SMĚRNICE 2014/53/EU EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 16. dubna 2014
o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání rádiových zařízení na trh a zrušení směrnice 1999/5/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES (3) byla několikrát podstatně pozměněna. Jelikož mají být provedeny další změny, měla by být tato směrnice v zájmu přehlednosti nahrazena.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 (4) stanoví pravidla pro akreditaci subjektů posuzování shody, rámec pro dozor nad trhem s výrobky a pro kontroly výrobků ze třetích zemí a stanoví obecné zásady označení CE.
(3)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES (5) stanoví společné zásady a referenční ustanovení, jež se mají použít napříč odvětvovými právními předpisy s cílem poskytnout ucelený základ pro revizi nebo přepracování uvedených právních předpisů. Směrnice 1999/5/ES by proto měla být upravena tak, aby byla v souladu s uvedeným rozhodnutím.
(4)
Základní požadavky stanovené ve směrnici 1999/5/ES, které se týkají pevných koncových zařízení, tj. zajištění ochrany zdraví a bezpečnosti, osob a domácích zvířat a ochrany majetku a odpovídající úrovně elektromagnetické kompatibility, jsou náležitě upraveny směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/35/EU (6) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU (7). Tato směrnice by se proto neměla vztahovat na koncová zařízení pevných sítí.
(5)
Otázky týkající se hospodářské soutěže na trhu s koncovými zařízeními jsou náležitě upraveny směrnicí Komise 2008/63/ES (8), zejména prostřednictvím povinnosti vnitrostátních regulačních orgánů zajistit zveřejnění podrobných technických specifikací rozhraní pro přístup k sítím. Není proto nutné, aby tato směrnice obsahovala požadavky k usnadnění hospodářské soutěže na trhu s koncovými zařízeními, na která se vztahuje směrnice 2008/63/ES.
(6)
Zařízení, které k plnění svého účelu záměrně vysílá nebo přijímá rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování, systematicky využívá rádiové spektrum. Aby se zajistilo účinné využívání rádiového spektra a zabránilo škodlivým interferencím, měla by spadat veškerá taková zařízení do oblasti působnosti této směrnice.
(7)
Cíle stanovené směrnicí 2014/35/EU, které se týkají požadavků na bezpečnost, postačují pro rádiová zařízení, a měly by proto sloužit jako reference a být uplatňovány na základě této směrnice. Aby se zbytečně neopakovala tatáž ustanovení, kromě ustanovení o takových požadavcích, neměla by se směrnice 2014/35/EU vztahovat na rádiová zařízení.
(8)
Základní požadavky v oblasti elektromagnetické kompatibility stanovené směrnicí 2014/30/EU postačují pro rádiová zařízení, měly by proto sloužit jako reference a uplatňovat se na základě této směrnice. Aby se zbytečně neopakovala tatáž ustanovení, kromě ustanovení o základních požadavcích, neměla by se směrnice 2014/30/EU vztahovat na rádiová zařízení.
(9)
Tato směrnice by se měla vztahovat na všechny formy dodávání, včetně prodeje na dálku.
(10)
S cílem zajistit, aby rádiové zařízení využívalo rádiové spektrum účinně a podporovalo účelné využívání tohoto spektra, by mělo být konstruováno tak, aby, v případě vysílače, je-li správně instalován, udržován a používán k zamýšlenému účelu, vysílal rádiové vlny, které nevytvářejí škodlivé interference, zatímco nežádoucí rádiové vlny vysílané vysílačem (například v sousedních kanálech) s potenciálně negativním dopadem na cíle politiky rádiového spektra by měly být omezeny na takovou míru, aby v souladu se stavem techniky ke škodlivé interferenci nedocházelo. V případě přijímače by měl být konstruován tak, aby měl takový výkon, který mu umožňuje fungovat, jak je zamýšleno, a chrání jej proti riziku škodlivé interference, zejména ze sdílených nebo sousedních kanálů, a tím podporuje zlepšení při účelném využívání sdílených nebo sousedních kanálů.
(11)
Ačkoli přijímače samy o sobě nezpůsobují škodlivé interference, jsou přijímací možnosti stále významnějším faktorem při zajištění účelného využívání rádiového spektra prostřednictvím větší odolnosti přijímačů vůči škodlivým interferencím a nežádoucím signálům podle příslušných základních požadavků harmonizačních právních předpisů Unie.
(12)
V některých případech je nezbytné společné fungování s jinými rádiovými zařízeními prostřednictvím sítí a připojení k rozhraním vhodného typu po celé Unii. Interoperabilita rádiových zařízení a příslušenství, jako jsou například nabíječky, zjednodušuje používání rádiových zařízení a snižuje množství zbytečného odpadu a náklady. Je nezbytné obnovit úsilí o vyvinutí jednotné nabíječky pro jednotlivé kategorie nebo třídy rádiových zařízení, zejména jako přínos pro spotřebitele a další konečné uživatele; tato směrnice by proto měla obsahovat konkrétní požadavky v tomto směru. Kompatibilní s jednotnou nabíječkou by měly být především mobilní telefony dodávané na trh.
(13)
Ochranu osobních údajů a soukromí uživatelů a účastníků rádiových zařízení a ochranu před podvody lze zvýšit pomocí určitých funkčních charakteristik rádiových zařízení. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby takové funkční charakteristiky vykazovala.
(14)
Rádiová zařízení mohou pomáhat při přístupu k tísňovým službám. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby vykazovala funkční charakteristiky nutné pro přístup k uvedeným službám.
(15)
Rádiová zařízení jsou důležitá pro dobré životní podmínky a zaměstnání zdravotně postižených osob, které tvoří významnou a rostoucí část obyvatelstva členských států. Rádiová zařízení by proto měla být v příslušných případech navržena tak, aby je zdravotně postižené osoby mohly používat zcela bez úprav nebo jen s co nejmenší úpravou.
(16)
Na soulad některých kategorií rádiových zařízení se základními požadavky stanovenými touto směrnicí může mít vliv přidání softwaru nebo úprava stávajícího softwaru. Uživatel, rádiové zařízení nebo třetí strana by měli mít možnost nahrát do rádiového zařízení software pouze v případě, že to neohrozí následný soulad tohoto rádiového zařízení s použitelnými základními požadavky.
(17)
Za účelem doplnění nebo změn některých prvků této směrnice, které nejsou podstatné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen„Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
S cílem účinně řešit potřeby související s interoperabilitou, ochranou soukromých údajů a soukromí uživatelů a účastníků, ochranou před podvody, přístupem k tísňovým službám, používáním zdravotně postiženými uživateli nebo zabráněním nevyhovujícím kombinacím rádiových zařízení a softwaru, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií nebo tříd rádiových zařízení, které musí splňovat jeden nebo více dodatečných základních požadavků uvedených v této směrnici, které uvedené potřeby řeší.
(19)
Ověřování souladu kombinace rádiových zařízení a softwaru by se nemělo zneužívat k tomu, aby to zabraňovalo použití rádiového zařízení se softwarem dodávaným nezávislými stranami. Dostupnost informací o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru s právními předpisy pro veřejné orgány, výrobce i uživatele by měla přispět k podpoře hospodářské soutěže. Za účelem dosažení těchto cílů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií nebo tříd rádiových zařízení, u nichž je třeba, aby výrobci poskytovali informace o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru se základními požadavky stanovenými v této směrnici.
(20)
Požadavek, aby se do centrálního systému muselo zaregistrovat rádiové zařízení, které má být uvedeno na trh, může zvýšit účinnost a účelnost dozoru nad trhem, a přispět tak k zajištění vysoké míry dodržování této směrnice. Takový požadavek s sebou nese dodatečnou zátěž pro hospodářské subjekty, a proto by se měl týkat pouze těch kategorií rádiových zařízení, u nichž se nedosáhlo vysoké míry souladu s požadavky. Za účelem zajištění uplatňování takového požadavku by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o specifikaci kategorií rádiových zařízení, která musí výrobci zaregistrovat do centrálního systému, a částí technické dokumentace, které mají být poskytnuty na základě informací o souladu zařízení s právními předpisy, které mají poskytnout členské státy, a po vyhodnocení rizika neuplatňování základních požadavků.
(21)
Rádiové zařízení, které splňuje příslušné základní požadavky, by se mělo uvolnit do volného oběhu. U takového zařízení by se mělo umožnit jeho uvedení do provozu a používání k zamýšlenému účelu, v náležitých případech v souladu s pravidly udělování oprávnění k využívání rádiového spektra a poskytování dotčené služby.
(22)
Aby se nekladly zbytečné překážky obchodu s rádiovými zařízeními na vnitřním trhu, členské státy by podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (9) měly oznamovat ostatním členským státům a Komisi své návrhy v oblasti technických předpisů, jako jsou rádiová rozhraní, ledaže tyto technické předpisy umožňují členským státům dodržení závazných aktů Unie, jako jsou rozhodnutí Komise o harmonizovaném využívání rádiového spektra přijatá podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 676/2002/ES (10), nebo pokud odpovídají rádiovému zařízení, které lze v Unii uvést do provozu a používat bez omezení.
(23)
Poskytování informací o rovnocennosti regulovaných rádiových rozhraní a podmínek jejich používání snižuje překážky vstupu rádiových zařízení na vnitřní trh. Komise by proto měla posoudit a stanovit rovnocennost regulovaných rádiových rozhraní a tyto informace zpřístupnit ve formě tříd rádiových zařízení.
(24)
V souladu s rozhodnutím Komise 2007/344/ES (11) mají členské státy používat Informační systém o kmitočtovém spektru ERO (EFIS) zřízený Evropským komunikačním úřadem (ECO) s cílem dosáhnout prostřednictvím internetu veřejné dostupnosti srovnatelných informací o využívání rádiového spektra v každém členském státu. Výrobci mohou v EFIS vyhledávat informace o kmitočtech ve všech členských státech ještě před uvedením rádiového zařízení na trh, a posoudit tak, zda a za jakých podmínek lze takové rádiové zařízení v daném členském státě používat. Z tohoto důvodu není třeba do této směrnice vkládat dodatečná ustanovení, například předběžné oznámení, umožňující informování výrobců o podmínkách používání rádiových zařízení využívajících kmitočtová pásma, která nejsou harmonizována.
(25)
V zájmu podpory výzkumu a demonstrací by mělo být možné na veletrzích, výstavách a podobných akcích vystavovat rádiová zařízení, která nejsou ve shodě s touto směrnicí a nelze je uvádět na trh, jestliže vystavovatelé zajistí, aby byl návštěvnické veřejnosti poskytován dostatek informací.
(26)
Odpovědnost za soulad rádiového zařízení s touto směrnicí by měly nést hospodářské subjekty podle své úlohy v dodavatelském řetězci, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrany majetku, odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility, účelné a účinné využívání rádiového spektra a v případě potřeby vysoká úroveň ochrany dalších veřejných zájmů, jakož i spravedlivá hospodářská soutěž na trhu Unie.
(27)
Všechny hospodářské subjekty zapojené do dodavatelského a distribučního řetězce by měly přijmout vhodná opatření, která zajistí, aby na trh dodávaly pouze rádiová zařízení, která jsou ve shodě s touto směrnicí. Je nezbytné stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze jednotlivých hospodářských subjektů v dodavatelském a distribučním řetězci.
(28)
Pro usnadnění komunikace mezi hospodářskými subjekty, orgány dozoru nad trhem a spotřebiteli by měly členské státy podněcovat hospodářské subjekty k tomu, aby kromě poštovní adresy uváděly také adresu webových stránek.
(29)
Vzhledem k tomu, že výrobce podrobně zná proces navrhování a výroby, má nejlepší možnost provést postup posuzování shody. Posuzování shody by tedy mělo zůstat výhradně povinností výrobce.
(30)
Výrobce by měl poskytnout dostatečné informace o zamýšleném použití rádiového zařízení, a umožnit tak jeho používání v souladu se základními požadavky. Může být nutné, aby tyto informace obsahovaly popis příslušenství, jako jsou antény, součástí, jako je software, a specifikace postupu instalace daného rádiového zařízení.
(31)
Ukázalo se, že požadavek stanovený ve směrnici 1999/5/ES na to, aby bylo k zařízení přiloženo EU prohlášení o shodě, zjednodušuje a zlepšuje informovanost i účinnost dozoru nad trhem. Možnost poskytnout zjednodušené EU prohlášení o shodě umožnila snížit zátěž spojenou s tímto požadavkem, aniž by se přitom snížila jeho účinnost, a měla by proto být stanovena v této směrnici. Dále by v zájmu zajištění snadného a efektivního přístupu k EU prohlášení o shodě, včetně zjednodušeného EU prohlášení o shodě, mělo být možné je připevnit k obalu daného rádiového zařízení.
(32)
Je nezbytné zajistit, aby rádiová zařízení z třetích zemí vstupující na trh Unie byla v souladu s touto směrnicí, a zejména aby je jejich výrobci podrobili řádným postupům posuzování shody. Mělo by být proto stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby rádiová zařízení, která uvádějí na trh, byla v souladu s požadavky této směrnice, a aby na trh neuváděli rádiová zařízení, která s těmito požadavky v souladu nejsou či která představují riziko. Mělo by být rovněž stanoveno, že dovozci mají zajistit, aby byly provedeny postupy posuzování shody a aby označení rádiových zařízení a dokumentace vypracovaná výrobci byly k dispozici ke kontrole prováděné příslušnými vnitrostátními orgány.
(33)
Při uvádění rádiového zařízení na trh by měl každý dovozce uvést na rádiovém zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž jej lze kontaktovat. Pokud to rozměry nebo povaha rádiového zařízení neumožňují, mělo by být možné stanovit výjimky. Ty zahrnují i případ, kdy by dovozce musel za účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal rádiového zařízení.
(34)
Distributor dodává rádiové zařízení na trh poté, co je na trh uvedl výrobce nebo dovozce, a měl by jednat s náležitou péčí, aby jeho nakládání s daným rádiovým zařízením nepříznivě neovlivnilo soulad tohoto zařízení s právními předpisy.
(35)
Každý hospodářský subjekt, který buď uvede rádiové zařízení na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo je upraví tak, že to může ovlivnit soulad s touto směrnicí, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.
(36)
Vzhledem k tomu, že jsou distributoři a dovozci blízko trhu, měli by být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí příslušné vnitrostátní orgány, a měli by být připraveni aktivně se zúčastnit a poskytovat těmto orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčeného rádiového zařízení.
(37)
Zajištění zpětné vysledovatelnosti rádiového zařízení v celém dodavatelském řetězci napomáhá zjednodušení a zvýšení účinnosti dozoru nad trhem. Účinný systém zpětné vysledovatelnosti usnadňuje orgánům dozoru nad trhem jejich úkol vysledovat hospodářské subjekty, které dodaly na trh nevyhovující rádiové zařízení. Pokud hospodářské subjekty uchovávají informace v souladu s požadavky této směrnice pro účely identifikace jiných hospodářských subjektů, neměly by mít povinnost aktualizovat tyto informace o jiných hospodářských subjektech, které jim buď dodaly rádiové zařízení, nebo kterým dodaly takové zařízení.
(38)
Tato směrnice by se měla omezit na stanovení základních požadavků. Aby se usnadnilo posuzování shody s uvedenými požadavky, je nezbytné stanovit předpoklad shody pro rádiové zařízení, které je ve shodě s harmonizovanými normami přijatými v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (12) za účelem stanovení podrobných technických specifikací těchto požadavků.
(39)
Nařízení (EU) č. 1025/2012 stanoví postup pro námitky proti harmonizovaným normám, pokud tyto normy nesplňují v plné míře požadavky této směrnice.
(40)
Aby mohly hospodářské subjekty prokázat a příslušné orgány zaručit, že rádiové zařízení dodávané na trh splňuje základní požadavky, je nezbytné stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Pro účely zajištění souladu mezi jednotlivými odvětvími, jakož i s cílem vyhnout se ad hoc variantám by postupy posuzování shody měly být vybrány z těchto modulů.
(41)
Výrobci by měli vypracovat EU prohlášení o shodě, ve kterém poskytnou informace požadované podle této směrnice o shodě rádiového zařízení s touto směrnicí a s ostatními příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie.
(42)
V zájmu zajištění účinného přístupu k informacím pro účely dozoru nad trhem by měly být informace, které jsou nutné ke zjištění všech použitelných aktů Unie, dostupné v jediném EU prohlášení o shodě. Aby se snížila administrativní zátěž pro hospodářské subjekty, může mít toto jediné EU prohlášení o shodě podobu složky tvořené příslušnými jednotlivými prohlášeními o shodě.
(43)
Označení CE, které vyjadřuje shodu rádiového zařízení, je viditelným výsledkem celého postupu zahrnujícího posuzování shody v širším smyslu. Obecné zásady, kterými se označení CE řídí, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. V této směrnici by měla být stanovena pravidla týkající se umisťování označení CE.
(44)
Požadavek umístit na výrobky označení CE je důležitý pro informování spotřebitelů a veřejných orgánů. Směrnice 1999/5/ES umožnila umisťovat na zařízení malé velikosti zmenšené označení CE, zůstane-li viditelné a čitelné, čímž pomohla zjednodušit uplatňování tohoto požadavku, aniž by se snížila jeho účinnost, a tato možnost by proto měla být i součástí této směrnice.
(45)
Ukázalo se, že požadavek stanovený ve směrnici 1999/5/ES umístit označení CE na obal zařízení usnadňuje vykonávání dozoru nad trhem, a měl by proto být součástí této směrnice.
(46)
Členské státy by měly přijmout vhodná opatření k zajištění toho, aby rádiová zařízení mohla být uváděna na trh pouze za podmínky, že - jsou-li řádně instalována, udržována a používána k zamýšlenému účelu - jsou v souladu se základními požadavky uvedenými v této směrnici, a v případě základních požadavků k zajištění ochrany zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrany majetku také za podmínek používání, které lze rozumně předvídat. Neplnění uvedeného základního požadavku by se u rádiových zařízení mělo posuzovat pouze za podmínek používání, které lze rozumně předvídat, tedy používání, které může vyplývat z dovoleného a snadno předvídatelného lidského chování.
(47)
Vzhledem k rychlému tempu technologického přechodu k prostředí bez tištěných dokumentů by se Komise v případě, že je rádiové zařízení vybaveno zabudovaným displejem, měla v rámci přezkumu fungování této směrnice zabývat tím, zda je proveditelné požadavky na umístění jména výrobce, jeho zapsaného obchodního názvu nebo zapsané ochranné známky a jediného místa nebo poštovní adresy, na nichž jej lze kontaktovat, označení CE a EU prohlášení o shodě na výrobek nahradit funkcí buď automaticky zobrazující tyto informace při zapnutí rádiového zařízení, nebo umožňující, aby si konečný uživatel příslušné informace zobrazil. Dále by Komise v rámci tohoto zkoumání proveditelnosti měla v případě, že rádiové zařízení vybavené zabudovaným displejem funguje na zabudovanou baterii, která není předem nabita, zvážit použití snímatelných průhledných označení, která by překrývala zabudovaný displej a zobrazovala tytéž informace.
(48)
Některé postupy posuzování shody stanovené v této směrnici vyžadují zapojení subjektů posuzování shody, které členské státy oznámily Komisi.
(49)
Zkušenosti ukázaly, že kritéria stanovená ve směrnici 1999/5/ES, jež musí subjekty posuzování shody splnit, aby mohly být oznámeny Komisi, nedostačují k zajištění toho, aby tyto subjekty vykonávaly svou činnost na stejně vysoké úrovni výkonnosti v celé Unii. Je však nezbytné, aby všechny oznámené subjekty vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže. K tomu je třeba stanovit povinné požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování služeb posuzování shody.
(50)
Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami, mělo by se předpokládat, že splňuje odpovídající požadavky stanovené v této směrnici.
(51)
Za účelem zajištění jednotné úrovně kvality posuzování shody je také nutné stanovit požadavky, které musí splnit oznamující orgány a ostatní subjekty zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů.
(52)
Systém stanovený v této směrnici by se měl doplnit akreditačním systémem stanoveným v nařízení (ES) č. 765/2008. Vzhledem k tomu, že akreditace je základním prostředkem ověřování způsobilosti subjektů posuzování shody, měla by být rovněž používána pro účely oznamování.
(53)
Vnitrostátní veřejné orgány v Unii by měly považovat za přednostní způsob prokázání odborné způsobilosti subjektů posuzování shody transparentní akreditací, jak je stanoveno v nařízení (ES) č. 765/2008, zajišťující nezbytnou míru důvěry v certifikáty shody. Vnitrostátní orgány se však mohou domnívat, že mají vhodné prostředky, aby toto hodnocení prováděly samy. V takovém případě by měly za účelem zajištění odpovídající úrovně důvěryhodnosti hodnocení prováděných jinými vnitrostátními orgány poskytnout Komisi a ostatním členským státům potřebné doklady, které prokazují, že hodnocené subjekty posuzování shody splňují příslušné regulační požadavky.
(54)
Subjekty posuzování shody často zadávají část svých činností souvisejících s posuzováním shody subdodavatelům nebo dceřiným společnostem. V zájmu zachování úrovně ochrany požadované pro rádiová zařízení, která mají být uvedena na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé a dceřiné společnosti provádějící posuzování shody splňovali při provádění úkolů posuzování shody stejné požadavky jako oznámené subjekty. Je proto důležité, aby se posuzování způsobilosti a výkonnosti subjektů, jež mají být oznámeny, a kontrola již oznámených subjektů týkaly rovněž činností, které provádějí subdodavatelé a dceřiné společnosti.
(55)
Je nezbytné zvýšit účelnost a transparentnost postupu oznamování, a zejména ho přizpůsobit novým technologiím, a umožnit tak oznamování on-line.
(56)
Vzhledem k tomu, že oznámené subjekty mohou své služby nabízet na celém území Unie, je vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést námitky týkající se oznámeného subjektu. Je proto důležité stanovit dobu, během níž bude možné vyjasnit veškeré pochyby nebo obavy týkající se způsobilosti subjektů posuzování shody, dříve než začnou fungovat jako oznámené subjekty.
(57)
Z důvodu konkurenceschopnosti je zásadně důležité, aby oznámené subjekty používaly postupy posuzování shody, aniž by zbytečně zatěžovaly hospodářské subjekty. Ze stejného důvodu a v zájmu zajištění rovného zacházení s hospodářskými subjekty je třeba zajistit jednotné technické používání postupů posuzování shody. Toho lze nejlépe dosáhnout vhodnou koordinací a spoluprací mezi oznámenými subjekty.
(58)
Za účelem zajištění právní jistoty je nezbytné vyjasnit, že se na rádiová zařízení spadající do oblasti působnosti této směrnice vztahují pravidla týkající se dozoru nad trhem Unie a kontroly výrobků vstupujících na trh Unie stanovená v nařízení (ES) č. 765/2008. Tato směrnice by neměla členským státům bránit, aby si samy zvolily příslušné orgány, které tyto úkoly budou provádět.
(59)
Směrnice 1999/5/ES již stanoví ochranný postup, který se používá pouze v případě, kdy se členské státy neshodnou, pokud jde o opatření přijatá členským státem. V zájmu zvýšení transparentnosti a zkrácení doby zpracování je nezbytné zlepšit stávající ochranný postup s cílem dosáhnout jeho větší účinnosti a využít odborných znalostí členských států.
