ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
režim podpory SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[zavedený Španělskem] týkající se osvobození od spotřební daně u biopaliv
(oznámeno pod číslem C(2014) 4530)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/766/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Od roku 2006 provádí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž každoročně monitorování ex post vzorku opatření podpory uplatňovaných členskými státy. Španělský režim osvobození od spotřební daně u biopaliv (věc č. NN61/2004) schválila Komise rozhodnutím C (2006) 2293 ze dne 6. června 2006 (dále jen „rozhodnutí Komise“). Tento režim byl zahrnut pod referenčním číslem MX 17/2009 do monitorování v letech 2009/2010, v rámci kterého Komise zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v průběhu roku 2009.
(2)
Komise se rozhodla tento režim znovu zahrnout do monitorování v letech 2011/2012, v rámci kterého zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v období 2009-2010.
(3)
Vzhledem k informacím poskytnutým Španělskem během monitorování měla Komise pochybnosti o správném uplatňování režimu španělskými orgány. Rozhodla se proto zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Komise o svém rozhodnutí informovala Španělsko dopisem ze dne 17. července 2013.
(4)
Španělsko předložilo své připomínky dne 20. září 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. února 2014 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek.
(6)
Komise obdržela dne 5. března 2014 připomínky od sekce pro biopaliva Španělského sdružení výrobců energie z obnovitelných zdrojů (APPA Biocarburantes). Předala je Španělsku, čímž mu umožnila vyjádřit se k nim. Dne 6. května 2014 španělské orgány uvedly, že se k připomínkám předloženým třetími stranami nechtějí vyjádřit.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(7)
Režim osvobození od spotřební daně u biopaliv NN 61/2004 spočívá v používání nulové sazby španělské daně na uhlovodíky. Vztahuje se na ethylalkohol vyráběný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu (bioethanol), zařazený do kódu kombinované nomenklatury KN 2207 20, na methylalkohol získávaný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu, zařazený do kódu KN 2905 11 00, a na produkty zařazené do kódů KN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 a 1518.
(8)
Nulová daňová sazba se na tyto produkty vztahovala bez ohledu na to, zda se používaly nezpracované, či po chemické úpravě. V případech, kdy bylo biopalivo smícháno s jiným palivem, se snížená sazba uplatnila pouze na biopalivovou část směsi. Snížená sazba spotřební daně se týkala všech biopaliv bez ohledu na jejich zeměpisný původ.
(9)
Režim byl Komisí schválen dne 6. června 2006 a jeho platnost skončila dne 31. prosince 2012 (3).
(10)
Na základě vyhodnocení informací poskytnutých španělskými orgány během monitorování vyvstaly pochybnosti o tom, zda byl režim v letech 2009 a 2010 uplatňován v souladu s rozhodnutím Komise. Kromě toho existovaly obavy, že Španělsko mohlo v roce 2010 poskytnout příjemcům nadměrné vyrovnání. Své výhrady Komise uvedla ve 13. až 29. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 17. července 2013.
(11)
Komise Španělsko požádala, aby:
a)
prokázalo, že režim byl v letech 2009 a 2010 uplatňován správně;
b)
prokázalo, že v roce 2010 nedošlo k nadměrnému vyrovnání u bioethanolu, nebo pokud k němu došlo, aby vysvětlilo, jaká opatření byla přijata s cílem zamezit nadměrnému vyrovnání v pozdějších letech;
c)
předložilo výroční zprávy za celou dobu trvání režimu.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(12)
Dne 5. března 2014 obdržela Komise připomínky od sdružení APPA Biocarburantes, jež byly velmi podobné připomínkám španělských orgánů (viz oddíl IV). Sdružení uvádělo, že režim byl uplatňován správně.
(13)
Porovnají-li se náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, lze jak u bioethanolu, tak u bionafty pozorovat nedostatečné vyrovnání během celého období, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu. Podle sdružení APPA Biocarburantes je tato metodika nesprávná, neboť součástí ceny fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici jsou všechny náklady na přepravu a distribuci paliv až do chvíle, kdy se produkt dostane ke konečnému spotřebiteli, zatímco do ceny biopaliv se ve zmíněné srovnávací analýze tyto logistické náklady nezahrnuly. Sdružení se domnívá, že by bylo vhodnější porovnat náklady na výrobu biopaliv s mezinárodně stanovenými cenami fosilních paliv. Při použití této metodiky se projeví výraznější nedostatečné vyrovnání u biopaliv v době trvání režimu a neprokážou se žádné případy nadměrného vyrovnání.
