ROZHODNUTÍ RADY 2012/700/SZBP
ze dne 13. listopadu 2012
v rámci Evropské bezpečnostní strategie na podporu provádění akčního plánu z Cartageny na období let 2010-2014 přijatého státy, které jsou stranami Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení z roku 1997
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie v souladu s cíli a zásadami Charty OSN usiluje o dosažení vysoké míry spolupráce ve všech oblastech mezinárodních vztahů, mimo jiné s cílem zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost.
(2)
Dne 12. prosince 2003 Evropská rada přijala Evropskou bezpečnostní strategii, v níž jsou určeny globální výzvy a hrozby a v níž se vyzývá k mezinárodnímu řádu založenému na konkrétních pravidlech, jenž má vycházet z účinného multilateralismu a dobře fungujících mezinárodních institucí.
(3)
Evropská bezpečnostní strategie uznává Chartu OSN jakožto základní rámec mezinárodních vztahů, přičemž usiluje o posílení OSN a o její vybavení prostředky nezbytnými k plnění jejích povinností a k účinnému jednání.
(4)
Rezoluce Valného shromáždění OSN č. 51/45 ze dne 10. prosince 1996 naléhavě vyzývá všechny státy, aby důrazně usilovaly o účinnou, právně závaznou mezinárodní dohodu za účelem zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min.
(5)
Úmluva o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení (dále jen „úmluva“) byla otevřena k podpisu dne 3. prosince 1997 a vstoupila v platnost dne 1. března 1999. Úmluva představuje jediný ucelený mezinárodní nástroj zabývající se všemi aspekty protipěchotních pozemních min, včetně jejich používání, skladování, výroby, obchodování s nimi, odstraňování min a pomoci obětem.
(6)
Dne 23. června 2008 přijala Rada společnou akci 2008/487/SZBP (1), kterou se podporuje univerzální platnost a provádění této úmluvy. Ke dni 1. říjnu 2012 vyslovilo 160 států souhlas s tím, aby byla pro ně úmluva závazná.
(7)
Dne 3. prosince 2009 přijaly státy, které jsou stranami úmluvy, akční plán z Cartageny na období let 2010-2014 (dále jen „akční plán z Cartageny“) o univerzální platnosti a provádění úmluvy ve všech jejích aspektech. Tím uznaly plné zapojení a příspěvek ze strany Mezinárodní kampaně za zákaz nášlapných min, Mezinárodního výboru Červeného kříže, národních společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce a jejich mezinárodní federace, OSN, Ženevského mezinárodního centra pro humanitární odminování, mezinárodních a regionálních organizací, žijících obětí min a jejich organizací a dalších organizací občanské společnosti a dále vyzvaly k jejich plnému zapojení a příspěvku k provádění úmluvy, jak je stanoveno v akci č. 62 akčního plánu z Cartageny.
(8)
Dne 3. prosince 2010 přijaly státy, které jsou stranami úmluvy, „Pokyny stran úmluvy určené útvaru pro podporu provádění úmluvy“ (ISU), v nichž se dohodly, že útvar pro podporu provádění úmluvy by měl stranám poskytovat poradenství a technickou podporu v souvislosti s prováděním a univerzální platností úmluvy, usnadňovat komunikaci mezi stranami a podporovat informování států, které nejsou stranou úmluvy, a veřejnosti o úmluvě a komunikaci s nimi. Útvaru pro podporu provádění úmluvy byl udělen mandát, aby podle potřeby spolupracoval a koordinoval činnost s příslušnými mezinárodními organizacemi zapojenými do činností v rámci úmluvy, mezi jinými s Mezinárodní kampaní za zákaz nášlapných min, Mezinárodním výborem Červeného kříže, Mezinárodní federací společností Červeného kříže a Červeného půlměsíce, OSN a Ženevským mezinárodním centrem pro humanitární odminování.