(60)
Rozhodnutí Komise přijatá na základě rozhodnutí č. 676/2002/ES mohou zahrnovat podmínky pro dostupnost a účelné využívání rádiového spektra, které mohou mít za důsledek omezení celkového počtu rádiových zařízení uvedených do provozu dané např. stanoveným datem (tzv. datem zániku), maximální mírou rozšíření nebo maximálním počtem rádiových zařízení v každém členském státě nebo po celé Unii. Tyto podmínky umožňují otevřít trh pro nová rádiová zařízení, přičemž je omezeno riziko vzniku škodlivé interference v důsledku příliš velkého počtu rádiových zařízení uvedených do provozu, i když jsou tato zařízení jednotlivě v souladu se základními požadavky uvedenými v této směrnici. Porušením těchto podmínek může vzniknout riziko ve vztahu k základním požadavkům, zejména riziko škodlivé interference.
(61)
Stávající systém by měl být doplněn postupem, na jehož základě jsou zúčastněné strany informovány o plánovaných opatřeních, pokud jde o rádiová zařízení představující riziko pro zdraví a bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů, jež jsou předmětem této směrnice. Tento postup by měl rovněž orgánům dozoru nad trhem umožnit, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly jednat co nejdříve, pokud jde o uvedená zařízení.
(62)
Pokud se členské státy a Komise shodují, že opatření přijaté členským státem je oprávněné, neměl by se vyžadovat žádný další zásah Komise, kromě případů, kdy lze nesoulad s právními předpisy přisuzovat nedostatkům v harmonizované normě.
(63)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (13).
(64)
Prováděcí akty, jež upřesní, jakou podobu mají mít poskytované informace v případech omezení uvedení do provozu nebo stávajících požadavků pro povolení používání, a požadují, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření ve vztahu k oznámenému subjektu, který nesplňuje nebo již nesplňuje požadavky pro své oznámení, by měly být přijímány poradním postupem.
(65)
Prováděcí akty, jež: určí, zda některé kategorie elektrických nebo elektronických výrobků odpovídají definici „rádiového zařízení“; stanoví konkrétní pravidla zpřístupňování informací o souladu; stanoví konkrétní pravidla registrace a konkrétní pravidla umisťování registračního čísla na rádiové zařízení; a stanoví ekvivalence oznámených rádiových rozhraní a přidělí třídy rádiových zařízení, by měly být přijímány přezkumným postupem. Přezkumný postup by se měl rovněž použít, pokud jde o rádiová zařízení, jež jsou v souladu s právními předpisy, ale přesto představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů.
(66)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se rádiových zařízení, jež jsou v souladu s právními předpisy, ale přesto představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(67)
V souladu se zavedenými postupy může výbor zřízený touto směrnicí užitečným způsobem přispívat k projednávání záležitostí týkajících se uplatňování této směrnice, na něž v souladu s jeho jednacím řádem upozorní předseda výboru nebo zástupce členského státu.
(68)
Pokud jsou projednávány záležitosti týkající se této směrnice, které nesouvisejí s jejím prováděním nebo dodržováním, to znamená v rámci odborné skupiny Komise, měly by být Evropskému parlamentu v souladu se zavedenými postupy poskytnuty úplné informace a podklady a případně by měl být Evropský parlament přizván k účasti na těchto zasedáních.
(69)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů a vzhledem k jejich zvláštní povaze bez použití nařízení (EU) č. 182/2011 rozhodnout, zda jsou opatření přijatá členskými státy ohledně nevyhovujících rádiových zařízení důvodná, či nikoli.
(70)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice a zajistit jejich uplatňování. Stanovené sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(71)
Je nezbytné stanovit přechodná opatření, která umožní dodávat na trh a uvádět do provozu rádiová zařízení, která již byla na trh uvedena v souladu se směrnicí 1999/5/ES.
(72)
Věc byla konzultována s evropským inspektorem ochrany údajů.
(73)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajistit, aby rádiová zařízení dodávaná na trh splňovala požadavky na vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti, odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility a účelné a účinné využívání rádiového spektra bez škodlivých interferencí, a zároveň zajistit správné fungování vnitřního trhu, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(74)
Směrnice 1999/5/ES by měla být zrušena.
(75)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (14) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví předpisový rámec pro dodávání rádiových zařízení na trh a jejich uvádění do provozu v Unii.
2. Tato směrnice se nevztahuje na zařízení uvedená v příloze I.
3. Tato směrnice se nevztahuje na rádiová zařízení používaná výlučně k činnostem, které se týkají veřejné bezpečnosti, obrany, bezpečnosti státu (včetně hospodářské prosperity státu, pokud tyto činnosti souvisejí s bezpečnostními záležitostmi státu), a k činnostem státu v oblasti trestního práva.
4. Na rádiová zařízení v oblasti působnosti této směrnice se nevztahuje směrnice 2014/35/EU, s výjimkou případů stanovených v čl. 3 odst. 1 písm. a) této směrnice.
Článek 2
Definice
1. Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„rádiovým zařízením“ elektrický či elektronický výrobek, který záměrně vysílá nebo přijímá rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování, nebo elektrický či elektronický výrobek, který je třeba doplnit příslušenstvím, například anténou, aby mohl záměrně vysílat nebo přijímat rádiové vlny pro účely rádiové komunikace nebo rádiového určování;
2)
„rádiovou komunikací“ komunikace pomocí rádiových vln;
3)
„rádiovým určováním“ určování polohy, rychlosti pohybu nebo dalších vlastností určitého objektu nebo získávání informací o těchto parametrech pomocí vlastností šíření rádiových vln;
4)
„rádiovými vlnami“ elektromagnetické vlny o kmitočtu nižším než 3 000 GHz šířené prostorem bez umělého vedení;
5)
„rádiovým rozhraním“ specifikace regulovaného využívání rádiového spektra;
6)
„třídou rádiových zařízení“ třída označující určité kategorie rádiových zařízení, které se podle této směrnice pokládají za podobné, a rádiová rozhraní, pro která je toto rádiové zařízení určeno;
7)
„škodlivou interferencí“ škodlivé rušení ve smyslu čl. 2 písm. r) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (15);
8)
„elektromagnetickým rušením“ elektromagnetické rušení ve smyslu čl. 3 odst. 1 bodu 5 směrnice 2014/30/EU;
9)
„dodáním na trh“ či „dodáváním na trh“ jakékoli dodání rádiového zařízení k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu, nebo bezplatně;
10)
„uvedením na trh“ první dodání rádiového zařízení na trh Unie;
11)
„uvedením do provozu“ první použití rádiového zařízení konečným uživatelem v Unii;
12)
„výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba, která vyrábí rádiové zařízení nebo si je nechává navrhnout nebo vyrobit a toto zařízení uvádí na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou;
13)
„zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která byla písemně pověřena výrobcem, aby jednala jeho jménem při plnění konkrétních úkolů;
14)
„dovozcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená v Unii, která uvádí na trh Unie rádiové zařízení ze třetí země;
15)
„distributorem“ fyzická nebo právnická osoba v dodavatelském řetězci, jiná než výrobce nebo dovozce, která dodává rádiové zařízení na trh;
16)
„hospodářskými subjekty“ výrobce, zplnomocněný zástupce, dovozce a distributor;
17)
„technickou specifikací“ dokument, který předepisuje technické požadavky, které má rádiové zařízení splňovat;
18)
„harmonizovanou normou“ harmonizovaná norma ve smyslu čl. 2 bodu 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1025/2012;
19)
„akreditací“ akreditace ve smyslu čl. 2 bodu 10 nařízení (ES) č. 765/2008;
20)
„vnitrostátním akreditačním orgánem“ vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu čl. 2 bodu 11 nařízení (ES) č. 765/2008;
21)
„posuzováním shody“ postup k prokázání, zda byly splněny základní požadavky této směrnice týkající se rádiového zařízení;
22)
„subjektem posuzování shody“ subjekt, který vykonává činnosti posuzování shody;
23)
„stažením z oběhu“ opatření, jehož cílem je navrácení rádiového zařízení, které již bylo zpřístupněno konečnému uživateli;
24)
„stažením z trhu“ opatření, jehož cílem je zabránit, aby bylo rádiové zařízení, které se nachází v dodavatelském řetězci, dodáváno na trh;
25)
„harmonizačními právními předpisy Unie“ veškeré právní předpisy Unie harmonizující podmínky uvádění výrobků na trh;
26)
„označením CE“ označení, kterým výrobce vyjadřuje, že rádiové zařízení je ve shodě s příslušnými požadavky stanovenými v harmonizačních právních předpisech Unie, které upravují jeho umisťování.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, v nichž určí, zda některé kategorie elektrických nebo elektronických výrobků odpovídají definici uvedené v odst. 1 bodě 1 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
Článek 3
Základní požadavky
1. Rádiové zařízení musí být konstruováno tak, aby byla zajištěna:
a)
ochrana zdraví a bezpečnosti osob a domácích zvířat a ochrana majetku, včetně splnění cílů stanovených ve směrnici 2014/35/EU, co se týče požadavků na bezpečnost, avšak bez použití mezní hodnoty napětí;
b)
odpovídající úroveň elektromagnetické kompatibility podle směrnice 2014/30/EU.
2. Rádiové zařízení musí být konstruováno tak, aby jak účinně využívalo rádiového spektra, tak podporovalo jeho účelné využívání, a zabránilo se tak škodlivým interferencím.
3. Rádiové zařízení v určitých kategoriích nebo třídách musí být konstruováno tak, aby bylo v souladu s následujícími základními požadavky:
a)
rádiové zařízení funguje společně s příslušenstvím, zejména s jednotnými nabíječkami;
b)
rádiové zařízení funguje společně s jinými rádiovými zařízeními prostřednictvím sítí;
c)
rádiové zařízení lze připojit k rozhraním vhodného typu po celé Unii;
d)
rádiové zařízení nemá nepříznivý vliv na síť či její provoz, ani nezneužívá zdroje sítě, a nezpůsobuje tak nepřijatelné zhoršení služby;
e)
rádiové zařízení je vybaveno bezpečnostním zařízením, které zajišťuje ochranu osobních údajů a soukromí uživatele a účastníka;
f)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují ochranu před podvodem;
g)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují přístup k tísňovým službám;
h)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které usnadňují jejich používání zdravotně postiženým uživatelům;
i)
rádiové zařízení podporuje určité funkční charakteristiky, které zajišťují, že software lze do rádiového zařízení nahrát pouze v případě, že byl prokázán soulad této kombinace softwaru a rádiového zařízení s právními předpisy.
Za účelem specifikace kategorií nebo tříd rádiových zařízení, na něž se vztahuje každý z požadavků stanovených v prvním pododstavci písm. a) až i) tohoto odstavce, se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44.
Článek 4
Poskytování informací o souladu kombinací rádiových zařízení a softwaru s právními předpisy
1. Výrobci rádiových zařízení a softwaru, díky němuž lze rádiová zařízení používat k zamýšlenému účelu, poskytnou členským státům a Komisi informace o souladu zamýšlených kombinací rádiových zařízení a softwaru se základními požadavky stanovenými v článku 3. Tyto informace vycházejí z posouzení shody provedeného podle článku 17 a podávají se v podobě prohlášení o shodě, jež obsahuje údaje uvedené v příloze VI. Podle konkrétních kombinací rádiového zařízení a softwaru tyto informace přesně označují, jaké rádiové zařízení a software byly posouzeny, a jsou neustále aktualizovány.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44 za účelem specifikace kategorií nebo tříd rádiových zařízení, na něž se vztahuje požadavek stanovený v odstavci 1 tohoto článku.
3. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví konkrétní pravidla zpřístupňování informací o souladu s právními předpisy u kategorií a tříd specifikovaných v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
Článek 5
Registrace typů rádiových zařízení některých kategorií
1. Ode dne 12. června 2018 mají výrobci povinnost zaregistrovat typy rádiových zařízení těch kategorií, které se vyznačují nízkou mírou souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3 do centrálního systému uvedeného v odstavci 4 tohoto článku, a to ještě před uvedením rádiových zařízení těchto kategorií na trh. Při registraci těchto typů rádiových zařízení poskytnou výrobci některé části technické dokumentace uvedené v písmenech a), d), e), f), g), h) a i) přílohy V nebo v odůvodněných případech celou tuto dokumentaci. Každému zaregistrovanému typu rádiového zařízení Komise přidělí registrační číslo, které výrobci umístí na rádiové zařízení uváděné na trh.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 44 za účelem specifikace kategorií rádiových zařízení, na něž se vztahuje požadavek stanovený v odstavci 1 tohoto článku, a částí technické dokumentace, které mají být poskytnuty, přičemž zohlední informace o souladu rádiového zařízení s právními předpisy poskytnuté členskými státy podle čl. 47 odst. 1 a vyhodnocení rizika neuplatňování základních požadavků.
3. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví konkrétní pravidla registrace a konkrétní pravidla pro umisťování registračního čísla na rádiová zařízení, u kategorií specifikovaných v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
4. Komise zpřístupní ústřední systém a umožní výrobcům registrovat požadované informace. Tento systém zajistí odpovídající kontrolu přístupu k informacím důvěrné povahy.
5. Poté, co akt v přenesené pravomoci přijatý podle odstavce 2 tohoto článku nabude účinku, zprávy vypracované podle čl. 47 odst. 1 a 2 vyhodnotí jeho dopady.
Článek 6
Dodávání na trh
Členské státy přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby rádiové zařízení bylo na trh dodáváno pouze tehdy, je-li v souladu s touto směrnicí.
Článek 7
Uvádění do provozu a používání
Je-li rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí, je správně nainstalováno, udržováno a používáno k zamýšlenému účelu, členské státy povolí jeho uvedení do provozu a používání. Aniž jsou dotčeny povinnosti členských států podle rozhodnutí č. 676/2002/ES a podmínky spojené s oprávněními k využívání kmitočtů v souladu s právem Unie, zejména podle čl. 9 odst. 3 a 4 směrnice 2002/21/ES, mohou členské státy zavést dodatečné požadavky pro uvádění do provozu nebo používání rádiových zařízení pouze z důvodů souvisejících s účelným a účinným využíváním rádiového spektra, se zabráněním škodlivým interferencím, se zabráněním elektromagnetickému rušení nebo z důvodu ochrany veřejného zdraví.
Článek 8
Oznamování specifikací rádiových rozhraní a přidělování tříd rádiových zařízení
1. Členské státy oznámí v souladu s postupem podle směrnice 98/34/ES ta rádiová rozhraní, která hodlají upravit svými předpisy, kromě:
a)
rádiových rozhraní, která jsou plně a bez jakékoli odchylky v souladu s rozhodnutím Komise o harmonizovaném využívání rádiového spektra přijatých podle rozhodnutí č. 676/2002/ES, a
b)
rádiových rozhraní, která v souladu s prováděcími předpisy přijatými podle odstavce 2 tohoto článku odpovídají rádiovému zařízení, které lze v Unii uvést do provozu a používat bez omezení.
2. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví ekvivalenci oznámených rádiových rozhraní a přidělí třídu rádiového zařízení a podrobnosti o ní zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
Článek 9
Volný pohyb rádiových zařízení
1. Členské státy nesmějí na svém území z důvodů týkajících se hledisek, na něž se vztahuje tato směrnice, bránit dodávání na trh rádiových zařízení, která splňují požadavky této směrnice.
2. Na veletrzích, výstavách a při podobných akcích nebudou členské státy bránit vystavování nebo předvádění rádiových zařízení, která nejsou v souladu s touto směrnicí, za předpokladu, že je z viditelného označení jasně patrné, že tato zařízení nesmějí být dodávána na trh ani uváděna do provozu, dokud nebudou uvedena do shody s touto směrnicí. Rádiová zařízení mohou být předváděna pouze za předpokladu, že byla přijata odpovídající opatření, jak předepisují členské státy, která zabrání škodlivým interferencím, elektromagnetickému rušení a ohrožení zdraví a bezpečnosti osob nebo domácích zvířat nebo ohrožení majetku.
KAPITOLA II
POVINNOSTI HOSPODÁŘSKÝCH SUBJEKTŮ
Článek 10
Povinnosti výrobců
1. Při uvádění svého rádiového zařízení na trh výrobci zajistí, aby bylo navrženo a vyrobeno v souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3.
2. Výrobci zajistí, aby bylo rádiové zařízení konstruováno tak, aby je bylo možno provozovat alespoň v jednom členském státě, aniž by došlo k porušení platných požadavků na využívání rádiového spektra.
3. Výrobci vypracují technickou dokumentaci uvedenou v článku 21 a provedou nebo nechají provést příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 17.
Byl-li soulad daného rádiového zařízení s příslušnými požadavky takovým postupem posouzení shody prokázán, vypracují výrobci EU prohlášení o shodě a umístí označení CE.
4. Výrobci uchovávají technickou dokumentaci a EU prohlášení o shodě po dobu deseti let od uvedení daného rádiového zařízení na trh.
5. Výrobci zajistí, aby byly zavedeny postupy, díky nimž sériová výroba zůstane ve shodě s touto směrnicí. Je třeba patřičně přihlédnout ke změnám návrhu nebo parametrů daného rádiového zařízení a změnám harmonizovaných norem nebo jiných technických specifikací, na jejichž základě se prohlašuje shoda daného rádiového zařízení.
Je-li to považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která rádiová zařízení představují, provádějí výrobci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti konečných uživatelů zkoušky vzorků rádiových zařízení dodávaných na trh a šetření a v případě potřeby vedou knihy stížností, nevyhovujících rádiových zařízení a stažení rádiových zařízení z oběhu a průběžně o veškerých těchto kontrolních činnostech informují distributory.
6. Výrobci zajistí, aby bylo na rádiovém zařízení, které uvedli na trh, uvedeno číslo typu či série nebo sériové číslo nebo jiný prvek umožňující jeho identifikaci, nebo v případech, kdy to velikost nebo povaha rádiového zařízení neumožňuje, aby byla požadovaná informace uvedena na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení.
7. Výrobci uvedou na rádiovém zařízení, nebo není-li to kvůli jeho velikosti či povaze možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Adresa musí uvádět jedno místo, na kterém lze výrobce kontaktovat. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce, kterému koneční uživatelé a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí.
8. Výrobci zajistí, aby byly k danému rádiovému zařízení přiloženy v souladu s rozhodnutím příslušného členského státu návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé snadno rozumějí. Návod musí obsahovat informace nutné k tomu, aby bylo možné rádiové zařízení používat k jeho zamýšlenému použití. Tyto informace musí v příslušných případech obsahovat popis příslušenství nebo součástí, včetně softwaru, které umožňují zamýšlené fungování rádiového zařízení. Tyto pokyny, bezpečnostní informace a jakákoli označení musí být jasné, srozumitelné a snadno pochopitelné.
V případě rádiového zařízení, které záměrně vysílá rádiové vlny, se rovněž uvedou tyto informace:
a)
kmitočtové pásmo (kmitočtová pásma), v němž (v nichž) rádiové zařízení pracuje;
b)
maximální radiofrekvenční výkon vysílaný v kmitočtovém pásmu (v kmitočtových pásmech), v němž (v nichž) je rádiové zařízení provozováno.
9. Výrobci zajistí, aby byla ke každému jednotlivému rádiovému zařízení přiložena kopie EU prohlášení o shodě nebo zjednodušené EU prohlášení o shodě. Poskytuje-li se pouze zjednodušené EU prohlášení o shodě, musí obsahovat přesnou internetovou adresu, na níž lze získat úplné znění EU prohlášení o shodě.
10. V případě omezení uvádění do provozu nebo v případě platných požadavků pro povolení používání musí být z informací na obalu možné zjistit členské státy či zeměpisnou oblast členského státu, kde jsou tato omezení uvádění do provozu nebo tyto požadavky na povolení používání v platnosti. Tyto informace musí být doplněny do návodu přiloženého k rádiovému zařízení. Komise může přijmout prováděcí akty, které stanoví způsob uvádění těchto informací. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 45 odst. 2.
11. Výrobci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom výrobci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních a o jejich výsledcích.
12. Výrobci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody daného rádiového zařízení s touto směrnicí, v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která uvedli na trh.
Článek 11
Zplnomocnění zástupci
1. Výrobce může písemným pověřením jmenovat zplnomocněného zástupce.
Povinnosti stanovené v čl. 10 odst. 1 a povinnost vypracovat technickou dokumentaci stanovená v čl. 10 odst. 3 nesmějí být součástí pověření zplnomocněného zástupce.
2. Zplnomocněný zástupce vykonává úkoly stanovené v pověření, které obdržel od výrobce. Pověření musí zplnomocněnému zástupci umožňovat alespoň:
a)
uchovávat EU prohlášení o shodě a technickou dokumentaci pro potřeby vnitrostátních orgánů dozoru nad trhem po dobu deseti let od uvedení rádiového zařízení na trh;
b)
poskytnout příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení;
c)
spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány na jejich žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, na která se vztahuje jeho pověření.
Článek 12
Povinnosti dovozců
1. Dovozci uvádějí na trh pouze rádiová zařízení, která jsou v souladu s právními předpisy.
2. Před uvedením rádiového zařízení na trh dovozci zajistí, aby výrobce provedl příslušný postup posuzování shody uvedený v článku 17 a aby bylo rádiové zařízení konstruováno tak, aby jej bylo možno provozovat alespoň v jednom členském státě, aniž by došlo k porušení platných požadavků na využívání rádiového spektra. Dovozci zajistí, aby výrobce vypracoval technickou dokumentaci, aby rádiové zařízení neslo označení CE, aby k němu byly přiloženy informace a doklady uvedené v čl. 10 odst. 8, 9 a 10, a aby výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 10 odst. 6 a 7.
Domnívá-li se dovozce nebo má-li důvod se domnívat, že rádiové zařízení není ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, nesmí uvést rádiové zařízení na trh, dokud nebude uvedeno do shody. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, musí být výrobce, jakož i orgány dozoru nad trhem, o takové skutečnosti dovozcem informováni.
3. Dovozci uvedou na rádiovém zařízení, nebo není-li to možné, na obalu nebo v dokladu přiloženém k rádiovému zařízení své jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsanou ochrannou známku a poštovní adresu, na níž je lze kontaktovat. Platí to i v případech, kdy to velikost rádiového zařízení neumožňuje nebo kdy by dovozce musel za účelem uvedení svého jména a adresy otevřít obal rádiového zařízení. Kontaktní údaje se uvádějí v jazyce, kterému koneční uživatelé a orgány dozoru nad trhem snadno rozumějí.
4. Dovozci zajistí, aby byly k rádiovému zařízení přiloženy návody a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé snadno rozumějí a který určí dotčený členský stát.
5. Dovozci zajistí, aby v době, kdy nesou za rádiové zařízení odpovědnost, jeho skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad se základními požadavky stanovenými v článku 3.
6. Je-li to považováno za vhodné vzhledem k rizikům, která rádiová zařízení představují, provádějí dovozci za účelem ochrany zdraví a bezpečnosti konečných uživatelů zkoušky vzorků rádiových zařízení dodávaných na trh a šetření a v případě potřeby vedou knihy stížností, nevyhovujících rádiových zařízení a stažení rádiových zařízení z oběhu a průběžně o veškerých těchto kontrolních činnostech informují distributory.
7. Dovozci, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které uvedli na trh, není ve shodě s touto směrnicí, přijmou okamžitě nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom dovozci neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
8. Dovozci po dobu 10 let od uvedení rádiového zařízení na trh uchovávají kopii EU prohlášení o shodě pro potřeby orgánů dozoru nad trhem a zajišťují, že těmto orgánům může být na požádání předložena technická dokumentace.
9. Dovozci poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení, v jazyce, kterému tento orgán snadno rozumí. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která uvedli na trh.
