tikslą ir laiką nustatyta, kad jis nėra tinkamas remtis pelningumui nustatyti. Pavyzdžiui, nagrinėjamojo produkto atžvilgiu jame nurodytas tik vienos įmonės pelningumas. Galiausiai, visi trys 136 konstatuojamojoje dalyje nurodyti pareiškimai, kuriems prieštarauja 141 konstatuojamojoje dalyje nurodytas pareiškimas, nėra pakankamai pagrįsti. Todėl patvirtinama, kad per TL nustatyto 3,2 proc. pelno dydžio nebuvo galima laikyti priimtinu šio produkto atveju.
(138)
Viena suinteresuotoji šalis teigė, kad etaloniniu pelno lygiu turėtų būti laikomas Švedijos vidaus įrangos, baldų ir (arba) maisto mažmeninės prekybos sektoriaus pelno lygis. Tačiau be kita ko atsižvelgiant į tai, kad gamybos ir mažmeninės prekybos sektorių investicijų lygis skiriasi, šį teiginį reikėtų atmesti.
(139)
Po galutinių išvadų atskleidimo šalis teigė, kad negalima avalynės sektoriaus tyrime nustatyto 6 proc. pelno laikyti pagrįstu normaliu pelno dydžiu šiuo atveju, nes minėtas pelnas nustatytas 2006 m., kai ekonominės sąlygos buvo gerokai palankesnės nei 2013 m. Šis argumentas negali būti priimtas. Visų pirma, šalis nurodo bendras ekonomines aplinkybes, o ne konkrečią stalo reikmenų rinkos padėtį. Tiesa, kad 2009 m. vartojimas labai sumažėjo, tačiau nuo to laiko jis pakankamai padidėjo. Dar svarbiau tai, kad suvartojimo raida neturėtų būti vertinama atskirai. Atsižvelgiant į didelę importo dempingo kaina apimtį (66,8 proc. rinkos), dempingo lygį (dempingo skirtumai sudarė 13,1-36,1 proc.) ir priverstinio kainų mažinimo lygį (26,5-47,6 proc.), nesant importo dempingo kainomis konkurencijos sąlygos Sąjungos rinkoje būtų buvusios labai skirtingos. Todėl šį argumentą reikėtų atmesti.
(140)
Kai kurios kitos šalys pasiūlė taikyti kitame antidempingo tyrime, t. y. tyrime dėl keraminių plytelių (10), taikytą orientacinį dydį. Panašių pastabų gauta atskleidus galutines išvadas. Tačiau pažymima, kad keraminės plytelės, priešingai nei odos avalynė ir stalo reikmenys, negali būti laikomos tokiu pačiu plataus vartojimo produktu. Pavyzdžiui, tai, kaip dažnai namų ūkiai perka arba pakeičia keraminius stalo reikmenis ir tai, kaip jie yra siūlomi ir galiausiai parduodami vartotojams, yra artimiau odinės avalynės segmentui, o ne keraminių plytelių. Todėl teiginys, kad reikėtų taikyti keraminių plytelių tyrime taikomą tikslinį pelną, atmetamas.
(141)
Skundo pateikėjai teigė, kad orientacinio pelno lygis turėtų viršyti 10 proc., nes stalo ir virtuvės reikmenų produktams gaminti reikia daug kapitalo, todėl taip pat turi būti užtikrintas aukštas naujų investicijų ir inovacijų lygis. Nors patvirtinta, kad šiai pramonės šakai iš tiesų reikia daug kapitalo ir į ją reikia nuolat investuoti, šiam teiginiui pagrįsti pateikta informacija negalėjo pakeisti laikinai nustatyto orientacinio dydžio. Atlikus tyrimą nebuvo galima padaryti išvados, kad toks orientacinis dydis labiausiai tiktų visiems Sąjungos gamintojams.
(142)
Importuotojų grupė prieštaravo dėl laikinajame reglamente pateiktų pelningumo duomenų ir remdamasi laikinajame reglamente nurodytais gamybos sąnaudų, Sąjungos pardavimo kainos ir apimties bei eksporto pardavimo kainų duomenims apskaičiavo pelningumą bei padarė išvadą, kad per TL Sąjungos pramonė faktiškai pasiekė 6 proc. pelno maržą. Tačiau toks skaičiavimas buvo klaidingas, nes jam taikyti skirtingų šaltinių duomenys (atrinktų Sąjungos gamintojų, visos Sąjungos pramonės ir Eurostato).
(143)
Negavus jokių kitų susijusių pastabų laikinojo reglamento 132-137 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4.5.3.4. Gamybos sąnaudos
(144)
Bendrame pareiškime keli importuotojai teigė, kad laikinojo reglamento 138 konstatuojamoje dalyje pateiktos gamybos sąnaudos neatitiko Eurostato nurodytos darbo užmokesčio ir energijos išlaidų raidos. Šalys pabrėžė, kad valstybėse narėse darbo sąnaudos padidėjo. Energijos sąnaudų raida Sąjungoje taip pat neatitinka gamybos sąnaudų padidėjimo.
(145)
Šiuo atžvilgiu reikia pažymėti, kad šalių pateikti darbo užmokesčio ir energijos sąnaudų duomenys buvo per plataus masto. Be to, tai, kad Sąjungos pramonė sugebėjo sumažinti gamybos sąnaudas tuo laikotarpiu, kai bendra tendencija buvo priešinga, rodo dideles Sąjungos pramonės pastangas sumažinti išlaidas ir toliau išlikti konkurencinga.
(146)
Laikinajame reglamente pateikti gamybos sąnaudų duomenys atitinka patikrintas atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos sąnaudas. Negavus jokių pastabų patvirtinama laikinojo reglamento 138 konstatuojamoji dalis.
4.5.3.5. Išvada dėl žalos
(147)
Kelios šalys nesutiko su laikinajame reglamente pateikta išvada dėl žalos, remdamosi tuo, kad keli žalos rodikliai pačioje nagrinėjamojo laikotarpio pabaigoje pagerėjo. Tačiau tai nesumenkina fakto, kad dauguma žalos rodiklių per nagrinėjamąjį laikotarpį pablogėjo. Šis žalos rodiklių pablogėjimas nustatytas daugumos makroekonominių rodiklių atveju, kaip antai gamybos apimties, pajėgumų, pardavimo nesusijusiems pirkėjams ir užimtumo, taip pat ir žalos rodiklių, susijusių su Sąjungos gamintojų finansine veikla - pelningumo ir investicijų.