(14)
Sdružení APPA Biocarburantes rovněž uvádí, že i když se porovnají náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jediné dva případy možného nadměrného vyrovnání byly čistě přechodné a byly způsobeny samotnou povahou režimu daňové podpory pro biopaliva (absolutní částky stanovené ex ante a hodnocení realizované ex post) a velmi nestálými cenami zemědělských surovin, které představují hlavní složku nákladů na výrobu biopaliv. Režim nebylo nutné nijak upravovat, protože v případě bioethanolu nebylo v následujících letech (2011 a 2012) zaznamenáno možné nadměrné vyrovnání a v případě bionafty bylo možné nadměrné vyrovnání pozorováno v posledním roce, tj. v roce 2012. Kromě toho již nebylo možné do budoucna provést žádné úpravy, jelikož platnost režimu skončila.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(15)
Španělské orgány zaslaly své připomínky dne 20. září 2013. Dne 6. května 2014 uvedly, že se nechtějí vyjádřit k připomínkám třetích stran, které jim byly předloženy.
(16)
V dopise ze dne 20. září 2013 poskytly španělské orgány informace o nákladech na výrobu bioethanolu a bionafty a údaje o cenách fosilních paliv v období let 2004 až 2012. Zároveň předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici. Tyto tabulky jsou uvedeny v příloze.
(17)
Údaje a analýza v příslušných tabulkách se zakládají na těchto předpokladech:
a)
Vychází se ze skutečných údajů o ročních nákladech na produkci rostlin ve Španělsku, k nimž se připočte ziskové rozpětí produkce ve výši 5 %. Provedou se úpravy z důvodu rozdílu v energetickém obsahu mezi biopalivem a fosilním palivem, s nímž se smíchá, na základě údajů uvedených v příloze III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (4), tj. 1,52 v případě bioethanolu a 1,09 v případě bionafty.
b)
Tyto náklady se porovnají s údaji o cenách paliva, které nahrazují, tj. benzinu a nafty. V úvahu se bere cena tohoto paliva před zdaněním na čerpací stanici, která tak zahrnuje hrubou obchodní distribuční marži. Rozdíl mezi náklady na výrobu biopaliva a cenou nahrazeného fosilního paliva je maximální rozpětí vyrovnání.
c)
Skutečně uplatněné vyrovnání se rovná spotřební dani na uhlovodíky odpovídající bioethanolu a bionaftě. Bez osvobození by sazba uplatněná na tyto výrobky jako spotřební daň na uhlovodíky odpovídala sazbě za benzin v případě bioethanolu a za naftu v případě bionafty (5).
(18)
Na základě příslušných údajů Španělsko uvedlo, že v období 2004-2012 bylo možné zaznamenat kumulované nedostatečné vyrovnání u obou druhů paliva (455,96 EUR/1 000 l v případě bionafty a 897,22 EUR/1 000 l v případě bioethanolu). Analyzuje-li se každý rok zvlášť, je patrné nedostatečné vyrovnání ve všech uvedených letech, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu.
(19)
Co se týče bioethanolu, Španělsko objasnilo, že zjevné nadměrné vyrovnání zaznamenané v roce 2010 bylo důsledkem jednorázového poklesu cen surovin, zejména zemědělských, mezi lednem a červnem 2010. Jednalo se tedy o jednotlivou, zvratitelnou a nepředvídatelnou situaci, jež se navíc v následujícím roce automaticky napravila růstem cen surovin. Nebyl proto důvod, aby španělské orgány přijímaly jakákoli opatření. Španělsko poskytlo podrobné informace o vývoji cen surovin a graf znázorňující vývoj indexů cen cukru a obilovin (základ 2002-2004 = 100).
Vývoj cen surovin v období 2009-2011 (6)
(20)
V souvislosti s bionaftou Španělsko uvedlo, že případ nadměrného vyrovnání byl podle všeho zaznamenán v roce 2012, ale 31. prosince téhož roku skončila platnost režimu.
