PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1081/2012
ze dne 9. listopadu 2012
k nařízení Rady (ES) č. 116/2009 o vývozu kulturních statků
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 116/2009 ze dne 18. prosince 2008 o vývozu kulturních statků (1), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 752/93 ze dne 30. března 1993, které stanoví způsob provádění nařízení Rady (EHS) č. 3911/92 o vývozu kulturních statků (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Jsou potřebná prováděcí ustanovení k nařízení (ES) č. 116/2009, která stanoví, mimo jiné, zavedení systému vývozního povolení pro určité kategorie kulturních statků uvedené v příloze I uvedeného nařízení.
(3)
Z důvodu zajištění jednotnosti formuláře pro vývozní povolení stanovená uvedeným nařízením jsou potřebné podmínky pro sestavování, vydávání a používání tohoto formuláře. Za tímto účelem je třeba, aby bylo k dispozici vzorové povolení.
(4)
Z důvodu vyloučení nadbytečné administrativy je nezbytné mít vymezen pojem otevřené povolení pro dočasný vývoz kulturních statků odpovědnými osobami nebo organizacemi pro použití a/nebo vystavení ve třetí zemi.
(5)
Členským státům, které si přejí využít takových možností, by mělo být umožněno takto učinit ve vztahu k jejich kulturním statkům, osobám a organizacím. Podmínky, které musí být splněny, se mohou v různých členských státech lišit. Členským státům by měla být dána možnost výběru, zda otevřená povolení použijí či nikoli, a stanovit podmínky pro jejich vydávání.
(6)
Vývozní povolení by měla být vyhotovena v jednom z úředních jazyků Unie.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru uvedeného v článku 8 nařízení (ES) č. 116/2009,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL I
FORMULÁŘ POVOLENÍ
Článek 1
1. Zavádí se tři typy povolení k vývozu kulturních statků, která jsou vydávána a používána v souladu s nařízením (ES) č. 116/2009 a s tímto nařízením:
a)
standardní povolení;
b)
zvláštní otevřené povolení;
c)
obecné otevřené povolení.
2. Používání vývozních povolení se nijak nedotýká povinností spojených s vývozními formalitami nebo se souvisejícími dokumenty.
3. Formulář vývozního povolení musí být poskytován na žádost příslušným orgánem nebo orgány uvedenými v čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 116/2009.
Článek 2
1. Standardní povolení se běžně použije pro každý vývoz podléhající nařízení (ES) č. 116/2009.
Každý z příslušných členských států však může rozhodnout, zda si přeje vydávat jakákoliv zvláštní nebo obecná otevřená povolení, která mohou být použita místo standardního povolení, pokud jsou splněny zvláštní podmínky vztahující se k nim, vymezené v článcích 10 a 13.
2. Zvláštní otevřené povolení zahrnuje opakovaný dočasný vývoz zvláštního kulturního statku určitou osobou nebo organizací, v souladu s ustanoveními článku 10.
3. Obecné otevřené povolení zahrnuje jakýkoliv dočasný vývoz takových kulturních statků, které tvoří součást stálé sbírky muzea nebo jiné instituce, v souladu s ustanoveními článku 13.
4. Členský stát může kdykoliv zrušit jakékoliv zvláštní nebo obecné povolení, pokud podmínky, za kterých bylo toto povolení vydáno, nejsou nadále splňovány. Členský stát neprodleně uvědomí Komisi, jestliže vydané povolení není obnoveno a mohlo by být použito protiprávně. Komise ihned uvědomí ostatní členské státy.
5. Členské státy mohou zavést jakákoliv přiměřená opatření, která považují za nezbytná na svém vnitrostátním území ke sledování používání svých vlastních otevřených povolení.
ODDÍL II
STANDARDNÍ POVOLENÍ
Článek 3
1. Standardní povolení jsou vydávána na formuláři, jehož vzor je uveden v příloze I. Formulář vývozního povolení musí být vytištěn na bílém bezdřevém papíře upraveném pro psaní o hmotnosti nejméně 55 g/m2.
2. Formuláře mají rozměr 210 × 297 mm.
3. Formuláře jsou vyhotoveny v tištěné nebo elektronické podobě a vyplněny v úředním jazyce Unie, který určí příslušné orgány vydávajícího členského státu.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je formulář předkládán, mohou požádat o překlad do několika nebo jednoho z úředních jazyků tohoto členského státu. V tomto případě hradí náklady na překlad držitel povolení.