(148)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 139-143 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5. PRIEŽASTINIS RYŠYS
5.1. Įžanga
(149)
Negavus jokių pastabų dėl laikinojo reglamento 144 konstatuojamosios dalies ši konstatuojamoji dalis patvirtinama.
5.2. Importo dempingo kaina poveikis
(150)
Kelios šalys nesutiko su laikinojo reglamento 148 konstatuojamojoje dalyje pateikta išvada. Kaip paaiškinta, kai kurios laikinojo reglamento 145 ir 147 konstatuojamosiose dalyse nurodytos procentinės dalys buvo šiek tiek pakeistos, tačiau tai nekeičia laikinojo reglamento 145-148 konstatuojamosiose dalyse pateiktų išvadų.
(151)
Iš tiesų, atsižvelgiant į importo iš Kinijos dempingo kainomis rinkos dalies pokyčius, akivaizdu, kad laikinojo reglamento 147 konstatuojamoji dalis, visų pirma teiginys, kad Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje kainų ir pelningumo nuosmukį nulėmė Sąjungos rinkos kainų smukdymas dėl importo iš KLR dempingo kaina, neprieštarauja Sąjungos pramonės rinkos dalies pokyčiams, priešingai nei tvirtino viena šalis.
(152)
Be to, kelių šalių nurodytas importo iš KLR kainų per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjimas nesumenkina nustatyto priverstinio kainų mažinimo ir žalingo dempingo per TL.
(153)
Negavus jokių kitų pastabų dėl importo dempingo kaina poveikio laikinojo reglamento 145-148 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3. Kitų veiksnių poveikis
5.3.1. Importas iš trečiųjų šalių, išskyrus nagrinėjamąją šalį
(154)
Kaip minėta 106 konstatuojamojoje dalyje, nustačius laikinąsias priemones buvo atnaujinti Eurostato importo duomenys. Šiuos naujus duomenis patikrinus pagal ankstesnius laikinajame reglamente pateiktus duomenimis nustatyta kanceliarinė klaida, padaryta skaičiuojant importą iš Tailando ir Turkijos. Klaida buvo ištaisyta remiantis Eurostato duomenimis, o galutiniai panašaus produkto importo iš trečiųjų šalių duomenys yra tokie:
4 lentelė
2008
2009
2010
TL
Importo iš visų kitų trečiųjų šalių apimtis (tonomis)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indeksas (2008 m. = 100)
100
81
81
88
Rinkos dalis (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Vidutinė importo kaina (EUR už toną)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indeksas (2008 m. = 100)
100
99
109
106
Importo iš Turkijos apimtis (tonomis)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indeksas (2008 m. = 100)
100
94
94
109
Rinkos dalis (%)
3,3
3,7
3,4
4
Vidutinė importo kaina (EUR už toną)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indeksas (2008 m. = 100)
100
95
101
103
Importo iš Tailando apimtis (tonomis)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indeksas (2008 m. = 100)
100
80
79
97
Rinkos dalis (%)
3,1
3
2,7
3,5
Vidutinė importo kaina (EUR už toną)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indeksas (2008 m. = 100)
100
95
113
109
(155)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu importas iš trečiųjų šalių sumažėjo 12 proc., tačiau šiam importui tenkanti rinkos dalis išliko gana stabili.
(156)
Reikėtų pažymėti, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinės importo iš kitų trečiųjų šalių kainos padidėjo 6 proc. ir visada buvo didesnės nei vidutinės Kinijos eksporto pardavimo kainos (TL jos buvo didesnės 68 proc.).
(157)
Prieš paskelbiant laikinąjį reglamentą, CCCLA pareiškė pastabą, kad 2010-2011 m. importas iš Turkijos padidėjo 8 proc., o importo iš Turkijos kainos tariamai buvo tik maždaug 20 proc. didesnės už importo iš KLR kainas. Po to kelios šalys nesutiko su laikinojo reglamento išvada dėl importo iš Turkijos.
(158)
Atsižvelgiant į tai, kad laikinajame reglamente nurodant importą iš Turkijos padaryta akivaizdžių klaidų, o atnaujinti duomenys pateikiami pirmiau, neatrodo, kad dėl Turkijos importo, atsižvelgiant į jo kainas ir rinkos dalį, gali būti nutraukiamas Kinijos nagrinėjamojo produkto eksporto ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys. Taip pat reikėtų pažymėti, kad Turkijos kilmės importo neįtraukimas į skundą negali būti laikomas diskriminacija, nes inicijuojant tyrimą nebuvo pakankamai su importu iš Turkijos susijusių dempingo, žalos ir priežastinio ryšio įrodymų.
(159)
Importo iš Tailando rinkos dalis tyrimo laikotarpiu niekada nesudarė daugiau kaip 3,5 proc.
(160)
Atsižvelgiant į pirmiau nurodytas priežastis daroma išvada, kad importas iš kitų trečiųjų šalių nepadarė tokio materialinio poveikio Sąjungos pramonės padėčiai, kad būtų nutrauktas importo dempingo kainomis iš KLR ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
5.3.2. Rinkos segmentai
(161)
Negavus jokių naujų pastabų dėl rinkos segmentų laikinojo reglamento 156-158 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.3. Vartojimas ir paklausa
(162)
Šalis teigė, kad žala galėjo būti padaryta dėl ilgalaikio Sąjungoje pagamintų produktų paklausos sumažėjimo. Tačiau atlikus tyrimą minėta tendencija nepatvirtinta, kaip jau paaiškinta laikinojo reglamento 112 konstatuojamojoje dalyje.