(21)
Španělsko tvrdilo, že cena použitá v této metodice jako referenční hodnota pro nahrazovaná paliva - cena před zdaněním na čerpací stanici - je nejpřísnější z dostupných možností a že by bylo vhodnější provést srovnání s hodnotou bližší cenám těchto produktů na světovém trhu. Španělské orgány rovněž předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv na světovém trhu, a zdůraznily, že v tomto případě není u bionafty v žádném z posuzovaných roků patrné nadměrné vyrovnání a možné nadměrné vyrovnání za bioethanol je zanedbatelné (2 EUR/1 000 l ve srovnání se 142,13 EUR/1 000 l, jestliže se jako referenční hodnota použije cena fosilního paliva před zdaněním na čerpací stanici). Kumulované nedostatečné vyrovnání by bylo v porovnání s předchozí metodikou několikanásobně vyšší.
(22)
Španělské orgány uvedly, že v souladu se směrnicí Rady 2008/118/ES (7) poskytly informace o všech podnicích, které vyrábí, zpracovávají, drží, přijímají nebo odesílají zboží podléhající spotřební dani.
(23)
Podle definice v čl. 4 odst. 1 této směrnice je „oprávněným skladovatelem“ fyzická nebo právnická osoba oprávněná v rámci své podnikatelské činnosti vyrábět, zpracovávat, držet, přijímat nebo odesílat zboží podléhající spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně v daňovém skladu. V článku 8 směrnice se uvádí, že oprávněný skladovatel je osobou povinnou ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani.
(24)
Španělské orgány objasnily, proč poskytly daňové údaje jen jednoho ze dvou podniků, které podepsaly dohodu, že budou na subdodavatelské bázi vyrábět methylestery mastných kyselin ze sóje a palmového oleje. Jelikož se tato smlouva týká výrobků podléhajících spotřební dani ve smyslu jejich držení, pohybu a sledování, řídí se směrnicí 2008/118/ES. Španělské orgány uvádí, že vlastník výrobku nespadá do definice „oprávněného skladovatele“ podle čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(25)
Komise již ve svém rozhodnutí ve věci NN61/2004 dospěla k závěru, že dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Komise režim posoudila na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (8) a konstatovala, že je slučitelný s vnitřním trhem.
(26)
Španělské orgány nyní poskytly Generálnímu ředitelství pro hospodářskou soutěž podrobné informace včetně příslušných údajů týkajících se nákladů na výrobu bioethanolu a bionafty během celého trvání režimu. Pokud se porovnají náklady na výrobu biopaliv s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jak je uvedeno v tabulkách v příloze tohoto rozhodnutí, je možné zaznamenat dva případy nadměrného vyrovnání: v roce 2010 v případě bioethanolu a v roce 2012 v případě bionafty.
(27)
Co se týče alternativní metodiky navržené Španělskem, v níž se jako referenční hodnoty použijí ceny fosilních paliv na světovém trhu, Komise konstatuje, že tato metodika se liší od metodiky, kterou Španělsko navrhlo a Komise použila pro posouzení opatření NN61/04. Jelikož Komise ověřuje, zda Španělsko uplatňovalo režim podpory správně v souladu s rozhodnutím ve věci NN61/04, kterým byl schválen, nelze navrženou alternativní metodiku přijmout.
(28)
Komise nicméně konstatuje, že nebyla zaznamenána trvalá tendence poskytovat nadměrné vyrovnání. Posoudí-li se kromě toho podpora během celého trvání režimu, nic nenasvědčuje tomu, že by vyrovnání bylo celkově nadměrné. Komise bere na vědomí objasnění předložená Španělskem (viz 18., 19., 20. a 22. bod odůvodnění).
(29)
Pokud jde o bioethanol, Komise se domnívá, že nebylo nutné provádět úpravy k nápravě nadměrného vyrovnání. Španělsko v tomto případě prokázalo, že k nápravě nadměrného vyrovnání došlo zejména díky významnému růstu cen surovin od června 2010. V letech 2011 a 2012 nebylo u bioethanolu skutečně žádné nadměrné vyrovnání zaznamenáno.
