PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 360/2014
ze dne 9. dubna 2014
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz ferosilicia pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2, 5 a 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Na základě antidumpingového šetření (dále jen „původní šetření“) Rada prostřednictvím nařízení (ES) č. 172/2008 (2) uložila konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia (dále též „FeSi“) v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“), Egypta, Kazachstánu, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Ruska (dále jen „konečná antidumpingová opatření“).
(2)
Opatření měla podobu valorického cla v sazbě stanovené na 31,2 % u dovozu z ČLR, s výjimkou společností Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) a Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), na 18,0 % u dovozu z Egypta, s výjimkou společnosti The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), na 33,9 % u dovozu z Kazachstánu, 5,4 % u dovozu z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a 22,7 % u dovozu z Ruska, s výjimkou továrny na slitiny železa ve městě Bratsk (17,8 %).
(3)
Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1297/2009 (3) zrušilo antidumpingové clo uložené nařízením (ES) č. 172/2008 na dovoz FeSi pocházejícího z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie.
(4)
Dne 30. listopadu 2009 obdržela Evropská komise (dále jen „Komise“) žádost o částečný prozatímní přezkum (dále jen „prozatímní přezkum“) podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, kterou podal vyvážející výrobce v Rusku, akciová společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a akciová společnost Kuzneckije Ferrosplavi, která je s ní ve spojení (dále jen „ruská skupina“). Prováděcím nařízením (EU) č. 60/2012 (4) Rada ukončila částečný prozatímní přezkum na základě nedostatku důkazů týkajících se trvalé povahy změněných okolností. Ruská skupina zejména neprokázala, že její chování v oblasti tvorby cen je trvalé povahy. Dumpingové rozpětí stanovené pro ruskou skupinu v původním šetření proto nebylo změněno. Nabídka závazku ze strany ruské skupiny byla odmítnuta ze stejných důvodů.
2. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(5)
V návaznosti na zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti (5) platných konečných antidumpingových opatření obdržela Komise dne 28. listopadu 2012 žádost o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Žádost podal výbor Euroalliages („dále jen žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby FeSi v Unii.
(6)
Žádost se týkala dvou zemí, ČLR a Ruska.
(7)
Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti stávajících opatření by pravděpodobně vedlo k přetrvání nebo opakování dumpingu a újmy pro výrobní odvětví Unie.
3. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(8)
Komise po konzultaci s poradním výborem dospěla k závěru, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a dne 28. února 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (6) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
4. Šetření
4.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření týkající se přetrvání nebo obnovení dumpingu se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“ nebo „OPŠ“). Přezkoumání trendů významných pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2012 (dále jen „dotčené období“).
4.2 Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, ostatní známé výrobce v Unii, vyvážející výrobce v ČLR a Rusku, dovozce, kteří nejsou ve spojení, uživatele, o nichž je známo, že se jich řízení týká, a zástupce zemí vývozu. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(11)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
S ohledem na zjevný velký počet vyvážejících výrobců v ČLR a dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, jichž se šetření týkalo, se v oznámení o zahájení přezkumu počítalo s výběrem vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byly výše uvedené strany požádány, aby se do 15 dnů ode dne zahájení přezkumu přihlásily Komisi a aby jí poskytly informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Vzhledem k tomu, že pouze jeden vyvážející výrobce v ČLR poskytl informace požadované v oznámení o zahájení a vyjádřil ochotu spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že v případě vyvážejících výrobců v ČLR se nepoužije výběr vzorku. Po obdržení dotazníku se dotčený vyvážející výrobce rozhodl, že nebude dále spolupracovat. Usuzovalo se proto, že při šetření nespolupracoval žádný vyvážející výrobce v ČLR.
(14)
V případě Ruska byli ke spolupráci při šetření přizváni všichni známí ruští výrobci, tj. továrny na slitiny železa ve městech Bratsk a Serov, NLMK a ruská skupina. Při tomto přezkumném šetření s Komisí spolupracovala pouze ruská skupina.
(15)
Pokud jde o dovozce, kteří nejsou ve spojení, od žádného z nich Komise neobdržela odpověď na dotazník. Usoudila proto, že při šetření nespolupracoval žádný dovozce v Unii, který není ve spojení.
(16)
Komise obdržela odpovědi na dotazník od šesti ze sedmi známých výrobců FeSi v Unii. Vzhledem k poměrně omezenému počtu výrobců v Unii se při přezkumném šetření nepočítalo s výběrem vzorku.
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
Výrobci v Unii:
Grupo FERROATLÁNTICA:
Ferroatlántica S.L. - Madrid, Španělsko
Ferropem - Chambéry, Francie
HUTA LAZISKA S.A. - Łaziska Górne, Polsko
OFZ a.s. - Istebné, Slovensko
TDR LEGURE d.o.o. - Ruše, Slovinsko
VARGON ALLOYS A.B. - Vargön, Švédsko
b)
Uživatelé v Unii:
Aperam SA - Lucembursko
Ugitech - Ugine, Francie
c)
Vyvážející výrobce v Rusku:
Ruská skupina:
Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat, a. s. (dále též „ČEMK, a. s.“) - Čeljabinsk, Rusko
Kuzneckije Ferrosplavi, a. s. (dále též „KF, a. s.“) - Novokuzneck, Rusko
RFA International LP („RFAI“) - Mishawaka, Spojené státy americké
d)
Výrobci ve srovnatelné zemi:
Elkem AS, Oslo, Norsko
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norsko
Finnfjord AS, Finnsnes, Norsko.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčený výrobek je ferosilicium, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházející z ČLR a Ruska.
(19)
Ferosilicium se vyrábí v elektrických obloukových pecích redukcí křemene pomocí uhlíkatých látek. Tento postup je energeticky náročný. Ferosilicium se prodává ve formě hrud, zrn nebo prášku o různé jakosti, která závisí na obsahu křemíku a nečistot (např. hliníku). Při obsahu křemíku 70 % a vyšším se jedná o FeSi vysoké čistoty. Při obsahu křemíku mezi 55 % a 70 % se jedná o FeSi střední čistoty a při obsahu křemíku nižším než 55 % o FeSi nízké čistoty. Dotčený výrobek se používá především jako redukční činidlo a jako legovací přísada v železářském a ocelářském průmyslu.
2. Obdobný výrobek
(20)
Bylo zjištěno, že ferosilicium vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie a FeSi vyráběné a prodávané v Norsku (dále jen „srovnatelná země“) - neboť ČLR není zemí s tržním hospodářstvím a během šetření nebyla prošetřena - a v Rusku má v zásadě stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a stejné základní použití jako FeSi vyráběné v ČLR a v Rusku a prodávané na vývoz do Unie. Proto jsou považovány za obdobné ve smyslu ustanovení čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
(21)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení se zkoumalo, zda by pravděpodobně došlo k přetrvání nebo obnovení dumpingu ze strany obou dotčených zemí, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
DOVOZ Z ČLR
1. Předběžné poznámky
(22)
Jak je uvedeno v 13. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto vzhledem k nulové spolupráci ze strany vyvážejících vývozců v ČLR vychází celková analýza, včetně výpočtu výše dumpingu, z dostupných údajů podle článku 18 základního nařízení.
(23)
Pro posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo obnovení dumpingu byla proto použita žádost o přezkum před pozbytím platnosti v kombinaci s dalšími zdroji informací, například se statistikou obchodu týkající se dovozu a vývozu (Eurostat a čínské údaje o vývozu) a jinými veřejně dostupnými informacemi.
(24)
Nedostatek spolupráce ovlivnil srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou různých typů výrobku. Jak je vysvětleno v 30. bodě odůvodnění níže, považovalo se za vhodné stanovit běžnou hodnotu i vývozní cenu obecně, a to na základě jediného výrobku, v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(25)
V případě, že se zjistilo, že nedošlo ke změně okolností, se v souladu s čl. 11 odst. 9 základního nařízení postupovalo stejným způsobem jako při stanovení dumpingu během původního šetření.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(26)
V oznámení o zahájení přezkumu Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k návrhu použít Norsko jako třetí zemi s tržním hospodářstvím pro účely stanovení běžné hodnoty v souvislosti s ČLR. Norsko bylo použito jako srovnatelná země v původním šetření. Protože žádná ze stran se k tomu nevyjádřila, dospělo se k závěru, že Norsko by mělo být opět zvoleno jako srovnatelná země za účelem stanovení běžné hodnoty pro ČLR v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(27)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve přezkoumáno, zda byl celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku spolupracujícími výrobci v Norsku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu z ČLR do Unie, tj. zda celkový objem tohoto domácího prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie. Bylo zjištěno, že prodej na domácím trhu srovnatelné země je reprezentativní.
(28)
Zjišťovalo se rovněž, zda prodej obdobného výrobku na domácím trhu může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(29)
Běžná hodnota tak vyšla ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny ziskového domácího prodeje v období přezkumného šetření.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(30)
Jak je uvedeno v 24. bodě odůvodnění, žádný čínský vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval. Proto byla vývozní cena v souladu s článkem 18 základního nařízení určena na základě nejspolehlivějších dostupných informací.
(31)
Nejprve byly z databáze dovozu Eurostatu získány údaje o objemu a dovozních cenách týkající se tří kódů KN uvedených v 18. bodě odůvodnění výše, to znamená s ohledem na rozdíly v kvalitě. Vzhledem k tomu se považovalo za vhodné stanovit vývozní cenu na základě průměru, přičemž údaje získané v souvislosti s kódy KN 7202 29 10 a 7202 29 90 byly přizpůsobeny obsahu křemíku kódu KN 7202 21 00. Tento postup je jedním z postupů navrhovaných v žádosti o přezkum za účelem odhadu celkového objemu dovozu v závislosti na kvalitě FeSi s obsahem křemíku 75 %. Objem a dovozní ceny výrobků uvedených tří kódů KN byly sjednoceny a zváženy, aby odpovídaly jednomu průměru
(32)
Tato průměrná dovozní cena na úrovni cen CIF byla nakonec upravena odečtením zejména nákladů na přepravu, aby se došlo k hodnotě ze závodu. Prodejní cena byla tedy stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě zaplacených cen nebo splatných cen, které jsou uvedeny ve statistice dovozu Eurostatu.
2.3 Srovnání a úpravy
(33)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení rovněž přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Na základě údajů v žádosti o přezkum vzhledem k nedostatku spolupráce čínských vyvážejících výrobců byly zejména provedeny úpravy, které zohledňují vývozní cla.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(34)
Na základě výše uvedených skutečností bylo zjištěno, že dumpingové rozpětí vyjádřené v procentech ceny s dodáním na hranice Unie před proclením činí 165 %.
(35)
Je však třeba poznamenat, že celkový objem dovozu dotčeného výrobku do Unie se po uložení původních opatření výrazně snížil a výše uvedené dumpingové rozpětí bylo stanoveno na základě sníženého objemu dovozu (tj. méně než 2 500 tun během období přezkumného šetření).
(36)
Proto bylo z důvodu úplnosti analýzy přezkoumáno chování čínských vyvážejících výrobců v oblasti tvorby cen na třech nejvýznamnějších trzích mimo EU, kterými jsou Japonsko, Jižní Korea a Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(37)
Za tímto účelem byly pro stanovení cen čínského vývozu do Japonska, Jižní Korey a USA použity čínské údaje o vývozu. Srovnání s běžnou hodnotou stanovenou výše rovněž poukazuje na existenci dumpingu, který kolísá mezi 86 % a 92 %, podle země určení.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
3.1 Výrobní kapacita ČLR
(38)
ČLR je zdaleka největším světovým výrobcem FeSi. Výrobní kapacita byla odhadnuta na 10-11 milionů tun ročně za období přezkumného šetření. Výrobní odvětví ČLR tedy využilo zhruba 50 % své výrobní kapacity. To znamená, že současná volná kapacita činí přibližně 5,5 milionů tun ročně, což představuje téměř sedminásobek celkové spotřeby v Unii. I přes přebytek stávající výrobní kapacity a na základě informací poskytnutých žadatelem se jeví, že kapacita v ČLR stále roste vzhledem k tomu, že jsou v současné době stavěny větší a efektivnější pece.
(39)
Nic nenasvědčuje tomu, že by se spotřeba na čínském domácím trhu nebo na trzích třetích zemí výrazně zvyšovala, a mohla tedy vstřebat nárůst výroby v případě, že by byla využita volná kapacita čínských výrobců.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(40)
Po uložení konečných opatření v únoru 2008 se dovoz z ČLR soustavně snižoval, dosáhl okrajové úrovně a v období přezkumného šetření představoval méně než 1 % spotřeby v Unii. Po kulminaci dovozu, která činila přibližně 330 400 tun v roce 2007, se dovoz snížil na méně než 2 500 tun v roce 2012. Trh EU s FeSi však podle zjištěných úrovní cen nadále zůstává pro čínský vývoz atraktivní.
(41)
Jak je uvedeno výše, v ČLR existuje výrazný přebytek výrobní kapacity, což je silná motivace pro hledání alternativních trhů, které by tuto nadbytečnou výrobní kapacitu absorbovaly. V důsledku přísných omezení vývozu, která uložila čínská vláda (tj. 25 % vývozní clo, 17 % DPH bez nároku na odpočet a vývozní licence), však celkový vývoz ČLR klesl z 1,5 milionu tun v období kulminace v roce 2007 na pouhé 0,4 milionu tun v roce 2009. Nicméně počínaje rokem 2010 došlo k oživení celkového vývozu, objem vývozu se zvýšil na 0,8 milionu tun a odhad vývozu na rok 2013 činil 0,7 milionu tun. Nejčerstvější údaje poukazují na setrvalou úroveň vývozu, jehož objem je vyšší než celková spotřeba v Unii.
(42)
Navzdory uvedeným omezením vývozu vyvezli čínští výrobci značný objem FeSi na světové trhy, které nepodléhají žádným omezením dovozu (tj. do Japonska, Jižní Korey a USA).
(43)
Na první pohled by asijský trh mohl být alternativou, která by absorbovala část nadbytku čínské výroby. Na základě informací od žadatele však nedávný vývoj na uvedeném trhu může vést k jeho menší atraktivitě pro čínský vývoz.
(44)
Na asijský trh totiž bude mít vážný dopad zahájení výroby dvou nových výrobců ferosilicia v Malajsii (jedná se o výrobce železných slitin Pertama a Sarawak). Odhaduje se, že malajská roční produkce ferosilicia se od roku 2014 zvýší o 420 000 tun a najde odbytiště v sousedních zemích jihovýchodní Asie, především v Japonsku, které spotřebuje 600 000 tun ferosilicia ročně. Produkce malajských výrobních zařízení bude mít negativní dopad na čínský vývoz do jihovýchodní Asie. Výrobci oceli v Japonsku a ocelárny v Jižní Koreji kromě toho již uzavřeli dohody o nákupu značných objemů ferosilicia ročně od nových malajských výrobců, čímž se vstup čínského vývozu na trh stává obtížnějším.
(45)
V připomínkách k poskytnutým informacím vyvážející výrobce uvedl, že malajská výroba je nadsazena. Po ověření bylo shledáno, že tato připomínka odpovídá skutečnosti, a proto byly údaje o malajské výrobě opraveny na 370 000 tun.
(46)
Proto se očekává, že nová malajská výroba znásobí konkurenci na tomto již nasyceném trhu, na němž mají v současnosti významný podíl ČLR a Rusko.
(47)
Omezenou přítomnost čínských výrobků na trhu Unie v období přezkumného šetření lze vysvětlit především omezením vývozu ze strany vlády ČLR, jak je uvedeno ve 41. bodě odůvodnění výše.
(48)
Atraktivní z hlediska absorpce nadbytečné výrobní kapacity čínských výrobců by rovněž mohly být ceny na trhu EU. Průměrná cena na trhu Unie v roce 2012 byla totiž přinejmenším stejné výše jako vývozní ceny čínských výrobců v hlavních zemích určení (Japonsko, Jižní Korea a USA), což činí trh Unie ještě přitažlivější v době, kdy se prodej v jiných odbytištích stává problematičtějším.
(49)
Je proto možné dospět k závěru, že Evropský trh, který je jedním z největších světových trhů, je nadále pro čínské výrobce atraktivní.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(50)
Na základě dostupné volné kapacity v ČLR a poměrně atraktivní úrovně cen na trhu Unie lze konstatovat, že pokud by platná opatření pozbyla platnosti, existuje riziko zvýšení čínského vývozu dotčeného výrobku.
(51)
Vzhledem k současné a potenciální volné kapacitě v ČLR, skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a vzhledem k očekávanému tlaku na čínský vývoz v jihovýchodní Asii lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření byla zrušena, čínští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny zvýšili.
DOVOZ Z RUSKA
1. Předběžné poznámky
(52)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, při řízení spolupracovala pouze jedna skupina výrobců. Bylo však zjištěno, že ruská skupina přestavuje významný podíl celkové ruské výroby, tj. přibližně 78 % celkové ruské výroby FeSi a největší část vývozu FeSi pocházejícího z Ruska do Unie. Proto se dospělo k závěru, že informace poskytnuté ruskou skupinou v kombinaci s informacemi z jiných zdrojů, například s žádostí o přezkum a s dostupnou statistikou obchodu týkající se dovozu (Eurostat) je třeba využít k posouzení pravděpodobnosti přetrvání nebo opakování dumpingu.
(53)
Pro výpočet dumpingového rozpětí se společnosti, které jsou součástí ruské skupiny, tj. ČEMK, a. s., a KF, a. s., považují za společnosti ve spojení ve smyslu článku 143 celního kodexu (7), stejně jako při původním šetření. Proto bylo za použití níže uvedeného postupu vypočteno dumpingové rozpětí pro celou skupinu. Výše dumpingu se vypočítala pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce před určením váženého průměru dumpingu pro skupinu jako celek. Je třeba poznamenat, že tento postup se lišil od postupu použitého v původním šetření, kdy byl výpočet výše dumpingu proveden shrnutím všech údajů výrobních subjektů o výrobě a prodeji. Tento odlišný postup byl použit při prozatímním přezkumu. Změna okolností, která odůvodnila přijetí této změny postupu, byla změnou v podnikové struktuře skupiny, která umožňuje identifikaci jednotlivých výrobců v rámci skupiny, pokud jde o prodej a výrobu.
2. Dumping při dovozu během období přezkumného šetření
2.1 Stanovení běžné hodnoty
(54)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejdříve u každého vyvážejícího výrobce přezkoumáno, zda byl celkový objem jeho domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům reprezentativní ve srovnání s celkovým objemem jeho vývozu do Unie, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(55)
Bylo rovněž přezkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Tento přezkum byl proveden u typů dotčeného výrobku prodávaných vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly uznány za přímo srovnatelné s typem prodávaným za účelem vývozu do Unie. Prodej konkrétního typu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaného dotčeným vyvážejícím výrobcem na domácím trhu nezávislým odběratelům představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyvezeného do Unie.