(163)
Negavus jokių kitų pastabų dėl vartojimo ir paklausos laikinojo reglamento 159-166 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.4. Sąjungos pramonės eksportas
(164)
Šalis nurodė, kad per nagrinėjamąjį laikotarpį vidutinės Sąjungos eksporto kainos buvo mažesnės nei vidutinės pardavimo Sąjungos rinkoje kainos. Tai galėjo turėti įtakos Sąjungos pramonės galimybei skirti naujas investicijas arba samdyti naujus darbuotojus. Panašus argumentas pakartotas po galutinių išvadų paskelbimo. Tačiau, kaip jau minėta laikinojo reglamento 169 konstatuojamojoje dalyje, daugeliui žalos rodiklių pardavimas eksportui negali turėti poveikio. Be to, taip pat galima teigti, kad tokiu pardavimu iš dalies buvo kompensuojama Sąjungos rinkoje patirta žala. Taip pat, kadangi vidutinė kaina apskaičiuota padalijus viso panašaus produkto pardavimo vertę iš apimties, dėl Sąjungos rinkoje parduodamų produktų skirtingo derinio, palyginti su pardavimo eksportui deriniu, vidutinės pardavimo vertės gali labai skirtis. Galiausiai, toks pardavimas eksportui sudarė mažiau kaip 37 proc. Sąjungos pramonės bendros pardavimo apimties, t. y. Sąjungos vidaus rinka išliko svarbiausia Sąjungos pramonės rinka. Todėl argumentas, kad dėl minėto pardavimo eksportui Sąjungos pramonei padaryta tokia žala, kad nutrauktas importo iš KLR ir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinis ryšis, atmetamas.
(165)
Negavus jokių naujų pastabų dėl Sąjungos pramonės eksporto laikinojo reglamento 167-170 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.5. Importo kvotų panaikinimas
(166)
Nustačius laikinąsias priemones kita šalis teigė, kad panaikinus importo kvotas nagrinėjamuoju laikotarpiu būtų padarytas poveikis Sąjungos gamintojams. Tačiau nepateikta jokių kitų faktų, dėl kurių būtų keičiama laikinojo reglamento 173 konstatuojamojoje dalyje išdėstyta išvada.
(167)
Negavus jokių kitų pagrįstos pastabų dėl importo kvotos panaikinimo laikinojo reglamento 171-173 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.6. Antikonkurencinė praktika Sąjungos rinkoje
(168)
Nustačius laikinąsias priemones kelios šalys pareiškė, kad nebuvo tinkamai atsižvelgta į laikinojo reglamento 175 konstatuojamojoje dalyje nurodytą Vokietijos valdžios institucijų pradėtą tyrimą dėl kartelio arba toje konstatuojamojoje dalyje nurodytą karteliui skirtą baudą. Be to, kas jau pateikta laikinojo reglamento 174 ir 175 konstatuojamosiose dalyse, dėl šių teiginių pateikiamos tokios pastabos.
(169)
Vokietijos institucijų tyrimas dėl kartelio, kuriame nagrinėjamas tariamas kainų nustatymas 2005 m. liepos mėn. -2008 m. vasario mėn., tebevyksta. Atsižvelgiant į tai, kad užtikrinamas Sąjungos gamintojų konfidencialumas ir tai, kad galutiniai Vokietijos institucijų tyrimo rezultatai dar nėra viešai paskelbti, neįmanoma išsamiai pakomentuoti atlikto tyrimo. Tačiau galima patvirtinti, kad vykdomas tyrimas nesusijęs nė su vienu iš atrinktų Sąjungos gamintojų. Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad tiriama veikla nedarė poveikio mikroekonominiams rodikliams ir tik labai nedidelį (jei toks buvo) poveikį makroekonominiams rodikliams.
(170)
Dėl su vonios įrenginiais ir įtaisais susijusio kartelio tyrimo išvadų primenama, kad nustatyta, kad tas kainų nustatymo kartelis veikė 1992-2004 m. ir jis susijęs su vieninteliu gamintoju, kuriam skirta bauda ir kuris taip pat veikia stalo ir virtuvės reikmenų sektoriuje. To gamintojo pateikti duomenys, atsižvelgiant į teisę pateikti ieškinį ir žalą, nėra susiję su kartelio veikla, nes taikyti ne konsoliduoti šio gamintojo duomenys, o tik susiję su stalo ir virtuvės reikmenų sektoriumi. Todėl su tuo karteliu susijusi bauda neturėjo įtakos to gamintojo pateiktiems duomenims. Be to, primenama, kad kainų nustatymo laikotarpis buvo gerokai iki nagrinėjamojo laikotarpio. Kadangi Sąjungos gamintojų tapatybė yra konfidenciali, negalima atskleisti, ar ši bendrovė yra atrinkta. Tačiau jei tai būtų įtraukta atrinkto Sąjungos gamintojo apskaitoje (pvz., įtraukta kartelio bauda) ir būtų iškreipiamas bendras šiame tyrime nagrinėjamos žalos vaizdas, nagrinėjančioji institucija būtų atskyrusi šiuos duomenis, kad susiję žalos veiksniai nebūtų iškreipti.
(171)
Todėl teiginys dėl minėto kartelio tyrimo poveikio žalos ir priežastinio ryšio tyrimui yra atmetamas.
(172)
Viena suinteresuotoji šalis nurodė, kad Sąjungos gamintojai vykdė neteisėtus kainų susitarimus ir dalijosi rinką, tačiau ji nepateikė jokių šį teiginį pagrindžiančių įrodymų ir šis teiginys atmetamas.
(173)
Negavus jokių naujų pastabų dėl antikonkurencinės praktikos Sąjungos rinkoje laikinojo reglamento 174-176 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.7. Gamybos būdai
(174)
Negavus jokių naujų pastabų dėl gamybos būdų laikinojo reglamento 177-178 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(175)
Atskleidus galutines išvadas importuotojas pakartojo panašius teiginius, teigdamas, kad Sąjungos gamintojų gamybos būdai skiriasi nuo Kinijos gamyklose taikomų amatais pagrįstų būdų. Tačiau nepateikta jokių esminių argumentų, galinčių turėti įtakos laikinojo reglamento 178 konstatuojamojoje dalyje pateiktai išvadai, todėl minėtas teiginys galutinai atmestas.
5.3.8. Naudotų produktų rinkos
(176)
Negavus jokių naujų pastabų dėl naudotų produktų rinkos laikinojo reglamento 179-180 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.9. Ekonomikos krizė
(177)
Šalis teigė, kad laikinojo reglamento 183 konstatuojamojoje dalyje pateikta klaidinga ekonomikos atsigavimo laikotarpio (2010-2011 m.) padėties analizė, o ekonomikos krizės poveikis buvo nepakankamai įvertintas. Atskleidus galutines išvadas šios pastabos buvo pakartotos. Tačiau šie teiginiai buvo nepagrįsti. Taip pat reikia pabrėžti, kad minėtoje konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad dėl importo iš KLR dempingo kainomis ekonomikos nuosmukio poveikis sustiprėjo. Kalbant apie ekonomikos krizės poveikį, laikinojo reglamento 184 konstatuojamojoje dalyje aiškiai nurodyta, kad ekonomikos krizė galėjo turėti įtakos prastai Sąjungos pramonės veiklai, nors dėl jos nenutrūktų importo dempingo kaina ir šiai pramonei padarytos žalos per TL priežastinis ryšys.