(30)
Co se týče bionafty, Komise konstatuje, že v roce 2012 bylo možné pozorovat nepatrné nadměrné vyrovnání ve výši 41,85 EUR/1 000 l. K tomuto nadměrnému vyrovnání došlo, aniž by byly dané opatření, a zejména úroveň podpory jakkoli změněny. Danou situaci způsobily faktory nesouvisející s režimem, konkrétně vysoký nárůst ceny fosilní nafty ve Španělsku. Komise poznamenává, že cena nafty byla v roce 2012 o 8 % vyšší než v roce 2011, o 36 % vyšší než v roce 2010 a o 71 % vyšší než v roce 2009. Náklady na výrobu bionafty byly naproti tomu v roce 2012 na stejné úrovni jako v roce 2011, o 16 % vyšší než v roce 2010 a o 25 % vyšší než v roce 2009. Komise konstatuje, že platnost režimu skončila ke konci roku 2012, a proto nebylo možné provést úpravy osvobození od spotřební daně k zamezení budoucímu nadměrnému vyrovnání v souladu s 19. bodem odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04. Komise rovněž konstatuje, že v roce 2013 ani později nebyla na základě režimu poskytnuta žádná podpora. Jak je též uvedeno ve 28. bodě odůvodnění, i při zohlednění údajů za rok 2012 nelze pro celé trvání režimu konstatovat nadměrné vyrovnání. To lze tak považovat za důkaz, že Španělsko mohlo vycházet z metodiky výpočtu ex ante předpokládané pro daný režim.
(31)
Po posouzení dodatečných informací poskytnutých Španělskem se Komise domnívá, že Španělsko neporušilo své povinnosti uvedené v 19. bodě odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04.
(32)
Na základě objasnění poskytnutých Španělskem v souvislosti s uplatňováním směrnice 2008/118/ES Komise souhlasí s tím, že španělské orgány předložily informace o všech příslušných podnicích.
VI. ZÁVĚR
(33)
Komise konstatuje, že Španělsko uplatňovalo režim podpory NN 61/04 správně, v souladu s rozhodnutím Komise, kterým byl schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim státní podpory NN 61/2004, zavedený Španělskem, je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a byl uplatňován správně, v souladu s rozhodnutím Komise ve věci NN 61/2004.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2014 m. liepos 9 d.
dėl pagalbos schemos SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
kurią įgyvendino Ispanija dėl atleidimo nuo biokuro akcizo mokesčio
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 4530)
(Tekstas autentiškas tik ispanų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/766/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
paraginusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų pagal pirmiau nurodytas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į jų pastabas,
kadangi:
I. PROCEDŪRA
(1)
Nuo 2006 m. Konkurencijos generalinis direktoratas kiekvienais metais vykdė atrinktų valstybių narių įgyvendintų pagalbos priemonių ex post stebėseną. 2006 m. birželio 6 d. Sprendimu C(2006) 2293 Komisija patvirtino atleidimą nuo Ispanijos akcizo mokesčio biodegalų schemai (byla Nr. NN 61/2004). Ši schema numeriu MX 17/2009 buvo įtraukta į 2009-2010 m. stebėsenos procedūrą, kurią vykdydama Komisija tikrino, kaip valstybės narės 2009 m. įgyvendino atrinktas galiojančias schemas.
(2)
Komisija nusprendė šią schemą vėl įtraukti į 2011-2012 m. stebėsenos procedūrą, kurią vykdydama patikrino, kaip valstybės narės 2009-2010 m. laikotarpiu įgyvendino atrinktas galiojančias schemas.
(3)
Atsižvelgdama į stebėsenos procedūros metu Ispanijos pateiktą informaciją, Komisija abejojo, ar Ispanijos valdžios institucijos tinkamai įgyvendino šią schemą. Todėl ji nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą. 2013 m. liepos 17 d. raštu Komisija informavo Ispaniją apie savo sprendimą.
(4)
2013 m. rugsėjo 20 d. Ispanija pateikė pastabų.
(5)
Komisijos sprendimas pradėti oficialią tyrimo procedūrą 2014 m. vasario 7 d. buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų.