(56)
Rovněž bylo zjišťováno, zda lze domácí prodej typů výrobku považovat v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení za uskutečněný v běžném obchodním styku. Za tímto účelem se určil podíl ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu za období přezkumného šetření.
(57)
V případě typů výrobku, u nichž se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší než náklady na jednotku a jejichž vážená průměrná prodejní cena byla rovna výrobním nákladům na jednotku nebo vyšší, byla běžná hodnota jednotlivých typů výrobku určena jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu bez ohledu na to, zda šlo o prodej ziskový, či nikoli.
(58)
Pokud objem ziskového prodeje takového typu výrobku nepřesahoval 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku nebo pokud vážená průměrná cena daného typu výrobku nedosahovala výrobních nákladů na jednotku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla určena jako vážená průměrná cena pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku uskutečněného během období přezkumného šetření.
(59)
Pokud nebyl realizován žádný domácí prodej konkrétního typu výrobku a v případě typů výrobku, u nichž byl domácí prodej nedostatečný, byla běžná hodnota vypočtena v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(60)
Při určení běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 3 základního nařízení byly částky pro prodejní, režijní a správní náklady a pro zisk stanoveny podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení na základě skutečných údajů, které spolupracující vyvážející výrobci skutečně zaznamenali při výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku, nebo na základě dostupných údajů.
2.2 Stanovení vývozní ceny
(61)
Během období přezkumného šetření se vývoz ruské skupiny do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti RFAI, která je v obchodním spojení s ruskou skupinou (dovozce ve spojení) a jež plnila veškeré dovozní funkce spojené se zbožím vstupujícím do volného oběhu v Unii, tj. funkce dovozce ve spojení.
(62)
Vývozní cena tak byla stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě cen, za něž byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, upravených s přihlédnutím k veškerým nákladům vzniklým mezi dovozem a dalším prodejem, jakož i k přiměřenému rozpětí pro prodejní, režijní a správní náklady a zisky. Pro tento účel byl použit skutečný procentní podíl prodejních, správních a režijních nákladů a vzhledem k neexistenci nových informací od nezávislých dovozců o obvykle dosahovaných ziscích se použil shodný procentní zisk, z něhož se vycházelo v původním šetření, tedy 6 %.
(63)
Ruská skupina uvedla, že ke společnosti RFAI by mělo být přistupováno jako k součásti stejného jednoho hospodářského subjektu, neboť obě společnosti jsou kontrolovány a řízeny stejnými osobami a jednají jako jeden hospodářský subjekt. Při stanovení vývozních cen by proto neměly být odečteny prodejní, režijní a správní náklady RFAI a zisk této společnosti.
(64)
Otázka, zda obchodní spojení ruské skupiny a společnosti RFAI má podobu jednoho hospodářského subjektu či nikoli, není podstatná v souvislosti s úpravami za účelem určení vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9.
(65)
Proto, vzhledem k tomu, že prodej vývozu ruské skupiny se uskutečnil prostřednictvím přidružené společnosti (RFAI), musela být vývozní cena upravena odečtením přiměřeného rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku, jak je jednoznačně stanoveno v čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Na tomto základě musí být toto tvrzení odmítnuto.
(66)
Vyvážející výrobce zopakoval své tvrzení o existenci jednoho hospodářského subjektu, která znemožnila úpravu o prodejní, režijní a správní náklady a zisk podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Uvedl rovněž, že i v případě, že by úpravy byly oprávněné, určená vývozní cena by zahrnovala pouze náklady související s dovozem uskutečněným společností RFAI a nespadaly by do ní prodejní, režijní a správní náklady spojené s vývozem jednoho hospodářského subjektu. Vyvážející výrobce nakonec uvedl, že nesouhlasí se zjištěním, že v tomto případě se nejedná o existenci jednoho hospodářského subjektu.
(67)
Existence jednoho hospodářského subjektu není v souvislosti s určením vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení podstatná. Pokud jsou splněny podmínky uvedené v čl. 2 odst. 1 a 9 základního nařízení, není rozsah kontroly nebo integrace pro posouzení oprávněnosti úprav podle čl. 2 odst. 9 podstatný (8). V čl. 2 odst. 9 základního nařízení se stanoví, že Komise v některých situacích určí vývozní cenu a upraví tuto určenou vývozní cenu, pokud jde o určitý počet parametrů, včetně případů, kdy u stran „vyšla najevo existence obchodního spojení“. Znění čl. 2 odst. 9 základního nařízení jasně stanoví, že „se provedou úpravy“ (podtržení přidala Komise). Komise ověřila, že společnost RFAI plnila veškeré funkce, které běžně plní dovozce v obchodním spojení v Unii. Společnost RFAI je skutečně úzce zapojena do mezinárodní činnosti skupiny (asistenční služba pro zákazníky, logistika a rozvrh dodávek, nákup investičního majetku a nejdůležitějších surovin atd.). Podmínka požadovaná ohledně úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení byla tedy splněna a opravňovala k provedení úprav. Závěrem proto je, že provedené úpravy byly nutné podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
(68)
Vyvážející výrobce uvedl, že z rozhodnutí ve věci Nikopolsky/Interpipe (9) vyplývá, že pokud vývozce a obchodník ve spojení tvoří jeden hospodářský subjekt, není možné provést úpravu vývozní ceny podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Toto tvrzení je neopodstatněné. Uvedený rozsudek se skutečně týká úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) o nominálních provizích obchodníka, jehož funkce jsou obdobné jako funkce obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize. Uvedenou judikaturu nelze proto uplatnit na současný případ, vzhledem k tomu, že švýcarská společnost RFAI vykonává všechny funkce běžně vykonávané obchodníkem ve spojení. Existence jednoho hospodářského subjektu nemá stejné důsledky v případě úprav podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení a v případě vyžadovaných úprav podle čl. 2 odst. 9 zmíněného nařízení. Navíc není jisté, zda strany mohou žádat o úpravu o přiměřené rozpětí prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Tato úprava se provede podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení, jsou-li strany v obchodním spojení.
(69)
Pokud jde o rozsah úprav, žádost týkající se částečných odečtů prodejních, správních a režijních nákladů a zisku nelze přijmout v případě, že vyvážející výrobce nepředložil příslušné důkazy. Úpravy podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení jsou úpravy, které umožňují určit vývozní cenu v těch nejběžnějších případech obchodního spojení. Celkové prodejní, správní a režijní náklady a zisk mohou být upraveny pouze částečně, a to na základě důkazů předložených vyvážejícím výrobcem v souvislosti s náklady, zejména pokud jde o náklady představující zvláštní výdaje, ke kterým došlo v souvislosti s jakoukoli činností, jež není přímo spojená s dovozem dotčeného výrobku mezi jeho dovezením a následným dalším prodejem.
(70)
Ruská skupina dále uvedla, že při výpočtu vývozní ceny by v souladu s čl. 11 odst. 10 základního nařízení nemělo být odečteno antidumpingové clo, neboť toto clo je řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje a v pozdějších kupních cenách v Unii.
(71)
Z šetření především vyplynulo, že ceny dalšího prodeje dotčeného výrobku v Unii nezohledňovaly clo, které bylo zaplaceno v případě 99 % doložených transakcí. Proto lze dospět k závěru, že antidumpingové clo nebylo řádně zohledněno v cenách dalšího prodeje ruské skupiny. Žádost ruské skupiny proto nebyla přijata a částka antidumpingového cla byla při určení vývozní ceny odečtena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení.
2.3 Srovnání a úpravy
(72)
Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu. Pro zajištění spravedlivého srovnání bylo v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Byly provedeny úpravy týkající se nákladů na dopravu, na pojištění, na terminály a manipulaci, nákladů na úvěr a poplatky, pokud připadaly v úvahu a byly odůvodněné, v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení.
2.4 Dumping během období přezkumného šetření
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku na základě ceny ze závodu odděleně pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce, který je součástí ruské skupiny.
(75)
Dotčený vyvážející výrobce vyjádřil několik připomínek ohledně výpočtu dumpingového rozpětí.
(76)
Zaprvé, pokud jde o úpravu nákladů na křemenec nakoupený jednou vyrábějící společností, která je součástí skupiny, od jiné vyrábějící společnosti této skupiny, zpochybnil připočtení 5 % ziskového rozpětí k revidované kupní ceně. To zdůvodnil tím, že obě společnosti jsou členy stejného jednoho hospodářského subjektu.
(77)
Přestože argumentace jedním hospodářským subjektem je v souvislosti s úpravou nákladů na křemenec nepodstatná, uznává se, že transakce mezi stranami v obchodním spojení mohou být neziskové. Protože nedošlo k prodeji křemence externím stranám, nemohl být rovněž prokázán vznik zisku. Proto k ziskové přirážce upravených nákladů na křemenec nedošlo a dumping byl odpovídajícím způsobem znovu stanoven.
(78)
Druhá připomínka se týkala skutečnosti, že Komise uplatnila doporučení Orgánu WTO pro řešení sporů v případě sporu s Norskem týkajícím se lososa. V tomto případě doporučení znělo, aby, pokud domácí prodej typu určitého výrobku není reprezentativní, prodejní, správní a režijní náklady a zisk vzniklé při takových transakcích byly nicméně použity při určení běžné hodnoty. Vyvážející výrobce rovněž uvedl, že uplatnění nového postupu při přezkumu před pozbytím platnosti nebylo přípustné vzhledem k tomu, že nedošlo k významné změně okolností.
(79)
Komise objasnila postup skupiny odborníků při sporu týkajícím se norského lososa ve slyšení poskytnutém vyvážejícímu výrobci, který se nadále domníval, že v případě doporučení skupiny odborníků se jednalo o porušení čl. 2 odst. 4 a 6 základního nařízení. Komise má však povinnost provádět tato rozhodnutí v rámci svých závazků vůči WTO. Uvedený postup se týká všech případů, nejen šetření zahájených podle článku 5 základního nařízení.
(80)
Na základě třetí připomínky Komise provedla opravy v případech, kdy náklady jednoho vyvážejícího výrobce skupiny byly porovnány s určitým prodejem jiného vyvážejícího výrobce.
(81)
Komise dále potvrzuje, že u obratu uplatnila úpravu o stejné poplatky jako na náklady na výrobu, přepravní náklady, náklady na pojištění a manipulační náklady, za účelem zkoušky ziskovosti a náklady na balení, za účelem stanovení dumpingového rozpětí.
(82)
Začtvrté vyvážející výrobce uvedl, že bylo chybné odečíst platné antidumpingové clo od vývozní ceny. Aby to dokázal, uvedl, že vývozní prodejní ceny byly v období přezkumného šetření o více než 100 % vyšší než v období původního šetření, což údajně dokazuje, že antidumpingové clo bylo zohledněno ve vývozní ceně. Kromě toho určitá běžná cla na dovoz a antidumpingová cla neměla být odečtena, neboť byla údajně zaplacena předem a spadala do dalšího období. A rovněž náklady na kancelářské prostory v Japonsku a švýcarské federální a kantonální daně z příjmu by neměly být Komisí zohledněny.
(83)
Důkazy poskytnuté vyvážejícím výrobcem nejsou v tomto případě a ohledně dotčeného výrobku přesvědčivé, pokud jde o dokázání, že antidumpingové clo bylo řádně zohledněno ve vývozní ceně. Cena při dalším prodeji a výrobní náklady od původního šetření značně vzrostly. Proto nelze nárůst vývozních cen přesvědčivě připsat údajnému zohlednění cla. Pro ilustraci nepřesvědčivosti předložených důkazů Komise porovnala vývozní ceny a náklady zboží, včetně antidumpingového cla, během období přezkumného šetření; při 99 % transakcích spojených s vývozem nebyla vývozní cena dostatečně vysoká, aby pokryla antidumpingové clo. I v případě, že se clo neodečte, nestačí to pro zpochybnění zjištění o podstatném dumpingu a pravděpodobnost přetrvání dumpingu tím nebyla ovlivněna. Tato skutečnost by proto neměla žádný dopad na výsledky současného šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti.
(84)
Komise zjistila, že zaplacení zálohy na cla na dovoz a antidumpingová cla není možné a že tato cla se ukládají na dovoz. Skupina kromě toho používala celní sklad, což znamená, že clo bylo splatné teprve, když skutečně došlo k dovozu a prodeji. Na základě srovnání předvahy ze dne 31. prosince 2012 a auditorem ověřené účetní závěrky se navíc jasně ukázalo, že auditoři překlasifikovali údajnou zálohu na antidumpingové clo na skutečně zaplacené antidumpingové clo jako náklady ve výkazu zisků a ztrát.
(85)
Náklady na kancelářské prostory v Japonsku nesouvisely s dotčeným výrobkem, a proto neovlivnily výpočet Komise. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Uvedené švýcarské daně mohou být odečteny, pouze pokud se vztahují k dani z příjmu právnických osob; podle reakce na zveřejnění informací se o takový případ pravděpodobně jedná. Výpočet dumpingu byl proto odpovídajícím způsobem přizpůsoben.
(86)
Upravený úrok z půjčky poskytnuté společností, která je členem skupiny se sídlem na Britských Panenských ostrovech, byl opraven Komisí v reakci na tvrzení, podle kterého podobné půjčky mohou být poskytnuty pod tržní úrovní a v zásadě jsou smysluplné, pouze pokud je úrok z takové půjčky nižší než úrok požadovaný bankou. Komise dále potvrdila, že ziskové rozpětí v případě společnosti RFAI bylo uplatněno na čistou hodnotu fakturovanou v účetní měně společnosti a nevycházelo z cen CIF, k nimž byly přidány některé náklady.
(87)
Komise zohlednila výše uvedené a opravila výpočet založený na přijetí tvrzení o prodeji křemence v rámci skupiny, o půjčkách v rámci skupiny a o daních z příjmu uložených švýcarskými federálními a kantonálními orgány; tak bylo dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl ceny s dodáním na hranice Unie před proclením, stanoveno na 43 %.
(88)
Je třeba připomenout, že z prozatímního přezkumu uvedeného ve 4. bodě odůvodnění vyplynulo, že dovoz ruské skupiny v období od října 2009 do září 2010 se uskutečnil za dumpingové ceny.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení opatření
(89)
Kromě analýzy existence dumpingu v průběhu období přezkumného šetření byla též prošetřena pravděpodobnost přetrvání nebo obnovení dumpingu.
3.1 Výrobní kapacita Ruska
(90)
Rusko je druhým největším výrobcem FeSi ve světě. Podle společnosti pro výzkum trhu Metal Expert dosahuje výrobní kapacita Ruska, pokud jde o ferosilicium, zhruba 900 000 tun. Sem patří též výroba v pecích, které mohou vyrábět FeSi, ale i jiné druhy slitin železa. Výrobní zařízení dvou výrobců (společnost Čeljabinskij elektrometalurgičeskij kombinat a továrna na slitiny železa ve městě Serov) totiž umožňuje přecházet od výroby FeSi k výrobě jiných druhů slitin železa v krátkém časovém úseku. Avšak zařízení ostatních ruských výrobců (továrna na slitiny železa ve městě Bratsk, společnosti NLMK a Kuzneckije Ferrosplavi) umožňuje pouze výrobu FeSi.
(91)
Po zveřejnění výsledků jediný spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že při výpočtu výrobní kapacity Ruska jeho vlastní informace nebyly zohledněny. Avšak, jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, hlavní použitý zdroj informací byly informace poskytnuté ruskou skupinou. Zpráva společnosti Metal Expert byla použita pro určení výrobní kapacity dalších ruských výrobců. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(92)
Tento vyvážející výrobce dále uvedl, že výroba CHEMK, a. s. byla nesprávně posouzena, neboť podle něj je přecházení od jednoho typu výroby slitin železa k jinému typu výroby prakticky nemožné bez dalších významných nákladů a časových ztrát. Důkazy plynoucí z inspekcí na místě v prostorách CHEMK, a. s. poukazují na to, že pece této společnosti mohou přecházet z výroby jedné slitiny na výrobu jiné bez výše uvedených časových ztrát. Tento nárok tudíž není oprávněný.
(93)
Skutečná výroba v období přezkumného šetření byla odhadnuta na 633 000 tun (základ FeSi s obsahem křemíku 75 %), přičemž je k dispozici volná kapacita až 267 000 tun. Střízlivý přístup a zohlednění výrobní kapacity pro výrobu ostatních slitin železa vede k odhadu, že volná kapacita pro FeSi je nejméně 120 000 tun.
(94)
Ruská skupina uvedla, že odhad volné ruské kapacity byl proveden chybně, neboť Komise nezohlednila, že ruská skupina využívala 95-100 % své výrobní kapacity. Avšak, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, konzervativní přístup byl rovněž uplatněn zohledněním skutečné volné kapacity. Toto tvrzení se proto zamítá.
(95)
Ze zprávy společnosti Metal Expert vyplývá, že značnou volnou kapacitu lze vysvětlit výrazným poklesem domácí poptávky o 50 % mezi lety 2002 a 2009, která zůstala na stejné úrovni až do roku 2012. Výrobní kapacita tedy značně převyšuje poptávku na domácím trhu. Proto jsou ruští výrobci závislí na vývozu.
3.2 Atraktivita trhu Unie
(96)
Trh EU je pro ruské vývozce i nadále atraktivní, přestože platí stávající opatření. Úroveň dovozu v období přezkumného šetření poukazuje na to, že ruský dovoz byl do určité míry ovlivněn uloženými antidumpingovými cly, jeho přítomnost však byla během období přezkumného šetření i nadále výrazná.
(97)
Jedna ze stran tvrdila, že trh Evropské unie s ferosiliciem bude pro celosvětového dodavatele, např. ruskou skupinu, nezajímavý a že existuje značný globální pokles dovozu, který pokračoval v roce 2012. Uvedená strana tvrdila, že tento trend se v budoucnosti nezmění. Analýza údajů o obchodu shromážděných Eurostatem v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení však poukazuje na to, že dovoz z Ruska byl v období 2010-2012 spíše stabilní.
98)
Při srovnání cen dotčeného výrobku vyvezeného do Evropské unie s cenami účtovanými za FeSi na trzích třetích zemí se navíc ukazuje, že ruská skupina stanovuje pro EU vyšší ceny, a to v závislosti na zemi určení.
(99)
Proto je třeba zamítnout tvrzení, že trh Unie není pro ruské výrobce atraktivní.