4. Členské státy odpovídají za:
a)
vytištění formulářů s uvedením názvu a adresy tiskárny nebo její značky;
b)
přijetí nezbytných opatření k zamezení padělání formulářů. Způsob identifikace přijatý členskými státy k tomuto účelu je třeba oznámit Komisi, aby o tom mohla uvědomit příslušné orgány ostatních členských států.
5. Formuláře jsou přednostně vyplňovány mechanicky či elektronicky. Žádost však může být vyplněna čitelně ručně; v tomto případě je nutno napsat ji inkoustem a hůlkovými písmeny.
Ať je použit kterýkoliv postup, ve formulářích nesmí být mazáno, přepisováno nebo jinak upravováno.
Článek 4
1. Aniž je dotčen odstavec 3, pro každou zásilku kulturních statků je vydáno zvláštní vývozní povolení.
2. Pro účely odstavce 1 se „zásilkou“ rozumí buď jednotlivý kulturní statek nebo několik kulturních statků.
3. Jedná-li se o zásilku sestávající z více kulturních statků, musejí příslušné orgány určit, zda je nutné vydat pro danou zásilku jedno či několik vývozních povolení.
Článek 5
Formulář obsahuje tři listy:
a)
jeden list označený jako č. 1, který tvoří vlastní žádost;
b)
jeden list označený jako č. 2 pro držitele;
c)
jeden list označený jako č. 3, který musí být vrácen vydávajícímu orgánu.
Článek 6
1. Žadatel vyplní kolonky 1, 3, 6 až 21, 24 a případně i kolonku 25 žádosti a ostatní listy s výjimkou míst, kde je schválený předtisk kolonky nebo kolonek.
Členské státy však mohou stanovit, že je třeba vyplnit pouze žádost.
2. K žádosti musí být přiloženy:
a)
podklady obsahující veškeré potřebné údaje o kulturním statku (statcích) a jeho (jejich) právním postavení ke dni podání žádosti v případě potřeby formou jakýchkoli podpůrných dokladů (faktur, znaleckých posudků atd.);
b)
řádně ověřená fotografie nebo v případě potřeby a po uvážení příslušných orgánů více fotografií, černobílých nebo barevných (o rozměrech nejméně 8 × 12 cm) dotyčných kulturních statků.
Tento požadavek může být nahrazen v případě potřeby a po uvážení příslušných orgánů podrobným seznamem kulturních statků.
3. Příslušné orgány si mohou pro účely udělení vývozního povolení vyžádat fyzické předložení kulturních statků, které mají být vyvezeny.
4. Veškeré náklady vzniklé uplatňováním odstavců 2 a 3 hradí žadatel o vývozní povolení.
5. Pro přiznání vývozního povolení je třeba předložit řádně vyplněný formulář příslušným orgánům, které určí členský stát podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 116/2009. Pokud tento orgán vývozní povolení přiznal, ponechá si list č. 1 tento orgán a zbývající listy jsou vráceny držiteli vývozního povolení nebo jeho oprávněnému zástupci.
Článek 7
Spolu s vývozním prohlášením musejí být předloženy následující listy vývozního povolení:
a)
list pro držitele;
b)
list, který má být zaslán vydávajícímu orgánu.
Článek 8
1. Celní úřad příslušný k přijetí vývozního prohlášení zajistí, aby údaje uvedené ve vývozním prohlášení nebo případně na ATA-karnetu byly v souladu s údaji uvedenými ve vývozním povolení a aby v kolonce 44 vývozního prohlášení nebo na kontrolním ústřižku ATA-karnetu byl učiněn odkaz na toto vývozní povolení.
Celní orgán přijme vhodná opatření k zajištění identifikace. Tato opatření mohou spočívat v zapečetění nebo orazítkování celním úřadem. List formuláře vývozního povolení, který je vrácen vydávajícímu orgánu, je přiložen ke kopii 3 jednotného správního dokladu.
2. Po vyplnění kolonky 23 na listu 2 a 3 vrátí celní úřad příslušný k přijetí vývozního prohlášení deklarantovi nebo jeho oprávněnému zástupci list určený pro držitele povolení.