Článek 13
Povinnosti distributorů
1. Při dodávání rádiových zařízení na trh distributoři jednají s řádnou péčí, pokud jde o požadavky této směrnice.
2. Před dodáním rádiového zařízení na trh distributoři ověří, zda nese označení CE, zda jsou k němu přiloženy doklady požadované touto směrnicí, návod a bezpečnostní informace v jazyce, kterému spotřebitelé a ostatní koneční uživatelé v členském státě, v němž má být rádiové zařízení dodáno na trh, snadno rozumějí, a zda výrobce splnil požadavky stanovené v čl. 10 odst. 2 a 6 až 10, a dovozce požadavky stanovené v čl. 12 odst. 3.
Domnívá-li se distributor nebo má-li důvod se domnívat, že rádiové zařízení není ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, nesmí dodat rádiové zařízení na trh, dokud nebude uvedeno do shody. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informuje o tom distributor výrobce nebo dovozce, jakož i orgány dozoru nad trhem.
3. Distributoři zajistí, aby v době, kdy nesou za rádiové zařízení odpovědnost, jeho skladovací a přepravní podmínky neohrožovaly jeho soulad se základními požadavky stanovenými v článku 3.
4. Distributoři, kteří se domnívají nebo mají důvod se domnívat, že rádiové zařízení, které dodali na trh, není ve shodě s touto směrnicí, zajistí, že budou přijata nezbytná nápravná opatření k uvedení tohoto rádiového zařízení do shody, nebo v případě potřeby k jeho stažení z trhu nebo z oběhu. Dále, pokud rádiové zařízení představuje riziko, informují o tom distributoři neprodleně příslušné vnitrostátní orgány členských států, v nichž dané rádiové zařízení dodali na trh, a uvedou podrobnosti, zejména o nesouladu a o přijatých nápravných opatřeních.
5. Distributoři poskytnou příslušnému vnitrostátnímu orgánu na základě jeho odůvodněné žádosti všechny informace a dokumentaci v papírové nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné k prokázání shody rádiového zařízení. Spolupracují s tímto orgánem na jeho žádost při činnostech, jejichž cílem je vyloučit rizika vyvolaná rádiovými zařízeními, která dodali na trh.
Článek 14
Případy, kdy se povinnosti výrobců vztahují na dovozce a distributory
Dovozce nebo distributor je pro účely této směrnice považován za výrobce a vztahují se na něj povinnosti výrobce podle článku 10, pokud uvede rádiové zařízení na trh pod svým jménem nebo ochrannou známkou nebo pokud upraví rádiové zařízení, jež bylo na trh již uvedeno, takovým způsobem, který může ovlivnit jeho soulad s touto směrnicí.
Článek 15
Identifikace hospodářských subjektů
Hospodářské subjekty musí na žádost orgánů dozoru nad trhem identifikovat:
a)
každý hospodářský subjekt, který jim dodal rádiové zařízení;
b)
každý hospodářský subjekt, kterému dodaly rádiové zařízení.
Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v prvním pododstavci po dobu deseti let poté, co jim bylo rádiové zařízení dodáno, a po dobu deseti let poté, co rádiové zařízení dodaly.
KAPITOLA III
SHODA RÁDIOVÝCH ZAŘÍZENÍ
Článek 16
Předpoklad shody rádiového zařízení
Předpokládá se, že rádiová zařízení, která jsou ve shodě s harmonizovanými normami nebo jejich částmi, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, jsou ve shodě se základními požadavky stanovenými v článku 3, na které se tyto normy nebo jejich části vztahují.
Článek 17
Postupy posuzování shody
1. Výrobce provádí posuzování shody rádiového zařízení s cílem splnit základní požadavky stanovené v článku 3. Při posuzování shody zohlední veškeré zamýšlené podmínky provozování a v případě základního požadavku stanoveného v čl. 3 odst. 1 písm. a) také rozumně předvídatelné podmínky. Pokud může mít rádiové zařízení různé konfigurace, musí posouzení shody potvrdit, zda rádiové zařízení splňuje základní požadavky stanovené v článku 3 ve všech možných konfiguracích.
2. Výrobci prokazují soulad rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 1 některým z těchto postupů posuzování shody:
a)
interní řízení výroby podle přílohy II;
b)
EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;
c)
shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.
3. Použil-li výrobce při posuzování souladu rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 2 a 3 harmonizované normy, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, zvolí některý z těchto postupů:
a)
interní řízení výroby podle přílohy II;
b)
EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;
c)
shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.
4. Pokud výrobce při posuzování souladu rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v čl. 3 odst. 2 a 3 částečně nebo vůbec nepoužil harmonizované normy, na něž byly odkazy zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie, nebo pokud tyto harmonizované normy nejsou stanoveny, musí rádiové zařízení s ohledem na uvedené základní požadavky projít některým z těchto postupů:
a)
EU přezkoušení typu, po kterém následuje shoda s typem založená na interním řízení výroby podle přílohy III;
b)
shoda založená na úplném zabezpečování kvality podle přílohy IV.
Článek 18
EU prohlášení o shodě
1. EU prohlášení o shodě potvrzuje, že bylo prokázáno splnění základních požadavků stanovených v článku 3.
2. EU prohlášení o shodě se vypracuje podle vzoru uvedeného v příloze VI, musí obsahovat prvky stanovené ve výše uvedené příloze a být průběžně aktualizováno. Přeloží se do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh.
Zjednodušené EU prohlášení o shodě uvedené v čl. 10 odst. 9 obsahuje prvky stanovené v příloze VII a je průběžně aktualizováno. Je přeloženo do jazyka nebo jazyků požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh. Úplné znění EU prohlášení o shodě je dostupné na internetové adrese uvedené ve zjednodušeném EU prohlášení o shodě v jazyce nebo jazycích požadovaných členským státem, v němž se rádiové zařízení uvádí nebo dodává na trh.
3. Vztahuje-li se na rádiové zařízení více než jeden akt Unie požadující EU prohlášení o shodě, vypracuje se jediné EU prohlášení o shodě pro všechny tyto akty Unie. Prohlášení musí obsahovat údaje potřebné k určení příslušných aktů Unie včetně odkazů na jejich zveřejnění.
4. Vypracováním EU prohlášení o shodě přebírá výrobce odpovědnost za shodu rádiového zařízení s požadavky stanovenými v této směrnicí.
Článek 19
Obecné zásady označení CE
1. Označení CE podléhá obecným zásadám uvedeným v článku 30 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Vzhledem k povaze rádiových zařízení může být výška označení CE, které je na rádiové zařízení umístěno, nižší než 5 mm za předpokladu, že zůstane viditelné a čitelné.
Článek 20
Pravidla a podmínky umisťování označení CE a identifikačního čísla oznámeného subjektu
1. Označení CE se viditelně, čitelně a nesmazatelně umístí na rádiové zařízení nebo jeho výrobní štítek, ledaže by to povaha rádiového zařízení neumožňovala. Označení CE se rovněž viditelně a čitelně umístí na obalu.
2. Označení CE se umístí před uvedením rádiového zařízení na trh.
3. Použije-li se postup posouzení shody uvedený v příloze IV, za označením CE následuje identifikační číslo oznámeného subjektu.
Identifikační číslo oznámeného subjektu musí mít stejnou výšku jako označení CE.
Identifikační číslo oznámeného subjektu umístí sám oznámený subjekt, nebo je umístí podle jeho pokynů výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce.
4. Členské státy při zajišťování řádného uplatňování režimu označování CE vycházejí ze stávajících mechanismů a přijmou odpovídající opatření v případě neoprávněného použití tohoto označení.
Článek 21
Technická dokumentace
1. Technická dokumentace musí obsahovat všechny náležité údaje nebo podrobnosti o prostředcích, které výrobce použil, aby zajistil soulad rádiového zařízení se základními požadavky stanovenými v článku 3. Musí přinejmenším obsahovat součásti stanovené v příloze V.
2. Technická dokumentace se vypracovává před uvedením rádiového zařízení na trh a průběžně se aktualizuje.
3. Technická dokumentace a korespondence týkající se postupů při EU přezkoušení typu musí být vypracovány v jednom z úředních jazyků členského státu, v němž je oznámený subjekt usazen, nebo v jazyce pro subjekt přijatelném.
4. Není-li technická dokumentace v souladu s odstavci 1, 2 a 3 tohoto článku, a dostatečně tudíž neuvádí příslušné údaje nebo prostředky, které byly použity k zajištění shody rádiového zařízení se základními požadavky podle článku 3, může orgán dozoru nad trhem výrobce nebo dovozce požádat, aby ve stanovené lhůtě a na své náklady nechal provést zkoušku subjektem, který je přijatelný pro orgán dozoru nad trhem, za účelem ověření souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3.
KAPITOLA IV
OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ POSUZOVÁNÍ SHODY
Článek 22
Oznámení
Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům subjekty, které jsou oprávněné vykonávat jako třetí strany úkoly posuzování shody podle této směrnice.
Článek 23
Oznamující orgány
1. Členské státy určí oznamující orgán odpovědný za vytvoření a provádění nezbytných postupů pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a za kontrolu oznámených subjektů, včetně souladu s článkem 28.
2. Členské státy mohou rozhodnout o tom, že posuzování a kontrolu uvedené v odstavci 1 provádí vnitrostátní akreditační orgán ve smyslu nařízení (ES) č. 765/2008 a v souladu s ním.
3. Pokud oznamující orgán přenese posuzování, oznamování nebo kontrolu uvedené v odstavci 1 na subjekt, který není orgánem veřejné správy, nebo takový subjekt těmito úkoly jinak pověří, musí být tento subjekt právnickou osobou a musí obdobně splňovat požadavky stanovené v článku 24. Dále musí tento subjekt přijmout opatření, aby byla pokryta odpovědnost vyplývající z jeho činností.
4. Oznamující orgán nese za úkoly vykonávané subjektem uvedeným v odstavci 3 plnou odpovědnost.
Článek 24
Požadavky na oznamující orgány
1. Oznamující orgán je zřízen takovým způsobem, aby nedošlo k žádnému střetu zájmů se subjekty posuzování shody.
2. Oznamující orgán je organizován a funguje tak, aby zabezpečil objektivitu a nestrannost svých činností.
3. Oznamující orgán je organizován takovým způsobem, aby každé rozhodnutí týkající se oznámení subjektu posuzování shody bylo přijato příslušnými osobami, jinými než osobami, které provedly posouzení.
4. Oznamující orgán nenabízí ani neposkytuje žádné činnosti, které provádějí subjekty posuzování shody, ani neposkytuje poradenské služby na komerčním či konkurenčním základě.
5. Oznamující orgán zachovává důvěrnost informací, které obdržel.
6. Oznamující orgán má k dispozici dostatečný počet odborně způsobilých pracovníků, aby mohl řádně vykonávat své úkoly.
Článek 25
Informační povinnost oznamujících orgánů
Členské státy informují Komisi o svých postupech pro posuzování a oznamování subjektů posuzování shody a kontrolu oznámených subjektů a o veškerých změnách týkajících se těchto postupů.
Komise tyto informace zveřejní.
Článek 26
Požadavky na oznámené subjekty
1. Pro účely oznámení musí subjekt posuzování shody splňovat požadavky stanovené v odstavcích 2 až 11.
2. Subjekt posuzování shody je zřízen podle vnitrostátních právních předpisů některého členského státu a má právní subjektivitu.
3. Subjekt posuzování shody je třetí stranou nezávislou na organizaci nebo rádiovém zařízení, které posuzuje.
Za takovýto subjekt lze považovat subjekt patřící k hospodářskému sdružení nebo profesnímu svazu, které zastupují podniky zapojené do navrhování, výroby, dodávání, montáže, používání nebo údržby rádiového zařízení, které tento subjekt posuzuje, pokud je prokázána jeho nezávislost a neexistence jakéhokoli střetu zájmů.
4. Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody nesmějí být osobami, které navrhují, vyrábějí, dodávají, instalují, nakupují, vlastní, používají nebo udržují rádiová zařízení, jež posuzují, ani nesmějí být zástupci jakékoli z těchto stran. To nevylučuje používání posuzovaných rádiových zařízení, která jsou nezbytná pro činnost subjektu posuzování shody, ani používání takových rádiových zařízení k osobním účelům.
Subjekt posuzování shody, jeho nejvyšší vedení a pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody se nesmějí přímo podílet na navrhování, výrobě nebo konstrukci, uvádění na trh, instalaci, používání ani údržbě těchto rádiových zařízení ani nesmějí zastupovat strany, které se těmito činnostmi zabývají. Nesmějí vykonávat žádnou činnost, která by mohla ohrozit jejich nezávislý úsudek nebo důvěryhodnost ve vztahu k činnostem posuzování shody, pro něž byly tyto osoby oznámeny. To platí zejména pro poradenské služby.
Subjekty posuzování shody zajistí, aby činnosti jejich dceřiných společností nebo subdodavatelů neohrožovaly důvěrnost, objektivitu a nestrannost jeho činností posuzování shody.
5. Subjekty posuzování shody a jejich pracovníci vykonávají činnosti posuzování shody na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a požadované odborné způsobilosti v konkrétní oblasti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich úsudek nebo výsledky jejich činností posuzování shody, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které mají na výsledcích těchto činností zájem.
6. Subjekt posuzování shody musí být schopen vykonávat všechny úkoly posuzování shody, které tomuto subjektu ukládají přílohy III a IV a pro něž byl oznámen, ať již tyto úkoly vykonává subjekt posuzování shody sám, nebo jsou vykonávány jeho jménem a na jeho odpovědnost.
Subjekt posuzování shody musí mít vždy a pro každý postup posuzování shody a každý druh nebo kategorii rádiových zařízení, pro něž byl oznámen, k dispozici potřebné:
a)
pracovníky s odbornými znalostmi a dostatečnými zkušenostmi potřebnými k plnění úkolů posuzování shody;
b)
popisy postupů, podle nichž je posuzování shody prováděno, aby byla zajištěna transparentnost těchto postupů a možnost jejich zopakování; musí mít zavedenou náležitou politiku a postupy pro rozlišení mezi úkoly, jež vykonává jako oznámený subjekt, a dalšími činnostmi;
c)
postupy pro výkon činností, jež řádně zohledňují velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie rádiového zařízení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Subjekt posuzování shody musí mít prostředky nezbytné k řádnému plnění technických a administrativních úkolů spojených s činnostmi posuzování shody.
7. Pracovníci odpovědní za provádění úkolů posuzování shody musí:
a)
mít dobrou technickou a odbornou přípravu zahrnující všechny činnosti posuzování shody, pro něž byl subjekt posuzování shody oznámen;
b)
mít uspokojivou znalost požadavků souvisejících s posuzováním, které provádějí, a odpovídající pravomoc toto posuzování provádět;
c)
mít náležité znalosti základních požadavků stanovených v článku 3, příslušných harmonizovaných norem a příslušných ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie a vnitrostátních právních předpisů a rozumět jim;
d)
být schopni vypracovávat certifikáty EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality, protokoly a zprávy prokazující, že byla posouzení provedena.
8. Musí být zaručena nestrannost subjektů posuzování shody, jejich nejvyššího vedení a pracovníků odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody.
Odměňování nejvyššího vedení a pracovníků subjektu posuzování shody odpovědných za vykonávání úkolů posuzování shody nezávisí na počtu provedených posouzení ani na výsledcích těchto posouzení.
9. Subjekty posuzování shody uzavřou pojištění odpovědnosti za škodu, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za posuzování shody přímo odpovědný sám členský stát.
10. Pracovníci subjektu posuzování shody jsou povinni zachovávat služební tajemství, pokud jde o veškeré informace, které obdrželi při plnění svých úkolů podle příloh III a IV nebo podle jakéhokoli ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterým se uvedené přílohy provádějí, s výjimkou styku s příslušnými orgány členského státu, v němž vykonávají svou činnost. Důvěrné obchodní informace musí být chráněny.
11. Subjekty posuzování shody se podílejí na příslušných normalizačních činnostech, regulačních činnostech v oblasti rádiových zařízení a plánování kmitočtů a činnostech koordinační skupiny oznámených subjektů zřízené podle příslušných harmonizačních právních předpisů Unie nebo zajistí, aby byli jejich pracovníci odpovědní za vykonávání úkolů posuzování shody o těchto činnostech informováni, a jakožto všeobecné pokyny používají správní rozhodnutí a dokumenty, které jsou výsledkem práce této skupiny.
Článek 27
Předpoklad shody oznámených subjektů
Pokud subjekt posuzování shody prokáže svou shodu s kritérii stanovenými v příslušných harmonizovaných normách nebo jejich částech, na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, předpokládá se, že splňuje požadavky stanovené v článku 26 v rozsahu, v němž se harmonizované normy na tyto požadavky vztahují.
Článek 28
Dceřiné společnosti oznámených subjektů a zadávání subdodávek
1. Pokud oznámený subjekt zadá konkrétní úkoly týkající se posuzování shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, zajistí, aby subdodavatel nebo dceřiná společnost splňovali požadavky stanovené v článku 26, a informuje o tom oznamující orgán.
2. Oznámené subjekty nesou plnou odpovědnost za úkoly provedené subdodavateli nebo dceřinými společnostmi bez ohledu na to, kde jsou tito subdodavatelé nebo dceřiné společnosti usazeni.
3. Činnosti lze zadat subdodavateli nebo dceřiné společnosti pouze se souhlasem zákazníka.
4. Oznámené subjekty uchovávají pro potřebu oznamujícího orgánu příslušné doklady týkající se posouzení kvalifikací subdodavatele nebo dceřiné společnosti a práce provedené subdodavatelem nebo dceřinou společností podle příloh III a IV.
Článek 29
Žádost o oznámení
1. Subjekt posuzování shody podává žádost o oznámení oznamujícímu orgánu členského státu, v němž je usazen.
2. Součástí žádosti o oznámení je popis činností posuzování shody, modulu nebo modulů posuzování shody a rádiových zařízení, pro nějž se subjekt prohlašuje za způsobilý, jakož i osvědčení o akreditaci, pokud existuje, vydané vnitrostátním akreditačním orgánem, které potvrzuje, že subjekt posuzování shody splňuje požadavky stanovené v článku 26.
3. Nemůže-li dotčený subjekt posuzování shody předložit osvědčení o akreditaci, poskytne oznamujícímu orgánu veškeré doklady nezbytné k ověření, uznání a pravidelné kontrole svého souladu s požadavky stanovenými v článku 26.
Článek 30
Postup oznamování
1. Oznamující orgány mohou oznámit pouze subjekty posuzování shody, které splňují požadavky stanovené v článku 26.
2. K oznámení Komisi a ostatním členským státům využijí elektronický nástroj pro oznamování vyvinutý a spravovaný Komisí.
3. Oznámení obsahuje veškeré podrobnosti o dotčených činnostech posuzování shody, modulu nebo modulech posuzování shody a rádiových zařízeních a příslušné potvrzení o způsobilosti.
4. Pokud se oznámení nezakládá na osvědčení o akreditaci uvedeném v čl. 29 odst. 2, poskytne oznamující orgán Komisi a ostatním členským státům doklady, které prokazují způsobilost subjektu posuzování shody, a informace o zavedených opatřeních k zajištění toho, aby byl subjekt pravidelně kontrolován a i v budoucnu splňoval požadavky stanovené v článku 26.
5. Dotčený subjekt může vykonávat činnosti oznámeného subjektu pouze tehdy, pokud Komise nebo ostatní členské státy proti tomu nevznesly námitky do dvou týdnů po oznámení, pokud se použije osvědčení o akreditaci, nebo do dvou měsíců po oznámení, pokud se akreditace nepoužije.
Pouze takový subjekt se pro účely této směrnice považuje za oznámený subjekt.
6. Oznamující orgán oznámí Komisi a ostatním členským státům jakékoli následné změny v oznámení.
Článek 31
Identifikační čísla a seznamy oznámených subjektů
1. Komise oznámenému subjektu přidělí identifikační číslo.
Přidělí mu jediné číslo i v případě, že je subjekt oznámen podle několika aktů Unie.
2. Komise zveřejní seznam subjektů oznámených podle této směrnice, včetně identifikačních čísel, která jim byla přidělena, a činností, pro něž byly oznámeny.
Komise zajistí, aby byl tento seznam průběžně aktualizován.
Článek 32
Změny v oznámeních
1. Pokud oznamující orgán zjistí nebo je upozorněn na to, že oznámený subjekt již nesplňuje požadavky stanovené v článku 26 nebo neplní své povinnosti, omezí, pozastaví nebo případně zruší oznámení podle toho, jak je neplnění těchto požadavků nebo povinností závažné. Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
2. V případě omezení, pozastavení nebo zrušení oznámení nebo v případě, že oznámený subjekt ukončil svou činnost, zajistí oznamující členský stát, aby byly spisy tohoto subjektu buď zpracovány jiným oznámeným subjektem, nebo byly k dispozici příslušným oznamujícím orgánům a orgánům dozoru nad trhem na vyžádání.
Článek 33
Zpochybnění způsobilosti oznámených subjektů
1. Komise vyšetří všechny případy, v nichž má pochybnosti nebo je upozorněna na pochybnosti o způsobilosti oznámeného subjektu nebo o tom, zda oznámený subjekt nadále splňuje požadavky a povinnosti, které jsou mu uloženy.
2. Oznamující členský stát předloží Komisi na vyžádání všechny informace týkající se podkladů pro oznámení nebo zachování způsobilosti dotčeného oznámeného subjektu.
3. Komise zajistí, aby se se všemi citlivými informacemi získanými v průběhu tohoto šetření nakládalo jako s důvěrnými.
4. Pokud Komise zjistí, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky pro své oznámení, přijme prováděcí akt vyžadující, aby oznamující členský stát přijal nezbytná nápravná opatření, včetně případného zrušení oznámení.
Tento prováděcí akt se přijme poradním postupem podle čl. 45 odst. 2.
Článek 34
Povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty provádějí posuzování shody v souladu s postupy posuzování shody stanovenými v přílohách III a IV.
2. Posuzování shody se provádí přiměřeným způsobem, aby se zabránilo zbytečné zátěži hospodářských subjektů. Subjekty posuzování shody při výkonu své činnosti řádně zohlední velikost a strukturu podniku, odvětví, v němž působí, míru složitosti dané technologie rádiového zařízení a hromadnou nebo sériovou povahu výrobního procesu.
Tyto subjekty musí ovšem dodržovat míru přísnosti a úroveň ochrany, jež jsou vyžadovány, aby bylo rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí.
3. Pokud oznámený subjekt zjistí, že výrobce nesplnil základní požadavky stanovené v článku 3 nebo v odpovídajících harmonizovaných normách nebo jiných technických specifikacích, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a nevydá certifikát EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality.
4. Pokud v průběhu kontroly shody po vydání certifikátu EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality oznámený subjekt zjistí, že rádiové zařízení již nesplňuje požadavky, vyžaduje, aby výrobce přijal vhodná nápravná opatření, a v případě nutnosti certifikát EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality pozastaví nebo odejme.
5. Pokud nejsou nápravná opatření přijata nebo pokud nemají požadovaný účinek, oznámený subjekt podle potřeby omezí, pozastaví nebo odejme jakékoli certifikáty EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality.
Článek 35
Odvolání proti rozhodnutím oznámených subjektů
Členské státy zajistí, aby bylo možné se proti rozhodnutím oznámených subjektů odvolat.
Článek 36
Informační povinnost oznámených subjektů
1. Oznámené subjekty informují oznamující orgán:
a)
o každém zamítnutí, omezení, pozastavení nebo odnětí certifikátu EU přezkoušení typu nebo schválení systému kvality v souladu s požadavky stanovenými v přílohách III a IV;
b)
o všech okolnostech majících vliv na působnost nebo podmínky oznámení;
c)
o každé žádosti o informace o činnostech posuzování shody, kterou obdržely od orgánů dozoru nad trhem;
d)
na vyžádání o činnostech posuzování shody vykonaných v rámci působnosti jejich oznámení a o jakékoli jiné vykonané činnosti, včetně přeshraničních činností a zadávání subdodávek.