(100)
Jedna ze stran uvedla, že ruský trh je čím dál tím atraktivnější z důvodu několika nadcházejících projektů, např. zimních olympijských her v roce 2014, které podpoří domácí poptávku po oceli, a tím pádem se znásobí domácí spotřeba ferosilicia. V první řadě je však potřeba poukázat na to, že uvedená strana neposkytla žádné relevantní údaje nebo odhady týkající se dopadu zmíněných projektů na domácí spotřebu FeSi. V každém případě, pokud by k takovému vývoji skutečně došlo, jeho účinek by se již projevil v letech 2012 a 2013. Dostupné údaje však ukazují, že domácí spotřeba zůstává nezměněná. A konečně by působení uvedených projektů bylo v každém případě omezené a dočasné. K tomuto argumentu se proto nepřihlédlo. Jedna ze stran uvedla, že přebytek kapacity v Rusku je z velké části absorbován vývozem na trhy v Asii a USA. V období přezkumného šetření totiž ruští výrobci vyvezli do celého světa více než 73 % své výroby. Nicméně, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění, v Rusku stále existuje přebytek výrobní kapacity v důsledku poklesu domácí spotřeby, který poukazuje na silnou potřebu nalézt alternativní trhy, aby se vyrovnal ztrátový domácí prodej a absorbovala nadbytečná výrobní kapacita.
(101)
Jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, na asijských trzích se znásobí konkurence z důvodu výstavby nových zařízení v Malajsii, která v roce 2014 zahájí výrobu přibližně 420 000 tun. Tato situace vývoz pocházející z Ruska určený pro asijský trh ještě ztíží.
(102)
Jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, objem malajské výroby byl stanoven na 370 000 tun.
(103)
Navíc v USA, které jsou jedním z hlavních vývozních trhů, čelí ruští vývozci antidumpingovému šetření, v němž se ověřuje tvrzení o významných dumpingových rozpětích.
(104)
Proto lze dospět k závěru, že ruští vyvážející výrobci jsou značně závislí na vývozu na trhy třetích zemí, na nichž se zvýší konkurence. Uvedená skutečnost ještě zvýší atraktivitu trhu Unie pro zmíněné vyvážející výrobce.
4. Závěr o pravděpodobnosti přetrvání dumpingu
(105)
Na základě výše uvedených zjištění lze závěrem konstatovat, že dovoz z Ruska je stále prováděn za dumpingové ceny a že je velmi pravděpodobné, že dumping bude pokračovat. Vzhledem k současné a případné budoucí volné kapacitě v Rusku, ke skutečnosti, že trh Unie je jedním z největších trhů na světě, a k očekávanému zvýšení kapacity na trhu jihovýchodní Asie lze dospět k závěru, že pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti, ruští vývozci by pravděpodobně vývoz do Unie za dumpingové ceny ještě zvýšili.
5. Závěr
(106)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že existuje závažné a reálné nebezpečí přetrvání dumpingu, pokud jde o FeSi pocházející z ČLR a Ruska, pokud by stávající opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(107)
V období přezkumného šetření vyrábělo obdobný výrobek sedm známých výrobců v Unii. Tito výrobci představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a jsou dále souhrnně označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(108)
Jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, požadované informace poskytlo šest výrobců v Unii. Odhaduje se, že dotčené společnosti představují přibližně 90 % celkové výroby Unie a jejich situace se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě nesouvisejícího i souvisejícího objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, odhadu pro nespolupracujícího výrobce (podle žádosti o přezkum) a údajů o dovozu od Erostatu na úrovni kódů KN.
(110)
V průběhu posuzovaného období se spotřeba v Unii zvýšila o 40 %. Mělo by se nicméně zohlednit, že rok zahájení posuzovaného období (2009) byl velice neúspěšný v důsledku negativních dopadů hospodářské krize. Přes částečné oživení po roce 2009 spotřeba v Unii stále nedosáhla úrovní, které byly zaznamenány v původním šetření, kdy spotřeba každý rok činila více než 850 000 tun.
Tabulka 1
Spotřeba
2009
2010
2011
OPŠ
Spotřeba (v tunách)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum před pozbytím platnosti, Eurostat
2. Objem, ceny a tržní podíl dovozu z dotčených zemí
(111)
Objem dovozu z ČLR a Ruska a podíl tohoto dovozu na trhu byl analyzován na základě údajů Eurostatu a údajů shromážděných v souladu s čl. 14 odst. 6 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že objem pocházející z ČLR je velmi nízký, dovoz z dotčených zemí nebyl posuzován souhrnně.
a) Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(112)
Bylo zjištěno, že během posuzovaného období se dumpingový dovoz do Unie, pokud jde o jeho objem a podíl na trhu, vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem a příslušné podíly dovozu na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Objem dovozu (v tunách)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Podíl na trhu (v %)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Rusko
Objem dovozu (v tunách)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Podíl na trhu (v %)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Dotčené země celkem
Objem dovozu (v tunách)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Podíl na trhu (v %)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Zdroj: Eurostat
(113)
Objem dovozu z dotčených zemí během posuzovaného období výrazně poklesl o 48 %. Jeho podíl na trhu rovněž klesl z 15,2 % v roce 2009 na 5,7 % v období přezkumného šetření. Následkem tohoto vývoje téměř ustal vývoz z ČLR na trh Unie. Ruští vyvážející výrobci však nadále vlastní značný podíl na trhu, což z Ruska činí čtvrtého největšího vývozce do Unie.
b) Cena dovozu a cenové podbízení
(114)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu. Během posuzovaného období se průměrná cena dovozu z ČLR snížila o 38 %. Během stejného období se průměrná cena dovozu z Ruska zvýšila o 31 %, nadále však zůstala nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie.
Tabulka 3
Průměrná cena dumpingového dovozu
2009
2010
2011
OPŠ
ČLR
Průměrná cena (v EUR za tunu)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Rusko
Průměrná cena (v EUR za tunu)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Dotčené země celkem
Průměrná cena (v EUR za tunu)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Zdroj: Eurostat
(115)
S cílem určit cenové podbízení během období přezkumného šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku spolupracujících výrobců v Unii účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými spolupracujícími ruskými výrobci prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o cla.
(116)
Vzhledem k tomu, že čínský vyvážející výrobce spolupracoval v přezkumném šetření, bylo cenové podbízení pro čínský vývoz určeno srovnáním vážené průměrné ceny výrobců v Unii účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, na základě ceny ze závodu, a průměrné vývozní ceny čínského vývozu na základě cen CIF získaných z Eurostatu s příslušnou úpravou o cla.
(117)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu spolupracujících výrobců v Unii v období přezkumného šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na trhu Unie mezi 6 % a 39 % v případě Ruska a ve výši 46 % v případě ČLR.
3. Dovoz z dalších třetích zemí, na které se nevztahují opatření
(118)
Objem dovozu z třetích zemí na trh Unie se během posuzovaného období zvýšil o 33 %, což způsobilo zvýšení spotřeby. Podíl na trhu dovozu z třetích zemí zůstal v posuzovaném období relativně stabilní a pohyboval se kolem 70 % spotřeby v Unii; mírně se snížil v období přezkumného šetření. Geografická skladba vývozu však byla proměnlivější vzhledem k výraznému růstu objemu dovozu a podílů na trhu Brazílie a Norska, které pravděpodobně využily především růst spotřeby.
(119)
Průměrné ceny dovozu ze třetích zemí se v průběhu posuzovaného období zvýšily o 22 % a udržely se vysoko nad úrovní cen dovozu z Ruska a ČLR.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(120)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení přezkoumala Komise všechny hospodářské faktory a ukazatele ovlivňující stav výrobního odvětví Unie.
(121)
Pro účely analýzy újmy se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje na základě ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, průměrné jednotkové ceny, náklady na jednotku, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál, zásoby a náklady práce.
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období výrazně zvýšila. Tento nárůst byl nejvýraznější v letech 2009 a 2011, kdy výroba vzrostla o 178 %. Tato situace se udržela nezměněná i v období přezkumného šetření. Je třeba připomenout, že rok zahájení posuzovaného období byl výjimečný v důsledku hospodářské krize a byl poznamenán neobvykle nízkou úrovní výroby. Nehledě na výrazné oživení po roce 2009 je totiž třeba připomenout, že výroba výrobního odvětví Unie dosud nedosáhla původní úrovně z období původního šetření (rok 2003), za které byla zaznamenána výroba v množství 270 000 tun.
Tabulka 5
Celková výroba výrobního odvětví Unie
2009
2010
2011
OPŠ
Výroba (v tunách)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(123)
Kapacita využití zůstala během posuzovaného období poměrně stabilní, během období přezkumného šetření mírně stoupla. Vzhledem k tomu, že v letech 2009-2011 výrazně rostla výroba, i využití kapacity vykázalo celkové zvýšení o 179 %. Tento vývojový trend se změnil v období přezkumného šetření, když se snížilo využití kapacity. Tato negativní změna nebyla nicméně způsobena snížením skutečné výroby, ale zvýšením samotné kapacity.
Tabulka 6
Výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
OPŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Využití kapacity (v %)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(124)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (stanovený na základě prodeje odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, i těm, kteří nejsou ve spojení) sledoval v letech 2009-2011 trend spotřeby. Další náhlý růst v období přezkumného šetření je výsledkem přesunutí prodeje výrobního odvětví Unie odběratelům v Unii, kteří jsou ve spojení, na odběratele v Unii, kteří ve spojení nejsou, což bylo zaznamenáno v letošním roce. Došlo k tomu v důsledku změny v podnikové struktuře jednoho výrobce v Unii.
Tabulka 7
Prodej výrobního odvětví Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení
2009
2010
2011
OPŠ
Objem (v tunách)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Zdroj: Odpovědi na dotazník a žádost o přezkum
(125)
Jelikož objem prodeje na trhu Unie sledoval trend spotřeby, zůstal po počátečním nárůstu v roce 2010 podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poměrně stálý.
Tabulka 8
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2009
2010
2011
OPŠ
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Zdroj: Odpovědi na dotazník, Eurostat
(126)
Jak je uvedeno v 111. bodě odůvodnění, mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostla spotřeba v Unii o 40 %. Ve stejném období se výrobnímu odvětví Unie podařilo mírně zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu.
c) Zaměstnanost a produktivita
(127)
V souvislosti s dotčeným výrobkem vzrostla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v posuzovaném období o téměř 50 %. Tento nárůst počtu zaměstnanců byl spojen s ještě silnějším růstem produktivity, měřené výstupem (v tunách) na zaměstnance za jeden rok, která ve stejném období činila 86 %.
Tabulka 9
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
OPŠ
Počet zaměstnanců
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Zdroj: Odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(128)
Jak je uvedeno v 37. a 87. bodě odůvodnění, dumpingové rozpětí u dovozu z dotčených zemí zůstalo nadále vysoké. Analýza určitých ukazatelů újmy ukázala, že výrobní odvětví překonává účinky minulého dumpingu. Hospodářské oživení však nastalo teprve nedávno a v průběhu období přezkumného šetření byl na trhu Unie zaznamenán i určitý pokles různých ukazatelů újmy, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic. Dále je třeba poznamenat, že k příznivému vývoji dochází díky ochraně, kterou poskytují stávající antidumpingová opatření. V případě zrušení uvedených opatření by skutečné dumpingové rozpětí mělo výrazný dopad na výrobní odvětví Unie.
e) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(129)
Průměrné prodejní ceny spolupracujících výrobců v Unii určené odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se zvýšily o 25 % v období 2009-2011 a v období přezkumného šetření opět klesly. V tomto pohybu cen se obecně odráží změny v nákladech na suroviny a energii ve stejném období. Podobný trend, tj. nárůst v období 2009-2011 a pokles v období přezkumného šetření, lze pozorovat u prodejních cen dovozu ze třetích zemí, které jsou držiteli značného podílu na trhu Unie.
Tabulka 10
Prodejní ceny a náklady
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení (v EUR za tunu)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Zdroj: Odpovědi na dotazník
f) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(130)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
2009
2010
2011
OPŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
2,3
27,0
18,3
7,4
Peněžní tok (v EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investice (v EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Návratnost investic (v %)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Zdroj: Odpovědi na dotazník
(131)
Ziskovost spolupracujících výrobců v Unii byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 bylo ziskové rozpětí velmi nízké, pro některé výrobce v Unii záporné; v roce 2010 se však začalo zvyšovat, společně s růstem spotřeby a prodeje. Je však třeba poznamenat, že v období přezkumného šetření se ziskové rozpětí snížilo, přestože objem prodeje spolupracujícího výrobního odvětví Unie (rovněž při zohlednění změn v podnikové struktuře) byl stabilní. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o budoucí vývoj ziskového rozpětí výrobního odvětví EU.
(132)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě operací, byl po celé posuzované období kladný. Tento ukazatel se však zlepšil teprve v roce 2010; poté se ve dvou následujících letech výrazně zhoršil. Šetření rovněž prokázalo, že toto zhoršení týkající se peněžního toku bylo výraznější u menších výrobců v Unii. Tato skutečnost vzbudila obavy, pokud jde o schopnost výrobního odvětví EU pokračovat v nezbytném samofinancování jeho činností ve stávající hospodářské situaci.
(133)
Vývoj v oblasti ziskovosti a peněžního toku během posuzovaného období měl dopad na schopnost spolupracujících výrobců v Unii investovat do jejich činností. Výsledkem je, že úroveň investic zůstává v posuzovaném období poměrně vysoká a stabilní. Návratnost investic vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic dosáhla kladných hodnot teprve po roce 2009. Avšak tento ukazatel následoval trend v oblasti ziskovosti a peněžního toku, v roce 2010 dosáhl rovněž vrcholu a v letech 2011-2012 plynule klesal.
(134)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že ačkoli finanční výsledky spolupracujících výrobců v Unii byly nadále dobré během větší části posuzovaného období, ke konci uvedeného období se začaly zhoršovat, zejména v období přezkumného šetření. Jak ukazuje tabulka 11, ziskovost prodeje EU značně klesla a peněžní tok výrobního odvětví Unie byl nižší než hodnota investic, což poukazuje na to, že výrobní odvětví Unie bylo v období přezkumného šetření nuceno využít externího financování.
(135)
Ve stejné době byly zaznamenány obavy týkající se schopnosti získávat kapitál. Pokud by stávající opatření pozbyla platnosti, mohl by uvedený faktor působit jako kritický aspekt oslabení výrobního odvětví Unie. V současné ekonomické situaci je pravděpodobné, že by výrobní odvětví Unie obtížně nacházelo finanční prostředky, aby čelilo návratu dumpingového dovozu z dotčených zemí, a mohlo by velice rychle opět utrpět vážnou újmu. Tato možnost je zejména znepokojující, pokud jde o malé a střední podniky, které jsou součástí výrobního odvětví Unie.
g) Zásoby
(136)
Ačkoli konečný stav zásob spolupracujících výrobců v Unii vzrostl mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření o 32 %, snížil se úměrně úrovni výroby a výrobci jej nepovažují za nezvykle velký.
Tabulka 12
Konečný stav zásob
2009
2010
2011
OPŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Zdroj: Odpovědi na dotazník
h) Náklady práce
(137)
Počet osob zaměstnaných spolupracujícími výrobci v Unii se v posuzovaném období zvýšil o téměř 50 %, průměrné mzdy těchto zaměstnanců byly v uvedeném období stabilní.
Tabulka 13
Náklady práce
2009
2010
2011
OPŠ
Průměrné náklady práce na zaměstnance
(v EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Zdroj: Odpovědi na dotazník
ZÁVĚR K SITUACI VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(138)
Šetření ukázalo, že se dovoz levných dumpingových výrobků z dotčených zemí na trh Unie po uložení původních opatření v roce 2008 snížil. Výrobní odvětví Unie mohlo díky tomu dosáhnout vysoké úrovně výroby, zvýšit svůj objem prodeje, podíl na trhu a ziskovost a zlepšit svou celkovou finanční situaci.
(139)
Proto byl učiněn závěr, že výrobní odvětví Unie neutrpělo během období přezkumného šetření podstatnou újmu. Vzhledem k poklesu spotřeby a zhoršení některých finančních ukazatelů během období přezkumného šetření, například ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic, však situace výrobního odvětví Unie zůstává nestabilní.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Předběžné poznámky
(140)
Aby mohla být posouzena pravděpodobnost obnovení újmy v případě, že by opatření pozbyla platnosti, byl analyzován možný dopad dovozu z ČLR na trh Unie a na výrobní odvětví Unie v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(141)
Analýza se soustředila na trend spotřeby na trhu Unie, volnou kapacitu, obchodní toky, atraktivitu trhu Unie a chování dotčených zemí v oblasti tvorby cen.
2. Spotřeba v Unii
(142)
Spotřeba dotčeného výrobku v Unii se v období přezkumného šetření snížila vůči předchozímu roku o 10 %. To zároveň znamená snížení o více než 25 % v porovnání s úrovní před krizí v roce 2007. Pokles spotřeby dotčeného výrobku je důsledkem klesající výroby oceli v Unii, přičemž lze v příštích letech očekávat další pokles. To bude náročné pro výrobní odvětví Unie, které se bude pohybovat ve velmi konkurenčním prostředí. Má se proto za to, že nelze připustit levný dumpingový dovoz z ČLR a Ruska. Takový dovoz bude vyvolávat tlak na snižování cen na trhu a narušovat hospodářskou soutěž a jeho důsledkem bude podstatná újma způsobená výrobcům v Unii.
3. Volná kapacita, obchodní toky a atraktivita trhu Unie a chování dotčených třetích zemí v oblasti tvorby cen
a) ČLR
(143)
Je třeba poznamenat, že celková výrobní kapacita dotčeného výrobku v ČLR se odhaduje na 10-11 milionů tun, což převyšuje celkovou spotřebu FeSi. Zároveň celkové využití kapacity činí přibližně 50 %.
(144)
Čínský vývoz FeSi do celého světa byl v posuzovaném období poměrně stálý, dosáhl 0,8 milionu tun. Tato úroveň vývozu je především výsledkem omezení uvedených ve 41. bodě odůvodnění. Unie však tyto mechanismy nekontroluje a omezení vývozu může čínská vláda kdykoli zrušit, což by pro trh Unie představovalo vážnou hrozbu zaplavení čínským vývozem dotčeného výrobku.
(145)
I v případě, že omezení vývozu budou nadále v platnosti, je třeba zdůraznit, že stávající celosvětový objem vývozu ČLR převyšuje celkovou spotřebu v Unii.
(146)
Lze oprávněně očekávat, že pokud by opatření byla zrušena, v důsledku atraktivity trhu EU uvedené v bodech odůvodnění 40-49 by přinejmenším část stávajícího čínského vývozu byla přesměrována na trh Unie, zvláště proto, že již velmi brzy bude čelit znásobené konkurenci na svých obvyklých asijských trzích; tato konkurence bude důsledkem zvýšené výrobní kapacity v Malajsii, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění.
(147)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí v Asii s největší pravděpodobností učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro čínské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření byla ČLR významným vývozcem na trh Unie.