3. List formuláře vývozního povolení, který má být vrácen vydávajícímu orgánu, musí doprovázet zásilku až do celního orgánu v místě, kde opustí celní území Unie.
Celní úřad otiskne své služební razítko do kolonky 26 formuláře a vrátí jej vydávajícímu orgánu.
Článek 9
1. Doba platnosti vývozního povolení nepřesáhne 12 měsíců ode dne jeho vydání.
2. V případě žádosti o dočasný vývoz mohou příslušné orgány určit lhůtu, ve které musejí být kulturní statky opět dovezeny do vydávajícího členského státu.
3. Jestliže skončí platnost vývozního povolení, aniž by bylo použito, držitel neprodleně vrátí originál a listy, které jsou v jeho držbě, vydávajícímu orgánu.
ODDÍL III
ZVLÁŠTNÍ OTEVŘENÁ POVOLENÍ
Článek 10
1. Zvláštní otevřená povolení mohou být vydávána pro určitý kulturní statek, který je pravidelně dočasně vyvážen z Unie za účelem použití a/nebo vystavení ve třetí zemi. Kulturní statek musí být vlastněn určitou osobou nebo organizací, která dotyčný statek používá nebo vystavuje, nebo výše uvedená osoba nebo organizace musí být jeho oprávněným držitelem.
2. Povolení může být vydáno pouze za předpokladu, že příslušné orgány jsou přesvědčeny, že dotyčná osoba nebo organizace poskytuje veškeré záruky, jež jsou považovány za nezbytné k tomu, aby kulturní statek byl navrácen do Unie v dobrém stavu, a že uvedený statek může být popsán nebo označen tak, aby v okamžiku dočasného vývozu nevznikly pochybnosti, že kulturní statek, který je vyvážen, je ten popsaný ve zvláštním otevřeném povolení.
3. Doba platnosti povolení nemůže přesáhnout pět let.
Článek 11
Povolení je předloženo společně s písemným vývozním prohlášením nebo, v jiných případech, musí být na požádání předloženo spolu s kulturními statky ke kontrole.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je povolení předloženo, mohou požadovat jeho přeložení do jazyka, nebo do jednoho z úředních jazyků, tohoto členského státu. V takovém případě náklady na překlad hradí držitel povolení.
Článek 12
1. Celní úřad oprávněný k přijetí vývozního prohlášení zajistí, aby předložené kulturní statky byly ty, které jsou popsány ve vývozním povolení, a aby na výše uvedené povolení byl učiněn odkaz v kolonce 44 vývozního prohlášení, pokud je písemné prohlášení vyžadováno.
2. Pokud je písemné prohlášení vyžadováno, musí být povolení přiloženo ke kopii 3 jednotného správního dokladu a doprovázet kulturní statek na celní úřad v místě opuštění celního území Unie. Pokud je kopie 3 jednotného správního dokladu zpřístupněna vývozci nebo jeho zástupci, je mu povolení rovněž zpřístupněno k použití při další příležitosti.
ODDÍL IV
OBECNÁ OTEVŘENÁ POVOLENÍ
Článek 13
1. Obecná otevřená povolení mohou být vydána muzeím nebo jiným institucím pro dočasný vývoz kteréhokoliv z kulturních statků, který patří do jejich stálé sbírky a je pravidelně dočasně vyvážen z Unie za účelem vystavení ve třetí zemi.
2. Povolení může být vydáno pouze za předpokladu, že příslušné orgány jsou přesvědčeny, že dotyčná instituce poskytuje veškeré záruky, jež jsou považovány za nezbytné k tomu, aby byl tento kulturní statek navrácen do Unie v dobrém stavu. Povolení může být použito pro jakékoliv kombinace kulturních statků ve stálé sbírce při jakékoliv jednotlivé příležitosti dočasného vývozu. Může být použito pro skupiny různých kombinací kulturních statků buď postupně nebo souběžně.
3. Povolení nesmí mít platnost delší než pět let.
Článek 14
Povolení musí být předloženo společně s vývozním prohlášením.
Příslušné orgány členského státu, ve kterém je povolení předloženo, mohou požadovat jeho přeložení do jazyka, nebo do jednoho z úředních jazyků, tohoto členského státu. V takovém případě náklady na překlad hradí držitel povolení.