(9)
Dne 2. prosince 2011 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci č. 66/29 o provádění Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení. Valné shromáždění připomnělo, že na druhé hodnotící konferenci úmluvy bylo provádění úmluvy zhodnoceno mezinárodním společenstvím a že státy, které jsou stranami úmluvy, přijaly akční plán z Cartageny, a zdůraznilo význam úplného a účinného provádění a dodržování úmluvy, a to i prostřednictvím provádění akčního plánu z Cartageny. Státy, které jsou stranami úmluvy, vyzvaly všechny státy, které tak dosud neučinily, aby úmluvu ratifikovaly nebo k ní přistoupily, a naléhavě vyzvaly všechny státy, aby se touto otázkou nadále zabývaly na nejvyšší politické úrovni a podporovaly přistoupení k úmluvě prostřednictvím dvoustranných, subregionálních, regionálních a vícestranných kontaktů, informačních činností, seminářů a jiných prostředků.
(10)
V letech 2012 a 2013 se uskuteční zasedání států, které jsou stranami úmluvy. Mezinárodní společenství se poté setká v roce 2014 u příležitosti třetí hodnotící konference úmluvy, aby posoudilo pokrok, jehož bylo dosaženo při provádění akčního plánu z Cartageny. Očekává se, že do té doby provádění akčního plánu přispěje značným dílem k úsilí o ukončení utrpení a případů úmrtí způsobených protipěchotními minami,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Na podporu provádění akčního plánu z Cartageny na období let 2010-2014 (dále jen „akční plán z Catrageny“) přijatého státy, které jsou stranami Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení z roku 1997 (dále jen „Úmluva“), v rámci Evropské bezpečnostní strategie a v souladu s příslušnými rozhodnutími mezinárodního společenství sleduje Unie tyto cíle:
a)
podpora úsilí států, které jsou stranami úmluvy, o provádění těch aspektů akčního plánu z Catrageny, které se týkají pomoci obětem;
b)
podpora úsilí států, které jsou stranami úmluvy, o provádění těch aspektů akčního plánu z Catrageny, které se týkají odstraňování min;
c)
prosazování univerzální platnosti úmluvy a jejích norem;
d)
prokazování trvalého odhodlání Unie a jejích členských států, pokud jde o úmluvu, a jejich úsilí o spolupráci se státy, které potřebují podporu při plnění závazků vyplývajících z úmluvy, a rozšíření pomoci těmto státům a posílení vedoucí úlohy Unie při naplňování vize úmluvy, jíž je úplné ukončení utrpení a případů úmrtí způsobených protipěchotními minami.
2. Všechny cíle uvedené v odstavci 1 budou sledovány tak, aby upevňovaly historickou povahu úmluvy spočívající v partnerství a spolupráci mezi státy, nevládními a jinými organizacemi a partnery na místní úrovni, a to zejména prostřednictvím úzké spolupráce s příslušnými subjekty v zájmu posílení konkrétních projevů této spolupráce.
3. K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 uskuteční Unie tyto projekty:
a)
pomoc obětem: poskytnutí technické podpory v až osmi případech, provedení až pěti hodnocení v polovině období a provedení až pěti návazných opatření;
b)
odstraňování min: provedení až pěti hodnocení v polovině období a provedení až pěti návazných;
c)
univerzální platnost úmluvy: podpora pracovní skupiny na vysoké úrovni, jež vypracuje studii o bezpečnosti na hranicích bez protipěchotních min, a uspořádání až tří seminářů zaměřených na univerzální platnost;
d)
prokazování odhodlání Unie: pořádání zahajovacích a závěrečných akcí, zajišťování dostupnosti webových stránek úmluvy, rozsáhlé zpřístupňování závazků států, které jsou stranami úmluvy, týkajících se pomoci obětem, pořádání návštěvy pro tisk a tvorba komunikačních nástrojů a publikací.
Podrobný popis projektů je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním projektů uvedených v čl. 1 odst. 3 se pověřuje útvar pro podporu provádění úmluvy, zastoupený Ženevským mezinárodním centrem pro humanitární odminování (dále jen „GICHD“). Útvar pro podporu provádění úmluvy plní dané úkoly pod kontrolou vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s GICHD nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka pro provádění opatření uvedených v čl. 1 odst. 3 činí 1 030 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Na řádnou správu výdajů uvedených v odstavci 1 dohlíží Komise. Ta za tímto účelem uzavře finanční dohodu s GICHD, v které se stanoví, že útvar pro podporu provádění úmluvy zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Komise informuje Radu o veškerých obtížích souvisejících s uzavíráním uvedené finanční dohody a o datu jejího uzavření.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí a vychází přitom z pravidelných zpráv vypracovávaných útvarem pro podporu provádění úmluvy. Tyto zprávy tvoří základ hodnocení prováděného Radou. Komise poskytuje informace o finančních aspektech provádění tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření finanční dohody podle čl. 3 odst. 3, nebo šest měsíců ode dne přijetí, pokud v tomto období nebude uzavřena finanční dohoda.