(178)
Negavus jokių naujų pastabų dėl ekonomikos krizės laikinojo reglamento 181-184 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.3.10. Kiti veiksniai
(179)
Bendrame pareiškime keli importuotojai teigė, kad užimtumo sumažėjimas atitiko įprastą vartojimo prekių pramonei būdingą tendenciją. Tačiau šis teiginys nebuvo pagrįstas. Be to, net jei tokia tendencija būtų būdinga šiam sektoriui, dėl jos nenutrūktų importo dempingo kaina iš KLR ir reikšmingo šio sektoriaus užimtumo sumažėjimo priežastinis ryšys. Taigi šis teiginys atmetamas.
(180)
Viena šalis teigė, kad likę struktūriniai deficitai Sąjungos pramonėje ir laikinojo reglamento 3 lentelėje nurodyti pertekliniai pajėgumai galėtų nutraukti importo dempingo kaina iš KLR ir Sąjungos gamintojams padarytos žalos priežastinį ryšį. Kalbant apie šį argumentą, nors Sąjungos pramonė nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje jau buvo pažeidžiama ir vyko jos restruktūrizavimas, atlikus tyrimą patvirtinta, kad ji buvo konkurencinga ir galėjo tenkinti visų rinkų paklausą. Dėl laikinojo reglamento 3 lentelės, gamybos mažėjimas turi būti vertinamas kartu su didelės apimties importo mažomis kainomis iš KLR daromu spaudimu, nes Sąjungos pramonės eksportas nekito. Todėl šio teiginio nebuvo galima priimti.
(181)
Šalis teigė, kad Komisija neatsižvelgė į bendrą visų žalingų veiksnių poveikį. Atskleidus galutines išvadas kelios šalys taip pat iškėlė šį klausimą. Tačiau atsižvelgiant į tyrimo rezultatus, susijusius su įvairiais kitais susijusiais veiksniais, neįmanoma, kad jų bendras poveikis būtų panaikinęs priežastinį ryšį. Iš tiesų, daugumos kitų nurodytų veiksnių poveikis buvo nedidelis, jei jis apskritai buvo.
(182)
Šalis teigė, kad tyrimą atliekanti institucija nesugebėjo atskirti pasireiškimo tuo pačiu metu ir priežastinio ryšio. Tačiau pateikta pagrindžianti informacija toli gražu nebuvo įtikinanti ir todėl šis teiginys atmetamas.
(183)
Negavus jokių naujų pastabų dėl kitų veiksnių laikinojo reglamento 185-190 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5.4. Išvada dėl priežastinio ryšio
(184)
Negavus jokių kitų pastabų laikinojo reglamento 191 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
6. SĄJUNGOS INTERESAI
6.1. Pirminės pastabos
(185)
Negavus jokių pastabų dėl laikinojo reglamento 192 konstatuojamosios dalies ši konstatuojamoji dalis patvirtinama.
6.2. Sąjungos pramonės interesai
(186)
Skundo neteikęs Lenkijos gamintojas palankiai įvertino priemones, o skundo neteikęs Jungtinės Karalystės gamintojas, suinteresuotas nagrinėjamojo produkto importu, joms prieštaravo. Pastaroji šalis mano, kad muitai turėtų neigiamą poveikį tiems gamintojams, kurie savo produktų asortimentą papildo iš KLR importuojamu produktu ir yra prisitaikę prie globalizacijos taikydami verslo modelį, pagal kurį didelės pridėtinės vertės darbai atliekami Sąjungoje. Be to, klientai būtų mažiau linkę pirkti produktus, nes bendrovės negalėtų pasiūlyti viso produktų asortimento.
(187)
Atsižvelgiant į šios šalies teiginius išnagrinėta jos padėtis. Nustatyta, jog iš Kinijos importuojami stalo reikmenys sudarė nedidelę viso importo dalį. Tačiau bendrovė nepateikdama išsamesnio paaiškinimo tvirtino, kad šis importas jai buvo svarbus. Bendrovė nepateikė jokių duomenų apie savo gamybą. Pagal finansines ataskaitas 2011 m. bendrovės ikimokestinis pelnas pagal bendrą apyvartą viršijo 10 proc., didžioji jo dalis gauta ne ES rinkose (apie nagrinėjamąjį produktą nepateikta jokių duomenų). Todėl nėra tikėtina, kad nustačius priemones jos keltų grėsmę šios bendrovės gyvybingumui. Kalbant apie teiginį, kad daugelis kitų bendrovių taip pat susiduria su sunkumais dėl priemonių, konkrečių įrodymų nepateikta. Be to, atsižvelgiant į atsakymus, gautus teisės pateikti ieškinį etape (prieš inicijavimą), ir vėliau gautas pastabas, nėra požymių, kad su tuo susiduria nemažai bendrovių.
(188)
Muito mokesčių poveikis Sąjungos pramonės gamybos veiklai būtų teigiamas. Iš tikrųjų, neseniai pradėjus taikyti laikinuosius antidempingo muitus šiuo atžvilgiu nustatyti palankūs pokyčiai.
(189)
Minėti palankūs pokyčiai patvirtina skundo pateikėjų teiginį, kad Sąjungos gamyba galėtų būti gerokai padidinta per labai trumpą laiką naudojant turimas gamyklas, mašinas ir darbo jėgą, o ilgesniu laikotarpiu būtų įmanomas didesnis augimas. Dėl to nesąžiningų kainų rinkoje pašalinimas joms būtų naudingas, nes pagal naują kainų lygį joms būtų palankiau gaminti daugiau produktų Sąjungoje, nesvarbu, ar tai būtų didelio masto ar nedideli užsakymai, specialaus dizaino ar įprasti produktai be prekės ženklo. Dėl to būtų kuriamos naujos darbo vietos, kurioms reikalingi įvairūs įgūdžiai ir todėl sumažėtų nedarbas.
(190)
Kalbant apie viso asortimento produktų pasiūlos išnykimą, šis teiginys atmetamas, nes vartotojai pageidauja nuolat besikeičiančių produktų grupių ir kelių tiekimo šaltinių.