Článek 15
1. Celní úřad oprávněný k přijetí vývozního prohlášení zajistí, aby povolení bylo předloženo společně se seznamem vyvážených kulturních statků, které jsou také popsány ve vývozním prohlášení. Seznam musí být vypracován na hlavičkovém papíře příslušného orgánu a každá strana podepsána jednou z osob patřících k orgánu a jmenovaných na povolení. Každá strana musí být rovněž orazítkována razítkem orgánu, stejným jako je na povolení. V kolonce 44 vývozního prohlášení musí být učiněn odkaz na povolení.
2. Povolení musí být přiloženo ke kopii 3 jednotného správního dokladu a doprovázet kulturní statek na celní úřad v místě opuštění celního území Unie. Pokud je kopie 3 jednotného správního dokladu zpřístupněna vývozci nebo jeho zástupci, je mu povolení rovněž zpřístupněno k použití při další příležitosti.
ODDÍL V
FORMULÁŘE PRO OTEVŘENÁ POVOLENÍ
Článek 16
1. Zvláštní otevřená povolení jsou vydávána na formuláři, jehož vzor je v příloze II.
2. Obecná otevřená povolení jsou vydávána na formuláři, jehož vzor je v příloze III.
3. Formulář povolení je vyhotoven v tištěné nebo elektronické podobě v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
4. Povolení má rozměry 210 × 297 mm, je povolena tolerance délky nejvýše o 5 mm méně nebo o 8 mm více.
Použitý papír musí být bílý, bezdřevý, upravený pro psaní, s hmotností nejméně 55 g/m2. Papír musí mít světle modrý gravírovaný podtisk, na kterém je viditelné každé mechanicky nebo chemicky provedené padělání.
5. Druhý list povolení, který nemá gravírovaný podtisk, slouží pouze pro vlastní potřebu nebo záznamy vývozce.
Formu žádosti určí příslušné členské státy.
6. Členské státy si mohou vyhradit právo tisku formulářů povolení nebo je mohou nechat vytisknout schválenými tiskárnami. Ve druhém z uvedených případů musí každý formulář nést odkaz týkající se takového schválení.
Na každém formuláři musí být název a adresa tiskárny nebo značka, podle které může být tiskárna identifikována. Každý formulář musí rovněž mít pořadové číslo, buď vytištěné nebo vyražené, podle kterého může být identifikován.
7. Členské státy jsou odpovědné za přijetí nezbytných opatření k zamezení padělání povolení.
Prostředky identifikace přijaté členskými státy za tímto účelem jsou oznámeny Komisi, která o nich uvědomí příslušné orgány ostatních členských států.
8. Povolení musí být vyplněno mechanickými nebo elektronickými prostředky. Za výjimečných okolností mohou být vyplněna černým kuličkovým perem hůlkovými písmeny.
Nic v nich nesmí být mazáno, přepisováno nebo jinak upravováno.
ODDÍL VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Nařízení (EHS) č. 752/93 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 9. listopadu 2012.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1081/2012
2012 m. lapkričio 9 d.