(148)
V neposlední řadě stávající úroveň čínských vývozních cen, rozsah zjištěného dumpingového rozpětí a existence výrazného cenového podbízení potvrzují, že bez antidumpingových opatření se bude nekalá soutěž ze strany čínských vývozců opakovat a povede k podstatné újmě výrobního odvětví Unie.
b) Rusko
(149)
Během přezkumného šetření bylo určeno, že výroba dotčeného výrobku v Rusku v období přezkumného šetření činila 633 000 tun a výrobní kapacita se odhaduje na 900 000 tun. Z toho vyplývá přibližně 267 000 tun volné kapacity, která je sama o sobě dostatečná pro zásobení jedné třetiny poptávky Unie.
(150)
Pokud jde o ruský vývoz dotčeného výrobku, je třeba poznamenat, že Rusko v současné době vyváží 73 % své produkce. Kromě Unie jsou tradičními vývozními trhy Ruska USA, Japonsko a Jižní Korea. S ohledem na znásobenou konkurenci na asijských trzích, jak je uvedeno ve 44. bodě odůvodnění, existují nepochybné náznaky, že většina těchto obchodních toků bude přesměrována do Unie, pokud budou zrušena antidumpingová opatření. Tento vývoj by mohl být ještě výraznější, pokud by v současnosti v USA probíhající antidumpingové šetření dovozu z Ruska (které vyplývá z šetření zahájeného v červenci 2013) vedlo k uložení opatření.
(151)
V tomto ohledu jeden vyvážející výrobce z Ruska uvedl, že uložení cla z ferosilicia pocházejícího z Ruska v USA je nepravděpodobné. S cílem podložit toto tvrzení byla předložena určitá neformální zjištění z probíhajícího šetření. Tento výrobce však na podporu svého tvrzení neposkytl žádné podložené důkazy a vzhledem k tomu, že antidumpingové šetření ze strany USA bylo zahájeno a stále probíhá, uložení opatření nelze vyloučit.
(152)
Pozbytí platnosti antidumpingových cel ve spojení s tvrdší konkurencí na jejich hlavních vývozních trzích učiní z trhu Unie atraktivní odbytiště pro ruské vývozce. V této souvislosti je vhodné připomenout, že před uložením opatření bylo Rusko významným vývozcem na trh Unie a je na tomto trhu stále přítomné navzdory opatřením, která platí již pět let.
(153)
V neposlední řadě je třeba zdůraznit, že hrozba, kterou představuje objem ruského dovozu, zostřuje cenová politika Ruska na jeho vývozních trzích. Původní šetření i stávající šetření před pozbytím platnosti ukázala, že ruské dumpingové praktiky se zdají být strukturované, vzhledem k tomu, že vývozní ceny jsou soustavně nižší než ceny na ruském domácím trhu. Stávající šetření navíc potvrzuje, že ceny dovozu z Ruska se i nadále podbízejí prodejním cenám výrobců v Unii.
4. Závěr
(154)
S ohledem na výsledky šetření, zejména ohledně volné kapacity v dotčených zemích, pokračování dumpingu a omezené schopnosti čínských a ruských vývozců prodávat na jiných hlavních trzích třetích zemí, což zvyšuje atraktivitu trhu Unie, se má za to, že zrušení uložených opatření by oslabilo postavení výrobního odvětví Unie na jeho hlavním trhu a že v důsledku pravděpodobného čínského a ruského dovozu za dumpingové ceny by se zopakovala způsobená újma.
(155)
Neexistuje žádný důvod k domněnce, že lepší výsledky výrobního odvětví Unie dosažené díky platným opatřením by zůstaly zachovány nebo by dále posílily, pokud by opatření byla zrušena. Naopak, existují příznivé podmínky pro pravděpodobný přesun dovozu z dotčených zemí na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu. Tento dovoz by pravděpodobně poškodil pozitivní vývoj na trhu Unie, jenž se projevil v posuzovaném období. Pravděpodobný objem dumpingového dovozu by dokázal vyvinout tlak na prodejní ceny výrobního odvětví Unie a způsobit mu ztrátu podílu na trhu. To by mělo nepříznivý dopad na finanční výsledky výrobního odvětví Unie, které je stále nestabilní.
(156)
V souvislosti s tím jsme obdrželi od ruského vyvážejícího výrobce připomínku, že přetrvání újmy nelze zakládat na pouhé možnosti přetrvání újmy, ale spíše na její pravděpodobnosti. Šetření však odhalilo řadu skutečností, včetně toho, že dumpingové praktiky ruských výrobců pokračují, a prokázalo rovněž existenci volné kapacity v Rusku. Skutečností dále zůstává, že spotřeba v Unii je v období přezkumného šetření nižší, než byla při původním šetření. V celosvětovém měřítku se pak očekává větší výstup daného výrobku, zejména na asijském trhu. Pokud se zváží všechny uvedené skutečnosti, lze nabýt poměrné jistoty, že na základě dostupných faktů by v případě pozbytí platnosti opatření bylo výrobní odvětví Unie opět poškozováno dumpingovým dovozem.
G. ZÁJEM UNIE
1. Úvod
(157)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by zachování stávajících opatření nebylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Zájem Unie byl určen na základě zhodnocení zájmů různých subjektů, jichž se věc týká, tedy zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 21 odst. 2 základního nařízení.
(158)
Toto šetření je přezkumem stávajících opatření, a proto bylo možné posoudit případný nepřípustný nepříznivý dopad stávajících antidumpingových opatření na zúčastněné strany.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
V 154. bodě odůvodnění výše byl učiněn závěr, že situace výrobního odvětví Unie by se pravděpodobně vážně zhoršila, pokud by antidumpingová opatření pozbyla platnosti. Zachování opatření by tedy bylo ku prospěchu výrobního odvětví Unie, jelikož výrobci v Unii by měli být schopni udržet objem prodeje, podíl na trhu, ziskovost a celkově pozitivní hospodářskou situaci. Naopak ukončení platnosti opatření by vážně ohrozilo životaschopnost výrobního odvětví Unie, jelikož lze důvodně očekávat změnu orientace čínského a ruského dovozu na trh Unie za dumpingové ceny a ve velkém objemu, což by vedlo k obnovení újmy.
3. Zájem uživatelů
(160)
Při stávajícím šetření s Komisí spolupracovalo deset uživatelů v Unii (slévárny a výrobci oceli). Čtyři odpovědi tvořily připomínky obecné povahy a pouze šest uživatelů zaslalo úplné odpovědi na dotazník. Na základě takto získaných údajů bylo určeno, že náklady na dotčený výrobek měly v průměru přibližně 1 % dopad na celkové výrobní náklady uživatelů a nedosáhly výše 2 % u žádného spolupracujícího výrobce. Proto navzdory ztrátovosti některých uživatelů mezi rokem 2011 a obdobím přezkumného šetření ve ztrátě nelze jejich situaci přičítat antidumpingovým clům na dovoz FeSi.
(161)
Je třeba zohlednit, že podíl ČLR a Ruska na trhu během původního šetření činil přibližně 40 % trhu Unie a cla pro obě uvedené země se pohybovala mezi 15,6 % a 31,2 %. Možný dopad pozbytí platnosti uvedených cel by proto mohl být považován za úsporu nákladů v průměru nejvýše 0,1 % (vypočítáno na základě 40 % podílu na trhu zemí, na něž se opatření vztahují, a s průměrným valorickým clem 20 %). Proto je nepravděpodobné, že by pozbytí platnosti cla mělo dopad na opětnou ziskovost uživatelů, kteří utrpěli ztráty v průběhu posledních dvou let posuzovaného období. V neposlední řadě vzhledem k charakteru dotčeného produktu, jakož i vzhledem k několika zdrojům zásobování trhu, mohou uživatelé snadno přejít k jinému dodavateli.
4. Zájem dovozců
(162)
Všichni známí dovozci byli informováni o zahájení přezkumu. Žádný z dovozců dotčeného výrobku neodpověděl na dotazník k výběru vzorku připojený k oznámení o zahájení přezkumu. Šetřením bylo zjištěno, že dovozci mohou snadno nakupovat od různých zdrojů, které jsou v současné době dostupné na trhu, zejména od výrobního odvětví Unie a od velkých vývozců ze třetích zemí, kteří prodávají za ceny, jež nejsou dumpingové. Jelikož dovozci neprojevili zájem, byl učiněn závěr, že zachování opatření by nebylo proti jejich zájmu.
5. Závěr
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(164)
Všechny strany byly informovány o stěžejních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit, aby byla stávající opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek k poskytnutým informacím. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(165)
Z těchto důvodů by měla být v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení antidumpingová opatření na dovoz ferosilicia pocházejícího z ČLR a Ruska uložená nařízením (ES) č. 172/2008 zachována.
(166)
Aby bylo minimalizováno riziko obcházení uložených opatření z důvodu velkých rozdílů v celních sazbách, má se za to, že v tomto případě jsou nezbytná zvláštní opatření za účelem zajištění řádného uplatňování antidumpingových cel. Tato zvláštní opatření, která se týkají pouze společností, pro něž je stanovena individuální celní sazba, zahrnují: povinnost předložit celním orgánům členských států platnou obchodní fakturu, která splňuje požadavky stanovené v příloze tohoto nařízení. Dovoz, k němuž uvedená faktura přiložena není, podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní výrobce.
(167)
Výbor zřízený čl. 15 odst. 1 základního nařízení nezaujal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz ferosilicia, v současnosti kódů KN 7202 21 00, 7202 29 10 a 7202 29 90, pocházejícího z Čínské lidové republiky a Ruska.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyráběné níže uvedenými společnostmi, činí:
Země
Společnost
Sazba antidumpingového cla (v %)
Doplňkový kód TARIC
Čínská lidová republika
Erdos Xijin Kuang Co., Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Všechny ostatní společnosti
31,2
A999
Rusko
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Všechny ostatní společnosti
22,7
A999
3. Použití individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 360/2014
2014 m. balandžio 9 d.
kuriuo, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 11 straipsnio 2 dalį atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos ir Rusijos kilmės ferosiliciui nustatomas galutinis antidempingo muitas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 11 straipsnio 2, 5 ir 6 dalis,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Galiojančios priemonės
(1)
Atlikus antidempingo tyrimą (toliau - pirminis tyrimas) Taryba Reglamentu (EB) Nr. 172/2008 (2) importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR), Egipto, Kazachstano, buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir Rusijos kilmės ferosiliciui (toliau - FeSi), kurio KN kodai šiuo metu yra 7202 21 00, 7202 29 10 ir 7202 29 90, nustatė galutinį antidempingo muitą (toliau - galutinės antidempingo priemonės).
(2)
Pasirinkta priemonė - ad valorem muitas: 31,2 % iš KLR importuojamam produktui, išskyrus Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) ir Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co. (29,0 %), 18,0 % importui iš Egipto, išskyrus The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), 33,9 % importui iš Kazachstano, 5,4 % importui iš buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos ir 22,7 % importui iš Rusijos, išskyrus Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %).
(3)
Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1297/2009 (3) panaikintas Reglamentu (EB) Nr. 172/2008 importuojamam buvusiosios Jugoslavijos Respublikos Makedonijos kilmės FeSi nustatytas antidempingo muitas.
(4)
2009 m. lapkričio 30 d. Europos Komisija (toliau - Komisija) gavo eksportuojančio Rusijos gamintojo Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant ir su juo susijusios bendrovės Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (toliau kartu - Rusijos grupė) prašymą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį atlikti dalinę tarpinę peržiūrą (toliau - tarpinė peržiūra). Taryba Reglamentu (ES) Nr. 60/2012 (4) nutraukė dalinę tarpinę peržiūrą remdamasi tuo, kad nepateikta pakankamai pasikeitusių ilgalaikių aplinkybių įrodymų. Tiksliau Rusijos grupė neįrodė, kad jos kainodaros politika buvo ilgalaikė. Todėl per pirminį tyrimą Rusijos grupei nustatytas dempingo skirtumas nebuvo pakeistas. Rusijos grupės pateiktas įsipareigojimo pasiūlymas atmestas dėl tų pačių priežasčių.
2. Prašymas atlikti priemonių galiojimo termino peržiūrą
(5)
Paskelbus pranešimą apie artėjantį taikomų galutinių antidempingo priemonių galiojimo terminą (5), 2012 m. lapkričio 28 d. Komisija gavo prašymą inicijuoti tų priemonių galiojimo termino peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį. Prašymą gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 25 % viso FeSi Sąjungoje, vardu pateikė Euroalliages (toliau - pareiškėjas).
(6)
Prašymas buvo susijęs su KLR ir Rusija.
(7)
Prašymas grįstas tuo, kad nustojus galioti priemonėms dempingas ir jo daroma žala Sąjungos pramonei veikiausiai tęstųsi arba pasikartotų.
3. Priemonių galiojimo termino peržiūros inicijavimas
(8)
Pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu ir nustačiusi, kad esama pakankamai įrodymų, pagrindžiančių priemonių galiojimo termino peržiūros inicijavimą, Komisija 2013 m. vasario 28 d. pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (6) paskelbė inicijuojanti priemonių galiojimo termino peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
4. Tyrimas
4.1. Peržiūros tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis
(9)
Atliekant dempingo tęsimosi arba pasikartojimo tyrimą nagrinėtas 2012 m. sausio 1 d.-2012 m. gruodžio 31 d. laikotarpis (toliau - peržiūros tiriamasis laikotarpis arba PTL). Analizuojant žalos tęsimosi arba pasikartojimo tikimybei įvertinti svarbias tendencijas buvo nagrinėjamas laikotarpis nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2012 m. gruodžio 31 d. (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
4.2. Su tyrimu susijusios šalys
(10)
Komisija apie priemonių galiojimo termino peržiūros inicijavimą oficialiai pranešė pareiškėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, eksportuojantiems KLR ir Rusijos gamintojams, nesusijusiems importuotojams, žinomiems susijusiems naudotojams bei eksportuojančių šalių atstovams. Suinteresuotosioms šalims suteikta galimybė per pranešime apie inicijavimą nustatytą terminą pareikšti nuomonę raštu ir pateikti prašymą išklausyti.
(11)
Visos suinteresuotosios šalys, pateikusios prašymą išklausyti ir jame nurodžiusios svarbias priežastis, dėl kurių reikėtų jas išklausyti, buvo išklausytos.
(12)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį eksportuojančių KLR gamintojų ir tyrime dalyvaujančių nesusijusių Sąjungos importuotojų skaičių pranešime apie inicijavimą numatyta atlikti atranką pagal pagrindinio reglamento 17 straipsnį. Kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), pirmiau minėtų šalių prašyta per 15 dienų po peržiūros inicijavimo pranešti apie save ir Komisijai pateikti pranešime apie inicijavimą prašomą informaciją.
(13)
Atsižvelgiant į tai, kad tik vienas eksportuojantis KLR gamintojas pateikė pranešime apie inicijavimą prašomą informaciją ir išreiškė norą bendradarbiauti su Komisija, nuspręsta eksportuojančių KLR gamintojų atrankos nevykdyti. Gavęs klausimyną eksportuojantis gamintojas nutarė toliau nebendradarbiauti. Todėl laikoma, kad tyrime nebendradarbiavo nė vienas eksportuojantis KLR gamintojas.
(14)
Kalbant apie Rusiją - atliekant tyrimą buvo pakviesti bendradarbiauti visi žinomi Rusijos gamintojai, t. y. Bratsk Ferroalloy Plant, Serov Ferroalloy Plant, NLMK ir Rusijos grupė. Atliekant šį peržiūros tyrimą su Komisija bendradarbiavo tik viena Rusijos grupė.
(15)
Klausimyno atsakymų nepateikė nė vienas nesusijęs importuotojas. Todėl laikoma, kad tyrime nebendradarbiavo nė vienas nesusijęs Sąjungos importuotojas.
(16)
Klausimyno atsakymus pateikė šeši iš septynių žinomų Sąjungos FeSi gamintojų. Atsižvelgiant į palyginti nedidelį Sąjungos gamintojų skaičių, per peržiūros tyrimą atranka nenumatyta.
(17)
Tikrinamieji vizitai surengti toliau nurodytų bendrovių patalpose.
a)
Sąjungos gamintojai:
FERROATLANTICA grupė:
Ferroatlantica S.L., Madridas, Ispanija;
Ferropem, Šamberi, Prancūzija;
HUTA LAZISKA S.A., Aukštutiniai Laziskai, Lenkija;
OFZ a.s., Istebnė, Slovakija;
TDR LEGURE d.o.o., Rušės, Slovėnija;
VARGON ALLOYS A.B., Varjonas, Švedija;
b)
Sąjungos naudotojai:
Aperam SA, Liuksemburgas;
Ugitech, Ižinas, Prancūzija;
c)
eksportuojantis Rusijos gamintojas:
Rusijos grupė:
JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (JSC CHEMK), Čeliabinskas, Rusija;
JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (JSC KF), Novokuzneckas, Rusija;
RFA International LP (RFAI), Mišavoka, JAV;
d)
panašios šalies gamintojai:
Elkem AS, Oslas, Norvegija;
FESIL Rana Metall AS, Trondheimas, Norvegija;
Finnfjord AS, Finsnensas, Norvegija.
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
1. Nagrinėjamasis produktas
(18)
Nagrinėjamasis produktas - KLR ir Rusijos kilmės ferosilicis, kurio KN kodai šiuo metu yra 7202 21 00, 7202 29 10 ir 7202 29 90.
(19)
FeSi gaminamas lankinėse elektrinėse krosnyse, anglies turinčiais produktais mažinant kvarco kiekį. Tai energijai imlus procesas. FeSi parduodamas gabalais, granulėmis arba miltelių pavidalu, jis gali būti įvairios kokybės, nelygu silicio ir priemaišų (pvz., aliuminio) kiekis. FeSi, kurio sudėtyje yra ne mažiau kaip 70 % silicio, laikomas didelio grynumo produktu. Jei sudėtyje yra daugiau nei 55 %, bet mažiau nei 70 % silicio, tai vidutinio grynumo produktas, o jei mažiau nei 55 % - mažo grynumo produktas. Iš esmės nagrinėjamasis produktas naudojamas geležies ir plieno pramonėje kaip deguonį šalinanti medžiaga ir legiravimo sudedamoji dalis.
2. Panašus produktas
(20)
Nustatyta, kad Sąjungos pramonės gaminamo ir Sąjungoje parduodamo FeSi ir Norvegijoje (panašioje šalyje, nes KLR yra ne rinkos ekonomikos šalis ir per šį tyrimą nebuvo tirta) bei Rusijoje gaminamo ir parduodamo FeSi fizinės bei cheminės savybės ir pagrindinė naudojimo paskirtis iš esmės yra tokios pačios kaip KLR ir Rusijoje gaminamo ir eksportui į Sąjungą parduodamo FeSi. Todėl šie produktai laikomi panašiais, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 4 dalyje.