V Bruselu dne 13. listopadu 2012.
TARYBOS SPRENDIMAS 2012/700/BUSP
2012 m. lapkričio 13 d.
kuriuo remiamas valstybių, kurios yra 1997 m. Konvencijos dėl priešpėstinių minų naudojimo, kaupimo, gamybos ir perdavimo uždraudimo ir dėl jų sunaikinimo Šalys, priimto 2010-2014 m. Kartachenos veiksmų plano įgyvendinimas, įgyvendinant Europos saugumo strategiją
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 26 straipsnio 2 dalį ir 31 straipsnio 1 dalį,
kadangi:
(1)
Sąjunga turėtų siekti aukšto lygio bendradarbiavimo visose tarptautinių santykių srityse, kad, inter alia, išsaugotų taiką, užkirstų kelią konfliktams ir stiprintų tarptautinį saugumą pagal Jungtinių Tautų Chartijos tikslus ir principus;
(2)
2003 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba priėmė Europos saugumo strategiją, kurioje nustatytos pasaulinio masto problemos bei grėsmės ir raginama nustatyti taisyklėmis pagrįstą tarptautinę tvarką, remiantis veiksmingu daugiašališkumu ir gerai veikiančiomis tarptautinėmis institucijomis;
(3)
Europos saugumo strategijoje pripažįstama, kad Jungtinių Tautų Chartija yra esminis tarptautinių santykių pagrindas, ir rekomenduojama stiprinti Jungtines Tautas (toliau - JT) bei sudaryti joms sąlygas vykdyti įsipareigojimus ir efektyviai veikti;
(4)
1996 m. gruodžio 10 d. Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos Rezoliucijoje 51/45 visos valstybės raginamos aktyviai įgyvendinti veiksmingą, teisiškai įpareigojantį tarptautinį susitarimą uždrausti priešpėstinių minų naudojimą, kaupimą, gamybą ir perdavimą;
(5)
Konvencija dėl priešpėstinių minų naudojimo, kaupimo, gamybos ir perdavimo uždraudimo ir dėl jų sunaikinimo (toliau - Konvencija) buvo pateikta pasirašyti 1997 m. gruodžio 3 d. ir įsigaliojo 1999 m. kovo 1 d. Ji yra vienintelis išsamus tarptautinis dokumentas, kuriame nagrinėjami visi su priešpėstinėmis minomis susiję aspektai, įskaitant jų naudojimą, kaupimą, gamybą, prekybą jomis, išminavimą ir pagalbą aukoms;
(6)
2008 m. birželio 23 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2008/487/BUSP (1) dėl paramos Konvencijos visuotiniam taikymui ir įgyvendinimui. 2012 m. spalio 1 d. 160 valstybių buvo pareiškusios savo sutikimą būti saistomos Konvencijos;
(7)
2009 m. gruodžio 3 d. valstybės, kurios yra Konvencijos Šalys, priėmė 2010-2014 m. Kartachenos veiksmų planą (toliau - Kartachenos veiksmų planas) dėl Konvencijos visuotinio taikymo ir visų jos aspektų įgyvendinimo. Jame pripažįstama ir toliau skatinama visapusiškai dalyvauti Konvencijos įgyvendinime ir prie jo prisidėti, pasitelkiant Tarptautinę sausumos minų uždraudimo kampaniją, Tarptautinį Raudonojo Kryžiaus komitetą, nacionalines Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijas, Tarptautinę Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijų federaciją, JT, Ženevos tarptautinį humanitarinio išminavimo centrą (toliau - ŽTHIC), tarptautines ir regionines organizacijas, asmenis, išgyvenusius po minų sprogimo, ir jų organizacijas ir kitas pilietinės visuomenės organizacijas, kaip numatyta Kartachenos veiksmų plano veiksme Nr. 62;
(8)