skirtas Tarybos reglamentui (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto
(kodifikuota redakcija)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2008 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 116/2009 dėl kultūros vertybių eksporto (1), ypač į jo 7 straipsnį,
kadangi:
(1)
1993 m. kovo 30 d. Komisijos reglamentas (EEB) Nr. 752/93, išdėstantis nuostatas dėl Tarybos reglamento (EEB) Nr. 3911/92 dėl kultūros vertybių eksporto įgyvendinimo (2), buvo keletą kartų iš esmės keičiamas (3). Siekiant aiškumo ir racionalumo minėtas reglamentas turėtų būti kodifikuotas;
(2)
būtina nustatyti Reglamento (EB) Nr. 116/2009, inter alia, numatančio sukurti tam tikrų to reglamento I priede išvardytų kultūros vertybių eksporto sistemą, įgyvendinimo nuostatas;
(3)
norint užtikrinti, kad minėtame reglamente nustatytos eksporto licencijos būtų vienodos, būtina išdėstyti jų blankų parengimą, išdavimą ir naudojimą reglamentuojančias taisykles. Tam turėtų būti parengtas licencijos pavyzdys;
(4)
siekiant panaikinti nereikalingą administracinį darbą, reikia nustatyti atvirųjų licencijų sąvoką atsakingų asmenų ar organizacijų laikinam kultūros vertybių, kurios skirtos naudoti ir (arba) eksponuoti trečiosiose šalyse, eksportui;
(5)
valstybėms narėms, kurios nori pasinaudoti tokiomis licencijomis, turėtų būti suteikta galimybė tai padaryti savo kultūros vertybių, asmenų ir organizacijų atžvilgiu. Sąlygos, kurias būtina įvykdyti, skirtingose valstybėse narėse skirsis. Valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė pasirinkti, ar naudoti atvirąsias licencijas, ar ne, ir nustatyti jų išdavimo sąlygas;
(6)
eksporto licencijos turėtų būti parengtos viena iš oficialių Sąjungos kalbų;
(7)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Reglamento (EB) Nr. 116/2009 8 straipsnyje nurodyto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKIRSNIS
LICENCIJOS BLANKAS
1 straipsnis
1. Yra trys rūšys kultūros vertybių eksporto licencijų, kurios išduodamos ir naudojamos Reglamente (EB) Nr. 116/2009 ir šiame įgyvendinimo reglamente nustatyta tvarka:
a)
standartinė licencija;
b)
speciali atviroji licencija;
c)
bendra atviroji licencija.
2. Eksporto licencijų naudojimas jokiu būdu neturi poveikio įsipareigojimams, kurie susiję su eksporto formalumais ar reikalaujamais dokumentais.
3. Eksporto licencijos blankai pateikiami Reglamento (EB) Nr. 116/2009 2 straipsnio 2 dalyje nurodytos kompetentingos institucijos ar institucijų prašymu.
2 straipsnis
1. Standartinė licencija paprastai naudojama kiekvienam objektui, kuriam taikomas Reglamentas (EB) Nr. 116/2009.
Tačiau kiekviena suinteresuota valstybė narė pati gali nuspręsti, ar ji nori išduoti specialią arba bendrą atvirąją licenciją, kurią būtų galima naudoti vietoje standartinės, jeigu įvykdyti konkretūs 10 ir 13 straipsniuose jiems nustatyti reikalavimai, ar ne.
2. Speciali atviroji licencija taikoma pakartotinai laikinai eksportuojamai konkrečiai kultūros vertybei, kurią eksportuoja konkretus asmuo ar organizacija, kaip nustatyta 10 straipsnyje.
3. Bendra atviroji licencija taikoma kiekvienai laikinai eksportuojamai kultūros vertybei, kuri yra muziejaus ar kitos institucijos nuolatinės kolekcijos dalis, kaip nustatyta 13 straipsnyje.
4. Valstybė narė bet kada gali atšaukti bet kurią specialią ar bendrą atvirąją licenciją, jeigu nebevykdomos sąlygos, kuriomis ji buvo išduota. Ji nedelsdama informuoja apie tai Komisiją, jeigu išduota licencija nebuvo susigrąžinta ir ja gali būti piktnaudžiaujama. Komisija nedelsdama informuoja apie tai kitas valstybes nares.
5. Valstybės narės gali pradėti taikyti bet kurias priimtinas priemones, kurias jos mano esant reikalingas savo nacionalinėje teritorijoje, kad būtų prižiūrima, kaip naudojamos jų atvirosios licencijos.
II SKIRSNIS
STANDARTINĖ LICENCIJA
3 straipsnis
1. Standartinės licencijos blanko pavyzdys pateiktas I priede. Blankai spausdinami baltame jokių mechaninių medienos masės priedų neturinčiame popieriuje, skirtame rašyti ir sveriančiame ne mažiau kaip 55 g/m2.
2. Blanko formatas yra 210 × 297 mm.
3. Blankai spausdinami arba gaminami elektroniniu būdu ir užpildomi ta oficialia Sąjungos kalba, kurią nustato licenciją išduodančios valstybės narės kompetentingos institucijos.
Valstybės narės, kurioje licencija pateikiama, kompetentingos institucijos gali paprašyti išversti ją į tos valstybės narės kalbą arba į vieną iš valstybinių kalbų. Šiuo atveju vertimo išlaidas apmoka licencijos turėtojas.