(191)
Negavus jokių kitų pastabų dėl Sąjungos pramonės interesų laikinojo reglamento 193-198 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
6.3. Nesusijusių importuotojų interesai
(192)
Du atrinkti stambiausi importuotojai prieštaravo dėl bendradarbiavimo lygio, kiek tai susiję su visais pelningumo duomenimis bei pirkimo ir perpardavimo nesusijusiems pirkėjams kainų skirtumu, o vienas iš jų, nors ir nesuteikdamas prieigos prie savo sąskaitų, išreiškė abejones ir teigė, kad niekas nebūtų pasikeitę jei prieiga būtų suteikta. Šalys pareiškė, kad dėl savo dydžio ir verslo modelio jos negalėjo pateikti tokių išsamių prašomų duomenų. Galutiniame etape patvirtinta, kad vienas iš jų vėl nesuteikė prieigos prie savo importuotojų sąskaitų ir kad abu, nepaisant to, jog stengėsi, nesugebėjo pateikti išsamių ir taikomų pelningumo duomenų bei informacijos apie pirkimo ir perpardavimo nesusijusiems pirkėjams kainų skirtumą tokiu būdu, kad institucijos galėtų panaudoti šiuos duomenis nagrinėdamos nesusijusių importuotojų padėtį. Ribota pirkimo ir perpardavimo kainų informacija, kurią pateikė abi bendrovės, nors ir nebuvo išsami, visiškai atitiko bendrą gautą informaciją apie antkainius, kurios santrauka pateikta laikinojo reglamento 202 konstatuojamojoje dalyje.
(193)
Laikinojo reglamento 203 konstatuojamojoje dalyje suinteresuotosios šalys buvo paragintos pateikti papildomų, išsamių ir patikrintinų duomenų, kad būtų galima toliau nagrinėti priemonių poveikį tiekimo grandinei.
(194)
Paskelbus laikinąsias priemones, naujus importuotojų klausimyno atsakymus pateikė du nesusiję importuotojai. Su Sąjungos interesais susijusios informacijos taip pat gauta iš kitų neatrinktų importuotojų, Europos ir tarptautinės prekybos asociacijos (užsienio prekybos asociacijos), Švedijos importuotojų, didmenininkų ir mažmenininkų asociacijos (Svensk Handel), CCCLA ir Sąjungos gamintojo, turinčio su importu susijusių interesų. Pateiktoje informacijoje nebuvo pateikta jokių išsamių duomenų apie priemonių poveikį tiekimo grandinei.
(195)
Viena šalis teigė, kad muitų įtaka žemesnės grandies rinkos užimtumui buvo nepakankamai įvertinta, atsižvelgiant į tai, kad pagal Eurostato statistinius duomenis apskritai paskirstomosios prekybos įmonėse dirba daugiau žmonių (33 mln.) nei gamybos bendrovėse (31 mln.). Tačiau pateikti duomenys buvo susiję su importo ir gamybos verslu apskritai, todėl šiame tyrime jų negalima naudoti.
(196)
Bendrame pareiškime keli importuotojai teigė, kad penki atrinkti importuotojai turėjo daugiau kaip 10 000 darbo vietų, susijusių su nagrinėjamuoju produktu, o ne 350, kaip nurodyta laikinojo reglamento 200 konstatuojamojoje dalyje. Duomenys buvo dar kartą patikrinti. Reikėtų pabrėžti, kad nagrinėjant importuotojų interesus atsižvelgiama į su importu ir nagrinėjamojo produkto perpardavimu, įskaitant papildomas funkcijas, susijusių darbo vietų skaičių. Akivaizdu, kad su kitais arba kitos kilmės produktais arba su kita veikla, pvz., didmenine arba mažmenine prekyba susijęs užimtumas neturėtų būti įtraukiamas. Primenama, kad ankstesniame tyrimo etape 14 importuotojų grupė apskaičiavo, kad importuotojų lygmenyje bendras susijusių darbo vietų skaičius buvo 7 000. Remiantis duomenimis, gautais ekstrapoliavus atrinktų importuotojų tinkamus naudoti duomenis, šis skaičius atrodo tinkamas.
(197)
Kelios šalys skundėsi dėl laikinojo reglamento 202 konstatuojamojoje dalyje nurodyto didelio bendrojo pelno ir teigė, kad šis skaičius yra klaidinantis. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad dauguma į importuotojų atrankos klausimus atsakiusių importuotojų nurodė 50-200 proc. dydžio bendrą pirkimo ir perpardavimo kainų skirtumą; atrinktų importuotojų padėtis buvo panaši. Be to, atskleidus laikinąsias išvadas skundo pateikėjai pateikė keletą pavyzdžių, pagrindžiančių laikinojo reglamento 202 konstatuojamojoje dalyje nurodytame leidinyje pateiktą informaciją, t. y., patvirtinančią nagrinėjamojo produkto importo kainos ir mažmeninės kainos santykį.
(198)
Su importu susijusių interesų turintis Jungtinės Karalystės gamintojas paaiškino, kad tokie skirtumai būtini tam tikroms Sąjungoje patirtoms išlaidoms padengti. Duomenų, kuriais remiantis būtų galima apskaičiuoti šiuos skirtumus pagal apyvartą, nepateikta.
(199)
Atsižvelgiant į tai, kad tik iš trijų atrinktų importuotojų buvo galima gauti pelno duomenis apie su nagrinėjamuoju produktu susijusią importo veiklą, o šių trijų importuotojų importas sudarė tik apie 3 proc. nagrinėjamojo produkto importo, apskaičiuotas svertinis vidutis pelnas nebuvo laikomas išsamiais duomenims ir todėl nepaminėtas laikinajame reglamente. Tačiau reikėtų pažymėti, kad šis svertinis vidutinis pelnas buvo pakankamas (6-10 proc.; ribos nurodytos dėl konfidencialumo).
(200)
Vienas importuotojas teigė, kad Sąjungoje nepakankamai gaminama spalvotos akmens keramikos gaminių, todėl jis neturėjo kitų galimybių, išskyrus importuoti iš KLR. Tas pats teiginys pateiktas po išvadų atskleidimo. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad spalvotos akmens keramikos galima įsigyti iš kelių šaltinių, įskaitant Sąjungos gamintojus. Be to, Sąjungos gamintojai turi gamybos pajėgumų parduoti daugiau Sąjungos rinkoje.