2. Oznámené subjekty poskytnou v souladu s požadavky stanovenými v přílohách III a IV ostatním subjektům oznámeným podle této směrnice, které vykonávají obdobné činnosti posuzování shody a zabývají se stejnými kategoriemi rádiových zařízení, příslušné informace o otázkách týkajících se negativních, a na požádání i pozitivních výsledků posuzování shody.
3. Oznámené subjekty plní informační povinnosti podle příloh III a IV.
Článek 37
Výměna zkušeností
Komise organizuje výměnu zkušeností mezi orgány členských států, které jsou odpovědné za politiku oznamování.
Článek 38
Koordinace oznámených subjektů
Komise zajistí zavedení a řádné provádění vhodné koordinace a spolupráce mezi subjekty oznámenými podle této směrnice ve formě odvětvové skupiny oznámených subjektů.
Členské státy zajistí, aby se jimi oznámené subjekty účastnily práce této skupiny, a to přímo, nebo prostřednictvím určených zástupců.
KAPITOLA V
DOZOR NAD TRHEM UNIE, KONTROLA RÁDIOVÝCH ZAŘÍZENÍ, KTERÁ VSTUPUJÍ NA TRH UNIE, A OCHRANNÝ POSTUP UNIE
Článek 39
Dozor nad trhem Unie a kontrola rádiových zařízení, která vstupují na trh Unie
Na rádiová zařízení se použijí čl. 15 odst. 3 a články 16 až 29 nařízení (ES) č. 765/2008.
Článek 40
Postup nakládání s rádiovými zařízeními představujícími riziko na vnitrostátní úrovni
1. Pokud mají orgány dozoru nad trhem jednoho členského státu dostatečné důvody domnívat se, že určité rádiové zařízení, na něž se vztahuje tato směrnice, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro jiný veřejný zájem, na nějž se vztahuje tato směrnice, provedou hodnocení, zda dotčené rádiové zařízení splňuje všechny příslušné požadavky stanovené touto směrnicí. Příslušné hospodářské subjekty za tímto účelem spolupracují v nezbytné míře s orgány dozoru nad trhem.
Pokud v průběhu hodnocení zmíněného v prvním pododstavci orgány dozoru nad trhem zjistí, že rádiové zařízení nesplňuje požadavky stanovené touto směrnicí, neprodleně vyžadují, aby příslušný hospodářský subjekt přijal všechna vhodná nápravná opatření k uvedení rádiového zařízení do souladu s těmito požadavky, nebo k jeho stažení z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou mohou stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
Orgány dozoru nad trhem informují příslušný oznámený subjekt.
Na opatření uvedená v druhém pododstavci tohoto odstavce se použije článek 21 nařízení (ES) č. 765/2008.
2. Domnívají-li se orgány dozoru nad trhem, že se nesoulad netýká pouze území daného členského státu, informují Komisi a ostatní členské státy o výsledcích hodnocení a o opatřeních, která má hospodářský subjekt na jejich žádost přijmout.
3. Hospodářský subjekt zajistí, aby byla přijata všechna vhodná nápravná opatření ohledně všech dotčených rádiových zařízení, která dodal na trh v celé Unii.
4. Pokud příslušný hospodářský subjekt ve lhůtě uvedené v odst. 1 druhém pododstavci nepřijme přiměřená nápravná opatření, přijmou orgány dozoru nad trhem veškerá vhodná předběžná opatření s cílem zakázat nebo omezit dodávání tohoto rádiového zařízení na trh daného členského státu, nebo je stáhnout z trhu nebo z oběhu.
O takových opatřeních orgány dozoru nad trhem neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy.
5. Součástí informací uvedených v druhém pododstavci odstavce 4 jsou všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci nevyhovujícího rádiového zařízení, údaje o původu rádiového zařízení, povaze nesouladu a souvisejícího rizika, povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni a o stanovisku příslušného hospodářského subjektu. Orgány dozoru nad trhem zejména uvedou, zda je důvodem nesouladu některý z těchto nedostatků:
a)
rádiové zařízení nesplňuje příslušné základní požadavky stanovené v článku 3, nebo
b)
nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v článku 16, které jsou základem pro předpoklad shody.
6. Členské státy jiné než členský stát, který zahájil tento postup podle tohoto článku, neprodleně informují Komisi a ostatní členské státy o veškerých opatřeních, která přijaly, a o všech doplňujících údajích o nesouladu dotčených rádiových zařízení, které mají k dispozici, a v případě nesouhlasu s přijatými vnitrostátními opatřeními o svých námitkách.
7. Pokud do tří měsíců od přijetí informací uvedených v odst. 4 druhém pododstavci nevznese žádný členský stát ani Komise námitku proti předběžnému opatření přijatému členským státem, považuje se uvedené opatření za oprávněné.
8. Členské státy zajistí, aby byla v souvislosti s dotčeným rádiovým zařízením neprodleně přijata vhodná omezující opatření, jako je stažení rádiového zařízení z trhu.
Článek 41
Ochranný postup Unie
1. Pokud jsou po ukončení postupu stanoveného v čl. 40 odst. 3 a 4 vzneseny námitky proti opatření přijatému členským státem nebo pokud se Komise domnívá, že je vnitrostátní opatření v rozporu s právními předpisy Unie, zahájí Komise neprodleně konzultace s členskými státy a příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení vnitrostátního opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise přijme prováděcí akt, kterým určí, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli.
Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně oznámí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
2. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné, přijmou všechny členské státy nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo nevyhovující rádiové zařízení staženo z oběhu nebo z trhu, a informují o tom Komisi. Je-li vnitrostátní opatření považováno za neoprávněné, dotčený členský stát toto opatření zruší.
3. Pokud je vnitrostátní opatření považováno za oprávněné a je-li nesoulad rádiového zařízení přisuzován nedostatkům v harmonizovaných normách, jak je uvedeno v čl. 40 odst. 5 písm. b) této směrnice, použije Komise postup stanovený v článku 11 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 42
Rádiové zařízení, jež je v souladu, ale přesto představuje riziko
1. Pokud členský stát po provedení hodnocení podle čl. 40 odst. 1 zjistí, že ačkoli je rádiové zařízení v souladu s touto směrnicí, představuje riziko pro zdraví nebo bezpečnost osob nebo pro ochranu jiných veřejných zájmů, na které se vztahuje tato směrnice, vyzve příslušný hospodářský subjekt, aby přijal všechna vhodná opatření k zajištění toho, aby dotčené rádiové zařízení při uvedení na trh, dále nepředstavovalo toto riziko, nebo aby je stáhnul z trhu nebo z oběhu ve lhůtě, kterou může stanovit a která je přiměřená povaze rizika.
2. Hospodářský subjekt zajistí, aby nápravná opatření byla přijata ohledně všech dotčených rádiových zařízení, která dodal na trh v celé Unii.
3. Členský stát o tom neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy. Informace musí obsahovat všechny dostupné podrobnosti, zejména údaje nezbytné pro identifikaci dotčeného rádiového zařízení, údaje o jeho původu a dodavatelském řetězci, údaje o povaze souvisejícího rizika a o povaze a době trvání opatření přijatých na vnitrostátní úrovni.
4. Komise neprodleně zahájí konzultace s členskými státy a s příslušným hospodářským subjektem nebo subjekty a provede hodnocení přijatých vnitrostátních opatření. Na základě výsledků tohoto hodnocení Komise rozhodne prostřednictvím prováděcích aktů, zda je vnitrostátní opatření oprávněné, či nikoli, a v případě nutnosti navrhne vhodná opatření.
Prováděcí akty uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 45 odst. 3.
V řádně odůvodněných a naléhavých případech týkajících se zdraví a bezpečnosti osob přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem podle čl. 45 odst. 4.
5. Rozhodnutí Komise je určeno všem členským státům a Komise ho neprodleně oznámí členským státům a příslušnému hospodářskému subjektu nebo subjektům.
Článek 43
Formální nesoulad
1. Aniž je dotčen článek 40, členský stát vyžaduje po příslušném hospodářském subjektu, aby odstranil nesoulad, pokud zjistí jeden z následujících nedostatků:
a)
označení CE bylo umístěno v rozporu s článkem 30 nařízení (ES) č. 765/2008 nebo článkem 20 této směrnice;
b)
označení CE nebylo umístěno;
c)
identifikační číslo oznámeného subjektu, použije-li se postup posouzení shody uvedený v příloze IV, bylo umístěno v rozporu s článkem 20 nebo nebylo umístěno;
d)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno;
e)
EU prohlášení o shodě nebylo vypracováno správně;
f)
technická dokumentace chybí nebo je neúplná;
g)
informace uvedené v čl. 10 odst. 6 nebo 7 nebo v čl. 12 odst. 3 chybí, jsou nesprávné nebo neúplné;
h)
k rádiovému zařízení nejsou přiloženy informace o jeho zamýšleném použití, EU prohlášení o shodě nebo informace o omezení použití, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 8, 9 a 10;
i)
nejsou splněny požadavky stanovené v článku 15 ohledně identifikace hospodářských subjektů;
j)
nebyl dodržen článek 5.
2. Pokud nesoulad uvedený v odstavci 1 nadále trvá, členský stát přijme všechna vhodná opatření a omezí nebo zakáže dodávání dotčeného rádiového zařízení na trh, nebo zajistí, aby bylo staženo z oběhu nebo z trhu.
KAPITOLA VI
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ AKTY A VÝBOR
Článek 44
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 druhém pododstavci, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 11. června 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 druhém pododstavci, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po svém zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 druhého pododstavce, čl. 4 odst. 2 a čl. 5 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 45
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro posuzování shody a pro dozor nad trhem v oblasti telekomunikací. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
5. Komise konzultuje s výborem všechny otázky, pro něž se podle nařízení (EU) č. 1025/2012 či jakéhokoli jiného právního předpisu Unie vyžadují konzultace s odborníky z odvětví.
Výbor může mimoto přezkoumávat jakékoli další otázky týkající se uplatňování této směrnice, které může vznést předseda nebo zástupce některého členského státu v souladu s jednacím řádem tohoto výboru.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 46
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých na základě této směrnice hospodářskými subjekty a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Takto stanovené sankce mohou zahrnovat trestněprávní sankce za závažná porušení.
Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 47
Přezkum a podávání zpráv
1. Členské státy předkládají Komisi pravidelné zprávy o uplatňování této směrnice do 12. června 2017 a poté alespoň jednou za každé dva roky. Zprávy obsahují přehled o činnostech dozoru nad trhem prováděných členskými státy a poskytují informace o tom, zda a do jaké míry se dosáhlo souladu s požadavky této směrnice, zejména s požadavky na identifikaci hospodářských subjektů.
2. Komise přezkoumá provádění této směrnice a do 12. června 2018 o něm podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě a poté každých pět let. Zpráva se bude zabývat pokrokem při tvorbě příslušných norem, jakož i veškerými problémy, které při provádění této směrnice vzniknou. Zpráva rovněž podá přehled o činnosti výboru pro posuzování shody a pro dozor nad trhem v oblasti telekomunikací, posoudí pokrok při vytváření otevřeného konkurenčního trhu pro rádiová zařízení v rámci Unie a prozkoumá, jak by se měl předpisový rámec pro dodávání na trh a uvádění do provozu rádiových zařízení vyvíjet, aby se dosáhlo těchto cílů:
a)
zajistit, aby na úrovni Unie vznikl ucelený systém pro veškerá rádiová zařízení;
b)
umožnit konvergenci odvětví telekomunikací, audiovizuálního odvětví a odvětví informačních technologií;
c)
umožnit sblížení regulatorních opatření na mezinárodní úrovni;
d)
zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů;
e)
zajistit, aby přenosná rádiová zařízení fungovala s příslušenstvím, zejména s jednotnými nabíječkami;
f)
umožnit v případech, kdy je součástí rádiového zařízení zabudovaný displej, zobrazení požadovaných informací na zabudovaném displeji.
Článek 48
Přechodná ustanovení
Členské státy nebrání, pokud jde o aspekty, na které se vztahuje tato směrnice, tomu, aby byla dodávána na trh nebo uváděna do provozu rádiová zařízení, na která se vztahuje tato směrnice, která jsou ve shodě s příslušnými harmonizačními právními předpisy Unie platnými před 13. červnem 2016 a která byla uvedena na trh před 13. červnem 2017.
Článek 49
Provedení
1. Členské státy do 12. června 2016 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů.
Tyto předpisy se použijí od 13. června 2016.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí rovněž obsahovat prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 50
Zrušení
Směrnice 1999/5/ES se zrušuje s účinkem od 13. června 2016.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII.
Článek 51
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 52
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/53/ES
2014 m. balandžio 16 d.
dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su radijo įrenginių tiekimu rinkai, suderinimo, kuria panaikinama Direktyva 1999/5/EB
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 114 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/5/EB (3) buvo keletą kartų iš esmės keista. Kadangi turi būti padaryta naujų pakeitimų, siekiant aiškumo ją reikėtų pakeisti;
(2)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 765/2008 (4) nustatomos atitikties vertinimo įstaigų akreditavimo taisyklės, numatoma gaminių rinkos priežiūros ir gaminių iš trečiųjų šalių tikrinimo sistema bei nustatomi bendrieji žymėjimo CE ženklu principai;
(3)
Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 768/2008/EB (5) nustatomi bendrieji principai ir orientacinės nuostatos, skirtos taikyti sektorių teisės aktams, siekiant nustatyti nuoseklų teisės aktų peržiūros ar jų naujos redakcijos rengimo pagrindą. Todėl Direktyva 1999/5/EB turėtų būti pritaikyta prie to sprendimo;
(4)
Direktyvoje 1999/5/EB nustatyti esminiai reikalavimai, susiję su fiksuotojo ryšio galiniais įrenginiais, t. y. užtikrinti asmenų ir naminių gyvūnų sveikatos apsaugą ir saugą bei nuosavybės apsaugą ir pakankamą elektromagnetinio suderinamumo lygį, yra tinkamai reglamentuojami Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/35/ES (6) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2014/30/ES (7). Todėl ši direktyva neturėtų būti taikoma fiksuotojo ryšio galiniams įrenginiams;
(5)
Komisijos direktyva 2008/63/EB (8) tinkamai reglamentuoja galinių įrenginių rinkos konkurencijos klausimus, visų pirma joje yra nustatyta nacionalinių reguliavimo institucijų pareiga užtikrinti, kad būtų paskelbtos išsamios tinklo prieigos techninių sąsajų specifikacijos. Todėl į šią direktyvą nereikia įtraukti Direktyva 2008/63/EB reglamentuojamų reikalavimų, palengvinančių galinių įrenginių rinkos konkurenciją;
(6)
įrenginiai, kurių paskirtis - tikslingai skleisti ar priimti radijo bangas radijo ryšio arba radijo nustatymo tikslais, sistemingai naudoja radijo spektrą. Siekiant užtikrinti, kad radijo spektras būtų naudojamas veiksmingai ir taip būtų išvengta žalingųjų trukdžių, tokiems įrenginiams turėtų būti taikoma ši direktyva;
(7)
Direktyvoje 2014/35/ES nustatyti saugos reikalavimo tikslai pakankamai reglamentuoja radijo įrenginius, todėl jie turėtų būti laikomi baziniais ir taikomi vadovaujantis šia direktyva. Kad nuostatos, išskyrus tas, kuriomis nustatomi tokie esminiai reikalavimai, nereikalingai nesidubliuotų, Direktyva 2014/35/ES neturėtų būti taikoma radijo įrenginiams;
(8)
Direktyvoje 2014/30/ES nustatyti esminiai elekromagnetinio suderinamumo srities reikalavimai pakankamai reglamentuoja radijo įrenginius, todėl jie turėtų būti laikomi baziniais ir taikomi vadovaujantis šia direktyva. Kad nuostatos, išskyrus tas, kuriomis nustatomi tie atitinkami esminiai reikalavimai, nereikalingai nesidubliuotų, Direktyva 2014/30/ES neturėtų būti taikoma radijo įrenginiams;
(9)
ši direktyva turėtų būti taikoma visų rūšių tiekimui, įskaitant nuotolinį pardavimą;
(10)
siekiant užtikrinti, kad radijo įrenginiai naudotų radijo spektrą efektyviai ir padėtų veiksmingai naudoti radijo spektrą, radijo įrenginiai turėtų būti konstruojami taip, kad: kalbant apie siųstuvą, kai jis tinkamai sumontuotas, techniškai prižiūrimas ir naudojamas pagal paskirtį, siųstuvas skleistų radijo bangas, kurios nesukelia žalingųjų trukdžių, kol nepageidaujamų radijo bangų skleidimas, kurį sukelia siųstuvas (pvz., gretimais kanalais) ir kuris gali neigiamai paveikti radijo spektro politikos tikslus, turėtų būti ribojamas tiek, kad, taikant moderniausias technologijas, nesusidarytų žalingųjų trukdžių; o kalbant apie imtuvą, jo funkcijos turėtų būti tokio lygio, kad jį būtų galima naudoti pagal paskirtį ir kad jis apsaugotų nuo žalingųjų trukdžių, visų pirma iš bendrai naudojamų ar gretimų kanalų, ir kad tokiu būdu jis padėtų patobulinti veiksmingą bendrų ar gretimų kanalų naudojimą;
(11)
nors patys imtuvai nesukelia žalingųjų trukdžių, vis svarbesnis tampa jų gebėjimas priimti signalus, kuris leidžia užtikrinti, kad remiantis atitinkamais esminiais reikalavimais, nustatytais derinamuosiuose Sąjungos teisės aktuose, padidinus imtuvų atsparumą žalingiesiems trukdžiams ir nepageidaujamiems signalams, radijo spektras būtų naudojamas veiksmingai;
(12)
kai kuriais atvejais būtina užtikrinti tarptinklinį veikimą kartu su kitais radijo įrenginiais ir prisijungimą Sąjungoje prie tinkamo tipo sąsajų. Sąveikumas tarp radijo įrenginių ir pagalbinių įtaisų, kaip antai kroviklių, supaprastina radijo įrenginių naudojimą ir sumažina nereikalingas atliekos ir išlaidas. Būtina dar kartą pasistengti sukurti bendro naudojimo kroviklį tam tikrų kategorijų ar klasių radijo įrenginiams, visų pirma siekiant naudos vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams; todėl į direktyvą reikėtų įtraukti konkrečius reikalavimus toje srityje. Visų pirma rinkai tiekiami mobilieji telefonai turėtų galėti veikti su bendro naudojimo krovikliu;
(13)
į radijo įrenginius įdiegus specialias funkcijas gali būti padidinta radijo įrenginių naudotojų ir abonentų asmens duomenų apsauga bei privatumas ir apsauga nuo sukčiavimo. Todėl atinkamais atvejais radijo įrenginiai turėtų būti sukonstruoti taip, kad juose būtų įmanoma įdiegti tokias funkcijas;
(14)
radijo įrenginiai gali būti naudojami susisiekiant su skubios pagalbos tarnybomis. Todėl tinkamais atvejais radijo įrenginiai turėtų būti sukonstruoti taip, kad juose būtų įmanoma įdiegti funkcijas, kurių reikia norint su jomis susiekti;
(15)
radijo įrenginiai yra svarbūs neįgaliųjų, kurie sudaro didelę ir didėjančią valstybių narių gyventojų dalį, gerovei ir užimtumui. Todėl radijo įrenginiai tinkamais atvejais turėtų būti sukonstruoti taip, kad neįgalieji galėtų jais naudotis iš karto arba tik minimaliai pritaikę;
(16)
į kai kurių kategorijų radijo įrenginius įdiegus programinę įrangą arba pakeitus jos esamą programinę įrangą, tai gali turėti įtakos jų atitikčiai esminiams reikalavimams, nustatytiems šioje direktyvoje. Naudotojams, radijo įrenginiams ar trečiosioms šalims turėtų būti įmanoma į radijo įrenginius instaliuoti programinę įrangą tik jeigu dėl to radijo įrenginiai ir toliau atitiks taikomus esminius reikalavimus;
(17)
siekiant papildyti arba iš dalies pakeisti tam tikras neesmines šios direktyvos nuostatas, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus. Ypač svarbu, kad Komisija, atlikdama parengiamąjį darbą, tinkamai konsultuotųsi, įskaitant konsultacijas su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus, Komisija turėtų užtikrinti, kad susiję dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai pateikiami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(18)
siekiant veiksmingai spręsti klausimus atsižvelgiant į poreikius, susijusius su sąveikumu, asmens duomenų apsauga ir naudotojų bei abonentų privatumu, apsauga nuo sukčiavimo, galimybe susisiekti su skubios pagalbos tarnybomis, neįgaliesiems skirtu naudojimu arba reikalavimus neatitinkančiais radijo įrenginių ir programinės įrangos deriniais, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl radijo įrenginių, kurie turi tenkinti vieną ar daugiau papildomų šioje direktyvoje nustatytų esminių reikalavimų, aptariančių tuos poreikius;
(19)
neturėtų būti piktnaudžiaujama radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių atitikties patikra naudojant radijo įrenginius, siekiant neleisti naudoti iš nepriklausomų tiekėjų gautą programinę įrangą. Viešosios valdžios institucijų, gamintojų ir naudotojų galimybė gauti informaciją apie numatomų radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių atitiktį turėtų sudaryti palankesnes sąlygas konkurencijai. Siekiant tų tikslų, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus siekiant nustatyti radijo įrenginių, kurių gamintojai turi pateikti informaciją apie numatomų radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių atitiktį šioje direktyvoje nustatytiems esminiams reikalvimams, kategorijas ar klases;
(20)
reikalavimas centrinėje sistemoje užregistruoti rinkai teiktinus radijo įrenginius gali padėti veiksmingiau ir rezultatyviau prižiūrėti rinką ir taip leistų užtikrinti aukštą atitikties šiai direktyvai lygį. Dėl tokio reikalavimo ekonominės veiklos vykdytojams susidarytų didesnė našta, todėl jis turėtų būti nustatytas tik dėl tų radijo įrenginių, kurioms priskiriamų atitikties lygis dar nėra aukštas, kategorijų. Siekiant užtikrinti tokio reikalavimo taikymą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus siekiant nustatyti radijo įrenginių kategorijų, kurias gamintojai turi užregistruoti centrinėje sistemoje, ir techninės dokumentacijos elementus, kurie turi būti pateikiami remiantis valstybių narių pateiktina informacija apie radijo įrenginių atitiktį, bei atlikus esminių reikalavimų neįgyvendinimo pavojaus vertinimą;