(6)
2014 m. kovo 5 d. Komisija gavo pastabų iš Ispanijos Atsinaujinančiųjų energijos išteklių gamintojų asociacijos (APPA Biocarburantes) biodegalų padalinio. Ji jas perdavė Ispanijai, kuriai buvo suteikta galimybė reaguoti. 2014 m. gegužės 6 d. Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad nepageidauja komentuoti iš trečiųjų suinteresuotųjų šalių gautų pastabų.
II. IŠSAMUS PRIEMONĖS APRAŠAS
(7)
Pagal schemą Nr. NN 61/2004 „Atleidimas nuo biodegalų akcizo mokesčio“ taikomas nulinis Ispanijos angliavandenių mokesčio tarifas. Jis taikomas etilo alkoholiui, pagamintam iš žemės ūkio ar daržovių kilmės produktų (bioetanolio), kurio KN kodas yra 2207 20, metilo alkoholiui, gautam iš žemės ūkio ar augalinės kilmės produktų, kurių KN kodas yra 2905 11 00, ir produktų, kurių KN kodai yra 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 ir 1518.
(8)
Šiems produktams buvo taikomas nulinis mokesčio tarifas neatsižvelgiant į tai, ar jie buvo naudojami gryni, ar chemiškai modifikuoti. Tais atvejais, kai biodegalai buvo maišomi su kitu kuru, sumažintas tarifas buvo taikomas tik mišinyje esantiems biodegalams. Sumažintas akcizo mokestis buvo taikomas bet kokios geografinės kilmės biodegalams.
(9)
Komisija schemą patvirtino 2006 m. birželio 6 d., ji baigė galioti 2012 m. gruodžio 31 d. (3)
(10)
Įvertinus stebėsenos laikotarpiu Ispanijos valdžios institucijų pateiktą informaciją kilo abejonių, ar schema 2009 ir 2010 m. įgyvendinta laikantis Komisijos sprendimo. Be to, kilo įtarimų, kad 2010 m. Ispanija galėjo naudos gavėjams permokėti kompensacijas. Komisijos abejonės buvo išdėstytos jos 2013 m. liepos 17 d. sprendimo 13-29 konstatuojamosiose dalyse.
(11)
Komisija paprašė Ispanijos:
a.
įrodyti, kad 2009 ir 2010 m. sistema buvo tinkamai įgyvendinta;
b.
įrodyti, kad 2010 m. nebuvo permokėta kompensacijų už bioetanolį, arba, jeigu jos buvo permokėtos, paaiškinti, kokių priemonių imtasi, kad vėlesniais metais permokų būtų išvengta;
c.
pateikti visos schemos galiojimo trukmės metines ataskaitas.
III. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(12)
2014 m. kovo 5 d. Komisija gavo pastabų iš APPA Biocarburantes. Pastabos buvo labai panašios į Ispanijos valdžios institucijų (žr. IV skirsnį) pateiktas pastabas. APPA Biocarburantes tvirtino, kad schema buvo tinkamai įgyvendinta.
(13)
Biodegalų kainą palyginus su ikimokestine iškastinio kuro kaina degalinėje, nustatyta, kad per visą laikotarpį kompensacijos buvo permokamos ir už bioetanolį, ir už biodyzeliną, išskyrus 2010 m. kompensacijas bioetanoliui ir 2012 m. kompensacijas biodyzelinui. APPA Biocarburantes tvirtino, kad ši metodika yra netinkama, nes ikimokestinė iškastinio kuro kaina degalinėje apima visas kuro vežimo ir paskirstymo sąnaudas, kol produktas pasieks galutinį vartotoją, o šioje lyginamojoje analizėje tokios logistikos sąnaudos nėra įtrauktos į biodegalų kainą. Asociacijos nuomone, būtų tinkamiau biodegalų gamybos sąnaudas palyginti su tarptautiniu mastu nurodomomis iškastinio kuro kainomis. Naudojant šią metodiką aiškiai matyti, kad per visą schemos galiojimo laiką už biodegalus buvo kompensuojama gerokai per mažai, o permokų nebuvo.