C. DEMPINGO TĘSIMOSI ARBA PASIKARTOJIMO TIKIMYBĖ
(21)
Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį nagrinėta, ar baigus galioti dabartinėms priemonėms tęstųsi arba pasikartotų dviejų nagrinėjamųjų šalių vykdomas dempingas.
IMPORTAS IŠ KLR
1. Pirminės pastabos
(22)
Kaip nurodyta 13 konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą nebendradarbiavo nė vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas. Taigi, nė vienam eksportuojančiam KLR gamintojui nebendradarbiavus, bendra analizė, įskaitant dempingo skaičiavimą, pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį grindžiama turimais faktais.
(23)
Todėl dempingo tęsimosi arba pasikartojimo tikimybė vertinta naudojantis prašyme atlikti priemonių galiojimo termino peržiūrą pateiktais duomenimis ir kitais informacijos šaltiniais, pvz., prekybos statistiniais importo ir eksporto duomenimis (Eurostatas ir Kinijos eksporto duomenys) ir kita viešai prieinama informacija.
(24)
Tai, kad nebuvo bendradarbiauta, turėjo poveikio normaliosios vertės ir įvairių rūšių produkto eksporto kainų palyginimui. Kaip paaiškinta 30 konstatuojamojoje dalyje, manyta, kad būtų tikslinga normaliąją vertę ir eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį nustatyti bendrai, t. y. remiantis vienu produktu.
(25)
Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalį visais atvejais, kai nustatyta, kad aplinkybės nepasikeitė, naudotas tas pats metodas dempingui nustatyti kaip per pirminį tyrimą.
2. Importas dempingo kaina per PTL
2.1. Normaliosios vertės nustatymas
(26)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino visas suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų dėl pasiūlymo rinkos ekonomikos trečiąja šalimi normaliajai vertei KLR nustatyti pasirinkti Norvegiją. Norvegija buvo pasirinkta panašia šalimi atliekant pirminį tyrimą. Negavus šalių pastabų šiuo klausimu padaryta išvada, kad panašia šalimi normaliajai vertei KLR pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktą nustatyti reikėtų vėl pasirinkti Norvegiją.
(27)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį pirmiausia nagrinėta, ar bendradarbiaujančių Norvegijos gamintojų vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams parduotas bendras panašaus produkto kiekis buvo tipiškas palyginti su bendru KLR eksportui į Sąjungą parduotu kiekiu, t. y. ar bendras toks vidaus rinkoje parduotas kiekis sudarė ne mažiau kaip 5 % bendro nagrinėjamojo produkto eksportui į Sąjungą parduoto kiekio. Tuo remiantis nustatyta, kad panašioje šalyje vidaus rinkoje parduotas tipiškas produkto kiekis.
(28)
Be to, nagrinėta, ar panašaus produkto pardavimas vidaus rinkoje galėtų būti laikomas pardavimu įprastomis prekybos sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį. Tai atlikta nustatant, kokia pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams dalis per PTL buvo pelninga.
(29)
Todėl normalioji vertė buvo pagrįsta faktine vidaus rinkos kaina, kuri buvo apskaičiuota kaip vidutinė svertinė pelningo pardavimo vidaus rinkoje per PTL kaina.
2.2. Eksporto kainos nustatymas
(30)
Kaip nurodyta 24 konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą eksportuojantys Kinijos gamintojai nebendradarbiavo. Todėl eksporto kaina pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį nustatyta remiantis geriausia turima informacija.
(31)
Pirmiausia iš Eurostato importo duomenų bazės išrinkti duomenys, susiję su produktų, kurie priskiriami 18 konstatuojamojoje dalyje išvardytiems trims KN kodams, apimtimi ir importo kaina, visų pirma produktus atskiriant pagal jų kokybę. Kadangi manyta, kad būtų tikslinga nustatyti vidutinę eksporto kainą, pagal KN kodus 7202 29 10 ir 7202229210290 išrinkti duomenys pakoreguoti atsižvelgiant į silicio kiekį produktuose, kurie priskiriami KN kodui 7202 21 00. Šis metodas yra vienas iš prašyme atlikti peržiūrą pasiūlytų metodų bendrai importo apimčiai nustatyti remiantis FeSi75 kokybe. Parengti apimties ir importo kainų pagal šiuos tris KN kodus apibendrinti svertiniai duomenys vienam vidurkiui išvesti.
(32)
Pagaliau ši vidutinė CIF importo kaina pakoreguota ir iš jos visų pirma atskaitytos gabenimo išlaidos, kad būtų nustatyta vertė gamintojo kaina EXW sąlygomis. Taigi pardavimo kaina buvo nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį, remiantis Eurostato importo statistiniuose duomenyse nurodytomis sumokėtomis ar mokėtinomis kainomis.
2.3. Palyginimas ir koregavimai
(33)
Normalioji vertė ir eksporto kaina palygintos remiantis gamintojo kaina EXW sąlygomis. Teisingam palyginimui užtikrinti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį taip pat atsižvelgta į skirtumus, turinčius poveikio kainų palyginamumui. Tiksliau remiantis prašyme atlikti peržiūrą pateiktais duomenimis ir atsižvelgiant į tai, kad eksportuojantys Kinijos gamintojai nebendradarbiavo, atlikti koregavimai atsižvelgiant į muitinių eksporto mokesčius.
2.4. Dempingas per PTL
(34)
Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, nustatyta, kad dempingo skirtumas, išreikštas kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi, buvo 165 %.
(35)
Tačiau pažymėtina, kad nustačius pirmines priemones bendra nagrinėjamojo produkto importo į Sąjungą apimtis ypač sumažėjo ir kad pirmiau nurodytas dempingo skirtumas nustatytas remiantis nedidele importo apimtimi (t. y. mažiau nei 2 500 t per PTL).
(36)
Todėl siekiant atlikti išsamią analizę taip pat nagrinėta eksportuojančių Kinijos gamintojų kainodaros politika trijose svarbiausiose ne Sąjungos rinkose, t. y. Japonijos, Pietų Korėjos ir Jungtinių Amerikos Valstijų (JAV) rinkose.
(37)
Tam Kinijos eksporto duomenys naudoti Kinijos eksporto į Japoniją, Pietų Korėją ir JAV kainai nustatyti. Iš palyginimo su normaliąja verte, kuri nustatyta, kaip nurodyta pirmiau, taip pat buvo matyti, kad vykdomas dempingas - nuo 86 iki 92 %, nelygu paskirties šalis.
3. Importo raida, jeigu priemonės būtų panaikintos
3.1. KLR gamybos pajėgumai
(38)
KLR yra daugiausia FeSi pagaminanti šalis pasaulyje. Apskaičiuota, kad per PTL gamybos pajėgumai sudarė apie 10-11 mln. tonų per metus. Taigi, KLR pramonė naudojo apytikriai 50 % savo gamybos pajėgumų. Tai reiškia, kad per metus susidaro apie 5,5 mln. tonų nepanaudotų pajėgumų, o tai beveik septynis kartus viršija visą Sąjungos suvartojimą. Nepaisant šių perteklinių pajėgumų ir remiantis pareiškėjo pateikta informacija paaiškėjo, kad KLR pajėgumai toliau didinami - šiuo metu statomos didesnės ir veiksmingesnės krosnys.
(39)
Nėra įrodymų, kad Kinijos vidaus rinkoje ar trečiųjų šalių rinkose gerokai didėtų suvartojimas, dėl kurio būtų absorbuotas didesnis pagaminto produkto kiekis Kinijos gamintojams ėmus naudoti nepanaudotus pajėgumus.
3.2. Sąjungos rinkos patrauklumas
(40)
2008 m. vasario mėn. nustačius galutines priemones importo iš KLR apimtis palaipsniui mažėjo ir per PTL buvo nežymi - mažesnė nei 1 % Sąjungos suvartojimo. Po to, kai importo apimtis 2007 m. itin padidėjo iki apytiksliai 330 400 t, 2012 m. ji sumažėjo iki mažiau nei 2 500 t. Tačiau remiantis stebimu kainų lygiu ES FeSi rinka išlieka patraukli Kinijos eksportui.
(41)
Kaip minėta pirmiau, KLR yra daug gamybos perteklinių pajėgumų, o tai reiškia, kad būtina rasti alternatyvias rinkas šiems gamybos pertekliniams pajėgumams absorbuoti. Tačiau Kinijos Vyriausybei nustačius kelis eksporto apribojimus (t. y. 25 % eksporto muitą, 17 % negrąžintiną PVM ir eksporto licencijas) bendra Kinijos eksporto apimtis sumažėjo nuo 1,5 mln. t 2007 m. iki vos 0,4 mln. t 2009 m. Vis dėlto nuo 2010 m. bendra eksporto padėtis pradėjo keistis, eksporto apimtis padidėjo iki 0,8 mln. t, o 2013 m. numatyta eksportuoti apie 0,7 mln. t. Iš naujausių duomenų matyti, kad eksportas yra ilgalaikis, o jo apimtis yra didesnė už visos Sąjungos suvartojimą.
(42)
Nepaisant minėtų eksporto apribojimų Kinijos gamintojai eksportavo didelį FeSi kiekį į pasaulines rinkas, kuriose netaikomi jokie importo apribojimai (tiksliau į Japoniją, Pietų Korėją ir JAV).
(43)
Iš pirmo žvilgsnio Azijos rinka galėtų būti alternatyvi rinka daliai Kinijos perteklinių gamybos pajėgumų absorbuoti. Tačiau remiantis pareiškėjo pateikta informacija, dėl naujausių šios rinkos pokyčių ji gali būti mažiau patraukli Kinijos eksportui.
(44)
Iš tiesų Azijos rinkai didelį poveikį padarys du Malaizijoje pradėsiantys veikti nauji FeSi gamybos projektai (Pertama Ferroalloys ir Sarawak Ferroalloys gamyklos). Apskaičiuota, kad Malaizijos metinė ferosilicio produkcijos apimtis nuo 2014 m. padidės 420 000 t, šis produktas bus parduodamas kaimyninėse Pietryčių Azijos šalyse, visų pirma Japonijoje, kurioje ferosilicio paklausa per metus - 600 000 t. Malaizijos gamyklų produkcija turės neigiamo poveikio Kinijos eksportui į Pietryčių Aziją. Be to, Japonijos plieno gamintojai ir Pietų Korėjos plieno gamyklos jau sudarė susitarimus dėl didelio ferosilicio kiekio įsigijimo iš naujų Malaizijos gamintojų per metus, taip sumažindami Kinijos eksporto galimybes patekti į rinką.
(45)
Pastabose po informacijos atskleidimo eksportuojantis gamintojas teigė, kad Malaizijos gamybos apimtis buvo pervertinta. Patikrinus ši pastaba laikyta tinkama, todėl Malaizijos gamybos apimtis buvo patikslinta iki apytikriai 370 000 t.
(46)
Todėl manoma, kad dėl papildomos Malaizijos gamybos apimties šioje ir taip jau prisotintoje rinkoje, kurios didžiausios dalys šiuo metu tenka KLR ir Rusijai, padidės konkurencija.
(47)
Sumažėjusį Kinijos produktų kiekį Sąjungos rinkoje per PTL daugiausia galima paaiškinti tuo, kad Kinijos Vyriausybė nustatė eksporto apribojimus, kaip paaiškinta 41 konstatuojamojoje dalyje.
(48)
Kainos ES rinkoje taip pat būtų vienas iš patrauklumo elementų Kinijos gamintojų pertekliniams pajėgumams absorbuoti. Iš tiesų, vidutinė kaina Sąjungos rinkoje 2012 m. buvo ne mažesnė už Kinijos gamintojų eksporto į pagrindines paskirties šalis (Japoniją, Pietų Korėją ir JAV) kainą, o tai dar labiau pabrėžia, kad Sąjungos rinka būtų patraukli, kai taptų sudėtingiau produktą parduoti kitose tikslinėse rinkose.
(49)
Todėl galima daryti išvadą, kad Europos rinka, kuri yra viena didžiausių pasaulyje, išliks patraukli Kinijos gamintojams.
4. Išvada dėl dempingo tęsimosi tikimybės
(50)
Atsižvelgiant į turimus nepanaudotus pajėgumus KLR ir palyginti patrauklų kainos Sąjungos rinkoje lygį, daroma išvada, kad yra pavojaus, kad Kinijos nagrinėjamojo produkto eksporto apimtis padidėtų, jei dabartinės priemonės baigtų galioti.
(51)
Atsižvelgiant į dabartinius ir galimus nepanaudotus pajėgumus KLR, į tai, kad Sąjungos rinka yra viena didžiausių rinkų pasaulyje, ir į numanomą spaudimą Kinijos eksportui Pietryčių Azijoje, galima daryti išvadą, kad panaikinus antidempingo priemones KLR eksportuotojai veikiausiai didintų eksporto į Sąjungą dempingo kaina apimtį.
IMPORTAS IŠ RUSIJOS
1. Pirminės pastabos
(52)
Kaip nurodyta 14 konstatuojamojoje dalyje, atliekant tyrimą bendradarbiavo tik viena gamintojų grupė. Tačiau nustatyta, kad Rusijos grupei teko didelė visos Rusijos gamybos dalis, t. y. maždaug 78 % Rusijos visos FeSi gamybos apimties, ir didžiausia Rusijos kilmės FeSi importo į Sąjungą dalis. Todėl manyta, kad norint įvertinti dempingo tęsimosi arba pasikartojimo tikimybę reikia naudoti Rusijos grupės pateiktą informaciją kartu su kitų šaltinių informacija - prašymu atlikti peržiūrą ir turimais prekybos statistiniais importo duomenimis (iš Eurostato).
(53)
Dempingo skirtumui apskaičiuoti Rusijos grupei priklausančios bendrovės JSC CHEMK ir JSC KF, kaip ir per pirminį tyrimą, laikomos susijusiomis, kaip apibrėžta pagal Muitinės kodekso (7) 143 straipsnį. Todėl visai grupei apskaičiuotas vienas dempingo skirtumas pagal toliau nurodytą metodą. Prieš nustatant visos grupės vidutinį svertinį dempingo skirtumą, kiekvienam atskiram eksportuojančiam gamintojui apskaičiuotas dempingo dydis. Pažymėtina, kad šis metodas skyrėsi nuo pirminiame tyrime taikyto metodo, kai dempingas buvo apskaičiuotas susumuojant visus gamybos subjektų gamybos ir pardavimo duomenis. Atliekant nutrauktą tarpinę peržiūrą naudotas kitas metodas. Pasikeitusios aplinkybės, dėl kurių buvo pakeistas metodas, - pasikeitusi grupės organizacinė struktūra, iš kurios galima nustatyti atskirus grupės gamintojus pagal pardavimą ir gamybą.
2. Importas dempingo kaina per PTL
2.1. Normaliosios vertės nustatymas
(54)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį pirmiausia nagrinėta, ar bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams parduotas bendras panašaus produkto kiekis buvo tipiškas, palyginti su bendru jų eksportui į Sąjungą parduotu kiekiu, t. y. ar bendras toks parduotas kiekis sudarė ne mažiau kaip 5 % bendro nagrinėjamojo produkto eksportui į Sąjungą parduoto kiekio.
(55)
Taip pat laikantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalies nagrinėta, ar vidaus rinkoje parduotas pakankamai tipiškas produkto kiekis. Nagrinėti tam tikrų rūšių produktai, kuriuos eksportuojantis gamintojas pardavė savo vidaus rinkoje ir kuriuos, kaip nustatyta, galima tiesiogiai palyginti su eksportui į Sąjungą parduodamais tam tikrų rūšių produktais. Tam tikros rūšies produkto pardavimas vidaus rinkoje laikytas pakankamai tipišku, jeigu eksportuojančio gamintojo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams parduotas visas tos rūšies produkto kiekis sudarė ne mažiau nei 5 % viso jo eksportui į Sąjungą parduoto palyginamos rūšies produkto kiekio.
(56)
Taip pat nagrinėta, ar galima laikyti, kad tam tikros rūšies produktas vidaus rinkoje buvo parduodamas įprastomis prekybos sąlygomis pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalį. Tai atlikta nustatant, kokia per PTL kiekvienos rūšies eksportuoto nagrinėjamojo produkto pardavimo vidaus rinkoje nepriklausomiems pirkėjams dalis buvo pelninga.
(57)
Tų rūšių produkto, kurio pardavimo vidaus rinkoje didesnėmis už vieneto sąnaudas kainomis apimtis buvo didesnė nei 80 %, o vidutinė svertinė tos rūšies produkto pardavimo kaina buvo ne mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas, kiekvienos rūšies produkto normalioji vertė apskaičiuota kaip susijusios rūšies produkto viso pardavimo faktinių vidaus rinkos kainų vidutinė svertinė kaina, neatsižvelgiant į tai, ar pardavimas buvo pelningas.
(58)
Jeigu tos rūšies produkto pelningo pardavimo apimtis buvo ne didesnė kaip 80 % visos tos rūšies produkto pardavimo apimties arba jeigu tos rūšies produkto vidutinė svertinė kaina buvo mažesnė už vieneto gamybos sąnaudas, normalioji vertė pagrįsta faktine vidaus rinkos kaina, kuri buvo apskaičiuota kaip tos rūšies produkto tik pelningo pardavimo vidaus rinkoje per PTL vidutinė svertinė kaina.
(59)
Jeigu tam tikros rūšies produktas vidaus rinkoje nebuvo parduotas arba tam tikrų rūšių produktų vidaus rinkoje parduota nepakankamai, normalioji vertė buvo apskaičiuota pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalį.
(60)
Apskaičiuojant normaliąją vertę pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 3 dalį, pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų ir pelno sumos pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 6 dalį buvo pagrįstos faktiniais bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų panašaus produkto gamybos ir pardavimo įprastomis prekybos sąlygomis duomenimis arba turimais faktais.
2.2. Eksporto kainos nustatymas
(61)
Per PTL Rusijos grupė produktą eksportui į Sąjungą pardavė per su ja susijusią bendrovę RFAI (susijusį importuotoją), kuri atliko visus svarbius importo veiksmus, susijusius su į laisvą apyvartą Sąjungoje išleidžiamomis prekėmis, t. y. susijusio importuotojo veiksmus.
(62)
Taigi, eksporto kaina buvo nustatyta pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį remiantis kainomis, už kurias importuoti produktai buvo pirmą kartą perparduoti nepriklausomam pirkėjui, pakoreguotomis atsižvelgiant į visas nuo importo iki perpardavimo patirtas sąnaudas ir pagrįstą PBA išlaidų bei pelno dydį. Tam naudotas faktinis PBA išlaidų procentinis dydis ir, iš nepriklausomų importuotojų negavus naujos informacijos apie uždirbtą pelną, naudotas toks pat pelno dydis, kuris taikytas per pirminį tyrimą, t. y. 6 %.