(21)
turėtų būti leidžiama į laisvą apyvartą išleisti radijo įrenginius, kurie atitinka atitinkamus esminius reikalavimus. Tokius įrenginius turėtų būti leista pradėti eksploatuoti ir naudoti pagal paskirtį laikantis taisyklių dėl radijo spektro naudojimo ir susijusių paslaugų teikimo, kai jos taikytinos;
(22)
siekdamos išvengti bereikalingų kliūčių prekybai radijo įrenginiais vidaus rinkoje, valstybės narės pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB (9) turėtų pranešti kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie technikos srities reglamentavimo projektus, kaip antai dėl radijo sąsajų, nebent tas technikos srities reglamentavimas leistų valstybėms narėms pasiekti atitiktį privalomiems Sąjungoms aktams, pvz., Komisijos sprendimamas dėl radijo spektro naudojimo priimtiems pagal Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 676/2002/EB (10), arba kai jie dera su radijo įrenginiais, kuriuos Sąjungoje galima pradėti eksploatuoti ir jais naudotis be jokių apribojimų;
(23)
teikiant informaciją apie reguliuojamas radijo sąsajas ir jų naudojimo sąlygas sumažėja kliūčių radijo įrenginiams patekti į vidaus rinką. Todėl Komisija turėtų įvertinti ir nustatyti reguliuojamų radijo sąsajų lygiavertiškumą ir pateikti tokią informaciją radijo įrenginių klasių forma;
(24)
pagal Komisijos sprendimą 2007/344/EB (11) valstybės narės turi naudotis Europos telekomunikacijų biuro (European Radiocommunications Office, ERO) radijo dažnių informacine sistema (toliau - EFIS), siekdamos internete paviešinti palyginamą informaciją apie radijo spektro naudojimą kiekvienoje valstybėje narėje. Prieš pateikdami rinkai radijo įrenginius gamintojai EFIS sistemoje gali susirasti visų valstybių narių su dažniu susijusią informaciją ir taip įvertinti, ar tokie radijo įrenginiai gali būti naudojami kiekvienoje valstybėje narėje ir kokiomis sąlygomis. Todėl į šią direktyvą nebūtina įtraukti papildomų nuostatų, kaip antai dėl išankstinio pranešimo, leidžiančių gamintojams būti informuotiems apie radijo įrenginių, veikiančių nesuderintų dažnių juostose, naudojimą;
(25)
mokslinių tyrimų ir demonstravimo skatinimo tikslais turėtų būti sudarytos sąlygos prekybos mugėse, parodose ir panašiuose renginiuose eksponuoti radijo įrenginius, kurie neatitinka šios direktyvos ir kurių negalima teikti rinkai, su sąlyga, kad parodų rengėjai pasirūpintų, kad lankytojams būtų suteikta pakankamai informacijos;
(26)
ekonominės veiklos vykdytojai turėtų būti atsakingi už radijo įrenginių atitiktį šiai direktyvai, jų atitinkamo vaidmens tiekimo grandinėje atžvilgiu, kad būtų užtikrintas aukštas žmonių ir naminių gyvūnų sveikatos apsaugos ir saugos, taip pat nuosavybės apsaugos lygis, pakankamas elektromagnetinio suderinamumo lygis, kad radijo spektras būtų naudojamas efektyviai ir veiksmingai, kad prireikus būtų užtikrinamas aukštas visuomenės interesų apsaugos lygis ir kad būtų užtikrinta sąžininga konkurencija Sąjungos rinkoje;
(27)
visi tiekimo ir platinimo grandinėje dalyvaujantys ekonominės veiklos vykdytojai turėtų imtis reikiamų priemonių, kad užtikrintų, jog visi rinkai tiekiami jų radijo įrenginiai atitiktų šią direktyvą. Reikia aiškiai ir proporcingai paskirstyti pareigas, kurios atitiktų kiekvieno tiekimo ir platinimo grandinėje dalyvaujančio ekonominės veiklos vykdytojo vaidmenį;
(28)
tam, kad būtų pagerinti ekonominės veiklos vykdytojų, rinkos priežiūros institucijų ir vartotojų ryšiai, valstybės narės turėtų skatinti ekonominės veiklos vykdytojus greta pašto adreso pateikti interneto svetainės adresą;
(29)
gamintojas gerai išmano projektavimo ir gamybos procesą, todėl gali geriausiai atlikti atitikties įvertinimo procedūrą. Todėl atitikties vertinimas turėtų išlikti tik gamintojo pareiga;
(30)
gamintojai turėtų pateikti pakankamai informacijos apie radijo įrenginių paskirtį, kad juos būtų galima naudoti laikantis esminių reikalavimų. Į tokią informaciją gali reikėti įtraukti pagalbinių įtaisų, kaip antai antenų ir komponentų (programinės įrangos), aprašus ir radijo įrenginių instaliavimo proceso specifikacijas;
(31)
paaiškėjo, kad taikant Direktyvoje 1999/5/EB nustatytą reikalavimą kartu su įrenginiu pateikti ES atitikties deklaraciją tapo paprasčiau pateikti informaciją, ji tapo tinkamesnė ir padidėjo rinkos priežiūros veiksmingumas. Numačius galimybę pateikti supaprastintą ES atitikties deklaraciją sumažėjo su šiuo reikalavimu susijusi našta, bet ne veiksmingumas, todėl tokia galimybė turėtų būti numatyta šioje direktyvoje. Be to, siekiant užtikrinti galimybes paprastai ir veiksmingai pasinaudoti ES atitikties deklaracija, įskaitant supaprastintą ES atitikties deklaraciją, turėtų būti įmanoma ją pritvirtinti prie atitinkamų radijo įrenginių pakuotės;
(32)
būtina užtikrinti, kad iš trečiųjų šalių į Sąjungos rinką patenkantys radijo įrenginiai atitiktų šią direktyvą, visų pirma, kad gamintojai būtų atlikę tinkamas tų radijo įrenginių atitikties vertinimo procedūras. Todėl reikėtų numatyti, kad importuotojai pasirūpintų, kad jų rinkai pateikiami radijo įrenginiai atitiktų šios direktyvos reikalavimus ir kad jie rinkai nepateiktų tokių reikalavimų neatitinkančių arba riziką keliančių radijo įrenginių. Taip pat reikėtų nustatyti importuotojų pareigą įsitikinti, ar buvo atliktos atitikties vertinimo procedūros, ir ar gamintojai paženklino radijo įrenginius ir parengė dokumentus, kad kompetentingos nacionalinės institucijos galėtų juos patikrinti;
(33)
kiekvienas importuotojas, pateikdamas radijo įrenginius rinkai, turėtų ant jų nurodyti savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo būtų galima į jį kreiptis. Reikėtų numatyti išimtis tais atvejais, kai to negalima padaryti dėl radijo įrenginio dydžio ar pobūdžio. Tai apima ir atvejus, kai importuotojas turėtų atidaryti pakuotę, kad galėtų ant radijo įrenginio nurodyti savo pavadinimą ir adresą;
(34)
platintojas tiekia radijo įrenginius rinkai po to, kai juos rinkai pateikia gamintojas ar importuotojas, todėl turėtų deramai pasirūpinti, kad tvarkydamas radijo įrenginius nepadarytų neigiamo poveikio radijo įrenginių atitikčiai;
(35)
ekonominės veiklos vykdytojas, pateikiantis radijo įrenginius rinkai savo vardu ar su savo prekės ženklu arba pakeičiantis radijo įrenginius taip, kad gali pasikeisti jų atitikčiai šiai direktyvai, turėtų būti laikomas gamintoju ir jam turėtų tekti gamintojo pareigos;
(36)
platintojai ir importuotojai yra glaudžiai susiję su rinka, todėl jie turėtų būti įtraukti į kompetentingų nacionalinių institucijų atliekamą rinkos priežiūros darbą ir būti pasirengę aktyviai jame dalyvauti teikdami toms institucijoms visą būtiną informaciją apie atitinkamus radijo įrenginius;
(37)
radijo įrenginių atsekamumo visoje tiekimo grandinėje užtikrinimas padeda padaryti rinkos priežiūrą paprastesne ir veiksmingesne. Efektyvi atsekamumo sistema palengvina rinkos priežiūros institucijų užduotį atsekti ekonominės veiklos vykdytojus, patiekusius rinkai reikalavimų neatitinkančius radijo įrenginius. Saugant pagal šią direktyvą reikalaujamą informaciją, skirtą identifikuoti kitus ekonominės veiklos vykdytojus, nereikalaujama, kad ekonominės veiklos vykdytojai atnaujintų tokią informacijąapie kitus ekonominės veiklos vykdytojus, kurie jiems patiekė radijo įrenginius arba kuriems jie tiekė radijo įrenginius;
(38)
šioje direktyvoje turėtų būti nustatyti tik esminiai reikalavimai. Kad būtų lengviau vertinti atitiktį tiems reikalavimams, būtina numatyti radijo įrenginių, atitinkančių darniuosius standartus, kurie priimami pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 (12), kad būtų nustatytos išsamios techninės tų reikalavimų specifikacijos, atitikties prielaidą;
(39)
Reglamente (ES) Nr. 1025/2012 numatyta prieštaravimo darniesiems standartams procedūra, kuri taikoma, kai tie standartai ne visiškai atitinka šios direktyvos reikalavimus;
(40)
kad ekonominės veiklos vykdytojai galėtų įrodyti, kad jų rinkai tiekiami radijo įrenginiai atitinka esminius reikalavimus, o kompetentingos valdžios institucijos galėtų užtikrinti tų gaminių atitiktį šiems reikalavimams, būtina numatyti atitikties įvertinimo procedūras. Sprendime Nr. 768/2008/EB nustatyti atitikties įvertinimo procedūrų moduliai, apimantys procedūras nuo nuosaikiausios iki griežčiausios proporcingai galimam susijusios rizikos ir reikiamos saugos lygiui. Siekiant užtikrinti, kad visuose sektoriuose procedūros būtų taikomos nuosekliai, ir siekiant išvengti ad-hoc variantų, atitikties vertinimo procedūros turėtų būti pasirenkamos iš šių modulių;
(41)
gamintojai turėtų parengti ES atitikties deklaraciją ir joje pateikti pagal šią direktyvą reikalaujamą informaciją apie radijo įrenginių atitiktį šios direktyvos ir kitų susijusių derinamųjų Sąjungos teisės aktų reikalavimams;
(42)
tam, kad būtų užtikrinta efektyvi prieiga prie informacijos rinkos priežiūros tikslais, informacija, kurios reikia, kad būtų galima nustatyti visus taikytinus Sąjungos aktus, turėtų būti pateikiama bendroje ES atitikties deklaracijoje. Siekiant sumažinti administracinę naštą ekonominės veiklos vykdytojams, ta bendra ES atitikties deklaracija gali būti byla, sudaryta iš atitinkamų atskirų atitikties deklaracijų;
(43)
CE ženklas, kuriuo nurodoma radijo įrenginių atitiktis, yra matomas viso proceso, apimančio atitikties vertinimą plačiąja prasme, rezultatas. Bendrieji žymėjimo CE ženklu principai yra nustatyti Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Šioje direktyvoje reikėtų nustatyti žymėjimo CE ženklu taisykles;
(44)
reikalavimas ant gaminių nurodyti CE ženklą yra svarbus siekiant informuoti vartotojus ir kompetentingas valdžios institucijas. Direktyvoje 1999/5/EB numatyta galimybė ant mažų įrenginių nurodyti sumažintą CE ženklą, su sąlyga, kad jis išliktų matomas ir įskaitomas, leido supaprastinti to reikalavimo taikymą, nesumažinant jo veiksmingumo, todėl ji turėtų būti įtraukta į šią direktyvą;
(45)
paaiškėjo, kad taikant Direktyvoje 1999/5/EB nustatytą reikalavimą įrenginių pakuotes žymėti CE ženklu vykdyti rinkos priežiūros funkciją tapo paprasčiau, todėl jis turėtų būti įtrauktas į šią direktyvą;
(46)
valstybės narės turėtų imtis tinkamų priemonių, siekdamos užtikrinti, kad radijo įrenginiai būtų tiekiami rinkai tik tuo atveju, jei juos tinkamai instaliavus, atliekant jų techninę priežiūrą ir naudojant pagal paskirtį jie atitinka šioje direktyvoje nustatytus esminius reikalavimus, ir, kalbant apie esminį reikalavimą, siekiant užtikrinti žmonių ir naminių gyvūnų sveikatos apsaugą ir saugą bei nuosavybės apsaugą, taip pat esant tokioms naudojimo sąlygoms, kurias galima pagrįstai numatyti. Radijo įrenginiai turėtų būti laikomi neatitinkančiais to esminio reikalavimo tik esant tokioms naudojimo sąlygoms, kurias galima pagrįstai numatyti, t. y. kai toks jų naudojimas atsirastų dėl teisėto ir iš anksto nuspėjamo žmogaus elgesio;
(47)
atsižvelgiant į tai, kad technologijos sparčiai kinta ir naudojama vis mažiau popieriaus, kai radijo įrenginiuose įtaisomas integruotas ekranas, Komisija, kaip dalį šios direktyvos veikimo peržiūros, turėtų išnagrinėti, ar įmanoma pakeisti reikalavimus, taikomus siekiant nurodyti: gamintojų pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti, CE ženklą ir ES atitikties deklaraciją; juose turėtų būti funkcija, kuria naudojantis tokia informacija automatiškai pateikiama ekrane arba paleidus radijo įrenginį, arba funkcija, sudaranti galimybę galutiniam vartotojui pasirinkti, kad ekrane būtų pateikiama atitinkama informacija. Be to, nagrinėdama, ar tai įvykdoma, kai radijo įrenginiuose įmontuojamas integruotas ekranas veikia naudodamas integruotą bateriją, kuri iš pradžių nebūna įkrauta, Komisija taip pat turėtų apsvarstyti galimybę naudoti nuimamas integruotą ekraną dengiančias permatomas etiketes, kuriose būtų nurodoma ta pati informacija;
(48)
pagal šioje direktyvoje nustatytas tam tikras atitikties vertinimo procedūras reikalaujama, kad vertinant atitiktį dalyvautų atitikties vertinimo įstaigos, apie kurias valstybės narės yra pranešusios Komisijai;
(49)
patirtis rodo, kad Direktyvoje 1999/5/EB nustatyti kriterijai, kuriuos atitikties vertinimo įstaigos turi atitikti, kad apie jas būtų pranešta Komisijai, nėra pakankami, kad visoje Sąjungoje būtų užtikrintas vienodai aukštas notifikuotųjų įstaigų teikiamų paslaugų lygis. Vis dėlto labai svarbu, kad visos notifikuotosios įstaigos savo funkcijas vykdytų vienodai gerai ir sąžiningos konkurencijos sąlygomis. Todėl atitikties vertinimo įstaigoms, kurios nori, kad apie jas būtų pranešta, siekiančioms teikti atitikties vertinimo paslaugas, reikia nustatyti privalomus reikalavimus;
(50)
jei atitikties vertinimo įstaiga įrodo atitinkanti darniuosiuose standartuose nustatytus kriterijus, turėtų būti laikoma, kad ji atitinka šioje direktyvoje nustatytus atitinkamus reikalavimus;
(51)
siekiant užtikrinti nuoseklų atitikties vertinimo kokybės lygį, taip pat reikia nustatyti reikalavimus notifikuojančiosioms įstaigoms ir kitoms įstaigoms, dalyvaujančioms vertinant ir pranešant apie notifikuotąsias įstaigas ir vykdant jų stebėseną;
(52)
šioje direktyvoje nustatytą sistemą turėtų papildyti akreditacijos sistema, numatyta Reglamente (EB) Nr. 765/2008. Kadangi akreditacija yra labai svarbi atitikties vertinimo įstaigų kompetencijos vertinimo priemonė, reikėtų ją taikyti ir pranešimo tikslais;
(53)
Reglamente (EB) Nr. 765/2008 numatytą skaidrią akreditaciją, kuria užtikrinamas būtinas pasitikėjimo atitikties sertifikatais lygis, nacionalinės institucijos visoje Sąjungoje turėtų laikyti pageidautinu atitikties vertinimo įstaigų techninės kompetencijos įrodymo būdu. Vis dėlto nacionalinės institucijos gali manyti turinčios tam vertinimui atlikti tinkamų priemonių. Tokiais atvejais siekdamos užtikrinti tinkamą kitų nacionalinių institucijų atlikto vertinimo patikimumo lygį jos turėtų Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikti reikiamus patvirtinamuosius dokumentus, įrodančius įvertintų atitikties vertinimo įstaigų atitiktį atitinkamiems norminiams reikalavimams;
(54)
dažnai atitikties vertinimo įstaigos dalį savo veiklos, susijusios su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovams arba joms pavaldžioms įstaigoms. Siekiant užtikrinti reikiamą Sąjungos rinkai pateiktinų radijo įrenginių apsaugos lygį, labai svarbu, kad atitikties vertinimo subrangovai ir pavaldžiosios įstaigos atitiktų tuos pačius atitikties vertinimo užduočių atlikimo reikalavimus, kurie yra taikomi notifikuotosioms įstaigoms. Todėl svarbu, kad vertinant jau notifikuotų įstaigų kompetenciją bei veiklos rezultatus ir atliekant notifikuotųjų įstaigų stebėseną taip pat būtų vertinama subrangovų bei pavaldžiųjų įstaigų veikla ir atliekama šios veiklos stebėsena;
(55)
būtina pasirūpinti, kad pranešimo procedūra būtų veiksmingesnė ir skaidresnė ir visų pirma pritaikyti ją prie naujų technologijų, kad ją būtų galima atlikti internetu;
(56)
notifikuotosios įstaigos gali teikti paslaugas visoje Sąjungoje, todėl tikslinga suteikti valstybėms narėms ir Komisijai galimybę pareikšti prieštaravimą dėl notifikuotosios įstaigos. Todėl svarbu nustatyti laikotarpį, per kurį būtų galima išnagrinėti visus abejonių ar susirūpinimą dėl atitikties vertinimo įstaigų kompetencijos keliančius klausimus prieš šioms įstaigoms pradedant veikti kaip notifikuotosioms įstaigoms;
(57)
dėl konkurencingumo labai svarbu, kad notifikuotosios įstaigos atitikties vertinimo procedūras taikytų taip, kad ekonominės veiklos vykdytojams neatsirastų nereikalingos naštos. Dėl tos pačios priežasties ir siekiant užtikrinti vienodas sąlygas visiems ekonominės veiklos vykdytojams reikia užtikrinti, kad atitikties vertinimo procedūros būtų taikomos techniškai nuosekliai. Geriausias būdas tai pasiekti - notifikuotosioms įstaigoms tinkamai koordinuoti tarpusavio veiksmus ir bendradarbiauti;
(58)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą reikia patikslinti, kad radijo įrenginiams, kuriems taikoma ši direktyva, taikomos Reglamente (EB) Nr. 765/2008 nustatytos Sąjungos rinkos priežiūros ir į Sąjungos rinką įvežamų gaminių kontrolės taisyklės. Šia direktyva neturėtų būti užkirstas kelias valstybėms narėms rinktis kompetentingas institucijas toms užduotims atlikti;
(59)
Direktyvoje 1999/5/EB jau yra numatyta apsaugos procedūra, kuri taikoma tik tuo atveju, jei valstybės narės nesutaria dėl priemonių, kurias taiko valstybė narė. Kad būtų padidintas skaidrumas ir sutrumpintas dokumentų nagrinėjimo laikas, būtina patobulinti galiojančią apsaugos procedūrą, kad ji taptų efektyvesnė ir būtų pasiremta valstybių narių turimomis ekspertinėmis žiniomis;
(60)
pagal Sprendimą Nr. 676/2002/EB priimti Komisijos sprendimai gali apimti galimybių naudotis radijo spektru ir veiksmingo jo naudojimo sąlygas, dėl kurių gali būti apribotas bendras ekspluotojamų radijo įrenginių skaičius, kaip antai pabaigos terminas, didžiausia rinkos dalis ar didžiausias radijo įrenginių skaičius kiekvienoje valstybėje narėje ar Sąjungoje. Pagal šias sąlygas sudaromos galimybės atverti rinką naujiems radijo įrenginiams ir drauge apribojama žalingųjų trukdžių rizika, kuri gali kilti sudarius per dideliam eksploatuojamų radijo įrenginių skaičiui, net jeigu pavieniai tie įrenginiai atitinka šioje direktyvoje nustatytus esminius reikalavimus. Pažeidus šias sąlygas gali kilti rizika esminiams reikalavimams, ypač žalingųjų trukdžių rizika;
(61)
esamą sistemą reikėtų papildyti procedūra, pagal kurią suinteresuotosios šalys būtų informuojamos apie priemones, kurių ketinama imtis dėl radijo įrenginių, keliančių pavojų asmenų sveikatai ar saugai arba su šia direktyva reglamentuojamų visuomenės interesų apsauga susijusių aspektų požiūriu. Be to, ji turėtų sudaryti sąlygas rinkos priežiūroms institucijoms bendradarbiauti su atitinkamais ekonominės veiklos vykdytojais ir veiksmų tokių radijo įrenginių atžvilgiu imtis ankstesniame etape;
(62)
kai valstybės narės ir Komisija susitaria dėl valstybės narės taikomos priemonės pagrįstumo, Komisija neturėtų imtis papildomų veiksmų, išskyrus atvejus, kai aparatas reikalavimų neatitinka dėl darniojo standarto trūkumų;
(63)
siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (13);
(64)
patariamoji procedūra turėtų būti naudojama priimti įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodoma, kaip pateikti informaciją tais atvejais, kai yra eksploatavimo apribojimų ar naudojimo leidimo išdavimo reikalavimų; ir notifikuojančiosios valstybės narės prašoma imtis būtinų taisomųjų priemonių notifikuotosios įstaigos, kuri nevykdo ar nebevykdo pranešimo apie ją reikalavimų, atžvilgiu;
(65)
nagrinėjimo procedūra turėtų būti taikoma priimti įgyvendinimo aktus, kuriais: nustatoma, ar tam tikrų kategorijų elektriniai ar elektroniniai gaminiai atitinka „radijo įrenginių“ apibrėžtį; nustatomos taikytinos taisyklės dėl prieigos prie informacijos apie atitiktį suteikimo; nustatomos taikytinos registracijos taisyklės ir taikytinų registracijos numerių pritvirtinimas ant radijo įrenginių taisyklių; nustatoma radijo sąsajų, apie kurias buvo pranešta, lygiavertiškumas ir priskiriama radijo įrenginių klasei. Taip pat ji turėtų būti naudojama reikalavimus atitinkantiems radijo įrenginiams, kurie kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai arba kitiems viešųjų interesų apsaugos aspektams;
(66)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su reikalavimus atitinkančiais radijo įrenginiais, kurie kelia pavojų žmonių sveikatai ar saugai, yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti;
(67)
pagal nusistovėjusią praktiką pagal šią direktyvą įsteigtas komitetas gali vaidinti naudingą vaidmenį nagrinėjant šios direktyvos taikymo klausimus, kuriuos, remiantis jo darbo tvarkos taisyklėmis, gali pateikti arba jo pirmininkas, arba valstybės narės atstovas;
(68)
kai nagrinėjami kiti su šia direktyva susiję klausimai nei jos įgyvendinimas ar pažeidimai, t. y. Komisijos ekspertų grupėje, Europos Parlamentas, laikydamasis esamos praktikos, turėtų gauti visapusišką informaciją ir dokumentus bei, kai taikoma, kvietimą dalyvauti tokiuose posėdžiuose;
(69)
Komisija, naudodamasi teise priimti įgyvendinimo aktus, ir atsižvelgdama į jų specifinį pobūdį, turėtų, netaikydama Reglamento (ES) Nr. 182/2011, nustatyti, ar valstybių narių priemonės, priimtos reikalavimų neatitinkančio radijo įrenginio atžvilgiu, yra pateisinamos;
(70)
valstybės narės turėtų nustatyti sankcijų, taikomų pažeidus pagal šią direktyvą priimtas nacionalinės teisės nuostatas, taikymo taisykles ir užtikrinti tų taisyklių vykdymą. Nustatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios;
(71)
būtina nustatyti pereinamojo laikotarpio tvarką, pagal kurią būtų galima tiekti rinkai ir pradėti eksploatuoti radijo įrenginius, kurie jau buvo jai pateikti pagal Direktyvą 1999/5/EB;
(72)
buvo konsultuotasi su Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnu;
(73)
kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. užtikrinti, kad rinkoje esantys radijo įrenginiai atitiktų reikalavimus, kuriais nustatomas aukštas sveikatos apsaugos ir saugos, pakankamas elektromagnetinio suderinamumo lygis ir efektyvaus bei veiksmingo radijo spektro naudojimas, kad būtų išvengta žalingųjų trukdžių, tuo pat metu užtikrinant tinkamą vidaus rinkos veikimą, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jų masto ir poveikio tuos tikslus galima geriau pasiekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(74)
Direktyva 1999/5/EB turėtų būti panaikinta;
(75)
pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (14) valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose paaiškinamos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šia direktyva nustatoma radijo įrenginių pateikimo rinkai ir eksploatacijos pradžios Sąjungoje reguliavimo sistema.