4. Valstybės narės yra atsakingos už:
a)
blankų spausdinimą nurodant juose spaustuvės pavadinimą ir adresą arba identifikuojantį ženklą;
b)
visas priemones, reikalingas, kad būtų išvengta blankų klastojimo. Apie tam tikslui patvirtintas identifikavimo priemones valstybės narės praneša Komisijai, kad būtų informuotos kitų valstybių narių kompetentingos institucijos.
5. Pageidautina blankus užpildyti mechaniniu arba elektroniniu būdu. Tačiau paraišką galima užpildyti įskaitomai ranka; šiuo atveju rašoma rašalu spausdintinėmis didžiosiomis raidėmis.
Bet kokiu būdu užpildant blankus neleistina įrašų trinti, taisyti ar kitaip keisti.
4 straipsnis
1. Nepažeidžiant 3 dalies, kiekvienai kultūros vertybių siuntai išduodama atskira eksporto licencija.
2. 1 dalyje siunta - tai arba pavienis kultūros objektas, arba keletas kultūros objektų.
3. Jeigu siuntą sudaro keletas kultūros objektų, kompetentingos institucijos savo nuožiūra sprendžia, kiek eksporto licencijų - vieną ar keletą - reikia išduoti tai siuntai.
5 straipsnis
Licencijos blanką sudaro trys lapai:
a)
lapas, pažymėtas Nr. 1, yra paraiška;
b)
lapas, pažymėtas Nr. 2, yra skirtas turėtojui;
c)
lapas, pažymėtas Nr. 3, grąžinamas išdavusiai institucijai.
6 straipsnis
1. Pareiškėjas pildo pareiškimo ir kitų lapų 1, 3, 6-21, 24 ir, jei reikia, 25 langelius, išskyrus atvejus, kai leidžiamas langelio ar langelių išankstinis spausdinimas.
Tačiau valstybės narės gali nustatyti, kad reikia pildyti tiktai paraišką.
2. Prie paraiškos turi būti pridedama:
a)
dokumentai su visa reikiama informacija apie kultūros objektą (objektus) ir jo (jų) teisinį statusą paraiškos pateikimo metu ir bet kokie pagrindžiantys dokumentai (sąskaitos faktūros, ekspertų vertinimai ir kt.), jei reikia;
b)
tų kultūros vertybių tinkamai patvirtinto autentiškumo nuotrauka arba kompetentingų institucijų nuožiūra nespalvotos arba spalvotos nuotraukos (ne mažesnio kaip 8 × 12 cm formato).
Prireikus kompetentingų institucijų nuožiūra šis reikalavimas gali būti pakeistas išsamiu kultūros vertybių sąrašu.
3. Kompetentingos institucijos, kad išduotų eksporto licenciją, gali reikalauti fiziškai pateikti numatytas eksportuoti kultūros vertybes.
4. Visas išlaidas, turėtas taikant šio straipsnio 2 ir 3 dalis, apmoka dėl eksporto licencijos besikreipiantis pareiškėjas.
5. Tinkamai užpildytas blankas eksporto licencijai gauti pagal Reglamento (EB) Nr. 116/2009 2 straipsnio 2 dalį pateikiamas valstybių narių paskirtoms kompetentingoms institucijoms. Šiai institucijai išdavus eksporto licenciją, 1 lapas saugomas šioje institucijoje, o kiti lapai grąžinami eksporto licencijos turėtojui arba jo įgaliotam atstovui.
7 straipsnis
Kartu su eksporto deklaracija pateikiami šie dokumentai:
a)
lapas, skirtas turėtojui;
b)
lapas, grąžinamas išdavusiai institucijai.
8 straipsnis
1. Už eksporto deklaracijos tvarkymą atsakinga muitinės įstaiga užtikrina, kad eksporto deklaracijoje arba, jei reikia, ATA knygelėje išvardyti informacijos punktai atitiktų eksporto licencijoje pateiktuosius ir kad eksporto deklaracijos 44 langelyje arba ATA knygelės šaknelėje būtų nurodyta ta eksporto licencija.