(63)
Rusijos grupė teigė, kad RFAI turėtų būti laikoma vieno ekonominio subjekto dalimi, nes juos abu kontroliuoja ir valdo tie patys asmenys, o bendrovės veikia kaip vienas ekonominis subjektas. Todėl apskaičiuojant eksporto kainas nereikėtų atskaityti RFAI PBA ir pelno sumų.
(64)
Pagal 2 straipsnio 9 dalį atliekant koregavimą eksporto kainai apskaičiuoti yra nesvarbu, ar Rusijos grupė ir RFAI buvo susijusios kaip vienas ekonominis subjektas, ar ne.
(65)
Todėl, atsižvelgiant į tai, kad Rusijos grupė produktą eksportui pardavė per susijusią bendrovę (RFAI), eksporto kainą reikėjo koreguoti ir iš jos atskaityti pagrįstą PBA išlaidų ir pelno skirtumą, kaip tą aiškiai leidžiama daryti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Tuo remiantis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
(66)
Eksportuojantis gamintojas pakartojo tvirtinimą dėl vieno ekonominio subjekto ir kad dėl to nedaryti koregavimai atsižvelgiant į PBA ir pelną pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Jis taip pat teigė, kad net jei koregavimai būtų pagrįsti, į apskaičiuotąją eksporto kainą reikėtų įtraukti tik su RFAI importu susijusias išlaidas ir neįtraukti jokių su vieno ekonominio subjekto eksportu susijusių PBA išlaidų. Pagaliau jis tvirtino, kad nesutinka su išvada dėl to, kad šiuo atveju vienas ekonominis subjektas neegzistuoja.
(67)
Eksporto kainai apskaičiuoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį yra nesvarbu, ar egzistuoja vienas ekonominis subjektas. Jei laikomasi pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1 dalyje nustatytų sąlygų, kontrolės ar integracijos laipsnis koregavimų teisėtumui pagal 2 straipsnio 9 dalį (8) įvertinti yra nesvarbus. Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad Komisija tam tikromis aplinkybėmis turi apskaičiuoti eksporto kainą ir šią apskaičiuotą eksporto kainą pakoreguoti atsižvelgdama į tam tikrus parametrus, įskaitant jei „įtariama, kad šalys yra tarpusavyje susijusios“. Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalies formuluotė yra labai aiški, kai kalbama apie tai, kad kaina „yra koreguojama“ (Komisijos papildomai pabrėžta). Komisija tikrino, ar RFAI atlieka visus veiksmus, kuriuos paprastai atlieka susijęs importuotojas Sąjungoje. Iš tiesų, RFAI yra glaudžiai susijusi su grupės tarptautine veikla (pagalba pirkėjams, logistika ir pristatymų tvarkaraštis, gamybos priemonių ir svarbiausių žaliavų pirkimas ir kt.). Todėl pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalies būtina sąlyga koregavimui atlikti buvo įvykdyta, o atlikti koregavimai yra pagrįsti. Taigi daroma išvada, kad koregavimai atlikti, nes jie buvo būtini pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį.
(68)
Eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad, remiantis sprendimu byloje Nikopolsky/Interpipe (9), jei eksportuotojas ir susijęs prekiautojas yra vienas ekonominis subjektas, neleidžiama koreguoti eksporto kainos pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Šis tvirtinimas nepagrįstas. Iš tiesų, minėtas sprendimas susijęs su koregavimu, kuris atliktas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, atsižvelgiant į formalius komisinius, kuriuos gavo prekiautojas, kurio funkcijos yra tokios pačios kaip už komisinius veikiančio tarpininko. Todėl ta byla yra nesusijusi su šiuo atveju, kai Šveicarijos bendrovė RFAI vykdo visas funkcijas, kurias paprastai vykdo susijęs importuotojas. Vieno ekonominio subjekto egzistavimas neturi tokio paties poveikio koregavimams pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį, kaip skundžiamiems koregavimams, kurie buvo atlikti pagal to reglamento 2 straipsnio 9 dalį. Be to, negalima savo nuožiūra prašyti atlikti koregavimo atsižvelgiant į pagrįstą PBA išlaidų ir pelno skirtumą. Toks koregavimas atliekamas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį, kai šalys yra susijusios.
(69)
Dėl koregavimo apimties: tvirtinimo dėl dalinio PBA ir pelno atskaitymo negalima priimti, nes eksportuojantis gamintojas nepateikė susijusių įrodymų. Koregavimai pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį yra atliekami apskaičiuojant eksporto kainą įprasčiausiais susijusių bendrovių atvejais. Jei bendra PBA ir pelno suma būtų tik iš dalies koreguojama, tokį pakeitimą reikėtų pagrįsti eksportuojančio gamintojo pateiktais įrodymais dėl išlaidų, ypač dėl to, ar tai yra specialiosios išlaidos, patirtos nuo importavimo iki pirmojo perpardavimo dėl bet kokios veiklos, kuri nėra tiesiogiai susijusi su nagrinėjamojo produkto importu.
(70)
Rusijos grupė taip pat teigė, kad apskaičiuojant eksporto kainą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 10 dalį neturėtų būti atskaitytas antidempingo muitas, nes muitas tinkamai atsispindi perpardavimo kainose ir vėlesnėse pardavimo Sąjungoje kainose.
(71)
Atlikus tyrimą visų pirma nustatyta, kad 99 % sandorių, apie kuriuos pranešta, atveju nagrinėjamojo produkto perpardavimo Sąjungoje kainose neatsispindi sumokėtas muitas. Todėl galima daryti išvadą, kad antidempingo muitas Rusijos grupės perpardavimo kainose tinkamai neatsispindi. Todėl šio Rusijos grupės tvirtinimo nebuvo galima priimti ir apskaičiuojant eksporto kainas antidempingo muitų suma pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 9 dalį iš eksporto kainų buvo atskaityta.
2.3. Palyginimas ir koregavimai
(72)
Normalioji vertė ir eksporto kaina lygintos remiantis gamintojo kaina EXW sąlygomis. Teisingam palyginimui užtikrinti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį buvo atsižvelgta į skirtumus, turėjusius įtakos kainų palyginamumui.
(73)
Koreguojant pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalį prireikus ir pateisinamais atvejais buvo atsižvelgta į transporto, draudimo, galutines ir tvarkymo išlaidas, kreditų išlaidas ir komisinius.
2.4. Dempingas per PTL
(74)
Pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalis kiekvieno bendradarbiaujančio Rusijos grupės eksportuojančio gamintojo vidutinė svertinė normalioji vertė lyginta su kiekvienos rūšies produkto vidutine svertine eksporto kaina remiantis gamintojo kaina EXW sąlygomis.
(75)
Susijęs eksportuojantis gamintojas pateikė keletą tvirtinimų dėl dempingo skirtumo skaičiavimo.
(76)
Pirma, kalbant apie grupės vienos gaminančios bendrovės iš grupės kitos gaminančios bendrovės įsigyto kvarcito kainos koregavimą, užginčytas 5 % pelno dydis, kuris buvo pridėtas prie patikrintos įsigijimo kainos. Pateiktas argumentas, kad abi bendrovės priklauso tam pačiam vienam ekonominiam subjektui.
(77)
Nors argumentas dėl vieno ekonominio subjekto yra nesusijęs su kvarcito kainos koregavimu, pripažįstama, kad sandoriai tarp susijusių šalių gali būti sudaromi negaunant pelno. Kai kvarcitas neparduodamas nesusijusioms šalims, taip pat negalima įrodyti, kad gautas pelnas. Dėl to prie pakoreguotos kvarcito kainos papildomas procentinis pelno dydis nebuvo pridėtas ir sprendimas dėl dempingo atitinkamai patikslintas.
(78)
Antras tvirtinimas buvo susijęs su tuo, kad Komisija taikė ginčo su Norvegija dėl lašišos PPO ginčų sprendimo institucijos rekomendacijas. Tuo atveju buvo rekomenduota, kad kai tam tikro produkto pardavimas vidaus rinkoje nėra tipiškas, tokių sandorių PBA ir pelnas vis dėlto būtų naudojami normaliajai vertei apskaičiuoti. Eksportuojantis gamintojas taip pat tvirtino, kad per priemonių galiojimo termino peržiūrą nebuvo galima naudoti naujo metodo, nes aplinkybės iš esmės nebuvo pasikeitusios.
(79)
Komisija paaiškino, kokio metodo laikytasi šios tarybos dėl lašišos surengtame eksportuojančio gamintojo, kurio nuomone šios tarybos rekomendacija buvo pažeistos pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 ir 6 dalys, klausyme. Tačiau Komisija, laikydamasi savo PPO įsipareigojimų, turi įgyvendinti tokius sprendimus. Šis metodas taikomas visais atvejais, o ne tik per tyrimus, kurie pradėti remiantis pagrindinio reglamento 5 straipsniu.
(80)
Remdamasi trečiuoju teiginiu Komisija atliko koregavimus tais atvejais, kai grupės vieno eksportuojančio gamintojo išlaidos buvo lygintos su tam tikru grupės kito gamintojo pardavimu.
(81)
Komisija patvirtina, kad apyvarta buvo pakoreguota atsižvelgiant į tuos pačius elementus, kaip koreguojant gamybos sąnaudas, t. y. į transporto, draudimo ir tvarkymo išlaidas pelningumui nustatyti ir į pakavimo išlaidas dempingo skirtumams nustatyti.
(82)
Ketvirta, eksportuojantis gamintojas mano, kad galiojantis antidempingo muitas buvo netinkamai atskaitytas iš eksporto kainos. Šiam teiginiui įrodyti teigiama, kad per peržiūros tiriamąjį laikotarpį pardavimo eksportui kainos buvo daugiau nei 100 % didesnės nei per pirminį tiriamąjį laikotarpį, ir tariamai tai įrodo, kad antidempingo muitas buvo įtrauktas į eksporto kainas. Be to, neturėjo būti atskaityti tam tikri importo muitai ir antidempingo muitai, nes jie tariamai buvo sumokėti iš anksto ir susieti su būsimu laikotarpiu. Pagaliau Komisija taip pat neturėjo atsižvelgti į biuro Japonijoje išlaidas ir Šveicarijos federalinius ir kantonų pajamų mokesčius.
(83)
Eksportuojančio gamintojo pateikti įrodymai nėra įtikinami - jis neįrodė, kad šiuo atveju šio produkto antidempingo muitas tinkamai atsispindėjo eksporto kainoje. Nuo pirminio tyrimo labai padidėjo perpardavimo kainos ir gamybos sąnaudos. Todėl eksporto kainų padidėjimo negalima įtikinamai susieti su tariamu muito atsispindėjimu kainoje. Norėdama parodyti, kad pateikti įrodymai yra neįtikinami, Komisija palygino eksporto kainas su prekių sąnaudomis (įtraukdama antidempingo muitą) per peržiūros tiriamąjį laikotarpį ir nustatė, kad 99 % eksporto sandorių eksporto kaina nėra pakankamai didelė, kad aprėptų antidempingo muitą. Pagaliau net jei muitas nebūtų atskaitytas, to nepakaktų nustatytiems faktams dėl didelio dempingo panaikinti ir nepaveiktų išvados dėl dempingo tęsimosi tikimybės. Taigi tai neturėtų jokio poveikio šio priemonių termino galiojimo peržiūros tyrimo išvadai.
(84)
Komisija pastebėjo, kad iš anksto sumokėti importo muitų ir antidempingo muitų neįmanoma ir kad tokie muitai surenkami produktą importavus. Be to, grupė naudojo muitinės sandėlį, reiškia muitai turėjo būti mokami tik tada, kai buvo faktiškai importuojama ir parduodama. Be to, remiantis 2012 m. gruodžio 31 d. bandomojo balanso palyginimu su audito patikrintomis ataskaitomis aiškiai nustatyta, kad auditoriai tariamai iš anksto sumokėtus antidempingo muitus perkvalifikavo į faktiškai sumokėtus antidempingo muitus kaip sąnaudas pelno ir nuostolio ataskaitoje.
(85)
Biuro Japonijoje išlaidos nebuvo susijusios su nagrinėjamuoju produktu, todėl jos neturėjo poveikio Komisijos atliktam skaičiavimui. Todėl šis tvirtinimas atmestas. Pagaliau paminėtus Šveicarijos mokesčius būtų buvę galima atskaityti tik jei jie būtų susiję su pelno mokesčiu, o tai, remiantis atsakymu į informacijos atskleidimą, ir yra šiuo atveju. Todėl dempingo skaičiavimas buvo atitinkamai pakoreguotas.
(86)
Komisija pakoregavo grupės bendrovės Didžiosios Britanijos Mergelių Salose kitai grupės bendrovei suteiktos paskolos palūkanas, kai gavo pastabą, kad tokias paskolas galima teikti nesilaikant rinkos sąlygų ir iš esmės tokią paskolą teikti būtų logiška tik jei paskolos palūkanos būtų mažesnės už iš banko gautos paskolos palūkanas. Komisija patvirtina, kad RFAI pelno dydis buvo pridėtas prie grynosios sąskaitos faktūros vertės bendrovės apskaitos valiuta ir nebuvo pagrįstas CIF kaina, prie kurios buvo pridėtos tam tikros išlaidos.
(87)
Atsižvelgiant į išdėstytas aplinkybes ir patikslinus skaičiavimą po to, kai buvo priimti tvirtinimai dėl kvarcito pardavimo tarp grupės bendrovių, paskolos tarp grupės bendrovių ir Šveicarijos federalinių ir kantonų pajamų mokesčių, dempingo skirtumas, išreikštas kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi, buvo patikslintas ir nustatyta, kad dempingo skirtumas buvo 43 %.
(88)
Reikėtų priminti, kad per 4 konstatuojamojoje dalyje minėtą tarpinę peržiūrą padaryta išvada, kad Rusijos grupės importas 2009 m. spalio mėn.-2010 m. rugsėjo mėn. vykdytas dempingo kaina.
3. Importo raida, jeigu priemonės būtų panaikintos
(89)
Atlikus analizę dėl dempingo vykdymo per PTL, taip pat nagrinėta dempingo tęsimosi arba pasikartojimo tikimybė.
3.1. Rusijos gamybos pajėgumai
(90)
Rusija yra antra didžiausia FeSi gamintoja pasaulyje. Bendrovės Metal Expert market research duomenimis Rusijos gamybos pajėgumai - maždaug 900 000 t FeSi. Šiam skaičiui priskiriama produkto gamyba krosnyse, kuriose galima pagaminti ir kitų rūšių geležies lydinių. Iš tiesų dviejų gamintojų (t. y. JSC CHEMK ir Serov Ferroalloy Plant) turimais gamybos įrenginiais per trumpą laikotarpį vietoje FeSi galima pradėti gaminti kitų rūšių geležies lydinius. Tačiau kitų Rusijos gamintojų (t. y. Bratsk Ferroalloy Plant, NLMK ir JSC KF) įrenginiais galima gaminti tik FeSi.
(91)
Atskleidus informaciją vienintelis bendradarbiaujantis eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad skaičiuojant Rusijos gamybos pajėgumus neatsižvelgta į jo informaciją. Tačiau, kaip minėta 52 konstatuojamojoje dalyje, pirminis naudotas informacijos šaltinis - Rusijos grupės pateikta informacija. Metal Expert bendrovės ataskaita naudota kitų Rusijos gamintojų gamybos pajėgumams nustatyti. Todėl šio reikalavimo priimti negalima.
(92)
Be to, šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad JSC CHEMK gamyba buvo neteisingai įvertinta, nes, jo teigimu, nuo vieno geležies lydinio gamybos pereiti prie kito geležies lydinio gamybos praktiškai neįmanoma be didelių papildomų išlaidų ir gaišaties. Tačiau per patikrinimą vietoje JSC CHEMK patalpose rasta įrodymų, kad JSC CHEMK krosnyse vieno geležies lydinio gamybą kito geležies lydinio gamyba galima pakeisti be pirmiau nurodytos gaišaties. Todėl šio reikalavimo priimti negalima.
(93)
Apskaičiuota kad per PTL faktinis produkcijos kiekis - maždaug 633 000 t (daugiausia FeSi75), ir dar esama nepanaudotų pajėgumų iki 267 000 t pagaminti. Taikant konservatyvų metodą ir atsižvelgiant į naudotus gamybos pajėgumus kitiems geležies lydiniams gaminti, nepanaudoti FeSi gamybos pajėgumai sudaro ne mažiau kaip 120 000 t.
(94)
Rusijos grupė teigė, kad Rusijos nepanaudoti pajėgumai neteisingai apskaičiuoti, nes Komisija neatsižvelgė į tai, kad Rusijos grupė naudojo 95-100 % savo gamybos pajėgumų. Tačiau, kaip minėta pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, konservatyvus metodas tai pat taikytas atsižvelgiant į faktinius nepanaudotus pajėgumus. Todėl šio reikalavimo priimti negalima.
(95)
Metal Expert bendrovės ataskaitos duomenimis tokia didelė nepanaudotų pajėgumų apimtis susidarė dėl to, kad 2002-2009 m. paklausa vidaus rinkoje sumažėjo 50 % ir iki 2012 m. nesikeitė. Taigi, gamybos pajėgumai yra kur kas didesni už paklausą vidaus rinkoje. Todėl Rusijos gamintojai turi eksportuoti.
3.2. Sąjungos rinkos patrauklumas
(96)
Nepaisant šiuo metu taikomų priemonių ES rinka yra vis tiek patraukli Rusijos eksportui. Importo apimtis per PTL rodo, kad nustatyti antidempingo muitai turėjo tam tikro poveikio importui iš Rusijos, tačiau per PTL vis dėlto importuotas nemažas kiekis.
(97)
Viena šalis teigė, kad Europos Sąjungos FeSi rinka yra nepatraukli tokiam pasaulinio lygio tiekėjui kaip Rusijos grupė ir kad apskritai importo apimtis itin sumažėjo ir toliau mažėjo 2012 m. Ji teigė, kad ateityje ši tendencija nesikeis. Tačiau išnagrinėjus iš Eurostato gautus prekybos duomenis ir atsižvelgiant į pagrindinio reglamento 14 straipsnio 6 dalį nustatyta, kad importo iš Rusijos apimtis 2010-2012 m. palyginti nesikeitė.
(98)
Be to, palyginus nagrinėjamojo produkto eksporto į Europos Sąjungą kainas ir trečiųjų šalių rinkose taikytas FeSi kainas pastebėta, kad Rusijos grupės kainos ES, priklausomai nuo paskirties šalies, yra didesnės.
(99)
Todėl teiginį, kad Sąjungos rinka Rusijos gamintojams yra nepatraukli, tenka atmesti.