(201)
Remiantis informacija, surinkta atliekant tyrimą, nebuvo įmanoma tinkamai įvertinti, kokiu mastu importuotojai galėtų perkelti dėl siūlomo dydžio muito susidariusį pirkimo kainos padidėjimą. Tačiau jei importui iš KLR būtų taikomas galutinis antidempingo muitas ir atsižvelgiant į informaciją apie bendrą ir grynąjį pelną, nėra įrodymų, kad importuotojų verslui kiltų pavojus. Importuotojas taip pat teigė, kad stambiems rinkos ekonominės veiklos vykdytojams ir importuotojams, kurių pagrindinė veikla nėra susijusi su keraminiais stalo ir virtuvės reikmenimis, nebūtų daromas neigiamas poveikis.
(202)
Todėl daroma išvada, kad nustačius siūlomo dydžio priemones tai neturėtų didelio neigiamo poveikio nesusijusių nagrinėjamojo produkto importuotojų padėčiai.
(203)
Negavus jokių naujų pastabų dėl nesusijusių importuotojų interesų laikinojo reglamento 199-211konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
6.4. Kitų ekonomikos sektorių interesai
(204)
Po laikinojo reglamento 203 konstatuojamojoje dalyje pateikto kvietimo, laikinųjų priemonių paskelbimo dieną Komisija kreipėsi tiesiogiai į susijusius mažmenininkus ir mažmenininkų asociacijas, galimai mažmeninės prekybos veiklą vykdančius importuotojus ir projektuotojus, kurie buvo žinomi Komisijai, ir paprašė jų atsakyti į atitinkamus klausimynus. Kai kurie gavėjai, kurie iš pradžių teigė esantys mažmenininkai, atsakė, kad jie nėra susiję su šiuo tyrimu, nes šioje srityje nevykdo veiklos. Komisija galiausiai gavo septynis naujus mažmenininkams skirto klausimyno atsakymus. Šiems septyniems mažmenininkams per TL teko 1 proc. viso importo iš KLR. Daugumoje šių atsakymų trūko informacijos daugeliu aspektų, tačiau kiek buvo įmanoma jie vis dėlto buvo išnagrinėti. Į projektuotojams skirtą klausimyną atsakymo negauta.
(205)
Tokiu būdu gautoje informacijoje iš esmės nebuvo pateikta naujų įrodymų dėl kitų ekonomikos sektorių interesų, į kuriuos atsižvelgiant būtų galima užginčyti laikinojo reglamento 217 konstatuojamojoje dalyje nurodytą išvadą.
(206)
Paskelbus laikinąsias priemones pastabų dėl Sąjungos interesų, susijusių su kitais ekonomikos sektoriais, pateikė atrinkti ir neatrinkti importuotojai (įskaitant Lenkijos importuotoją, veikiantį reklaminių priemonių sektoriuje), Europos ir tarptautinė prekybos asociacija (užsienio prekybos asociacija), Švedijos importuotojų, didmenininkų ir mažmenininkų asociacija (Svensk Handel), keli mažmenininkai, CCCLA ir aštuonios kavos skrudinimo bendrovės (septynios iš jų įsikūrusios Italijoje, vienos būstinė yra Austrijoje).
(207)
Kavos skrudinimo bendrovės tvirtino, kad, atsižvelgiant į nedidelį jų rinkai tiekiančių Sąjungos gamintojų skaičių (ne daugiau kaip 5), kurių dauguma tiesiogiai arba per giminingas bendroves importuoja iš KLR, ir didelį kavos skrudintojų skaičių (1 500-3 000), dėl pradiniame etape siūlomo lygio priemonių joms būtų kliudoma ateityje įsigyti tų pačių produktų. Šio teiginio priimti negalima. Pirma, galutinės priemonės yra mažesnės už laikinąsias priemones. Antra, atlikus tyrimą nustatyta, kad pašalinus importo dempingo kaina iš KLR daromą žalą Sąjungos gamintojai galėtų geriau panaudoti savo gamybos potencialą ir toliau tiekti kavos skrudinimo pramonei. Atsižvelgiant į didelį Sąjungos gamintojų skaičių, labai tikėtina, kad kavos skrudinimo bendrovių užsakymus vykdančių Sąjungos gamintojų būtų daugiau kaip penki.
(208)
Kavos skrudinimo bendrovės teigė, kad antidempingo priemonės pakenktų jų eksportui dėl konkurencingumo praradimo ir galimų atsakomųjų Kinijos valdžios institucijų veiksmų. Tačiau nėra įrodymų, patvirtinančių, kad dėl nustatyto lygio priemonių sumažėtų konkurencingumas, taip pat atsižvelgta į tai, kad kitos PPO narės taiko antidempingo priemones, turinčias įtakos šios rūšies produktui. Teiginys dėl atsakomųjų veiksmų taip pat buvo nepagrįstas.
(209)
Kavos skrudinimo bendrovės pareiškė, kad antidempingo priemonės neišvengiamai apribotų jų veiklą, sumažintų jų pardavimą, bendrai padidintų kavos kainą viešbučių, restoranų ir maitinimo sektoriuje bei sumažintų gaminių ir paslaugų kokybę. Tariamai dėl visų šių veiksnių kiltų pavojus prarasti daug tiesioginių ir netiesioginių darbo vietų. Tačiau atsižvelgiant į pagrindinę kavos skrudinimo bendrovių veiklą ir išvadas dėl priemonių poveikio tiekimo grandinei šių teiginių priimti negalima. Taip pat pažymima, kad pateiktas bendras su visame pasaulyje vykdoma kavos skrudinimo bendrovės veikla susijusių darbo vietų skaičius negali būti laikomas tinkamu darbo vietoms, kurioms kiltų pavojus dėl nustatytų antidempingo priemonių, skaičiuoti.
(210)
Du mažmenininkai tvirtino, kad Sąjungoje nepakankamai gaminama naujo kaulinio porceliano ir kaulinio porceliano ir, išskyrus importą iš KLR, jie neturėjo kitų alternatyvų. Atskleidus išvadas tokį patį teiginį pateikė ir importuotojų asociacija. Pirma ir bendrai reikėtų pažymėti, kad antidempingo priemonėmis siekiama atkurti sąžiningos prekybos sąlygas, o ne sustabdyti importą. Šiuo atveju priemonių lygis negali būti laikomas pernelyg dideliu. Antra, atlikus tyrimą nustatyta, kad šie produktai gali būti gaunami iš kelių šaltinių, įskaitant Sąjungos gamintojus. Galiausiai, Sąjungos gamintojai turi gamybos pajėgumų parduoti daugiau Sąjungos rinkoje ir galutinai nustačius antidempingo priemones galėtų dar labiau panaudoti savo potencialą.