(14)
Galiausiai APPA Biocarburantes tvirtino, kad, net jeigu biodegalų kaina būtų lyginama su ikimokestine iškastinio kuro kaina degalinėje, du pavieniai galimų kompensacijos permokų atvejai būtų tik laikini, susidarę dėl paties biodegalams skirtos mokestinės pagalbos schemos pobūdžio (kai absoliutūs kiekiai nustatomi ex ante, o vertinimai atliekami ex post) ir labai svyruojančių žemės ūkio žaliavų kainų (pagrindinės biodegalų gamybos sąnaudų dedamosios). Schemos sureguliuoti nereikia - nematyti jokių ženklų, kad vėlesniais metais (2011 ir 2012 m.) galėjo būti permokėta kompensacijų už bioetanolį, o kompensacijų už biodyzeliną galėjo būti permokėta praėjusiais, 2012, metais. Be to, ateityje schemos sureguliuoti nebūtų įmanoma, nes ji baigė galioti.
IV. ISPANIJOS PASTABOS
(15)
2013 m. rugsėjo 20 d. Ispanijos valdžios institucijos pateikė pastabų. 2014 m. gegužės 6 d. jos nurodė, kad nepageidauja komentuoti joms perduotų iš trečiųjų suinteresuotųjų šalių gautų pastabų.
(16)
2013 m. rugsėjo 20 d. rašte Ispanijos valdžios institucijos pateikė informaciją apie bioetanolio ir biodyzelino gamybos sąnaudas kartu su duomenimis apie iškastinio kuro kainas 2004-2012 m. laikotarpiu. Kartu jos pateikė lenteles, kuriose biodegalų kaina palyginama su ikimokestine iškastinio kuro kaina degalinėje. Šios lentelės pateiktos priede.
(17)
Atitinkamose lentelėse nurodyti duomenys ir analizė grindžiami šiomis prielaidomis:
a.
Pradinis taškas - tikrieji metinių Ispanijos gamyklų gamybos sąnaudų duomenys, prie jų pridėjus 5 % dydžio gamybos pelno maržą. Patikslinimai atliekami dėl skirtingo energijos kiekio biodegaluose ir iškastiniame kure, su kuriuo jie maišomi, naudojantis Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB (4) III priedo duomenimis, t. y. atitinkamai 1,52 bioetanoliui ir 1,09 biodyzelinui.
b.
Šios sąnaudos palyginamos su duomenimis apie biodegalais pakeičiamo kuro, t. y. benzino ir dyzelino, kainą. Kaina yra ikimokestinė šio kuro kaina degalinėje, todėl ji apima komercinio paskirstymo bruto maržą. Biodegalų gamybos sąnaudų ir pakaitinio iškastinio kuro kainos skirtumas yra didžiausia kompensacijos marža.
c.
Tikroji taikoma kompensacija yra lygi mineralinių alyvų, kurios atitiktų bioetanolį ir biodyzeliną, akcizo mokesčiui. Netaikant atleidimo nuo mokesčio, aptariamiems produktams būtų taikytas toks mineralinių alyvų akcizo mokesčio tarifas, koks taikomas atitinkamai benzinui ir dyzelinui (5).
(18)
Remdamasi atitinkamais duomenimis, Ispanija nurodė, jog 2004-2012 m. laikotarpiu galima pastebėti bendrą kompensacijos už abiejų rūšių biodegalus (455,96 EUR už 1 000 l biodyzelino ir 897,22 EUR už 1 000 l bioetanolio) nepriemoką. Kiekvienus metus įvertinus atskirai, vis tiek galima pastebėti, kad visais metais buvo kompensuojama nepakankamai, išskyrus du atvejus: 2010 m. už bioetanolį ir 2012 m. už biodyzeliną.
(19)
Dėl bioetanolio Ispanija paaiškino, kad 2010 m. pastebėta akivaizdi kompensacijos permoka buvo vienkartinio biržos prekių, ypač žemės ūkio žaliavų, kainų kritimo 2010 m. sausio-birželio mėn. rezultatas. Todėl tai buvo vienkartinė, atitaisoma ir nenumatyta padėtis, kuri savaime išnyko kitais metais padidėjus žaliavų kainoms. Taigi Ispanijos valdžios institucijos neturėjo jokių motyvų imtis veiksmų. Buvo pateikta išsami informacija apie žaliavų kainų raidą ir grafikas, kuriuo parodoma cukraus ir grūdų kainų indekso tendencija (2002-2004 bazė = 100).