2010 m. gruodžio 3 d. valstybės, kurios yra Konvencijos Šalys, priėmė „Įgyvendinimo rėmimo padalinio valstybių Šalių direktyvą“, kurioje valstybės Šalys pritarė tam, kad Įgyvendinimo rėmimo padalinys valstybėms, kurios yra Konvencijos Šalys, turėtų teikti konsultacijas ir techninę paramą dėl Konvencijos įgyvendinimo ir visuotinio taikymo, sudaryti palankesnes valstybių, kurios yra Konvencijos Šalys, tarpusavio ryšių palaikymo sąlygas ir skatinti komunikavimą tiek su valstybėmis, kurios nėra Konvencijos Šalys, tiek su visuomene, ir jas informuoti su Konvencija susijusiais klausimais. Įgyvendinimo rėmimo padaliniui buvo suteikti įgaliojimai atitinkamais atvejais palaikyti ryšius ir koordinuoti veiklą su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, dalyvaujančiomis Konvencijos darbe, įskaitant Tarptautinę sausumos minų uždraudimo kampaniją, Tarptautinį Raudonojo Kryžiaus komitetą, Tarptautinę Raudonojo Kryžiaus ir Raudonojo Pusmėnulio draugijų federaciją, JT ir ŽTHIC;
(9)
2011 m. gruodžio 2 d. Jungtinių Tautų Generalinė Asamblėja priėmė Rezoliuciją 66/29 dėl Konvencijos dėl priešpėstinių minų naudojimo, kaupimo, gamybos ir perdavimo uždraudimo ir dėl jų sunaikinimo įgyvendinimo. Generalinė Asamblėja priminė, kad antrojoje Konvencijos peržiūros konferencijoje tarptautinės bendruomenės atstovai apžvelgė, kaip Konvencija yra įgyvendinama, ir kad valstybės, kurios yra Konvencijos Šalys, priėmė Kartachenos veiksmų planą, kuriame pabrėžiama visiško ir veiksmingo Konvencijos įgyvendinimo ir jos laikymosi svarba, taip pat įgyvendinant Kartachenos veiksmų planą. Valstybės, kurios yra Konvencijos Šalys, pakvietė visas valstybes (kurios dar to nėra padariusios) ratifikuoti Konvenciją arba prie jos prisijungti ir paragino visas valstybes šį klausimą toliau nagrinėti aukščiausiu politiniu lygiu ir skatinti laikytis Konvencijos pasinaudojant dvišaliais, subregioniniais, regioniniais ir daugiašaliais ryšiais ir organizuojant informavimo veiklą bei seminarus, taip pat kitomis priemonėmis;
(10)
2012 m. ir 2013 m. įvyks valstybių, kurios yra Konvencijos Šalys, posėdžiai. Paskui tarptautinės bendruomenės atstovai 2014 m. susirinks į trečiąją Konvencijos peržiūros konferenciją, kad įvertintų įgyvendinant Kartachenos veiksmų planą padarytą pažangą. Tikimasi, kad iki to laiko įgyvendinant Veiksmų planą bus padaryta daug pažangos, kad būtų padarytas galas priešpėstinių minų sukeltoms kančioms ir išvengta jų aukų,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Siekdama paremti valstybių, kurios yra 1997 m. Konvencijos dėl priešpėstinių minų naudojimo, kaupimo, gamybos ir perdavimo uždraudimo ir dėl jų sunaikinimo (toliau - Konvencija) Šalys, priimto 2010-2014 m. Kartachenos veiksmų plano (toliau - Kartachenos veiksmų planas) įgyvendinimą, įgyvendinant Europos saugumo strategiją, ir laikydamasi atitinkamų tarptautinės bendruomenės sprendimų, Sąjunga siekia šių tikslų:
a)
remti valstybių, kurios yra Konvencijos Šalys, pastangas įgyvendinti Kartachenos veiksmų plano aspektus, susijusius su pagalba aukoms;
b)
remti valstybių, kurios yra Konvencijos Šalys, pastangas įgyvendinti Kartachenos veiksmų plano aspektus, susijusius su išminavimu;
c)
skatinti visuotinį Konvencijos taikymą;
d)
rodyti nuolatinį Sąjungos ir jos valstybių narių įsipareigojimą įgyvendinti Konvenciją ir pasiryžimą bendradarbiauti su valstybėmis, kurioms reikalinga pagalba siekiant laikytis Konvencijoje numatytų įsipareigojimų, ir teikti joms paramą, taip pat didinti Sąjungos vadovaujamą vaidmenį siekiant Konvencijos pagrindinio tikslo - galutinai padaryti galą priešpėstinių minų sukeltoms kančioms ir išvengti jų aukų.