(211)
Vienas mažmenininkas teigė, kad priemonės galėtų turėti neigiamo poveikio tam tikriems objektams, tiekiamiems turizmo rinkoje. Tačiau šis teiginys nepagrįstas jokia esmine informacija. Taip pat minėti objektai nėra labai svarbūs šiam sektoriui.
(212)
Importuotojas ir didmenininkas teigė, kad nustačius priemones kai kurie stambūs rinkos subjektai imtųsi vertikalaus rinkos konsolidavimo. Tačiau atsižvelgiant į šiuo metu veikiančių subjektų skaičių artimiausiu ir vidutinės trukmės laikotarpiu tai būtų mažai tikėtina.
(213)
Be klausimų, kurie jau nagrinėjami laikinajame reglamente, reikia pažymėti, kad keletas šalių nustatė, kad nebuvo pakankamai atsižvelgta į mažesnių bendrovių, pvz., mažmenininkų, platintojų ir reklaminių priemonių sektoriuje veikiančių įmonių interesus. Kelios šalys pakartojo šį teiginį po galutinių išvadų atskleidimo. Reikia pripažinti, kad apskritai labai mažos ir mažos įmonės gali būti labiau pažeidžiamos dėl bet kokio kainų padidėjimo, susijusio su antidempingo muitais. Tačiau nėra įrodymų, kad nustačius tokio lygio priemones tai turėtų reikšmingą neigiamą poveikį kitiems ekonomikos subjektams, laikomais MVĮ. Todėl šis teiginys atmestas.
(214)
Negavus jokių naujų pastabų dėl kitų ekonomikos sektorių interesų laikinojo reglamento 212-217 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
6.5. Vartotojų (namų ūkių) interesai
(215)
Nepaisant to, kad su jomis susisiekė Komisija, nė viena galutinių pirkėjų interesams tiesiogiai atstovaujanti šalis (pvz., vartotojų asociacija) nepateikė informacijos.
(216)
Kelios šalys nesutiko su laikinojo reglamento 222 konstatuojamojoje dalyje padaryta išvada dėl didesnių kainų. Panašūs teiginiai pateikti po galutinių išvadų atskleidimo.
(217)
Mažai tikėtinu atveju, kai muitas visiškai perkeliamas vartotojams, ir darant prielaidą, kad importo apimtis ir kainos išlieka tos pačios, vienam namų ūkiui per metus dėl antidempingo muitų padidėjusios sąnaudos sudarytų mažiau nei 1 EUR. Toks skaičiavimas pagrįstas TL importo apimtimi ir verte, siūlomu muito dydžiu ir namų ūkių skaičiumi Sąjungoje.
(218)
Šis poveikis negali būti laikomas nusveriančiu teigiamą poveikį Sąjungos pramonei, gaunamą sumažinus importo dempingo kainomis iš KLR daromą žalą.
(219)
Šalis teigė, kad nustačius priemones trūktų pigesnių stalo reikmenų. Šis teiginys pakartotas po galutinių išvadų paskelbimo. Vis dėlto šis teiginys atmetamas, nes, kaip nurodyta laikinojo reglamento 157 konstatuojamoje dalyje, Sąjungos pramonė tiekia visoms rinkoms (įskaitant pigesnius stalo reikmenis).
(220)
Negavus jokių papildomų pastabų dėl vartotojų (namų ūkių) interesų laikinojo reglamento 218-226 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
6.6. Išvada dėl Sąjungos interesų
(221)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, patvirtinamas laikinojo reglamento vertinimas.
(222)
Todėl laikinojo reglamento 227-229 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
7. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
7.1. Žalos pašalinimo lygis
(223)
Tvirtinta, kad žalingo dempingo poveikiui pašalinti reikalingo muito dydžiui apskaičiuoti taikytas pelno dydis buvo per didelis. Šis teiginys buvo atmestas kaip paaiškinta 4.5.3.3 skirsnyje.
(224)
Kelios šalys abejojo tikslinio pelno dydžiu, kuriuo remtasi apskaičiuojant žalos skirtumą. Šios pastabos nagrinėjamos 135-142 konstatuojamosiose dalyse. Išnagrinėjus šias pastabas daroma išvada, kad 6 proc. tikslinis pelnas turėtų būti toliau taikomas.
(225)
Negavus kitų pastabų dėl žalos pašalinimo lygio laikinojo reglamento 230-234 konstatuojamosiose dalyse aprašyta metodika patvirtinama.
7.2. Galutinės priemonės
(226)
Atsižvelgiant į padarytas išvadas dėl dempingo, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų bei pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalį, importuojamam nagrinėjamam produktui turėtų būti nustatyti galutiniai antidempingo muitai, kurių lygis turėtų būti mažesnis iš dempingo ir žalos skirtumų, vadovaujantis mažesniojo muito taisykle. Todėl visos muitų normos turėtų būti nustatytos pagal apskaičiuotus dempingo skirtumus.
(227)
Dėl nedidelio koregavimo, nurodyto 115 ir 132 konstatuojamosiose dalyse, šiek tiek pataisytas pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumas, įtakojo toliau pateikiamus žalos skirtumus. Siūlomi galutiniai antidempingo muitai yra tokie:
Bendrovė
Dempingo skirtumas (%)
Žalos skirtumas (%)
Galutinio muito dydis (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Visis kitis bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai
17,9
79,0
17,9
Visos kitos bendrovės
36,1
110,1
36,1
(228)
Šiame reglamente nurodytoms konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tą tyrimą. Tai reiškia, kad šios muitų normos (skirtingai nei šalies mastu taikomas muitas „visoms kitoms bendrovėms“) taikomos tik KLR kilmės šių bendrovių, taigi paminėtų konkrečių juridinių asmenų, pagamintiems importuojamiems produktams. Bet kurios kitos šio reglamento rezoliucinėje dalyje konkrečiai nepaminėtos bendrovės, įskaitant įmones, susijusias su konkrečiai paminėtomis, pagamintam importuojamam nagrinėjamajam produktui šios normos negali būti taikomos, todėl tokiems produktams taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
(229)
Siekiant sumažinti priemonių vengimo riziką, kylančią dėl didelio muito normų skirtumo, manoma, kad šiuo atveju būtinos specialios priemonės, kuriomis būtų užtikrintas tinkamas antidempingo muitų taikymas. Šioms specialioms priemonėms priskiriamas galiojančios komercinės sąskaitos faktūros, atitinkančios šio reglamento II priede nurodytus reikalavimus, pateikimas valstybių narių muitinėms. Importuojant be šios sąskaitos faktūros, taikomas visiems kitiems eksportuotojams nustatytas antidempingo muitas.