2. Ši direktyva netaikoma įrenginiams, išvardytiems I priede.
3. Ši direktyva netaikoma radijo įrenginiams, išimtinai naudojamiems vykdant veiklą, susijusią su visuomenės saugumu, gynyba, valstybės saugumu, įskaitant valstybės ekonominę gerovę, kai veiksmai yra susiję su valstybės saugumo reikalais, ir su valstybės veiksmais baudžiamosios teisės srityje.
4. Į šios direktyvos taikymo sritį patenkantiems radijo įrenginiams Direktyva 2014/35/ES netaikoma, išskyrus atvejus, nustatytus šios direktyvos 3 straipsnio 1 dalies a punkte.
2 straipsnis
Terminų apibrėžtys
1. Šioje direktyvoje vartojamų terminų apibrėžtys:
1.
radijo įrenginys - elektrinis ar elektroninis gaminys, kurio paskirtis - tikslingai skleisti ir (arba) priimti radijo bangas radijo ryšio ir (arba) radijo nustatymo tikslais, arba elektrinis ar elektroninis gaminys, kuris privalo būti naudojamas kartu su pagalbiniu įtaisu, kaip antai antena, kad galėtų tikslingai skleisti ir (arba) priimti radijo bangas radijo ryšio ir (arba) radijo nustatymo tikslais;
2.
radijo ryšys - komunikacijos ryšys naudojant radijo bangas;
3.
radijo nustatymas - objekto padėties, greičio ir (arba) kitų charakteristikų nustatymas arba informacijos, susijusios su šiais parametrais gavimas naudojantis radijo bangų sklidimo ypatybėmis;
4.
radijo bangos - be dirbtinio bangolaidžio erdvėje sklindančios elektromagnetinės bangos, kurių dažnis žemesnis nei 3 000 GHz;
5.
radijo sąsaja - reguliuojamo radijo spektro naudojimo specifikacija;
6.
radijo įrenginio klasė - klasė, kuriai priskiriami konkrečių kategorijų radijo įrenginiai, kurie pagal šią direktyvą laikomi panašiais, ir tos radijo sąsajos, kurioms šie radijo įrenginiai yra skirti;
7.
žalingieji trukdžiai - žalingieji trukdžiai, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2002/21/EB (15) 2 straipsnio r punkte;
8.
elektromagnetiniai trikdžiai - elektromagnetiniai trikdžiai, kaip apibrėžta Direktyvos 2014/30/ES 3 straipsnio 1 dalies 5 punkte;
9.
tiekimas rinkai - radijo įrenginių, skirtų platinti, vartoti ar naudoti Sąjungos rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba be jo;
10.
pateikimas rinkai - radijo įrenginių tiekimas Sąjungos rinkai pirmą kartą;
11.
eksploatacijos pradžia - pirmas galutinio vartotojo radijo įrenginių panaudojimas Sąjungoje;
12.
gamintojas - fizinis arba juridinis asmuo, kuris pagamina radijo įrenginius arba kuris užsako suprojektuoti ar pagaminti radijo įrenginius ir parduoda tuos įrenginius savo vardu arba naudodamas savo prekės ženklą;
13.
įgaliotasis atstovas - Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, gavęs gamintojo rašytinį įgaliojimą veikti jo vardu ir atlikti nurodytas užduotis;
14.
importuotojas - Sąjungoje įsisteigęs fizinis arba juridinis asmuo, kuris Sąjungos rinkai pateikia radijo įrenginius iš trečiosios šalies;
15.
platintojas - tiekimo grandinėje veikiantis fizinis arba juridinis asmuo, kuris tiekia rinkai radijo įrenginius ir nėra nei gamintojas, nei importuotojas;
16.
ekonominės veiklos vykdytojai - gamintojas, įgaliotasis atstovas, importuotojas ir platintojas;
17.
techninė specifikacija - dokumentas, kuriame nustatyti techniniai reikalavimai, kuriuos turi atitikti radijo įrenginiai;
18.
darnusis standartas - darnusis standartas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 2 straipsnio 1 punkto c papunktyje;
19.
akreditavimas - akreditavimas, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 10 punkte;
20.
nacionalinė akreditacijos įstaiga - nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 765/2008 2 straipsnio 11 punkte;
21.
atitikties vertinimas - procesas, kuriuo nustatoma, ar radijo įrenginiai atitinka esminius šios direktyvos reikalavimus;
22.
atitikties vertinimo įstaiga - įstaiga, vykdanti atitikties vertinimo veiklą;
23.
atšaukimas - priemonė, kuria siekiama, kad būtų grąžinti galutiniam naudotojui jau pateikti radijo įrenginiai;
24.
pašalinimas - priemonė, kuria siekiama užkirsti kelią radijo įrenginių tiekimui rinkai tiekimo grandinėje;
25.
derinamieji Sąjungos teisės aktai - Sąjungos teisės aktai, kuriais suderinamos gaminių pardavimo sąlygos;
26.
CE ženklas - ženklas, kuriuo gamintojas nurodo, kad radijo įrenginiai atitinka taikytinus derinamųjų Sąjungos teisės aktų dėl ženklinimo šiuo ženklu reikalavimus.
2. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma, ar tam tikrų kategorijų elektriniai ir elektroniniai gaminiai atitinka šio straipsnio 1 dalies 1 punkte nustatytą apibrėžtį. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3 straipsnis
Esminiai reikalavimai
1. Radijo įrenginiai konstruojami taip, kad būtų užtikrinta:
a)
žmonių ir naminių gyvūnų sveikatos apsauga ir sauga bei nuosavybės apsauga, įskaitant tikslus, susijusius su Direktyvoje 2014/35/ES apibrėžtais saugos reikalavimais, netaikant jokių įtampos apribojimų;
b)
pakankamas elektromagnetinio suderinamumo lygis, kaip nustatyta Direktyvoje 2014/30/ES.
2. Radijo įrenginiai konstruojami taip, kad jie efektyviai naudotų radijo spektrą ir padėtų veiksmingai naudoti radijo spektrą, jog būtų išvengta žalingųjų trukdžių.
3. Tam tikrų kategorijų ar klasių radijo įrenginiai konstruojami taip, kad jie atitiktų šiuos esminius reikalavimus:
a)
radijo įrenginiai sąveikauja su pagalbiniais įtaisais, visų pirma su bendro naudojimo krovikliais;
b)
radijo įrenginiai sąveikauja su kitais radijo įrenginiais per tinklus;
c)
radijo įrenginiai gali būti prijungti prie atitinkamo tipo sąsajų visoje Sąjungoje;
d)
radijo įrenginiai nedaro žalos tinklui ar jo veikimui ir nenaudoja tinklo išteklių netinkamai tokiu būdu, kad dėl to neleistinai pablogėja teikiamos paslaugos;
e)
radijo įrenginiuose yra apsaugos priemonės, užtikrinančios naudotojo bei abonento asmens duomenų ir privatumo apsaugą;
f)
radijo įrenginiuose galima įdiegti tam tikras funkcijas, užtikrinančias apsaugą nuo sukčiavimo;
g)
radijo įrenginiuose galima įdiegti tam tikras funkcijas, leidžiančias susisiekti su skubios pagalbos tarnybomis;
h)
radijo įrenginiuose galima įdiegti tam tikras funkcijas, kad neįgaliesiems būtų paprasčiau jais naudotis;
i)
radijo įrenginiuose galima įdiegti tam tikras funkcijas, užtikrinančias, kad programinę įrangą būtų galima įkelti į radijo įrenginius, jeigu buvo įrodyta radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių atitiktis.
Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma, kokių kategorijų arba klasių radijo įrenginiams yra taikomas bet kuris iš šios dalies pirmos pastraipos a-i punktuose nustatytų reikalavimų.
4 straipsnis
Informacijos apie radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių atitiktį teikimas
1. Radijo įrenginių ir programinės įrangos, leidžiančios radijo įrenginius naudoti pagal paskirtį, gamintojai teikia valstybėms narėms ir Komisijai informaciją apie radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių atitiktį 3 straipsnyje nustatytiems esminiams reikalavimams. Tokia informacija gaunama atlikus atitikties vertinimą pagal 17 straipsnį ir ji pateikiama atitikties pareiškimo forma, kuri apima VI priede nustatytus elementus. Priklausomai nuo konkrečių radijo įrenginių ir programinės įrangos derinių, informacijoje tiksliai nurodoma, kokie radijo įrenginiai ir programinė įranga buvo vertinama, ir ji nuolat atnaujinama.
2. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma, kokių kategorijų arba klasių radijo įrenginiams taikomas šio straipsnio 1 dalyje nustatytas reikalavimas.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato praktines taisykles dėl prieigos prie informacijos apie atitiktį, skirtų kategorijoms ir klasėms, nurodytoms pagal šio straipsnio 2 dalį priimtuose deleguotuosiuose aktuose. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
5 straipsnis
Radijo įrenginių tipų užregistravimas juos priskiriant tam tikroms kategorijoms
1. Nuo 2018 m. birželio 12 d. gamintojai 3 dalyje nurodytoje centrinėje sistemoje užregistruoja tų kategorijų radijo įrenginių, kurių atitikties šio straipsnio 4 straipsnyje nustatytiems esminiams reikalavimas lygis yra žemas, tipus prieš tų kategorijų radijo įrenginius pateikiant rinkai. Registruodami tokius radijo įrenginių tipus, gamintojai pateikia tam tikrus arba, jei pagrįsta - visus techninių dokumentų elementus, išvardytus V priedo a, d, e, f, g, h ir i punktuose. Kiekvienam užregistruotam radijo įrenginių tipui Komisija priskiria registracijos numerį, kurį gamintojai pritvirtinta ant rinkai teikiamų radijo įrenginių.
2. Komisijai pagal 44 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriuose nurodoma, kokių kategorijų radijo įrenginiams taikomas šio straipsnio 1 dalies reikalavimas ir kokie techninių dokumentų elementai turi būti pateikti, atsižvelgiant į informaciją apie radijo įrenginių atitiktį, kurią valstybės narės pateikia pagal 47 straipsnio 1 dalį, ir atlikus esminių reikalavimų neįvykdymo rizikos vertinimą.
3. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoregistracijos praktines taisykles ir praktinių registracijos numerių pritvirtinimą ant radijo įrenginių taisyklių, skirtų kategorijoms, nurodytoms pagal šio straipsnio 2 dalį priimtuose deleguotuosiuose aktuose. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
4. Komisija parengia centrinę sistemą, kurioje gamintojai gali užregistruoti reikiamą informaciją. Ta sistema užtikrina tinkamą prieigos prie slaptos informacijos kontrolę.
5. Nuo pagal šio straipsnio 2 dalį priimto deleguotojo akto taikymo dienos pagal 47 straipsnio 1 ir 2 dalis parengtose ataskaitose įvertinamas jo poveikis.
6 straipsnis
Tiekimas rinkai
Valstybės narės imasi tinkamų priemonių siekdamos užtikrinti, kad radijo įrenginiai būtų tiekiami rinkai tik jeigu jie atitinka šią direktyvą.
7 straipsnis
Eksploatacijos pradžia ir naudojimas
Valstybės narės leidžia pradėti eksploatuoti radijo įrenginius, jeigu jie atitinka šią direktyvą, jie tinkamai instaliuoti, atliekama jų tinkama techninė priežiūra ir jie tinkamai naudojami pagal paskirtį. Nedarant poveikio Sprendimu Nr. 676/2002/EB nustatytoms valstybių narių pareigoms bei sąlygoms, susijusioms su leidimu naudoti dažnius, laikantis Sąjungos teisės, visų pirma Direktyvos 2002/21/EB 9 straipsnio 3 ir 4 dalių, valstybės narės gali nustatyti papildomus reikalavimus dėl radijo įrenginių eksploatacijos pradžios ir (arba) naudojimo tik dėl priežasčių, susijusių su efektyviu ir veiksmingu radijo spektro naudojimu, žalingųjų trukdžių prevencija, elektromagnetinių trikdžių prevencija ar su visuomenės sveikata.
8 straipsnis
Pranešimas apie radijo sąsajų specifikacijas ir radijo įrenginių klasių priskyrimas
1. Direktyvoje 98/34/EB nustatyta tvarka valstybės narės praneša apie radijo sąsajas, kurias jos ketina reglamentuoti, išskyrus:
a)
radijo sąsajas, kurios visiškai ir be jokių išlygų atitinka Komisijos sprendimus dėl suderinto radijo spektro naudojimo pagal Sprendimą Nr. 676/2002/EB, ir
b)
neįtraukiamas radijo sąsajas, kurios, laikantis pagal šio straipsnio 2 dalį priimtų įgyvendinimo aktų, suderinamos su radijo įrenginiais, kurie be jokių apribojimų gali būti pradėti eksploatuoti ir naudojami Sąjungoje.
2. Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato radijo sąsajų, apie kurias buvo pranešta, lygiavertiškumą ir priskiria radijo įrenginių klasę, apie kurią paskelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
9 straipsnis
Laisvas radijo įrenginių judėjimas
1. Valstybės narės netrukdo dėl priežasčių, susijusių su šia direktyva reglamentuojamais aspektais, savo teritorijoje tiekti rinkai šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus atitinkančius radijo įrenginius.
2. Valstybės narės netrukdo eksponuoti šios direktyvos neatitinkančių radijo įrenginių prekybos mugėse, parodose ir panašiuose renginiuose, su sąlyga, kad pateikiamas matomas ženklas, kuriame aiškiai nurodyta, kad tokių radijo įrenginių negalima tiekti rinkai ir (arba) pradėti eksploatuoti tol, kol jie neatitiks šios direktyvos. Eksponuoti radijo įrenginius su sąlyga, kad buvo imtasi atitinkamų valstybių narių nurodytų priemonių, jpg būtų išvengta žalingųjų trukdžių, elektromagnetinių trikdžių ir rizikos žmonių ar naminių gyvūnų sveikatai ar saugai ar nuosavybės apsaugai.
II SKYRIUS
EKONOMINĖS VEIKLOS VYKDYTOJŲ PAREIGOS
10 straipsnis
Gamintojų pareigos
1. Pateikdami rinkai savo radijo įrenginius gamintojai užtkrina, kad jie būtų suprojektuoti ir pagaminti laikantis 3 straipsnyje nustatytų esminių reikalavimų.
2. Gamintojai užtikrina, kad radijo įrenginiai būtų sukonstruoti taip, kad jais būtų galima naudotis bent vienoje valstybėje narėje nepažeidžiant taikytinų radijo spektro naudojimo reikalavimų.
3. Gamintojai parengia 21 straipsnyje nurodytus techninius dokumentus ir atlieka 17 straipsnyje nurodytą atitinkamą atitikties vertinimo procedūrą arba paveda ją atlikti.
Jeigu atlikus tą atitikties vertinimo procedūrą nustatoma, kad radijo įrenginiai atitinka taikomus reikalavimus, gamintojai parengia ES atitikties deklaraciją ir pažymi CE ženklu.
4. Gamintojai saugo techninius dokumentus ir ES atitikties deklaraciją 10 metų po radijo įrenginio pateikimo rinkai.
5. Gamintojai užtikrina, kad būtų nustatytos procedūros, jog būtų išlaikoma serijinės gamybos atitikties šiai direktyvai. Deramai atsižvelgiama į radijo įrenginių projekto ar charakteristikų pakeitimus ir darniųjų standartų ar kitų techninių specifikacijų, kuriais remiantis deklaruojama radijo įrenginių atitiktis, pakeitimus.
Kai to reikia atsižvelgiant į radijo įrenginių keliamą pavojų, gamintojai, siekdami užtikrinti galutinių naudotojų sveikatos apsaugą ir saugą, atlieka rinkai tiekiamų radijo įrenginių bandinius, nagrinėja ir, jei būtina, registruoja skundus ir informaciją apie reikalavimų neatitinkančius ir atšauktus radijo įrenginius, taip pat informuoja platintojus apie bet kokią tokią stebėseną.
6. Gamintojai užtikrina, kad ant radijo įrenginių, kuriuos jie pateikė rinkai, būtų nurodytas tipo, partijos ar serijos numeris arba kita informacija, leidžianti nustatyti jų tapatybę, arba, jeigu dėl radijo įrenginių dydžio ar pobūdžio to neįmanoma padaryti, užtikrina, kad reikiama informacija būtų pateikta ant pakuotės ar radijo įrenginio lydimajame dokumente.
7. Gamintojai ant radijo įrenginių arba, kai dėl radijo įrenginių dydžio ar pobūdžio to neįmanoma padaryti, ant pakuotės arba radijo įrenginio lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Adrese nurodomas vienintelis kontaktinis centras susisiekti su gamintoju. Kontaktiniai duomenys pateikiami galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba.
8. Gamintojai užtikrina, kad prie radijo įrenginiais būtų pridėtos instrukcijos ir informacija apie saugą vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams būtų pateikiamos lengvai suprantama, atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba. Instrukcijose pateikiama informacija, kurios reikalaujama norint radijo įrenginius naudoti pagal paskirtį. Kai taikytina tokia informacija apima pagalbinių įtaisų ir komponentų, įskaitant programinę įrangą, kurios leidžia radijo įrenginiams veikti pagal paskirtį, aprašymą. Tokios instrukcijos ir saugos informacija, taip pat visas ženklinimas turi būti aiškūs, suprantami ir suvokiami.
Tuo atveju, kai radijo įrenginiai tikslingai skleidžia radijo bangas, taip pat nurodoma ši informacija:
a)
dažnių juosta (-os), kurioje (-iose) veikia radijo įrenginiai;
b)
didžiausia radijo dažnių galia, perduodama toje (tose) dažnių juostoje (-ose), kurioje (-iose) veikia radijo įrenginiai.
9. Gamintojai užtikrina, kad kartu su kiekvienu radijo įrenginiu būtų pateikiama ES atitikties deklaracija arba supaprastinta ES atitikties deklaracija. Kai pateikiama supaprastinta ES atitikties deklaracija, joje turi būti nurodytas tikslus interneto svetainės adresas, kuriuo galima gauti visą ES atitikties deklaracijos tekstą.
10. Eksploatavimo pradžios apribojimų ar reikalavimų naudoti su leidimais atvejais, ant pakuotės pateikta informacija turi leisti nustatyti valstybę narę ar valstybės narės geografinę vietovę, kurioje yra eksploatavimo pradžios apribojimų ar reikalavimų naudoti su leidimais. Tokia informacija įtraukiama į radijo įrenginiams skirtas instrukcijas. Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodoma, kaip pateikti tą informaciją. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
11. Gamintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad jų rinkai pateikti radijo įrenginiai neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi taisomųjų priemonių, būtinų, kad būtų galima užtikrinti tų radijo įrenginių atitiktį, juos pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei radijo įrenginiai kelia pavojų, gamintojai nedelsdami apie tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai radijo įrenginius, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį, apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi, ir apie atitinkamus jų rezultatus.
12. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, gamintojai tai institucijai lengvai suprantama kalba suteikia popierine ar elektronine forma visą informaciją ir dokumentus, būtinus įrodyti, kad radijo įrenginiai atitinka šią direktyvą. Tos institucijos prašymu gamintojai bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant pašalinti radijo įrenginių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
11 straipsnis
Įgaliotieji atstovai
1. Gamintojas rašytiniu įgaliojimu gali paskirti įgaliotąjį atstovą.
Įgaliotasis atstovas negali būti įgaliotas vykdyti 10 straipsnio 1 dalyje nustatytų pareigos ir 10 straipsnio 3 dalyje nustatytos pareigos rengti techninių dokumentų.
2. Įgaliotasis atstovas atlieka gamintojo įgaliojime nustatytas užduotis. Įgaliojimu įgaliotajam atstovui leidžiama atlikti bent šiuos veiksmus:
a)
saugoti ES atitikties deklaraciją ir techninius dokumentus 10 metų po radijo įrenginių pateikimo rinkai, kad nacionalinės rinkos priežiūros institucijos galėtų juos patikrinti;
b)
jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, pateikti visą informaciją ir dokumentus, būtinus radijo įrenginių atitikčiai įrodyti;
c)
kompetentingų nacionalinių institucijų prašymu bendradarbiauti su jomis imantis bet kokių veiksmų, siekiant pašalinti radijo įrenginių, dėl kurių įgaliotasis atstovas gavo įgaliojimus, keliamą pavojų.
12 straipsnis
Importuotojų pareigos
1. Importuotojai rinkai pateikia tik reikalavimus atitinkančius radijo įrenginius.
2. Prieš pateikdami radijo įrenginius rinkai, importuotojai užtikrina, kad gamintojas atliko 17 straipsnyje nurodytą atitikties vertinimo procedūrą, ir kad radijo įrenginiai būtų sukonstruoti taip, kad juos būtų galima naudoti bent vienoje valstybėje narėje nepažeidžiant taikytinų radijo spektro naudojimo reikalavimų. Jie užtikrina, kad gamintojas būtų parengęs techninius dokumentus, kad radijo įrenginiai būtų pažymėti CE ženklu, kad prie jų būtų pridėti 10 straipsnio 8, 9 ir 10 dalyse nurodyti informacija ir dokumentai ir kad gamintojas būtų įvykdęs 10 straipsnio 6 ir 7 dalyse nustatytus reikalavimus.
Kai importuotojas mano ar turi pagrindo manyti, kad radijo įrenginiai neatitinka 3 straipsnyje išdėstytų esminių reikalavimų, jis radijo įrenginių nepateikia rinkai, kol neužtikrinama jų atitiktis. Be to, jei radijo įrenginiai kelia pavojų, importuotojas apie tai praneša gamintojui ir rinkos priežiūros institucijoms.
3. Importuotojai ant radijo įrenginių ar, jeigu to neįmanoma padaryti, ant pakuotės arba radijo įrenginių lydimajame dokumente nurodo savo pavadinimą, registruotą prekės pavadinimą arba registruotą prekės ženklą ir pašto adresą, kuriuo su jais galima susisiekti. Tai taikytina ir tada, kai to neįmanoma padaryti dėl radijo įrenginių dydžio arba kai importuotojai turėtų atidaryti pakuotę, kad galėtų ant radijo įrenginių nurodyti savo pavadinimą ir adresą. Kontaktiniai duomenys pateikiami galutiniams naudotojams ir rinkos priežiūros institucijoms lengvai suprantama kalba.
4. Importuotojai užtikrina, kad prie radijo įrenginių būtų pridėtos instrukcijos ir informacija apie saugą, pateikiama vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams lengvai suprantama, atitinkamos valstybės narės nustatyta kalba.
5. Kai atsakomybė už radijo įrenginius tenka importuotojams, jie užtikrina, kad sandėliavimo ir transportavimo sąlygos nepablogintų jų atitikties 3 straipsnyje nustatytiems esminiams reikalavimams.
6. Kai to reikia atsižvelgiant į radijo įrenginių keliamą pavojų, importuotojai, siekdami apsaugoti galutinių naudotojų sveikatą ir užtikrinti jų saugą, tiria rinkai tiekiamų radijo įrenginių bandinius, nagrinėja ir, jei būtina, registruoja skundus ir informaciją apie reikalavimų neatitinkančius ir atšauktus radijo įrenginius, taip pat informuoja platintojus apie tokią stebėseną.
7. Importuotojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad rinkai jų pateikti radijo įrenginiai neatitinka šios direktyvos, nedelsdami imasi būtinų taisomųjų priemonių, kad užtikrintų tų radijo įrenginių atitiktį, juos pašalintų arba atšauktų, jei tikslinga. Be to, jei radijo įrenginiai kelia pavojų, importuotojai nedelsdami apie tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai tokius įrenginius, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.
8. Importuotojai 10 metų po radijo įrenginių pateikimo rinkai dienos saugo ES atitikties deklaracijos kopiją, kad rinkos priežiūros institucijos galėtų ją patikrinti, ir užtikrina, kad tų institucijų prašymu joms galėtų būti pateikti techniniai dokumentai.
9. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, importuotojai tai institucijai lengvai suprantama kalba popierine ar elektronine forma suteikia visą informaciją ir dokumentus, būtinus radijo įrenginių atitikčia įrodyti. Tos institucijos prašymu importuotojai bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant radijo įrenginių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
13 straipsnis
Platintojų pareigos
1. Tiekdami rinkai radijo įrenginius, platintojai veikia deramai laikydamiesi šios direktyvos reikalavimų.
2. Prieš tiekdami radijo įrenginius rinkai, platintojai patikrina, ar radijo įrenginiai pažymėti CE ženklu, ar prie jų pridėti valstybės narės, kurioje radijo įrenginiai bus tiekiami rinkai, vartotojams ir kitiems galutiniams naudotojams lengvai suprantama kalba parengti dokumentai, kuriuos reikalaujama pateikti pagal šią direktyvą, instrukcijos ir saugos informacija, ir ar gamintojas bei importuotojas įvykdė atitinkamai 10 straipsnio 2 ir 6-10 dalyse bei 12 straipsnio 3 dalyje nustatytus reikalavimus.
Kai platintojas mano ar turi pagrindo manyti, kad radijo įrenginiai neatitinka 3 straipsnyje išdėstytų esminių reikalavimų, jis radijo įrenginių netiekia rinkai, kol neužtikrinama jų atitiktis. Be to, jei radijo įrenginiai kelia pavojų, platintojai apie tai informuoja gamintoją ar importuotoją ir rinkos priežiūros institucijas.
3. Kai atsakomybė už radijo įrenginius tenka platintojams, jie užtikrina, kad sandėliavimo ir transportavimo sąlygos nepablogintų jų atitikties 3 straipsnyje nustatytiems esminiams reikalavimams.
4. Platintojai, manantys arba turintys pagrindo manyti, kad rinkai jų patiekti radijo įrenginiai neatitinka šios direktyvos, pasirūpina, kad būtų imtasi būtinų taisomųjų priemonių tų įrenginių atitikčiai užtikrinti, juos pašalinti arba atšaukti, jei tikslinga. Be to, jei radijo įrenginiai kelia pavojų, platintojai nedelsdami apie tai praneša valstybių narių, kuriose jie tiekė rinkai tokius radijo įrenginius, kompetentingoms nacionalinėms institucijoms, pateikdami išsamią informaciją, visų pirma apie neatitiktį ir apie visas taisomąsias priemones, kurių buvo imtasi.
5. Jei kompetentinga nacionalinė institucija pateikia pagrįstą prašymą, platintojai tai institucijai lengvai suprantama kalba popierine ar elektronine forma suteikia jai visą informaciją ir dokumentus. Tos institucijos prašymu gamintojai bendradarbiauja su ja dėl visų veiksmų, kurių imamasi siekiant radijo įrenginių, kuriuos jie pateikė rinkai, keliamą pavojų.
14 straipsnis
Atvejai, kai importuotojams ir platintojams tenka gamintojų pareigos
Taikant šią direktyvą importuotojas arba platintojas laikomas gamintoju ir todėl įgyja 10 straipsnyje nustatytas gamintojo pareigos, jei radijo įrenginius rinkai pateikia savo vardu ar naudodamas savo prekės ženklą arba taip pakeičia rinkai jau pateiktus radijo įrenginius, kad gali pasikeisti jų atitiktis šiai direktyvai.
15 straipsnis
Ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimas
Rinkos priežiūros institucijos prašymu ekonominės veiklos vykdytojai turi identifikuoti:
a)
kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuris jiems pateikė radijo įrenginius;
b)
kiekvieną ekonominės veiklos vykdytoją, kuriam jie pateikė radijo įrenginius.
Ekonominės veiklos vykdytojai pirmoje pastraipoje nurodytą informaciją turi gebėti pateikti 10 metų po to, kai jiems buvo pateikti radijo įrenginiai, ir 10 metų po to, kai jie pateikė radijo įrenginius.
III SKYRIUS
RADIJO ĮRENGINIŲ ATITIKTIS
16 straipsnis
Radijo įrenginių atitikties prielaida
Jei radijo įrenginiai atitinka darniuosius standartus arba tam tikras jų dalis, kurių nuorodos buvo paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad jie atitinka 3 straipsnyje nustatytus esminius reikalavimus, kuriuos apima tie standartai ar jų dalys.
17 straipsnis
Atitikties vertinimo procedūros
1. Siekdamas, kad būtų įvykdyti esminiai 3 straipsnyje nustatyti reikalavimai, gamintojas atlieka radijo įrenginių atitikties vertinimą. Atliekant atitikties vertinimą atsižvelgiama į visas numatytas jo veikimo sąlygas, o atliekant 3 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyto esminio reikalavimo vertinimą taip pat atsižvelgiama į sąlygas, kurias galima pagrįstai numatyti. Kai radijo įrenginiai gali būti skirtingų konfigūracijų, atliekamas atitikties vertinimas turi patvirtinti, ar visos galimos radijo įrenginių konfigūracijos atitinka 3 straipsnyje nustatytus esminius reikalavimus.
2. Gamintojai įrodo radijo įrenginių atitiktį 3 straipsnio 1 dalyje nustatytiems esminiams reikalavimams taikydami vieną iš toliau nurodytų atitikties vertinimo procedūrų:
a)
II priede nustatytą gamybos vidaus kontrolę;
b)
III priede nustatytus ES tipo patikrinimą, po kurio atliekamas gamybos vidaus kontrole pagrįstas atitikties tipui vertinimas;
c)
IV priede nustatytą visišką atitiktimi pagrįstą kokybės užtikrinimą.
3. Kai vertindami radijo įrenginių atitiktį 3 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytiems esminiams reikalavimams gamintojai taikė darniuosius standartus, kurių nuorodiniai buvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, taiko vieną iš toliau nurodytų procedūrų:
a)
II priede nustatytą gamybos vidaus kontrolę;
b)
III priede nustatytus ES tipo patikrinimą, po kurio atliekamas gamybos vidaus kontrole pagrįstas atitikties tipui vertinimas;
c)
IV priede nustatytą visišką atitiktimi pagrįstą kokybės užtikrinimą.
4. Kai vertindami radijo įrenginių atitiktį 3 straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytiems esminiams reikalavimams gamintojai netaikė darniųjų standartų, kurių nuorodiniai buvo paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ar juos taikė tik iš dalies arba jeigu tokių darniųjų standartų nėra, radijo įrenginiams, atsižvelgiant į šiuos esminius reikalavimus, taikoma viena iš toliau nurodytų procedūrų:
a)
III priede nustatytus ES tipo patikrinimas, po kurio atliekamas gamybos vidaus kontrole pagrįstas atitikties tipui vertinimas;
b)
IV priede nustatytas visiškas atitiktimi pagrįstas kokybės užtikrinimas.
18 straipsnis
ES atitikties deklaracija
1. ES atitikties deklaracijoje nurodoma, kad įrodyta, jog įvykdyti 3 straipsnyje nustatyti esminiai reikalavimai.
2. ES atitikties deklaracija turi atitikti VI priede nustatytą pavyzdinę struktūrą, joje pateikiami tame priede nustatyti elementai ir ji nuolat atnaujinama. Ji išverčiama į valstybės narės, kurioje radijo įrenginiai pateikiami ar tiekiami rinkai, reikalaujamą kalbą ar kalbas.
10 straipsnio 9 dalyje nurodytoje supaprastintoje ES atitikties deklaracijoje nurodomi VII priede nustatyti elementai ir ji nuolat atnaujinama. Ji išverčiama į valstybės narės, kurioje radijo įrenginiai pateikiami ar tiekiami rinkai, reikalaujamą kalbą ar kalbas. Visas ES atitikties deklaracijos tekstas pateikiamas interneto adresu, nurodytu suppaprastintoje ES atitikties deklracijoje, valstybės narės, kurioje radijo įrenginiai pateikiami ar tiekiami rinkai, reikalaujama kalba ar kalbomis.
3. Jeigu radijo įrenginiams taikomi keli Sąjungos aktai, kuriuose turi būti parengta ES atitikties deklaracija, parengiama visiems tokiems Sąjungos aktams bendra ES atitikties deklaracija. Toje deklaracijoje nurodomi susiję Sąjungos aktai ir jų paskelbimo nuorodos.
4. Parengęs ES atitikties deklaraciją gamintojas prisiima atsakomybę dėl radijo įrenginių atitikties šioje direktyvoje nustatytiems reikalavimams.
19 straipsnis
Bendrieji ženklinimo CE ženklu principai
1. Žymėjimui CE ženklu taikomi bendrieji principai, nustatyti Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnyje.
2. Atsižvelgiant į radijo įrenginių pobūdį, ant radijo įrenginių tvirtinamo CE ženklo aukštis gali nesiekti 5 mm su sąlyga, kad jis išlieka matomas ir įskaitomas.
20 straipsnis
Žymėjimo CE ženklu ir notifikuotosios įstaigos identifikaciniu numeriu taisyklės ir sąlygos
1. Radijo įrenginiai arba jų duomenų lentelės žymimi CE ženklu taip, kad šis ženklas būtų matomas, įskaitomas ir neištrinamas, nebent dėl radijo įrenginių pobūdžio to neįmanoma padaryti arba užtikrinti. Ant pakuotės CE ženklu pažymima taip, kad jis būtų matomas ir įskaitomas.
2. Radijo įrenginiai CE ženklu pažymimi prieš pateikiant rinkai.
3. Kai taikoma IV priede nustatyta atitikties vertinimo procedūra, po CE ženklo nurodomas notifikuotosios įstaigos identifikavimo numeris.
Notifikuotosios įtaigos identifikavimo numerio ir CE ženklo aukštis turi būti vienodas.
Notifikuotosios įstaigos identifikavimo numerį pritvirtinta pati notifikuotoji įstaiga arba, vadovaudamasis jos nurodymais, gamintojas ar jo įgaliotasis atstovas.
4. Valstybės narės tobulina esamas priemones siekdamos užtikrinti, kad būtų teisingai taikoma ženklinimą CE ženklu reglamentuojanti tvarka, ir netinkamo to ženklinimo naudojimo atveju imamasi tinkamų veiksmų.
21 straipsnis
Techniniai dokumentai
1. Techniniuose dokumentuose pateikiami visi reikiami duomenys ir informacija apie gamintojo naudotus būdus siekiant užtikrinti, kad radijo įrenginiai atitiktų 3 straipsnyje nustatytus esminius reikalavimus. Turi būti pateikiami bent V priede nustatyti elementai.
2. Techniniai dokumentai parengiami prieš pateikiant radijo įrenginius rinkai ir yra nuolat atnaujinami.
3. Su bet kokiomis ES tipo tyrimo procedūromis susiję techniniai dokumentai ir korespondencija rengiami oficialia tos valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi notifikuotoji įstaiga, kalba arba kita tai įstaigai priimtina kalba.
4. Kai techniniai dokumentai neatitinka šio straipsnio 1, 2 arba 3 dalies ir tokiu būdu nepateikiama pakankamai atitinkamų duomenų ar informacijos apie priemones, kuriomis užtikrinama radijo įrenginių atitiktis 3 straipsnyje nustatytiems esminiams reikalavimams, rinkos priežiūros institucija gali paprašyti gamintojo arba importuotojo pasirūpinti, kad jai priimtina įstaiga gamintojo arba importuotojo sąskaita per nustatytą laikotarpį atliktų bandymus siekiant patikrinti atitiktį 3 straipsnyje nustatytiems esminiams reikalavimams.
IV SKYRIUS
PRANEŠIMAS APIE ATITIKTIES VERTINIMO ĮSTAIGAS
22 straipsnis
Pranešimas
Valstybės narės Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie įstaigas, įgaliotas pagal šią direktyvą atlikti trečiosios šalies atitikties vertinimo užduotis.
23 straipsnis
Notifikuojančiosios institucijos
1. Valstybės narės paskiria notifikuojančiąją nstituciją, kuri atsako už procedūrų, būtinų atitikties vertinimo įstaigoms įvertinti ir pranešti apie jas bei notifikuotųjų įstaigų stebėsenai, įskaitant 28 straipsnio laikymąsi, atlikti, nustatymą ir taikymą.
2. Valstybės narės gali nuspręsti, kad 1 dalyje nurodytą vertinimą ir stebėseną vykdytų nacionalinė akreditacijos įstaiga, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 765/2008 ir jo laikantis.
3. Jeigu notifikuojančioji institucija įgalioja arba kitaip patiki atlikti 1 dalyje nurodytus vertinimą, notifikavimą ar stebėseną įstaigai, kuri nėra Vyriausybinis subjektas, ta įstaiga turi būti juridinis asmuo ir turi mutatis mutandis atitikti 24 straipsnyje nustatytus reikalavimus. Be to, ji turi būti apsidraudusi su savo vykdoma veikla susijusią atsakomybę.
4. Notifikuojančioji institucija prisiima visą atsakomybę už užduotis, kurias atlieka 3 dalyje nurodyta įstaiga.
24 straipsnis
Notifikuojančiosioms institucijoms taikomi reikalavimai
1. Notifikuojančioji institucija turi būti įsteigta taip, kad nekiltų jos ir atitikties vertinimo įstaigų interesų konflikto.
2. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia ir institucija turi veikti taip, kad jos veikla būtų objektyvi ir nešališka.
3. Notifikuojančiosios institucijos organizacinė struktūra turi būti tokia, kad kiekvieną sprendimą dėl pranešimo apie atitikties vertinimo įstaigą priimtų kiti nei vertinimą atlikę kompetentingi asmenys.
4. Notifikuojančioji institucija nesiūlo arba nevykdo jokios veiklos, kurią vykdo atitikties vertinimo įstaigos, taip pat neteikia konsultavimo paslaugų komerciniu arba konkurenciniu pagrindu.
5. Notifikuojančioji institucija saugo informacijos, kurią gauna, konfidencialumą.
6. Notifikuojančiojoje institucijoje turi būti pakankamai kompetentingų darbuotojų, galinčių tinkamai atlikti jos užduotis.
25 straipsnis
Notifikuojančiųjų institucijų pareiga informuoti
Valstybės narės informuoja Komisiją apie jų taikomas atitikties vertinimo įstaigų vertinimo bei pranešimo ir notifikuotųjų įstaigų stebėsenos procedūras, taip pat apie susijusius jų pakeitimus.
Komisija tą informaciją skelbia viešai.
26 straipsnis
Notifikuotosioms įstaigoms taikomi reikalavimai
1. Pranešimo tikslais, atitikties vertinimo įstaiga turi atitikti 2-11 dalyse nustatytus reikalavimus.
2. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti įsteigta pagal valstybės narės nacionalinę teisę ir turi turėti teisinį subjektiškumą.
3. Atitikties vertinimo įstaiga yra trečiosios šalies įstaiga, nepriklausoma nuo jos vertinamos organizacijos ar radijo įrenginių.
Įstaiga, priklausanti verslo asociacijai arba profesinei federacijai, atstovaujančiai įmonėms, susijusioms su jos vertinamų radijo įrenginių projektavimu, gamyba, tiekimu, surinkimu, naudojimu ar priežiūra, gali būti laikoma tokia įstaiga, jeigu įrodoma, kad ji yra nešališka ir nėra jokio interesų konflikto.
4. Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai negali būti vertinamų radijo įrenginių projektuotojai, gamintojai, tiekėjai, montuotojai, pirkėjai, savininkai, naudotojai ar prižiūrėtojai arba tų šalių atstovai. Tai netrukdo atitikties vertinimo įstaigai naudoti įvertintų radijo įrenginių, kurie yra būtini jos veiklai, arba tokius radijo įrenginius naudoti asmeniniais tikslais.
Atitikties vertinimo įstaiga, jos aukščiausio lygio vadovai ir už atitikties vertinimo užduočių atlikimą atsakingi darbuotojai tiesiogiai nedalyvauja projektuojant, gaminant ar konstruojant, parduodant, montuojant ir naudojant tuos radijo įrenginius arba atliekant jų techninę priežiūrą, taip pat negali atstovauti toje veikloje dalyvaujančioms šalims. Jie nesiima jokios veiklos, kuri prieštarautų jų sprendimo, dėl kurios apie juos pranešta, nepriklausomumui ar sąžiningumui. Tai visų pirma taikoma konsultavimo paslaugoms.
Atitikties vertinimo įstaigos užtikrina, kad joms pavaldžių įstaigų ar subrangovų veikla nedarytų poveikio jų atitikties vertinimo veiklos konfidencialumui, objektyvumui ar nešališkumui.
5. Atitikties vertinimo įstaigos ir jų darbuotojai atitikties vertinimo veiklą vykdo laikydamiesi griežčiausių profesinio sąžiningumo reikalavimų, turi reikiamą konkrečios srities techninę kompetenciją ir nepasiduoda jokiam spaudimui ir paskatoms, visų pirma finansiniams, kurie galėtų paveikti jų sprendimą ar atitikties vertinimo veiklos rezultatus, ypač jei spaudimą daro ir paskatas siūlo tos veiklos rezultatais suinteresuoti asmenys ar asmenų grupės.
6. Atitikties vertinimo įstaiga turi būti pajėgi atlikti visas atitikties vertinimo užduotis, kurios jai yra pavestos pagal III ir IV priedus ir kurioms atlikti apie ją yra pranešta, neatsižvelgiant į tai, ar tas užduotis atlieka pati atitikties vertinimo įstaiga, ar jos yra atliekamos įstaigos vardu ir atsakomybe.
Visais atvejais kiekvienai atitikties vertinimo procedūrai ir kiekvienai radijo įrenginių rūšiai ar kategorijai, kurios atžvilgiu yra pranešta apie atitikties vertinimo įstaigą, atitikties vertinimo įstaiga turi turėti:
a)
reikalingų darbuotojų, turinčių techninių žinių ir pakankamos tinkamos patirties atitikties vertinimo užduotims atlikti;
b)
reikalingus procedūrų, pagal kurias atliekama atitikties vertinimo veikla, aprašymus, taip užtikrinant skaidrumą ir galimybę tas procedūras atkurti. Ji turi taikyti tinkamą politiką ir procedūras, kuriomis užtikrinamas užduočių, kurias ji atlieka kaip notifikuotoji įstaiga, ir kitų jos užduočių atskyrimas;
c)
reikalingų procedūrų, pagal kurias ji galėtų vykdyti savo veiklą tinkamai atsižvelgdama į įmonės dydį, jos veiklos sektorių ir struktūrą, atitinkamų radijo įrenginių technologijos sudėtingumą ir į tai, ar gamybos procesas masinis, ar serijinis.
Atitikties vertinimo įstaiga turi turėti priemones, būtinas su atitikties vertinimo veikla susijusioms techninėms ir administracinėms užduotims tinkamai atlikti.
7. Už atitikties vertinimo užduočių vykdymą atsakingi darbuotojai:
a)
turi turėti tinkamą techninį ir profesinį parengimą, apimantį visą atitikties vertinimo veiklą, dėl kurios yra pranešta apie atitikties vertinimo įstaigą;
b)
turi pakankamai gerai išmanyti atliekamo vertinimo reikalavimus ir turi turėti tinkamus įgaliojimus tiems vertinimams atlikti;
c)
turi turėti reikiamų žinių ir išmanyti 3 straipsnyje išdėstytus esminius reikalavimus, taikomus darniuosius standartus ir atitinkamas derinamųjų Sąjungos teisės aktų ir nacionalinės teisės aktų nuostatas;
d)
turi turėti gebėjimų rengti ES tipo tyrimo sertifikatus arba kokybės sistemos patvirtinimus, įrašus ir ataskaitas, kuriais patvirtinamas vertinimo atlikimo faktas.
8. Užtikrinamas atitikties vertinimo įstaigų, jų aukščiausiojo lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, nešališkumas.
Atitikties vertinimo įstaigos aukščiausiojo lygio vadovų ir darbuotojų, atsakingų už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, atlyginimas nepriklauso nuo atliktų vertinimų skaičiaus arba nuo jų rezultatų.
9. Atitikties vertinimo įstaigos apsidraudžia atsakomybės draudimu, išskyrus atvejus, kai atsakomybę pagal nacionalinės teisės aktus prisiima valstybė arba kai pati valstybė narė tiesiogiai atsako už atitikties vertinimą.
10. Atitikties vertinimo įstaigos darbuotojai laikosi profesinio slaptumo reikalavimo, taikomo visai informacijai, kurią jie gauna atlikdami užduotis pagal III ir IV priedus arba bet kurią nacionalinės teisės nuostatą, kuria jis įgyvendinamas, išskyrus atvejus, susijusius su valstybės narės, kurioje vykdoma veikla, kompetentingomis institucijomis. Turi būti saugomos nuosavybės teisės.
11. Atitikties vertinimo įstaigos dalyvauja atitinkamoje standartizacijos veikloje, su radijo įrenginiais ir dažnių planavimu susijusioje reguliavimo veikloje ir notifikuotųjų įstaigų koordinavimo grupės, sudarytos pagal atitinkamus derinamuosius Sąjungos teisės aktus, veikloje arba užtikrina, kad jų darbuotojai, atsakingi už atitikties vertinimo užduočių atlikimą, būtų informuoti apie tą veiklą, bei tos grupės priimtus administracinius sprendimus ir parengtus dokumentus jos taiko kaip bendrąsias gaires.
27 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų atitikties prezumpcija
Kai atitikties vertinimo įstaiga įrodo, kad atitinka kriterijus, nustatytus atitinkamuose darniuosiuose standartuose arba jų dalyse, kurių nuorodos paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, laikoma, kad ji atitinka 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus tiek, kiek taikytini darnieji standartai apima tuos reikalavimus.
28 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų pavaldžiosios įstaigos ir subranga
1. Kai notifikuotoji įstaiga konkrečias užduotis, susijusias su atitikties vertinimu, paveda atlikti subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai, ji užtikrina, kad subrangovas ar pavaldžioji įstaiga atitiktų 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus, ir apie tai praneša notifikuojančiajai institucijai.
2. Notifikuotosios įstaigos prisiima visą atsakomybę už subrangovų ar pavaldžiųjų įstaigų atliekamas užduotis, neatsižvelgiant į tai, kur jie yra įsteigti.
3. Pavesti darbą subrangovui arba pavaldžiajai įstaigai galima tik gavus kliento sutikimą.
4. Notifikuotosios įstaigos saugo atitinkamus dokumentus, susijusius su subrangovo ar pavaldžiosios įstaigos kvalifikacijos vertinimu ir jų pagal III ir IV priedus atliktu darbu, kad notifikuojančioji institucija galėtų juos patikrinti.
29 straipsnis
Parnešimo paraiška
1. Atitikties vertinimo įstaiga pranešimo paraišką pateikia valstybės narės, kurioje yra įsisteigusi, notifikuojančiajai institucijai.