Žaliavų kainų raida 2009-2011 m. laikotarpiu (6)
(20)
Dėl biodyzelino Ispanija paaiškino, kad kompensacija tikriausiai buvo permokėta 2012 m., tačiau tų metų gruodžio 31 d. schema nustojo galioti.
(21)
Ispanija tvirtino, kad šioje metodikoje naudota orientacinė pakaitinio kuro kaina - ikimokestinė kaina degalinėje - buvo labiausiai apribojantis iš visų galimų variantų, o tinkamesnis būtų palyginimas su pasaulinėms šių produktų kainoms artimesne verte. Ispanijos valdžios institucijos taip pat pateikė lenteles, kuriose biodegalų kaina palyginama su pasauline iškastinio kuro kaina, ir pabrėžė, kad šiuo atveju nė vienais iš vertintų metų nebuvo pastebėta kompensacijos permokų už biodyzeliną atvejų, o galima kompensacijos permoka už bioetanolį buvo menkavertė (2 EUR/1 000 l, palyginti su 142,13 EUR/1 000 l, jei orientacinė kaina būtų ikimokestinė iškastinio kuro kaina degalinėje). Bendra kompensacijos nepriemoka būtų kelis kartus didesnė, palyginti su gauta pagal ankstesnę metodiką.
(22)
Ispanijos valdžios institucijos paaiškino, kad jos pateikė ataskaitą apie visas įmones, gaminusias, perdirbusias, laikiusias, gavusias ir išsiuntusias akcizais apmokestinamas prekes, kaip numatyta Tarybos direktyvoje 2008/118/EB (7).
(23)
Tos direktyvos 4 straipsnio 1 punkte „įgaliotas sandėlio savininkas“ apibrėžiamas kaip fizinis ar juridinis asmuo, kuriam suteiktas leidimas vykdant savo veiklą apmokestinamų prekių sandėlyje gaminti, perdirbti, laikyti, priimti ar išsiųsti akcizais apmokestinamas prekes, kurioms pritaikytas akcizų mokėjimo laikino atidėjimo režimas. Direktyvos 8 straipsnyje teigiama, kad įgaliotas sandėlio savininkas privalo sumokėti akcizo mokestį.
(24)
Ispanijos valdžios institucijos paaiškino, kodėl jos pateikė mokestinę informaciją tik apie vieną iš dviejų įmonių, kurios buvo pasirašiusios susitarimą subrangos pagrindu iš sojos ir palmių aliejaus gaminti riebalų rūgščių metilesterius (FAME). Kadangi šioje sutartyje buvo aptariamas akcizais apmokestinamų produktų laikymas, judėjimas ir kontrolė, jai buvo taikoma Direktyva 2008/118/EB. Ispanijos valdžios institucijos nurodė, kad produkto savininkui netaikoma direktyvos 4 straipsnio 1 punkte išdėstyta „įgalioto sandėlio savininko“ apibrėžtis.
V. PRIEMONĖS VERTINIMAS
(25)
Komisija byloje Nr. NN 61/2004 priimtame sprendime jau padarė išvadą, kad aptariama priemonė apima pagalbą pagal SESV 107 straipsnį. Komisija šią pagalbos schemą įvertino pagal 2001 m. Valstybės pagalbos aplinkos apsaugai Bendrijos gaires (8) ir padarė išvadą, kad ji yra suderinama su vidaus rinka.
(26)
Ispanijos valdžios institucijos Konkurencijos generaliniam direktoratui dabar pateikė išsamią informaciją, apimančią atitinkamus viso schemos galiojimo laikotarpio duomenis apie bioetanolio ir biodyzelino gamybos sąnaudas. Biodegalų gamybos sąnaudas palyginus su ikimokestine iškastinio kuro kaina degalinėje, kaip matyti šio sprendimo priede pateiktose lentelėse, galima pastebėti du kompensacijos permokos atvejus: 2010 m. kompensacijas už bioetanolį ir 2012 m. kompensacijas už biodyzeliną.