(100)
Viena šalis teigė, kad Rusijos rinka tampa vis patrauklesnė dėl kelių naujų projektų, kaip antai 2014 m. Žiemos olimpinės žaidynės, dėl kurių turėtų labai padidėti plieno paklausa ir kartu FeSi suvartojimas vidaus rinkoje. Tačiau pirmiausia reikėtų pažymėti, kad ši šalis nepateikė jokių susijusių duomenų ar skaičiavimų, įrodančių, kad šie projektai turėtų poveikio FeSi suvartojimui vidaus rinkoje. Bet kuriuo atveju, jei taip iš tiesų atsitiktų, poveikis jau turėjo būti matomas 2012-2013 m. Tačiau iš turimų duomenų matyti, kad suvartojimas vidaus rinkoje nesikeitė. Pagaliau šių projektų poveikis bet kuriuo atveju būtų ribotas ir laikinas. Todėl į šį argumentą neatsižvelgiama. Viena šalis teigė, kad Rusijos pertekliniai pajėgumai daugiausia absorbuojami eksportuojant į Azijos rinkas ir JAV. Iš tikrųjų, per PTL Rusijos gamintojai į įvairias pasaulio šalis eksportavo daugiau nei 73 % savo produkcijos. Tačiau, kaip minėta 93 konstatuojamojoje dalyje, Rusijoje dėl mažėjančio suvartojimo vidaus rinkoje vis dar esama daug perteklinių pajėgumų, o tai reiškia, kad būtina rasti alternatyvias rinkas nuostoliams dėl mažėjančių pardavimų vidaus rinkoje kompensuoti ir pertekliniams pajėgumams absorbuoti.
(101)
Kaip minėta 44 konstatuojamojoje dalyje, Azijos rinkose didės konkurencija, nes Malaizijoje statomos naujos gamyklos, kurios jau 2014 m. pagamins apie 420 000 t produkto. Dėl to Rusijos gamintojams bus sunkiau eksportuoti į Azijos rinkas.
(102)
Kaip paaiškinta 45 konstatuojamojoje dalyje, Malaizijos gamybos apimtis sumažinta iki 370 000 t.
(103)
Be to, vienoje pagrindinių Rusijos eksportuotojų eksporto rinkoje JAV jau vykdomas antidempingo tyrimas, kurio prašyme nurodomi tariami dideli dempingo skirtumai.
(104)
Taigi, tenka daryti išvadą, kad eksportuojantys Rusijos gamintojai labai priklauso nuo eksporto į trečiųjų šalių rinkas, kuriose didėja konkurencija. Dėl to Sąjungos rinka jiems taps dar patrauklesnė.
4. Išvada dėl dempingo tęsimosi tikimybės
(105)
Atsižvelgiant į pirmiau nustatytus faktus, galima daryti išvadą, kad produktas iš Rusijos vis dar importuojamas dempingo kaina ir esama didelės tikimybės, kad dempingas tęsis. Atsižvelgiant į dabartinius ir galimus būsimus nepanaudotus pajėgumus Rusijoje, į tai, kad Sąjungos rinka yra viena didžiausių rinkų pasaulyje, ir į tai, kad Pietryčių Azijos rinkoje numatoma didinti pajėgumus, galima daryti išvadą, kad antidempingo priemonėms baigus galioti Rusijos eksportuotojai veikiausiai toliau didins savo eksportą į Sąjungą dempingo kaina.
5. Išvada
(106)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad esama didelės ir realios grėsmės, kad baigus galioti dabartinėms priemonėms bus toliau vykdomas KLR ir Rusijos kilmės FeSi dempingas.
D. SĄJUNGOS PRAMONĖS APIBRĖŽTIS
(107)
Per PTL panašų produktą gamino septyni žinomi Sąjungos gamintojai. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje, ir toliau vadinami Sąjungos pramone.
(108)
Kaip nurodyta 16 konstatuojamojoje dalyje, prašomą informaciją pateikė šeši Sąjungos gamintojai. Apskaičiuota, kad šios bendrovės pagamina apie 90 % visos Sąjungos produkcijos, ir laikoma, kad jų padėtis atitinka tipišką Sąjungos pramonės padėtį.
E. PADĖTIS SĄJUNGOS RINKOJE
1. Sąjungos suvartojimas
(109)
Sąjungos suvartojimas nustatytas remiantis Sąjungos pramonės nesusijusio ir susijusio pardavimo Sąjungos rinkoje apimtimi, su nebendradarbiaujančiu gamintoju susijusiais skaičiavimais (remiantis prašymu atlikti peržiūrą) ir iš Eurostato gautais importo duomenimis pagal KN kodus.
(110)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos suvartojimas padidėjo 40 %. Tačiau reikėtų atsižvelgti į tai, kad nagrinėjamojo laikotarpio pirmieji metai (2009 m.) buvo ypač blogi dėl neigiamo ekonomikos krizės poveikio. Nepaisant dalinio atsigavimo po 2009 m., Sąjungos suvartojimas vis tiek nebuvo tokio lygio, kuris nustatytas per pirminį tyrimą, kai kiekvienais metais buvo suvartojama daugiau nei 850 000 t produkto.
1 lentelė
Suvartojimas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Suvartojimas (t)
544 093
799 233
841 796
760 128
Indeksas (2009 m. = 100)
100
147
155
140
Šaltinis: klausimyno atsakymai, prašymas atlikti priemonių galiojimo termino peržiūrą, Eurostatas.
2. Importo iš nagrinėjamųjų šalių kiekis, kainos ir rinkos dalis
(111)
Importo iš KLR ir Rusijos apimtis ir rinkos dalys analizuotos remiantis Eurostato informacija ir duomenimis, gautais pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 6 dalį. Kadangi importo iš KLR apimtis labai nedidelė, importas iš nagrinėjamųjų šalių nebuvo vertinamas bendrai.
a) Nagrinėjamojo importo apimtis ir rinkos dalis
(112)
Importo dempingo kaina į Sąjungą per nagrinėjamąjį laikotarpį apimtis ir rinkos dalys keitėsi taip:
2 lentelė
Nagrinėjamojo importo apimtis ir rinkos dalys
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
KLR
Importo apimtis (t)
8 105
13 828
5 125
2 516
Indeksas (2009 m. = 100)
100
171
63
31
Rinkos dalis (%)
1,5
1,7
0,6
0,3
Indeksas (2009 m. = 100)
100
116
41
22
Rusija
Importo apimtis (t)
74 678
53 671
29 338
40 725
Indeksas (2009 m. = 100)
100
72
39
55
Rinkos dalis (%)
13,7
6,7
3,5
5,4
Indeksas (2009 m. = 100)
100
49
25
39
Iš viso iš nagrinėjamųjų šalių
Importo apimtis (t)
82 783
67 499
34 463
43 241
Indeksas (2009 m. = 100)
100
82
42
52
Rinkos dalis (%)
15,2
8,4
4,1
5,7
Indeksas (2009 m. = 100)
100
56
27
37
Šaltinis: Eurostatas.
(113)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį importo iš nagrinėjamųjų šalių apimtis sumažėjo net 48 %. Jo rinkos dalis taip pat sumažėjo nuo 15,2 % 2009 m. iki 5,7 % per PTL. Dėl tokios tendencijos Kinijos eksporto Sąjungos rinkoje praktiškai nebeliko. Tačiau eksportuojančių Rusijos gamintojų rinkos dalis vis dar buvo didelė - Rusija buvo ketvirta didžiausia eksportuotoja į Sąjungą.
b) Importo kaina ir priverstinis kainų mažinimas
(114)
Lentelėje pateikta vidutinė dempingo kaina vykdomo importo kaina. Per nagrinėjamąjį laikotarpį vidutinė importo iš KLR kaina sumažėjo 38 %. Vidutinė importo iš Rusijos kaina per šį laikotarpį padidėjo 31 %, tačiau vis tiek buvo mažesnė už Sąjungos pramonės pardavimo kainas.
3 lentelė
Vidutinė importo dempingo kaina
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
KLR
Vidutinė kaina (EUR/t)
991
1 088
873
611
Indeksas (2009 m. = 100)
100
110
88
62
Rusija
Vidutinė kaina (EUR/t)
716
776
889
999
Indeksas (2009 m. = 100)
100
108
124
140
Iš viso iš nagrinėjamųjų šalių
Vidutinė kaina (EUR/t)
742
840
887
976
Indeksas (2009 m. = 100)
100
113
119
131
Šaltinis: Eurostatas.
(115)
Siekiant nustatyti priverstinį kainų mažinimą per PTL, pagal gamintojo kainą EXW sąlygomis pakoreguotos vidutinės svertinės bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto kainos, taikytos nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje, palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis bendradarbiaujančių Rusijos gamintojų kiekvienos rūšies produkto importo dempingo kainomis, taikytomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF kaina ir tinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į muitus.
(116)
Kadangi atliekant peržiūros tyrimą nebendradarbiavo nė vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas, dėl Kinijos eksporto vykdomas priverstinis kainų mažinimas nustatytas lyginant Sąjungos gamintojų vidutines svertines kainas nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje gamintojo kaina EXW pagrindu su Kinijos vidutinėmis eksporto CIF kainomis, nustatytomis pagal Eurostato duomenis ir tinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į muitus.
(117)
Remiantis palyginimo rezultatais, išreikštais bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų apyvartos per PTL procentine dalimi, nustatytas 6-39 % vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas Sąjungos rinkoje dėl Rusijos eksporto ir 46 % - dėl KLR eksporto.
3. Importas iš kitų trečiųjų šalių, kurioms priemonės netaikomos
(118)
Importo iš trečiųjų šalių į Sąjungos rinką apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 33 % - šis padidėjimas atitiko suvartojimo didėjimo tendenciją. Trečiųjų šalių importui tenkanti rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo palyginti tokia pati, t. y. apie 70 % Sąjungos suvartojimo, ir per PTL šiek tiek sumažėjo. Tačiau labiau pasikeitė importo geografinė struktūra - pastebimai padidėjo importo iš Brazilijos ir Norvegijos apimtis ir rinkos dalys, nes šios šalys, panašu, daugiausia pasinaudojo suvartojimo didėjimu.
(119)
Vidutinės importo iš trečiųjų šalių kainos per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 22 % ir yra gerokai didesnės už importo iš KLR ir Rusijos kainas.
4. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
(120)
Remdamasi pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalimi Komisija nagrinėjo visus ekonominius veiksnius ir rodiklius, turinčius poveikio Sąjungos pramonės padėčiai.
(121)
Žalai išanalizuoti Sąjungos pramonės ekonominė padėtis vertinama remiantis tokiais rodikliais, kaip antai: gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis ir augimas, užimtumas, našumas, faktinio dempingo skirtumo dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo, vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir gebėjimas padidinti kapitalą, atsargos ir darbo sąnaudos.
a) Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(122)
Sąjungos pramonės gamyba nagrinėjamuoju laikotarpiu labai padidėjo. Didžiausias padidėjimas užfiksuotas 2009-2011 m. - tuo laikotarpiu gamyba padidėjo 178 %. Po to per PTL ji nesikeitė. Primenama, kad nagrinėjamojo laikotarpio pirmieji metai buvo išskirtiniai dėl ekonomikos krizės - gamybos lygis tais metais buvo neįprastai žemas. Iš tikrųjų, nepaisant akivaizdaus atsigavimo po 2009 m., reikėtų priminti, kad Sąjungos pramonės gamyba vis dėlto nepasiekė pirminio tyrimo (2003 m.) pradinio lygmens - tuomet buvo pranešta, kad gamybos apimtis buvo 270 000 t.
5 lentelė
Sąjungos pramonės gamyba (iš viso)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Gamyba (t)
81 147
192 495
225 376
224 540
Indeksas (2009 m. = 100)
100
237
278
277
Šaltinis: klausimyno atsakymai ir prašymas atlikti peržiūrą.
(123)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį gamybos pajėgumai palyginti nesikeitė, tik šiek tiek padidėjo per PTL. Kadangi 2009-2011 m. gamybos apimtis gerokai padidėjo, pajėgumų naudojimas bendrai padidėjo 179 %. Ši tendencija per PTL, kai sumažėjo pajėgumų naudojimas, pasikeitė. Tačiau šio neigiamo pokyčio priežastis - ne faktinės gamybos apimties sumažėjimas, o pačių pajėgumų padidėjimas.
6 lentelė
Gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Gamybos pajėgumai (t)
301 456
301 456
299 914
324 884
Indeksas (2009 m. = 100)
100
100
99
108
Pajėgumų naudojimas (%)
27
64
75
69
Indeksas (2009 m. = 100)
100
237
279
257
Šaltinis: klausimyno atsakymai ir prašymas atlikti peržiūrą.
b) Pardavimo apimtis, rinkos dalis ir augimas
(124)
Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje nesusijusiems pirkėjams apimtis (nustatyta remiantis pardavimu susijusiems ir nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje) 2009-2011 m. keitėsi taip pat kaip suvartojimas. Vėliau pardavimo apimtis per PTL staiga padidėjo, nes Sąjungos pramonė produktą pradėjo pardavinėti ne susijusiems, o nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje, kaip buvo tais metais pastebėta. Taip atsitiko dėl vieno Sąjungos gamintojo įmonės struktūros pasikeitimo.
7 lentelė
Sąjungos pramonės pardavimas nesusijusiems pirkėjams
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Apimtis (t)
60 257
113 048
122 860
191 525
Indeksas (2009 m. = 100)
100
188
204
318
Šaltinis: klausimyno atsakymai ir prašymas atlikti peržiūrą.
(125)
Pardavimo Sąjungos rinkoje apimtis keitėsi panašiai kaip suvartojimas, tačiau Sąjungos pramonės rinkos dalis po pirminio padidėjimo 2010 m. palyginti nesikeitė per nagrinėjamąjį laikotarpį, tik šiek tiek didėjo.
8 lentelė
Sąjungos pramonės rinkos dalis
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Sąjungos pramonės rinkos dalis (%)
14
21
22
25
Indeksas (2009 m. = 100)
100
155
165
187
Šaltinis: klausimyno atsakymai ir Eurostatas.
(126)
Kaip minėta 111 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos suvartojimas 2009 m. - PTL padidėjo 40 %. Sąjungos pramonei per tą patį laikotarpį pavyko pasinaudoti šiuo padidėjimu ir padidinti savo pardavimo apimtį ir rinkos dalį.
c) Užimtumas ir našumas
(127)
Su nagrinėjamuoju produktu susijęs Sąjungos pramonės užimtumas per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo beveik 50 %. Be šio darbuotojų skaičiaus padidėjimo kur kas daugiau padidėjo našumas (apskaičiuotas kaip vienam darbuotojui tenkantis pagamintas kiekis (tonomis) per metus), kuris per tą patį laikotarpį sudarė 86 %.
9 lentelė
Užimtumas ir našumas
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Darbuotojų skaičius
701
869
1064
1042
Indeksas (2009 m. = 100)
100
124
152
149
Našumas (vnt./vienam darbuotojui)
116
222
212
216
Indeksas (2009 m. = 100)
100
191
183
186
Šaltinis: klausimyno atsakymai ir prašymas atlikti peržiūrą.
d) Faktinio dempingo skirtumo dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo
(128)
Kaip nurodyta 37 ir 87 konstatuojamosiose dalyse, importo iš nagrinėjamųjų šalių dempingo skirtumas buvo didelis. Išanalizavus žalos rodiklius įrodyta, kad pramonė atsigauna po buvusios dempingo praktikos. Tačiau Sąjungos pramonė atsigavo tik neseniai, ir pastebėta, kad per PTL Sąjungos rinkoje pablogėjo tam tikri žalos rodikliai, pvz., pelningumas, grynųjų pinigų srautas ir investicijų grąža. Be to, reikėtų pažymėti, kad šis teigiamas pokytis įvyko taikant dabartines antidempingo priemones. Jei priemonės būtų panaikintos, faktinių dempingo skirtumų poveikis Sąjungos pramonei būtų didžiulis.
e) Vidutinės vieneto pardavimo kainos Sąjungos rinkoje ir vieneto gamybos sąnaudos
(129)
2009-2011 m. bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų vidutinės pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje kainos padidėjo 25 %, o per PTL vėl sumažėjo. Apskritai toks kainų pokytis rodo, kad per tą patį laikotarpį keitėsi žaliavų ir energijos kainos. Tokia pati tendencija pastebėta ir dėl importo iš trečiųjų šalių, kurioms tenka didžioji Sąjungos rinkos dalis, pardavimo kainų, t. y. 2009-2011 m. jos padidėjo ir per PTL sumažėjo.
10 lentelė
Pardavimo kainos ir sąnaudos
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Vidutinė vieneto pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams kaina (EUR/t)
1 136
1 282
1 421
1 151
Indeksas (2009 m. = 100)
100
113
125
101
Vieneto gamybos sąnaudos (EUR/t)
1 094
1 031
1 228
1 063
Indeksas (2009 m. = 100)
100
94
112
97
Šaltinis: klausimyno atsakymai.
f) Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą
(130)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos gamintojų grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą keitėsi taip:
11 lentelė
Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimo apyvartos %)
2,3
27,0
18,3
7,4
Grynųjų pinigų srautas (EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investicijos (EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Indeksas (2009 m. = 100)
100
79
95
102
Investicijų grąža (%)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Šaltinis: klausimyno atsakymai.
(131)
Bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų pelningumas nustatytas ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškus susijusios apyvartos procentine dalimi. 2009 m. pelno dydis buvo labai nedidelis, o kai kurių Sąjungos gamintojų - net neigiamas; tačiau 2010 m. jis pradėjo didėti - kaip suvartojimas ir pardavimas. Tačiau reikėtų pažymėti, kad pelno dydis per PTL mažėjo nepaisant to, kad bendradarbiaujančios Sąjungos pramonės (taip pat atsižvelgiant į organizacinės struktūros pasikeitimus) pardavimo apimtis nesikeitė. Tai kelia susirūpinimą dėl ES pramonės pelno dydžio pokyčių ateityje.
(132)
Grynųjų pinigų srautas, t. y. pramonės gebėjimas pačiai finansuoti savo veiklą, kuris buvo apskaičiuotas remiantis operacijomis, buvo teigiamas per visą nagrinėjamąjį laikotarpį. Tačiau šis rodiklis pagerėjo tik 2010 m., vėliau per kitus dvejus metus jis labai pablogėjo. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad labiau pablogėjo mažesniųjų Sąjungos gamintojų grynųjų pinigų srautas. Tai kelia susirūpinimą dėl ES pramonės gebėjimo toliau pačiai finansuoti savo veiklą esamomis ekonominėmis aplinkybėmis.
(133)
Pelningumo ir grynųjų pinigų srauto pokyčiai per nagrinėjamąjį laikotarpį turėjo poveikio bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų gebėjimui investuoti į savo veiklą. Dėl to investicijų lygis per nagrinėjamąjį laikotarpį yra pakankamai aukštas ir pastovus. Investicijų grąža, išreikšta investicijų grynosios buhalterinės vertės procentiniu pelnu, tapo teigiama tik po 2009 m. Tačiau, kaip ir pelningumo ir grynųjų pinigų srauto rodikliai, šis rodiklis taip pat buvo geriausias 2010 m., o 2011-2012 m. nuolatos blogėjo.