2. Prie pranešimo paraiškos pridedamas atitikties vertinimo veiklos, atitikties vertinimo modulio ar modulių ir radijo įrenginių, kuriuos vertinti ta įstaiga teigia turinti kompetencijos, aprašymas, taip pat nacionalinės akreditacijos įstaigos išduotas akreditacijos pažymėjimas, jeigu jis yra, kuriuo patvirtinama, kad atitikties vertinimo įstaiga atitinka 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
3. Jeigu tam tikra atitikties vertinimo įstaiga negali pateikti akreditacijos pažymėjimo, ji notifikuojančiajai institucijai pateikia visus patvirtinamuosius dokumentus, būtinus jos atitikčiai 26 straipsnyje nustatytiems reikalavimams patikrinti, patvirtinti ir reguliariai stebėti.
30 straipsnis
Pranešimo procedūra
1. Notifikuojančiosios institucijos gali pranešti tik apie tas atitikties vertinimo įstaigas, kurios atitinka 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
2. Notifikuojančiosios institucijos pranešimus Komisijai ir kitoms valstybėms narėms siunčia naudodamosi Komisijos parengta ir administruojama elektronine pranešimo priemone.
3. Pranešimo paraiškoje pateikiama išsami informacija apie atitikties vertinimo veiklą, atitikties vertinimo modulį ar modulius, atitinkamus radijo įrenginius ir atitinkamą kompetencijos atestaciją.
4. Kai pranešimas nėra grindžiamas akreditacijos pažymėjimu, kaip nurodyta 29 straipsnio 2 dalyje, notifikuojančioji institucija Komisijai ir kitoms valstybėms narėms pateikia dokumentus, kuriais patvirtina atitikties vertinimo įstaigos kompetenciją ir tai, kad yra tvarka, skirta užtikrinti, kad ta įstaiga bus reguliariai stebima ir toliau atitiks 26 straipsnyje nustatytus reikalavimus.
5. Atitinkama įstaiga gali vykdyti notifikuotosios įstaigos veiklą tik tuo atveju, jeigu per dvi savaites po pranešimo, kai yra pateikiamas akreditacijos pažymėjimas, arba per du mėnesius po pranešimo, kai akreditacijos pažymėjimas nepateikiamas, Komisija arba kitos valstybės narės nepareiškia prieštaravimų.
Tik tokia įstaiga šioje direktyvoje laikoma notifikuotąja įstaiga.
6. Notifikuojančioji įstaiga Komisijai ir kitoms valstybėms narėms praneša apie visus vėlesnius pranešimo pakeitimus.
31 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų identifikaciniai numeriai ir sąrašai
1. Komisija notifikuotajai įstaigai suteikia identifikacinį numerį.
Komisija suteikia tik vieną identifikacinį numerį net ir tuo atveju, kai apie įstaigą yra pranešta pagal kelis Sąjungos aktus.
2. Komisija viešai paskelbia pagal šią direktyvą notifikuotų įstaigų sąrašą ir nurodo joms suteiktus identifikacinius numerius bei veiklą, kuriai atlikti apie jas yra pranešta.
Komisija užtikrina, kad sąrašas būtų nuolat atnaujinamas.
32 straipsnis
Pranešimų pakeitimai
1. Kai notifikuojančioji institucija išsiaiškina arba jai yra pranešama, kad notifikuotoji įstaiga nebeatitinka 26 straipsnyje nustatytų reikalavimų arba kad ji nevykdo savo pareigų, notifikuojančioji institucija atitinkamai apriboja, sustabdo arba panaikina pranešimo galiojimą, atsižvelgdama į tų reikalavimų nesilaikymo arba pareigų nevykdymo rimtumą. Apie tai ji nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
2. Jeigu pranešimo galiojimas apribojamas, sustabdomas ar atšaukiamas arba kai notifikuotoji įstaiga nutraukia veiklą, notifikuojančioji valstybė narė imasi tinkamų priemonių siekdama užtikrinti, kad tos įstaigos bylos būtų perduotos tvarkyti kitai notifikuotajai įstaigai arba saugomos, kad su jomis galėtų susipažinti prašymą pateikusios atsakingos notifikuojančiosios ir rinkos priežiūros institucijos.
33 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų kompetencijos ginčijimas
1. Komisija nagrinėja visus atvejus, kai jai kyla abejonių arba kai jai pranešama apie abejones dėl notifikuotosios įstaigos kompetencijos arba dėl to, ar notifikuotoji įstaiga ir toliau atitinka jai nustatytus reikalavimus ir vykdo jai pavestas pareigas.
2. Komisijos prašymu notifikuojančioji valstybė narė pateikia Komisijai visą informaciją, susijusią su pranešimo pagrindu arba atitinkamos notifikuotosios įstaigos kompetencijos patvirtinimu.
3. Komisija užtikrina, kad visa neskelbtina informacija, gauta atliekant tyrimą, būtų nagrinėjama konfidencialiai.
4. Kai Komisija nustato, kad notifikuotoji įstaiga neatitinka arba nebeatitinka jai taikomų pranešimo reikalavimų, ji priima įgyvendinimo aktą, kuriuo notifikuojančiosios valstybės narės prašo imtis būtinų taisomųjų priemonių, įskaitant, jei būtina, pranešimo galiojimo panaikinimą.
Tas įgyvendinimo aktas priimamas laikantis 45 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
34 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos pareigos
1. Notifikuotosios įstaigos atlieka atitikties vertinimą pagal III ir IV prieduose numatytas atitikties vertinimo procedūras.
2. Atitikties vertinimai atliekami laikantis proporcingumo principo, stengiantis išvengti nereikalingos naštos ekonominės veiklos vykdytojams. Atitikties vertinimo įstaigos veiklą vykdo tinkamai atsižvelgdamos į įmonės dydį, veiklos sektorių ir struktūrą, atitinkamo radijo įrenginio technologijos sudėtingumo lygį ir į tai, ar gamybos procesas yra masinis, ar serijinis.
Vis dėlto jos veikia pakankamai griežtai ir užtikrina tokį apsaugos lygį, būtiną užtikrinti radijo įrenginių atitiktį šiai direktyvai.
3. Kai notifikuotoji įstaiga nustato, kad gamintojas neįvykdė 3 straipsnyje arba atitinkamuose darniuosiuose standartuose ar kitose techninėse specifikacijose nustatytų esminių reikalavimų, ji reikalauja, kad tas gamintojas imtųsi tinkamų taisomųjų priemonių, ir neišduoda ES tipo tyrimo sertifikato arba kokybės sistemos patvirtinimo.
4. Jeigu po ES tipo tyrimo sertifikato arba kokybės sistemos patvirtinimo išdavimo notifikuotoji įstaiga, vykdydama atitikties stebėseną, nustato, kad radijo įrenginiai nebeatitinka reikalavimų, ji reikalauja, kad gamintojas imtųsi reikiamų taisomųjų priemonių, ir prireikus laikinai sustabdo arba panaikina ES tipo tyrimo sertifikato arba kokybės sistemos patvirtinimo galiojimą.
5. Kai taisomųjų priemonių nesiimama arba jos nedaro reikiamo poveikio, notifikuotoji įstaiga prireikus apriboja, laikinai sustabdo ar panaikina ES tipo tyrimo sertifikato arba kokybės sistemos patvirtinimo galiojimą.
35 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų sprendimų apskundimas
Valstybės narės užtikrina, kad būtų nustatyta notifikuotųjų įstaigų priimtų sprendimų apskundimo procedūra.
36 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų pareiga informuoti
1. Notifikuotosios įstaigos informuoja notifikuojančiąją instituciją apie:
a)
kiekvieną atsisakymą išduoti ES tipo tyrimo sertifikatą arba kokybės sistemos patvirtinimą, jų galiojimo apribojimą, laikiną sustabdymą ar panaikinimą pagal III ir IV priedų reikalavimus;
b)
bet kokias aplinkybes, turinčias įtakos pranešimo taikymo sričiai arba sąlygoms;
c)
kiekvieną prašymą suteikti informacijos, kurį jos gavo iš rinkos priežiūros institucijų dėl atitikties vertinimo veiklos;
d)
jei prašoma, atitikties vertinimo veiklą, vykdytą pranešime nurodytoje srityje, ir bet kokią kitą veiklą, pvz., tarpvalstybinę veiklą ir subrangą.
2. Notifikuotosios įstaigos, laikydamosi III ir IV reikalavimų, kitoms pagal šią direktyvą notifikuotosioms įstaigoms, vykdančioms panašią tokių pačių kategorijų radijo įrenginių atitikties vertinimo veiklą, teikia informaciją dėl klausimų, susijusių su neigiamais ir, jei prašoma, teigiamais atitikties vertinimo rezultatais.
3. Notifikuotosios įstaigos turi įvykdyti III ir IV prieduose nustatytas informavimo pareigas.
37 straipsnis
Patirties mainai
Komisija pasirūpina, kad būtų organizuojami valstybių narių nacionalinių institucijų, atsakingų už notifikuotųjų įstaigų pranešimo politiką, patirties mainai.
38 straipsnis
Notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimas
Komisija užtikrina deramą pagal šią direktyvą notifikuotųjų įstaigų veiklos koordinavimą ir bendradarbiavimą bei tai, kad šis koordinavimas bei bendradarbiavimas tinkamai vyktų sektoriaus notifikuotųjų įstaigų grupėje.
Valstybės narės užtikrina, kad įstaigos, apie kurias jos pranešė tiesiogiai ar per paskirtuosius atstovus, dalyvautų tokios grupės veikloje.
V SKYRIUS
SĄJUNGOS RINKOS PRIEžIŪRA, Į SĄJUNGOS RINKĄ PATENKANČIŲ RADIJO ĮRENGINIŲ KONTROLĖ IR SĄJUNGOS APSAUGOS PROCEDŪRA
39 straipsnis
Sąjungos rinkos priežiūra ir į Sąjungos rinką patenkančių radijo įrenginių kontrolė
Radijo įrenginiams taikomi Reglamento (EB) Nr. 765/2008 15 straipsnio 3 dalis ir 16-29 straipsniai.
40 straipsnis
Nacionaliniu lygmeniu pavojų keliantiems radijo įrenginiams taikoma procedūra
1. Kai vienos valstybės narės rinkos priežiūros institucijos turi pakankamą priežastį manyti, kad radijo įrenginiai, kuriems taikoma ši direktyva, kelia pavojų žmonių sveikatos ar saugos arba kitų su visuomenės interesų apsauga susijusių aspektų, patenkančių į šios direktyvos taikymo sritį, požiūriu, jos atlieka su atitinkamais radijo įrenginiais susijusį vertinimą, apimantį visus atitinkamus šioje direktyvoje nustatytus reikalavimus. Atitinkami ekonominės veiklos vykdytojai prireikus tuo tikslu bendradarbiauja su rinkos priežiūros institucijomis.
Jeigu atlikdamos pirmoje pastraipoje nurodytą vertinimą rinkos priežiūros institucijos nustato, kad radijo įrenginiai neatitinka šioje direktyvoje nustatytų reikalavimų, jos nedelsdamos pareikalauja, kad susijęs ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų būtinų taisomųjų veiksmų, kad užtikrintų radijo įrenginių atitiktį tiems reikalavimams, pašalintų radijo įrenginius iš rinkos arba juos pašalintų per pagrįstą laikotarpį, kurį jos nustato atsižvelgdamos į pavojaus pobūdį.
Rinkos priežiūros institucijos apie tai informuoja atitinkamą notifikuotąją įstaigą.
Šios dalies antroje pastraipoje nurodytoms priemonėms taikomas Reglamento (EB) Nr. 765/2008 21 straipsnis.
2. Kai rinkos priežiūros institucijos mano, kad neatitiktis neapsiriboja jų nacionaline teritorija, apie vertinimo rezultatus ir veiksmus, kurių jų nurodymu turi imtis ekonominės veiklos vykdytojai, jos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
3. Ekonominės veiklos vykdytojas užtikrina, kad būtų imtasi visų atitinkamų taisomųjų priemonių visų susijusių radijo įrenginių, kuriuos jie tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu.
4. Kai per 1 dalies antroje pastraipoje nurodytą laikotarpį atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas nesiima reikiamų taisomųjų priemonių, rinkos priežiūros institucijos imasi visų tinkamų laikinųjų priemonių, kad būtų uždraustas arba apribotas radijo įrenginių tiekimas jų nacionalinei rinkai, kad radijo įrenginiai būtų pašalinti iš rinkos arba atšaukti.
Rinkos priežiūros institucijos apie tas priemones nedelsdamos informuoja Komisiją ir kitas valstybes nares.
5. Teikiant 4 dalies antroje pastraipoje nurodytą informaciją įtraukiami visi turimi duomenys, visų pirma nurodomi reikalavimų neatitinkantiems radijo įrenginiams identifikuoti būtini duomenys, radijo įrenginių kilmė, tariamos neatitikties pobūdis ir susijęs pavojus, taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė, taip pat atitinkamo ekonominės veiklos vykdytojo pateikti argumentai. Visų pirma rinkos priežiūros institucijos nurodo, ar neatitiktis priskirtina vienai iš šių priežasčių:
a)
radijo įrenginiai neatitinka atitinkamų esminių reikalavimų, nustatytų 3 straipsnyje, arba
b)
16 straipsnyje nurodyti darnieji standartai, kuriais remiantis daryta atitikties prielaida, turi trūkumų.
6. Kitos nei pagal šį straipsnį procedūrą inicijavusios valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai ir kitoms valstybėms narėms apie visas priimtas priemones ir pateikia visą turimą papildomą informaciją, susijusią su atitinkamo radijo įrenginio neatitiktimi, ir, jei nesutinka su priimta nacionaline priemone, pateikia prieštaravimus.
7. Jeigu per tris mėnesius po 4 dalies antroje pastraipoje nurodytos informacijos gavimo dienos nei valstybės narės, nei Komisija nepateikia prieštaravimų dėl valstybės narės taikomos laikinosios priemonės, ta priemonė laikoma pagrįsta.
8. Valstybės narės užtikrina, kad atitinkamų radijo įrenginių atžvilgiu nedelsiant būtų imtasi reikiamų ribojamųjų priemonių, kaip antai, kad radijo įrenginiai būtų nedelsiant pašalinti iš rinkos.
41 straipsnis
Sąjungos apsaugos procedūra
1. Jeigu, užbaigus 40 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytą procedūrą, dėl priemonės, kurios ėmėsi kuri nors valstybė narė, yra pareiškiami prieštaravimai arba jeigu Komisija mano, kad nacionalinė priemonė prieštarauja Sąjungos teisės aktams, Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina nacionalinę priemonę. Remdamasi to vertinimo rezultatais, Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo nustato, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta.
Komisija sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama jį perduoda valstybėms narėms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
2. Kai nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, visos valstybės narės imasi priemonių, būtinų užtikrinti, kad reikalavimų neatitinkantys radijo įrenginiai būtų pašalinti arba atšaukti iš jų rinkos, ir apie tai informuoja Komisiją. Jei nacionalinė priemonė laikoma nepagrįsta, atitinkama valstybė narė tą priemonę atšaukia.
3. Kai nacionalinė priemonė laikoma pagrįsta, o radijo įrenginių neatitiktis siejama su darniųjų standartų trūkumais, nurodytais šios direktyvos 40 straipsnio 5 dalies b punkte, Komisija taiko Reglamento (ES) Nr. 1025/2012 11 straipsnyje numatytą procedūrą.
42 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys radijo įrenginiai, kurie kelia pavojų
1. Kai valstybė narė, kuri pagal 40 straipsnio 1 dalį atlieka vertinimą, nustato, kad šią direktyvą atitinkantys radijo įrenginiai vis dėlto kelia pavojų žmonių sveikatai ir saugai arba kitų su visuomenės interesų apsauga susijusių aspektų požiūriu, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas imtųsi visų tinkamų priemonių siekdamas užtikrinti, kad rinkai pateikti radijo įrenginiai nebekeltų pavojaus, pašalintų radijo įrenginius iš rinkos arba juos atšauktų per pagrįstą laikotarpį, kurį ji gali nustatyti atsižvelgdama į pavojaus pobūdį.
2. Ekonominės veiklos vykdytojai vykdytojas užtikrina, kad taisomųjų veiksmų būtų imtasi visų susijusių radijo įrenginių, kuriuos jis tiekė rinkai visoje Sąjungoje, atžvilgiu.
3. Valstybė narė nedelsdama informuoja apie tai Komisiją ir kitas valstybes nares. Ta informacija apima visus turimus duomenis, visų pirma nurodomi atitinkamiems radijo įrenginiams identifikuoti būtini duomenys, radijo įrenginių kilmė ir tiekimo grandinė, susijusio pavojaus pobūdis ir taikomų nacionalinių priemonių pobūdis ir trukmė.
4. Komisija nedelsdama pradeda konsultacijas su valstybėmis narėmis ir atitinkamu ekonominės veiklos vykdytoju ar vykdytojais ir įvertina taikomas nacionalines priemones. Remdamasi to vertinimo rezultatais, priimdama įgyvendinimo aktus Komisija nusprendžia, ar nacionalinė priemonė yra pagrįsta, ar ne, ir, kai tai būtina, pasiūlo atitinkamas priemones.
Šios dalies pirmoje pastraipoje nurodyti įgyvendinimo aktai priimami laikantis 45 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
Dėl pagrįstų priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti ir kurios susijusios su žmonių sveikata ir sauga, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 45 straipsnio 4 dalyje nurodytos procedūros.
5. Komisija savo sprendimą skiria visoms valstybėms narėms ir nedelsdama apie jį praneša joms ir atitinkamam ekonominės veiklos vykdytojui ar vykdytojams.
43 straipsnis
Oficialiai pripažinta neatitiktis
1. Nedarant poveikio 40 straipsniui, kai valstybė narė nustato vieną iš toliau nurodytų faktų, ji reikalauja, kad atitinkamas ekonominės veiklos vykdytojas pašalintų susijusią neatitiktį:
a)
CE ženklas buvo pritvirtintas pažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 765/2008 30 straipsnį arba šios direktyvos 20 straipsnį;
b)
gaminys nepažymėtas CE ženklu;
c)
gaminys notifikuotosios įstaigos identifikaciniu numeriu, jeigu taikoma IV priede nustatyta atitikties vertinimo procedūra, pažymėtas pažeidžiant 20 straipsnį arba nepažymėtas;
d)
neparengta ES atitikties deklaracija;
e)
ES atitikties deklaracija parengta neteisingai;
f)
techninių dokumentų nėra arba yra ne visi techniniai dokumentai;
g)
10 straipsnio 6 ar 7 dalyje arba 12 straipsnio 3 dalyje nurodyta informacija nepateikta, yra neteisinga ar neišsami;
h)
kartu su radijo įrenginiu nepateikta informacija apie radijo įrenginio paskirtį, ES atitikties deklaracija ar naudojimo apribojimai, nustatyti 10 straipsnio 8, 9 ir 10 dalyse;
i)
neįvykdyti 15 straipsnyje nustatyti reikalavimai dėl ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimo;
j)
nesilaikoma 5 straipsnio.
2. Jeigu 1 dalyje nurodyta neatitiktis nepašalinama, atitinkama valstybė narė imasi visų tinkamų priemonių, kad būtų apribotas ar uždraustas radijo įrenginių tiekimas rinkai arba užtikrinta, kad radijo įrenginiai būtų atšaukti ar pašalinti iš rinkos.
VI SKYRIUS
DELEGUOTIEJI AKTAI, ĮGYVENDINIMO AKTAI IR KOMITETAS
44 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 3 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje, 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnio 2 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami penkerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. birželio 11 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 3 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje, 4 straipsnio 2 dalyje ir 5 straipsnio 2 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 3 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, 4 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnio 2 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
45 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Telekomunikacijų atitikties vertinimo ir rinkos priežiūros komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
4. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis kartu su jo 5 straipsniu.
5. Komisija konsultuojasi su komitetu visais klausimais, dėl kurių pagal Reglamentą (ES) Nr. 1025/2012 ar bet kurį kitą Sąjungos aktą privaloma konsultuotis su sektorių ekspertais.
Be to, komitetas gali nagrinėti bet kurį kitą klausimą dėl šios direktyvos taikymo, kurį, remdamasis savo darbo tvarkos taisyklėmis, gali iškelti jo pirmininkas arba valstybės narės atstovas.
VII SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
46 straipsnis
Sankcijos
Valstybės narės nustato sankcijų, taikomų ekonominės veiklos vykdytojams, pažeidus pagal šią direktyvą priimtas nacionalinės teisės nuostatas, taisykles ir imasi visų būtinų priemonių užtikrinti, kad šios sankcijos būtų vykdomos. Tokiose taisyklėse gali būti numatytos baudžiamosios sankcijos už rimtus pažeidimus.
Nustatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios.
47 straipsnis
Peržiūra ir ataskaitos
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2017 m. birželio 12 d., o vėliau - bent kas dvejus metus teikia Komisijai reguliarias šios direktyvos nuostatų taikymo ataskaitas. Ataskaitose pateikiama valstybių narių vykdoma rinkos priežiūros veikla ir pateikiama informacija, ar ir kokiu mastu buvo pasiekta atitiktis šios direktyvos reikalavimams, ypač reikalavimams dėl ekonominės veiklos vykdytojų identifikavimo.
2. Komisija peržiūri šios direktyvos taikymą, ir ne vėliau kaip 2018 m. birželio 12 d., o vėliau - kas penkerius metus teikia apie tai ataskaitas Europos Parlamentui ir Tarybai. Ataskaitoje apžvelgiama pasiekta pažengta rengiant atitinkamus standartus ir aptariamos bet kokios jų įgyvendinimo problemos. Ataskaitoje taip pat apžvelgiama Telekomunikacijų atitikties vertinimo ir rinkos priežiūros komiteto veikla, įvertinami laimėjimai Sąjungos lygiu kuriant atvirą konkurencingą radijo įrenginių rinką ir nagrinėjama, kaip turėtų būti kuriama radijo įrenginių tiekimo rinkai ir eksploatavimo pradžios reglamentavimo sistema, siekiant:
a)
užtikrinti, kad Sąjungos lygiu būtų sukurta visiems radijo įrenginiams skirta nuosekli sistema;
b)
sudaryti sąlygas telekomunikacijų, garso bei vaizdo ir informacinių technologijų sektorių konvergencijai;
c)
sudaryti sąlygas tarptautiniu lygiu suderinti reglamentavimo priemones;
d)
pasiekti aukštą vartotojų apsaugos lygį;
e)
užtikrinti, kad radijo įrenginiai veiktų su pagalbiniais įtaisais, visų pirma su bendro naudojimo krovikliais;
f)
kai radijo įrenginiuose pritaikytas integruotas ekranas - kad būtų galima integruotame ekrane pasirinkti reikalingos informacijos rodymą.
48 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
Valstybės narės dėl aspektų, kuriems taikoma ši direktyva, netrukdo tiekti rinkai ir (arba) pradėti eksploatuoti įrenginius, kuriems taikoma ši direktyva, kurie atitinka atitinkamus derinamuosius Sąjungos teisės aktus, taikomus anksčiau nei 2016 m. birželio 13 d. ir kurie buvo pateikti rinkai anksčiau nei 2017 m. birželio 13 d.
49 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2016 m. birželio 12 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų teisės aktų nuostatų tekstą.
Tas nuostatas jos taiko nuo 2016 m. birželio 13 d.
Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Jos taip pat turi įtraukti teiginį, kad galiojančiuose įstatymuose ir kituose teisės aktuose pateiktos nuorodos į direktyvą, kurią panaikina ši direktyva, laikomos nuorodomis į šią direktyvą. Nuorodos darymo tvarką ir minėto teiginio redakciją nustato valstybės narės.
2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
50 straipsnis
Panaikinimas
Direktyva 1999/5/EB panaikinama nuo 2016 m. birželio 13 d.
Nuorodos į panaikintą direktyvą laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir skaitomos pagal VIII priede pateiktą atitikties lentelę.
51 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
52 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.