(27)
Kalbant apie Ispanijos siūlomą alternatyvią metodiką, kurioje remiamasi pasaulinėmis iškastinio kuro kainomis, Komisija pažymi, kad ši metodika skiriasi nuo tos, kurią Ispanija siūlė, o Komisija naudojo priemonei Nr. NN 61/2004 įvertinti. Kadangi Komisija tikrina, ar Ispanija tinkamai įgyvendino pagalbos schemą laikydamasi sprendimo, kuriuo ši schema buvo patvirtinta priemonės Nr. NN 61/2004 atveju, siūloma alternatyvi metodika nėra priimtina.
(28)
Nepaisant to, Komisija pažymi, kad nuolatinės kompensacijos permokų tendencijos nepastebima. Be to, vertinant pagalbą visu schemos galiojimo laikotarpiu, nėra ženklų, kad būtų susidariusi bendra kompensacijos permoka. Komisija atsižvelgia į Ispanijos pateiktus paaiškinimus (žr. 18, 19, 20 ir 22 konstatuojamąsias dalis).
(29)
Dėl bioetanolio Komisija mano, kad kompensacijos permokai atitaisyti patikslinimų atlikti nereikėjo. Šiuo atveju Ispanijai pavyko įrodyti, kad kompensacijos permoka buvo panaikinta, daugiausia dėl to, kad po 2010 m. birželio mėn. gerokai padidėjo žaliavų kainos. Iš tikrųjų, 2011 ir 2012 m. kompensacijos permokos už bioetanolį nepastebėta.
(30)
Dėl biodyzelino Komisija pažymi, kad 2012 m. pastebėta nedidelė kompensacijos permoka - 41,85 EUR/1 000 l. Ši kompensacijos permoka susidarė, kai priemonė ir, svarbiausia, paramos lygis nebuvo keičiami. Ši padėtis susidarė dėl schemai nepriklausančių veiksnių, konkrečiai - Ispanijoje gerokai išaugus iškastinio kuro dyzelino kainai. Komisija atkreipia dėmesį, kad dyzelino kaina 2012 m. buvo 8 % didesnė negu 2011 m., 36 % didesnė negu 2010 m. ir 71 % didesnė negu 2009 m. Palyginti, biodyzelino gamybos sąnaudos 2012 m. buvo tokios pat kaip 2011 m., 16 % didesnės negu užfiksuotos 2010 m. ir 25 % didesnės negu 2009 m. Komisija taip pat atkreipia dėmesį, kad 2012 m. pabaigoje schema nustojo galioti, todėl nebuvo įmanoma atleidimo nuo akcizo mokesčio sureguliuoti taip, kad ateityje būtų išvengta kompensacijos permokų, kaip numatyta byloje Nr. NN 61/2004 priimto Komisijos sprendimo 19 konstatuojamojoje dalyje. Komisija taip pat pažymi, kad nei 2013 m., nei vėlesniais metais pagalbos nebuvo suteikta. Galiausiai, kaip paaiškinta 28 konstatuojamojoje dalyje, atsižvelgus ir į 2012 m. duomenis kompensacijos permokų nenustatyta visu schemos galiojimo laikotarpiu. Taigi, tai galima laikyti ženklu, kad Ispanija galėjo taikyti schemoje numatytą ex ante skaičiavimo metodą.
(31)
Atsižvelgusi į Ispanijos pateiktą papildomą informaciją, Komisija mano, kad byloje Nr. NN 61/2004 priimto Komisijos sprendimo 19 konstatuojamojoje dalyje išdėstytas pareigas Ispanija įvykdė.
(32)
Remdamasi Ispanijos pateiktais paaiškinimais apie Tarybos direktyvos 2008/118/EB taikymą, Komisija sutinka, kad Ispanijos valdžios institucijos pateikė ataskaitą apie visas reikiamas įmones.
VI. IŠVADA
(33)
Komisija konstatuoja, kad Ispanija tinkamai įgyvendino pagalbos schemą Nr. NN 61/2004, laikydamasi Komisijos sprendimo, kuriuo ji patvirtinama,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Ispanijos valstybės pagalbos schema Nr. NN 61/2004 yra suderinama su vidaus rinka pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą ir yra tinkamai įgyvendinta laikantis Komisijos sprendimo byloje Nr. NN 61/2004.
2 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Ispanijos Karalystei.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 9 d.