Muitinė identifikavimo tikslais imasi tinkamų priemonių. Viena iš tokių priemonių gali būti tvirtinimas muitinės antspaudu arba spaudu. Eksporto licencijos blanko lapas, kuris turi būti grąžinamas išdavusiai institucijai, segamas prie bendrojo administracinio dokumento 3 egzemplioriaus.
2. Užpildžiusi 23 langelį 2 ir 3 lapuose, priimti eksporto deklaraciją įgaliota muitinės įstaiga pareiškėjui skirtą lapą grąžina deklaraciją užpildžiusiam asmeniui arba jo įgaliotam atstovui.
3. Licencijos blanko lapas, kuris turi būti grąžinamas išdavusiai institucijai, turi lydėti siuntą iki muitinės, esančios išvykimo iš Sąjungos muitų teritorijos punkte.
Licencijos blanko 26 langelyje muitinės pareigūnas deda savo antspaudą ir grąžina šį blanką išdavusiai institucijai.
9 straipsnis
1. Eksporto licencija galioja ne ilgiau kaip dvylika mėnesių nuo jos išdavimo.
2. Paraiškai dėl laikino kultūros vertybių eksporto kompetentingos institucijos gali nustatyti, per kiek laiko tos vertybės turi būti grąžintos į licenciją išdavusią valstybę narę.
3. Jei eksporto licencijos galiojimo laikas baigiasi licencijos nepanaudojus, licencijos turėtojas privalo nedelsiant grąžinti turimus lapus jį išdavusiai institucijai.
III SKIRSNIS
SPECIALIOS ATVIROSIOS LICENCIJOS
10 straipsnis
1. Specialios atvirosios licencijos gali būti išduotos specialiai kultūros vertybei, kuri gali būti reguliariai laikinai eksportuojama iš Sąjungos naudoti ir (arba) eksponuoti trečiojoje šalyje. Kultūros vertybė turi priklausyti konkrečiam asmeniui ar organizacijai, kuri vertybę naudoja ir (arba) eksponuoja, arba būti teisėtai jų laikoma.
2. Licencija gali būti išduota tik institucijoms įsitikinus, jog atitinkamas asmuo ar organizacija teikia visas garantijas, kad vertybė į Sąjungą būtų grąžinta geros būklės ir kad ji būtų aprašyta ar pažymėta taip, kad laikinai eksportuojant nekiltų abejonių, jog eksportuota vertybė yra ta, kuri aprašyta specialioje atvirojoje licencijoje.
3. Licencija galioja ne ilgiau kaip penkerius metus.
11 straipsnis
Licencija pateikiama raštiškai eksporto deklaracijai patvirtinti arba jį reikia turėti, kad būtų galima pateikti kitais atvejais paprašius kartu su kultūros vertybėmis patikrinti.
Valstybės narės, kurioje licencija pateikiama, kompetentingos institucijos gali paprašyti išversti jį į tos valstybės narės kalbą arba vieną iš valstybinių kalbų. Tokiu atveju vertimo išlaidas apmoka licencijos turėtojas.
12 straipsnis
1. Muitinė, įgaliota priimti eksporto deklaraciją, užtikrina, kad pateiktos vertybės yra tos pačios, kurios aprašytos eksporto licencijoje, ir nuoroda į tą licenciją daroma eksporto deklaracijos 44 langelyje, jeigu reikalinga raštiška deklaracija.
2. Jeigu raštiška deklaracija yra reikalinga, licencija turi būti pridėta prie bendrojo administracinio dokumento 3 egzemplioriaus ir lydėti vertybes iki muitinės, esančios išvykimo iš Sąjungos muitų teritorijos punkte. Jeigu bendrojo administracinio dokumento 3 egzempliorius atiduodamas eksportuotojui arba jo atstovui, jam suteikiama ir galimybė pasinaudoti licencija ir kitą kartą.
IV SKIRSNIS
BENDROS ATVIROSIOS LICENCIJOS
13 straipsnis
1. Bendros atvirosios licencijos gali būti išduotos muziejams ar kitoms institucijoms laikinai eksportuoti nuolatinei jų kolekcijai priklausančias vertybes, kurios gali būti reguliariai laikinai eksportuojamos iš Sąjungos eksponuoti trečiojoje šalyje.