(134)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, galima daryti išvadą, kad nors bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų finansinė padėtis beveik per visą nagrinėjamąjį laikotarpį buvo gera, to laikotarpio pabaigoje ir ypač per PTL ji pradėjo blogėti. Kaip parodyta 11 lentelėje, ES pardavimo pelningumas labai sumažėjo, o Sąjungos pramonės grynųjų pinigų srautas buvo mažesnis už investicijų vertę, reiškia pramonė per PTL turėjo ieškoti išorinio finansavimo.
(135)
Tuo pačiu metu pranešta apie sunkumus padidinti kapitalą. Šis veiksnys gali būti pagrindinis Sąjungos pramonės pažeidžiamumo elementas, jei priemonės baigtų galioti. Dabartinėmis ekonominėmis sąlygomis panašu, kad Sąjungos pramonei būtų sunku rasti finansinių priemonių kovoti su pasikartojančiu importu dempingo kaina iš nagrinėjamųjų šalių, ir jai vėl per labai trumpą laikotarpį būtų padaryta didelė žala. Tai ypač aktualu Sąjungos pramonę sudarančioms MVĮ.
g) Atsargos
(136)
Nors bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų laikotarpio pabaigos atsargos 2009 m. - PTL padidėjo 32 %, jos sumažėjo, palyginti su gamybos apimtimi, ir gamintojai jų nelaiko neįprastai didelėmis.
12 lentelė
Laikotarpio pabaigos atsargos
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Laikotarpio pabaigos atsargos (t)
23 946
21 214
26 117
31 504
Indeksas (2009 m. = 100)
100
89
109
132
Šaltinis: klausimyno atsakymai.
h) Darbo sąnaudos
(137)
Nors per nagrinėjamąjį laikotarpį bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų darbuotojų skaičius padidėjo beveik 50 %, jų vidutinis darbo užmokestis per šį laikotarpį nesikeitė.
13 lentelė
Darbo sąnaudos
2009 m.
2010 m.
2011 m.
PTL
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui
(EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Indeksas (2009 m. = 100)
100
102
98
100
Šaltinis: klausimyno atsakymai.
IŠVADA DĖL SĄJUNGOS PRAMONĖS PADĖTIES
(138)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad 2008 m. nustačius pirmines priemones importo mažomis dempingo kainomis iš nagrinėjamųjų šalių į Sąjungos rinką apimtis sumažėjo. Tai leido Sąjungos pramonei padidinti savo gamybos lygį, pardavimo apimtį, rinkos dalį bei pelningumą ir pagerinti savo bendrą finansinę padėtį.
(139)
Todėl daroma išvada, kad Sąjungos pramonei per PTL materialinė žala nedaryta. Tačiau atsižvelgiant į suvartojimo mažėjimą ir tam tikrų finansinių rodiklių, kaip antai pelningumo, grynųjų pinigų srauto ir investicijų grąžos, blogėjimą per PTL, Sąjungos pramonės padėtis yra vis dar pažeidžiama.
F. ŽALOS PASIKARTOJIMO TIKIMYBĖ
1. Pirminės pastabos
(140)
Siekiant įvertinti žalos pasikartojimo tikimybę, jei priemonės baigtų galioti, pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalį analizuotas galimas importo iš Kinijos ir Rusijos poveikis Sąjungos rinkai ir Sąjungos pramonei.
(141)
Analizuota suvartojimo Sąjungos rinkoje tendencija, nepanaudoti pajėgumai, prekybos srautai ir Sąjungos rinkos patrauklumas, taip pat nagrinėjamųjų šalių kainodaros politika.
2. Suvartojimas Sąjungoje
(142)
Nagrinėjamojo produkto suvartojimas Sąjungoje per PTL, palyginti su ankstesniais metais, sumažėjo 10 %. Kartu tai didesnis nei 25 % sumažėjimas, palyginti su 2007 m. lygiu prieš krizę. Nagrinėjamojo produkto suvartojimas mažėjo dėl mažėjančios plieno gamybos Sąjungoje, be to, galima tikėtis, kad per kitus metus suvartojimas toliau mažės. Sąjungos pramonei tai bus problemiška, nes ji veiks labai konkurencingoje aplinkoje. Todėl manoma, kad negalima leisti, kad iš KLR ir Rusijos būtų importuojama mažomis dempingo kainomis. Dėl tokio importo bus daromas spaudimas rinkoje mažinti kainas, bus iškreipta konkurencija ir dėl to Sąjungos gamintojams bus daroma didelė materialinė žala.
3. Nepanaudoti pajėgumai, prekybos srautai, Sąjungos rinkos patrauklumas ir nagrinėjamųjų šalių kainodaros politika
a) KLR
(143)
Reikia pažymėti, kad prognozuojama, kad bendri KLR nagrinėjamojo produkto gamybos pajėgumai - 10-11 mln. t, o tai yra daugiau nei bendras FeSi suvartojimas visame pasaulyje. Kartu bendras pajėgumų naudojimas siekia apytikriai 50 %.
(144)
Kinijos FeSi eksportas į kitas pasaulio šalis per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo pakankamai pastovus - apie 0,8 mln. t. Šią eksporto apimtį iš esmės lemia eksporto apribojimai, kaip aprašyta 41 konstatuojamojoje dalyje. Tačiau Sąjunga šių mechanizmų negali kontroliuoti ir Kinijos Vyriausybė bet kuriuo metu gali panaikinti eksporto apribojimus - taip kiltų didelis pavojus, kad į Sąjungos rinką gali patekti didelis iš Kinijos eksportuojamas nagrinėjamojo produkto kiekis.
(145)
NET jei eksporto apribojimai nebūtų keičiami, reikėtų pažymėti, kad Kinijos į kitas pasaulio šalis eksportuojamas bendras kiekis yra didesnis nei visas Sąjungoje suvartojamas kiekis.
(146)
Galima pagrįstai tikėtis, kad, priemonėms baigus galioti, dėl ES rinkos patrauklumo (kaip aprašyta 40-49 konstatuojamosiose dalyse) bent dalis Kinijos eksportuojamo produkto kiekio būtų vėl nukreipta į Sąjungos rinką, ypač atsižvelgiant į tai, kad netrukus Kinijos eksportuotojai susidurs su papildoma konkurencija savo tradicinėse Azijos rinkose dėl papildomų gamybos pajėgumų atsiradimo Malaizijoje, kaip paaiškinta 44 konstatuojamojoje dalyje.
(147)
Baigus galioti antidempingo muitams ir atsiradus didesnei konkurencijai Azijoje, Sąjungos rinka tikrai taps patrauklia tiksline rinka Kinijos eksportuotojams. Tokiomis aplinkybėmis primenama, kad prieš nustatant priemones Kinija buvo pagrindinė eksportuotoja į Sąjungos rinką.
(148)
Pagaliau atsižvelgiant į dabartinį Kinijos eksporto kainų lygį, nustatyto dempingo skirtumo dydį ir į tai, kad esama akivaizdaus priverstinio kainų mažinimo, patvirtinama, kad netaikant antidempingo priemonių pasikartotų nesąžininga konkurencija dėl Kinijos eksporto ir Sąjungos pramonei būtų daroma materialinė žala.
b) Rusija
(149)
Atliekant peržiūros tyrimą nustatyta, kad Rusijoje per PTL pagaminta 633 000 t nagrinėjamojo produkto, o apskaičiuoti gamybos pajėgumai sudaro apie 900 000 t. Reiškia nepanaudoti pajėgumai sudaro apie 267 000 t, kurių pakanka trečdaliui Sąjungos paklausos patenkinti.
(150)
Dėl Rusijos nagrinėjamojo produkto eksporto reikėtų pažymėti, kad Rusija šiuo metu eksportuoja 73 % savo produkcijos. Be Sąjungos, ji eksportuoja į kitas tradicines eksporto rinkas - JAV, Japoniją ir Pietų Korėją. Atsižvelgiant į tai, kad Azijos rinkose didėja konkurencija (kaip aprašyta 44 konstatuojamojoje dalyje), yra akivaizdžių požymių, kad didžioji dalis šių prekybos srautų bus vėl nukreipta į Sąjungą, jei antidempingo priemonės bus panaikintos. Ši tendencija gali dar sustiprėti, jei po šiuo metu JAV vykdomo antidempingo tyrimo dėl importo iš Rusijos (pradėtas po to, kai 2013 m. liepos mėn. inicijuotas tyrimas) būtų nustatytos priemonės.
(151)
Dėl to vienas eksportuojantis Rusijos gamintojas teigė, kad nepanašu, kad JAV nustatytų muitus Rusijos kilmės ferosiliciui. Šiam teiginiu pagrįsti buvo pateiktos kelios neoficialios vykdomo tyrimo išvados. Tačiau gamintojas nepateikė jokių jo teiginius įrodančių dokumentų, be to, atsižvelgiant į tai, kad JAV inicijavo antidempingo tyrimą, kuris yra tebevykdomas, negalima atmesti to, kad priemonės bus nustatytos.
(152)
Pasibaigus antidempingo muitų galiojimui ir padidėjus konkurencijai jų pagrindinėse eksporto rinkose, Rusijos eksportuotojams Sąjungos rinka bus patraukli tikslinė rinka. Tokiomis aplinkybėmis primenama, kad prieš nustatant priemones Rusija buvo pagrindinė eksportuotoja į Sąjungos rinką ir vis dar į ją eksportuoja, nepaisant to, kad priemonės taikomos jau penkerius metus.
(153)
Pagaliau reikėtų pabrėžti, kad Rusija kelia pavojų ne tik dėl eksporto apimties, bet ir dėl jos kainodaros politikos eksporto rinkose. Atlikus pirminį tyrimą ir šią priemonių galiojimo termino peržiūrą nustatyta, kad Rusijos dempingo praktika yra struktūrinė: jos eksporto kaina visada mažesnė už kainą Rusijos vidaus rinkoje. Be to, dabartiniu tyrimu patvirtinama, kad dėl importo iš Rusijos kainų vis dar priverstinai mažinamos Sąjungos gamintojų pardavimo kainos.
4. Išvada
(154)
Atsižvelgiant į tyrimo metu nustatytus faktus, t. y. į tai, kad nagrinėjamosiose šalyse yra nepanaudotų pajėgumų, toliau vykdomas dempingas, o Kinijos ir Rusijos eksportuotojai gali parduoti tik nedidelį kiekį kitoms pagrindinėms trečiųjų šalių rinkoms ir dėl to Sąjungos rinka yra dar patrauklesnė, manoma, kad panaikinus priemones Sąjungos pramonės padėtis jos pagrindinėje rinkoje susilpnėtų, o patirta žala pasikartotų, jei iš Kinijos ir Rusijos būtų importuojama dempingo kaina.
(155)
Nėra priežasčių manyti, kad dėl taikomų priemonių pagerėjusi Sąjungos pramonės veikla panaikinus priemones išliktų tokia pat gera ar dar labiau sustiprėtų. Priešingai, sąlygos yra palankios tam, kad importas iš nagrinėjamųjų šalių būtų nukreiptas į Sąjungos rinką ir būtų vykdomas dempingo kaina ir didelėmis apimtimis, o tai veikiausiai pakenktų nagrinėjamuoju laikotarpiu įvykusiems teigiamiems pokyčiams Sąjungos rinkoje. Dėl tikėtino importo dempingo kaina Sąjungos pramonė būtų priversta sumažinti pardavimo kainas ir netektų rinkos dalies, taip būtų padarytas neigiamas poveikis Sąjungos pramonės finansinei padėčiai, kuri tebėra pažeidžiama.
(156)
Šiuo klausimu gauta eksportuojančio Rusijos gamintojo pastaba, kad žalos pasikartojimo negalima pagrįsti paprasčiausia žalos pasikartojimo galimybe - ją reikia pagrįsti žalos tikimybe. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta nemažai faktinių elementų, įskaitant tai, kad Rusijos gamintojai dempingo praktikos nenutraukė ir kad Rusijoje esama nepanaudotų pajėgumų. Be to, nustatyta, kad Sąjungos suvartojimas per PTL buvo mažesnis nei prieš pirminį tyrimą. Pagaliau manoma, kad pasauliniu mastu padidės produkto produkcijos kiekis, ypač Azijos rinkoje. Išnagrinėjus šiuos elementus galima pagrįstai manyti, kad remiantis turimais faktais Sąjungos pramonei vėl būtų daroma žala dėl importo dempingo kaina, jei priemonės baigtų galioti.
G. SĄJUNGOS INTERESAI
1. Įvadas
(157)
Vadovaujantis pagrindinio reglamento 21 straipsniu nagrinėta, ar toliau taikant galiojančias priemones nebūtų prieštaraujama visos Sąjungos interesams. Nustatant Sąjungos interesus įvertinti visi susiję, t. y. Sąjungos pramonės, importuotojų ir naudotojų, interesai. Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę pagal pagrindinio reglamento 21 straipsnio 2 dalį.
(158)
Kadangi šis tyrimas yra galiojančių priemonių peržiūra, jį atliekant buvo galima įvertinti bet kokį netinkamą neigiamą poveikį, kurį šios galiojančios antidempingo priemonės daro suinteresuotosioms šalims.
2. Sąjungos pramonės interesai
(159)
154 konstatuojamojoje dalyje padaryta išvada, kad nustojus galioti antidempingo priemonėms Sąjungos pramonės padėtis veikiausiai labai pablogėtų. Todėl tolesnis priemonių taikymas būtų naudingas Sąjungos pramonei, nes Sąjungos gamintojai galėtų išsaugoti savo pardavimo apimtį, rinkos dalį, pelningumą ir apskritai teigiamą ekonominę padėtį. Priešingu atveju nutraukus priemonių taikymą Sąjungos pramonės gyvybingumui kiltų rimta grėsmė, nes yra priežasčių manyti, kad Kinijos ir Rusijos importas būtų nukreiptas į Sąjungos rinką ir vykdomas dempingo kaina ir didelėmis apimtimis, ir dėl to pasikartotų žala.
3. Naudotojų interesai
(160)
Atliekant šią peržiūrą su Komisija bendradarbiavo dešimt Sąjungos naudotojų (liejyklos ir plieno gamintojai). Keturi naudotojai pateikė bendrų pastabų ir tik šeši - išsamius klausimyno atsakymus. Remiantis šiais duomenimis nustatyta, kad su nagrinėjamuoju produktu susijusios sąnaudos sudaro vidutiniškai apie 1 % naudotojų visų gamybos sąnaudų ir nesiekia 2 % nė vieno bendradarbiaujančio naudotojo gamybos sąnaudų. Taigi, nors kai kurie naudotojai 2011 m. ir per PTL veikė nuostolingai, šių nuostolių negalima susieti su importuojamam FeSi taikomais antidempingo muitais.
(161)
Reikėtų atsižvelgti į tai, kad per pirminį tyrimą nustatyta, kad Kinijai ir Rusijai teko apie 40 % Sąjungos rinkos dalies, o šioms dviem šalims nustatyti 15,6-31,2 % muitai. Todėl manoma, kad baigus galioti muitams būtų galima sutaupyti vidutiniškai ne daugiau kaip 0,1 % sąnaudų (apskaičiuota remiantis tuo, kad šalims, kurioms taikomos priemonės, tenka 40 % rinkos dalies, o vidutinis ad valorem muitas yra 20 %). Dėl to nepanašu, kad baigus galioti muitui naudotojai, kurie paskutinius dvejus nagrinėjamojo laikotarpio metus veikė nuostolingai, vėl pradėtų veikti pelningai. Be to, dėl produkto pobūdžio ir rinkoje esančio ne vieno tiekimo šaltinio naudotojai gali lengvai keisti tiekėjus.
4. Importuotojų interesai
(162)
Visiems žinomiems importuotojams pranešta apie šios peržiūros inicijavimą. Nė vienas nagrinėjamojo produkto importuotojas nepateikė prie pranešimo apie inicijavimą pridėto atrankos klausimyno atsakymų. Atlikus tyrimą nustatyta, kad importuotojai gali lengvai produktą pirkti iš įvairių šiuo metu rinkoje esančių šaltinių, visų pirma Sąjungos pramonės ir pagrindinių trečiųjų šalių eksportuotojų, kurie produktą parduoda ne dempingo kaina. Be to, importuotojams neparodžius susidomėjimo, prieita prie išvados, kad tolesnis priemonių taikymas neprieštarautų jų interesams.
5. Išvada
(163)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, daroma išvada, kad nėra įtikinamų su Sąjungos interesais susijusių priežasčių, kodėl nereikėtų toliau taikyti galiojančių antidempingo priemonių.
H. ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
(164)
Visoms šalims buvo pranešta apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo ketinama rekomenduoti toliau taikyti galiojančias priemones. Joms taip pat nustatytas laikotarpis pastaboms dėl atskleistos informacijos pateikti. Į pateiktą pagrįstą informaciją ir pastabas buvo deramai atsižvelgta.
(165)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, kaip numatyta pagrindinio reglamento 11 straipsnio 2 dalyje, Tarybos reglamentu (EB) Nr. 172/2008 importuojamam KLR ir Rusijos kilmės ferosiliciui nustatytos antidempingo priemonės turėtų būti toliau taikomos.
(166)
Siekiant sumažinti priemonių vengimo riziką, kylančią dėl didelio muito normų skirtumo, manoma, kad šiuo atveju būtinos specialios priemonės, kuriomis būtų užtikrintas tinkamas antidempingo muitų taikymas. Šios specialios priemonės, taikomos tik toms bendrovėms, kurioms nustatyta individuali muito norma, yra šios: valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti šio reglamento priede išdėstytus reikalavimus. Importuojant be šios sąskaitos faktūros, taikomas visiems kitiems gamintojams nustatytas antidempingo muitas.
(167)
Pagal pagrindinio reglamento 15 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas nuomonės nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Importuojamam Kinijos Liaudies Respublikos ir Rusijos kilmės ferosiliciui, kurio KN kodai šiuo metu yra 7202 21 00, 7202 29 10 ir 7202 29 90, nustatomas galutinis antidempingo muitas.
2. Galutinio antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų ir toliau išvardytų bendrovių pagamintų produktų neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą:
Šalis
Bendrovė
Antidempingo muito norma (%)
Papildomas TARIC kodas
Kinijos Liaudies Respublika
Erdos Xijin Kuangye Co. Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Visos kitos bendrovės
31,2
A999
Rusija
Bratsk Ferroalloy Plant Bratskas
17,8
A835
Visos kitos bendrovės
22,7
A999
3. Individualios muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu tokia sąskaita faktūra nepateikiama, taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
4. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. balandžio 9 d.