(230)
Jeigu nustačius susijusias priemones labai padidėtų vienos iš bendrovių, kuriai taikomos mažesnės individualios muito normos, eksporto apimtis, tokį padidėjimą būtų galima laikyti prekybos pobūdžio pasikeitimu dėl nustatytų priemonių, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 13 straipsnio 1 dalyje. Tokiomis aplinkybėmis ir jeigu laikomasi sąlygų, gali būti inicijuojamas priemonių vengimo tyrimas. Atliekant šį tyrimą galima, inter alia, nagrinėti, ar būtina panaikinti individualias muito normas ir nustatyti visos šalies mastu taikomą muitą.
(231)
Visus prašymus taikyti individualią antidempingo muito normą (pvz., pasikeitus subjekto pavadinimui arba įsteigus naujus gamybos ar pardavimo subjektus) reikėtų siųsti Komisijai (11) kartu su visa svarbia informacija, ypač apie bendrovės veiklos pasikeitimus, susijusius su gamyba, vidaus ir eksporto pardavimu, kurie yra susiję, pavyzdžiui, su tokiu pavadinimo arba gamybos ir pardavimo subjektų pasikeitimu. Prireikus šis reglamentas bus iš dalies pakeistas atnaujinant bendrovių, kurioms taikomos individualios antidempingo muito normos, sąrašą.
(232)
Siekiant užtikrinti tinkamą antidempingo muito taikymą, visai šaliai taikomas muito dydis turėtų būti taikomas ne tik nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir tiems gamintojams, kurie per TL nevykdė eksporto į Sąjungą.
(233)
Siekiant užtikrinti vienodų sąlygų taikymą naujiems eksportuotojams ir neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, minimoms šio reglamento priede, reikėtų priimti nuostatą, pagal kurią muito svertinis vidurkis, nustatomas pastarosioms bendrovėms, turi būti taikomas naujiems eksportuotojams, kurie priešingu atveju turėtų teisę į peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 4 dalį.
(234)
Visoms šalims buvo pranešta apie pagrindinius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis ketinta rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą importuojamiems KLR kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo muito sumas (toliau - galutinių išvadų atskleidimas). Visoms šalims buvo nustatytas laikotarpis, per kurį jos galėjo teikti pastabas dėl galutinių išvadų atskleidimo.
(235)
Suinteresuotųjų šalių žodžiu ir raštu pateiktos pastabos išnagrinėtos ir prireikus į jas atsižvelgta.
7.3. Galutinis laikinųjų antidempingo muitų surinkimas
(236)
Manoma, kad, atsižvelgiant į nustatytus dempingo skirtumus, taip pat į Sąjungos pramonei padarytos žalos lygį, būtina galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinuoju reglamentu nustatytas laikinojo antidempingo muito sumas neviršijant nustatytų galutinių muitų sumos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamiems KLR kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims, išskyrus keraminius peilius, keraminius pagardų arba prieskonių malūnėlius ir jų keramines malimo dalis, keraminius skustukus, keraminius peilių galąstuvus ir kordierito keramikos kepimo akmenis, skirtus picai arba duonai kepti, kurių KN kodai šiuo metu yra ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ir ex 6912 00 90 (TARIC kodai 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 ir 6912009010) nustatomas galutinis antidempingo muitas.
2. Galutinio antidempingo muito, taikomo 1 dalyje aprašyto produkto, kurį pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, norma yra tokia:
Bendrovė
Muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
I priede nurodytos bendrovės
17,9
Visos kitos bendrovės
36,1
B999
3. Antidempingo muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti II priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu minėta sąskaita faktūra nepateikiama, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
1. Garantijomis užtikrintos laikinojo antidempingo muito, nustatyto Reglamentu (ES) Nr. 1072/2012 importuojamiems KLR kilmės keraminiams pagardų arba prieskonių malūnėliams ir jų keraminėms malimo dalims, keraminiams skustukams, keraminiams peilių galąstuvams ir kordierito keramikos kepimo akmenims, skirtiems picai arba duonai kepti, sumos nerenkamos.
2. Garantijomis užtikrintos laikinųjų antidempingo muitų, nustatytų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1072/2012 importuojamiems KLR kilmės keraminiams stalo ir virtuvės reikmenims, išskyrus keraminius peilius, keraminius pagardų arba prieskonių malūnėlius ir jų keramines malimo dalis, keraminius skustukus, keraminius peilių galąstuvus ir kordierito keramikos kepimo akmenis, skirtus picai arba duonai kepti, sumos galutinai surenkamos. Garantijomis užtikrintos sumos, viršijančios galutinę antidempingo muito normą, nerenkamos.
3 straipsnis
1 straipsnio 2 dalis gali būti iš dalies keičiama, naują eksportuojantį gamintoją priskiriant prie neatrinktų bendradarbiaujančių bendrovių, kurioms taikoma svertinė vidutinė muito norma, 17,9 proc., jeigu kuris nors naujas KLR eksportuojantis gamintojas pateikia Komisijai pakankamai įrodymų, kad:
a)
tiriamuoju laikotarpiu (2011 m. sausio 1 d. - 2011 m. gruodžio 31 d.) į Sąjungą neeksportavo 1 straipsnio 1 dalyje nurodyto produkto;
b)
nėra susijęs su jokiu KLR eksportuotoju ar gamintoju, kuriam taikomos šiuo reglamentu nustatytos priemonės; ir
c)
faktiškai nagrinėjamąjį produktą eksportavo į Sąjungą po tiriamojo laikotarpio, kurio duomenimis remtasi nustatant priemones, arba turi neatšaukiamų sutartinių įsipareigojimų eksportuoti į Sąjungą didelį jo kiekį,
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gegužės 13 d.