2. Licencija gali būti išduota tik kompetentingoms institucijoms įsitikinus, jog institucija teikia visas garantijas, kad vertybė į Sąjungą būtų grąžinta geros būklės. Licencija gali būti taikoma bet kuriai vienai laikinai eksportuojamai nuolatinės kolekcijos vertybių grupei. Ji gali būti taikoma įvairių vertybių, kurios eksportuojamos viena po kitos ar tuo pačiu metu, grupėms.
3. Licencija galioja ne ilgiau kaip penkerius metus.
14 straipsnis
Licencija pateikiama eksporto deklaracijai patvirtinti.
Valstybės narės, kurioje licencija pateikiama, kompetentingos institucijos gali paprašyti išversti ją į tos valstybės narės kalbą arba vieną iš valstybinių kalbų. Tokiu atveju vertimo išlaidas apmoka licencijos turėtojas.
15 straipsnis
1. Muitinė, įgaliota priimti eksporto deklaraciją, užtikrina, kad licencija būtų pateikta kartu su eksportuojamų vertybių, kurios aprašytos ir eksporto deklaracijoje, sąrašu. Sąrašas turi būti institucijos firminiame blanke, o kiekvieną puslapį pasirašo vienas iš licencijoje nurodytų institucijos asmenų. Kiekviename puslapyje dedamas institucijos antspaudas, kuris yra ir licencijoje. Nuoroda į licenciją turi būti padaryta eksporto deklaracijos 44 langelyje.
2. Licencija pridedama prie bendrojo administracinio dokumento 3 egzemplioriaus ir turi lydėti siuntą iki muitinės, esančios išvykimo iš Sąjungos muitų teritorijos punkte. Jeigu bendrojo administracinio dokumento 3 egzempliorius atiduodamas eksportuotojui arba jo atstovui, jam suteikiama ir galimybė pasinaudoti licencija ir kitą kartą.
V SKIRSNIS
ATVIRŲ LICENCIJŲ BLANKAI
16 straipsnis
1. Specialių atvirųjų licencijų blanko pavyzdys pateiktas II priede.
2. Bendrų atvirųjų licencijų blanko pavyzdys pateiktas III priede.
3. Licencijos blankas spausdinamas arba gaminamas elektroniniu būdu viena ar keliomis oficialiomis Sąjungos kalbomis.
4. Licencijos blanko formatas yra 210 × 297 mm. Blankas gali būti trumpesnis ne daugiau kaip 5 mm ir ilgesnis ne daugiau kaip 8 mm.
Blankai spausdinami baltame jokių mechaninių medienos masės priedų neturinčiame popieriuje, skirtame rašyti ir sveriančiame ne mažiau kaip 55 g/m2. Blanke yra šviesiai mėlynos spalvos ornamentas, kad mechaninėmis ar cheminėmis priemonėmis būtų galima nustatyti klastotę.
5. Antrasis licencijos lapas, kuriame nėra ornamento, skirtas tik eksportuotojui ar įrašams.
Paraiškos blanko formą nustato atitinkama valstybė narė.
6. Valstybės narės pasilieka teisę spausdinti licencijos blankus arba užsakyti, kad juos spausdintų patvirtinta spaustuvė. Pastaruoju atveju kiekviename blanke turi būti nuoroda į tokį patvirtinimą.
Kiekviename blanke turi būti nurodytas spaustuvės pavadinimas ir adresas arba spaustuvės ženklas, pagal kurį būtų galima identifikuoti spaustuvę. Be to, blanke turi būti išspausdintas arba įspaustas serijos numeris, pagal kurį jį būtų galima identifikuoti.
7. Valstybės narės atsako už visas priemones, reikalingas licencijų klastotėms išvengti.
Apie tam tikslui patvirtintas identifikavimo priemones valstybės narės praneša Komisijai, kad būtų informuotos kitų valstybių narių kompetentingos institucijos.
8. Blankai pildomi mechaniniu arba elektroniniu būdu. Išimties tvarka jie gali būti pildomi juodu tušiniu rašikliu spausdintinėmis didžiosiomis raidėmis.
Juose negalima trinti, taisyti ar kitaip keisti įrašų.
VI SKIRSNIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
17 straipsnis
Reglamentas (EEB) Nr. 752/93 yra panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą ir skaitomos pagal V priede pateiktą atitikmenų lentelę.
18 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. lapkričio 9 d.