2. Visų 1 dalyje nurodytų tikslų siekiama taip, kad jais būtų stiprinama istoriškai susiklosčiusi Konvencijos Šalių, nevyriausybinių ir kitų organizacijų bei vietos partnerių partnerystės ir bendradarbiavimo kultūra, ypač glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamais veikėjais, siekiant stiprinti konkrečias tokio bendradarbiavimo apraiškas.
3. Siekdama 1 dalyje nurodytų tikslų, Sąjunga vykdo šiuos projektus:
a)
Pagalba aukoms. Teikti techninę paramą ne daugiau kaip aštuoniais atvejais, atliekant ne daugiau kaip penkis laikotarpio vidurio įvertinimus ir vykdyti ne daugiau kaip penkis tolesnius veiksmus;
b)
Išminavimas. Atlikti ne daugiau kaip penkis laikotarpio vidurio įvertinimus ir vykdyti ne daugiau kaip penkis tolesnius veiksmus;
c)
Konvencijos visuotinis taikymas. Paremti aukšto lygio darbo grupę, atlikti tyrimą dėl sienų saugumo nenaudojant priešpėstinių minų, ir surengti ne daugiau kaip tris seminarus visuotinio taikymo klausimais;
d)
Sąjungos įsipareigojimo parodymas. Surengti pradžios ir apibendrinamuosius renginius, užtikrinti Konvencijos interneto svetainės prieinamumą, sudaryti sąlygas lengvai susipažinti su valstybių, kurios yra Konvencijos Šalys, įsipareigojimais dėl pagalbos aukoms, surengti spaudos atstovų vizitą ir parengti komunikacinę medžiagą bei leidinius.
Išsamus projektų aprašas pateiktas priede.
2 straipsnis
1. Už šio sprendimo įgyvendinimą yra atsakingas Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis).
2. 1 straipsnio 3 dalyje nurodytų projektų techninį įgyvendinimą atlieka Įgyvendinimo rėmimo padalinys, kuriam atstovauja Ženevos tarptautinio humanitarinio išminavimo centras (toliau - ŽTHIC). Įgyvendinimo rėmimo padalinys vykdo šias užduotis kontroliuojant vyriausiajam įgaliotiniui. Šiuo tikslu vyriausiasis įgaliotinis ir ŽTHIC sudaro būtinus susitarimus.
3 straipsnis
1. 1 straipsnio 3 dalyje nurodytiems projektams įgyvendinti skirta orientacinė finansavimo suma yra 1 030 000 EUR.
2. Iš 1 dalyje nurodytos sumos finansuojamos išlaidos valdomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
3. Komisija prižiūri, kad 1 dalyje nurodytos išlaidos būtų tinkamai valdomos. Šiuo tikslu ji ir ŽTHIC sudaro finansavimo susitarimą, kuriame numatoma, kad Įgyvendinimo rėmimo padalinys turi užtikrinti, kad apie Sąjungos įnašą būtų atitinkamai informuojama, atsižvelgiant į šio įnašo dydį.
4. Įsigaliojus šiam sprendimui, Komisija siekia kuo greičiau sudaryti 3 dalyje nurodytą finansavimo susitarimą. Ji informuoja Tarybą apie sunkumus, su kuriais susidurta to proceso metu, ir praneša finansinio susitarimo sudarymo datą.
4 straipsnis
Vyriausiasis įgaliotinis pateikia Tarybai šio sprendimo įgyvendinimo ataskaitą, grindžiamą reguliariai Įgyvendinimo rėmimo padalinio rengiamomis ataskaitomis. Taryba tų ataskaitų pagrindu atlieka įvertinimą. Komisija teikia informaciją apie šio sprendimo įgyvendinimo finansinius aspektus.
5 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Jis nustoja galioti praėjus 24 mėnesiams nuo 3 straipsnio 3 dalyje nurodyto finansavimo susitarimo sudarymo dienos arba praėjus šešiems mėnesiams nuo jo įsigaliojimo dienos, jei per tą laikotarpį finansavimo susitarimas nebuvo sudarytas.
Priimta Briuselyje 2012 m. lapkričio 13 d.