PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1241/2012
ze dne 11. prosince 2012,
kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1138/2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla z dovozu některých mastných alkoholů a jejich směsí pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V srpnu 2010 Komise prostřednictvím oznámení o zahájení řízení zveřejněným dne 13. srpna 2010 (2) zahájila řízení s ohledem na dovoz některých mastných alkoholů a jejich směsí (dále jen „mastné alkoholy“) pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie (dále jen „dotčené země“).
(2)
V květnu 2011 uložila Komise nařízením (EU) č. 446/2011 (3) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz mastných alkoholů pocházejících z Indie, Indonésie a Malajsie a v listopadu 2011 bylo na stejný dovoz uloženo konečné antidumpingové clo prováděcím nařízením Rady (EU) č. 1138/2011 (4) (dále jen „konečné nařízení“).
(3)
Dne 21. ledna 2012, společnost PT Ecogreen Oleochemicals, indonéský vyvážející výrobce mastných alkoholů, společnost Ecogreen Oleochemicals (Singapur) Pte. Ltd a společnost Ecogreen Oleochemicals GmbH (dále společně označené jako „skupina Ecogreen“) podaly u Tribunálu žalobu (věc T-28/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o uložení antidumpingového cla ve vztahu ke skupině Ecogreen. Skupina Ecogreen napadla úpravu své vývozní ceny provedené na základě čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení za účelem srovnání této vývozní ceny s běžnou hodnotou.
(4)
Dne 16. února 2012 rozhodl Soudní dvůr ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P Rada Evropské unie a Evropská komise v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Soudní dvůr zamítl hlavní kasační opravné prostředky a vedlejší kasační opravné prostředky proti rozhodnutí Tribunálu ve věci T-249/06 Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) a Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) v. Rada Evropské unie. Tribunál zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 (5), pokud jde o společnost Interpipe NTRP VAT, mimo jiné z důvodu zjevně nesprávného posouzení při provádění úpravy na základě čl. 2 odst. 10 písm. i), a pokud jde o společnost Interpipe Niko Tube ZAT, na základě jiných důvodů.
(5)
Vzhledem k tomu, že faktické okolnosti, pokud jde o úpravu provedenou podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, zejména kombinace těchto faktorů: objem přímého prodeje do třetích zemí nižší než 8 % (1-5 %) veškerého vývozu; existence společného vlastnictví/kontroly obchodníka a vyvážejícího výrobce; povaha funkcí obchodníka a vyvážejícího výrobce, jsou v případě skupiny Ecogreen podobné jako v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, je považováno za vhodné znovu vypočítat dumpingové rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), a odpovídajícím způsobem změnit konečné nařízení.
A. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
(6)
Na základě zrušení úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i) činí dumpingové rozpětí stanovené pro skupinu Ecogreen, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, méně než 2 %, a proto se v souladu s čl. 9 odst. 3 základního nařízení považuje za zanedbatelné. S ohledem na tyto okolnosti by šetření týkající se skupiny Ecogreen mělo být zastaveno, aniž by byla uložena jakákoli opatření.
(7)
Dumpingové rozpětí pro všechny společnosti v Indonésii jiné než pro vyvážejícího výrobce s individuálním rozpětím, stanovené na základě největšího dumpingového rozpětí spolupracujícího indonéského vyvážejícího výrobce, by mělo být přezkoumáno s přihlédnutím k nově vypočtenému dumpingovému rozpětí pro skupinu Ecogreen.
B. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(8)
Dotčené zúčastněné strany byly informovány o návrhu týkajícím se přezkumu sazeb antidumpingového cla prostřednictvím dvou dokumentů, prvního ze dne 13. června 2012 a druhého ze dne 25. září 2012. Všem stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(9)
Vyjádření k dokumentu ze dne 13. června 2012 zaslala společnost P.T. Musim Mas (PTMM), druhý vyvážející výrobce v Indonésii, jakož i jeden výrobce v Unii a jeden vyvážející výrobce v Malajsii. Společnost PTMM rovněž požádala o slyšení před útvary Komise a toto slyšení jí bylo umožněno.
(10)
Společnost PTMM, pro kterou byla rovněž provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), namítala, že rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P by měl vést k novému výpočtu jejího dumpingové rozpětí podobně jako u skupiny Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i), neboť v případě, že je vytvořena jediná hospodářská entita, která se skládá z vyvážejícího výrobce a obchodníka, není možné provést úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Společnost rovněž tvrdila, že důkazní břemeno týkající se nutnosti provedení úpravy nesou orgány, přičemž v případě společnosti PTMM tuto nutnost neprokázaly. Společnost dále tvrdila, že její okolnosti jsou totožné s okolnostmi v případě skupiny Ecogreen a že případný rozdíl v zacházení by proto znamenal diskriminaci.
(11)
Pokud jde o připomínky vznesené společností PTMM, je třeba poznamenat, že ze soudního rozsudku ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P nevyplývá, že je-li vytvořena jediná hospodářská entita, nelze provést úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Jak bylo vysvětleno v konečném nařízení, v komunikaci se společností, jakož i níže, v případě společnosti PTMM je úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) považována za odůvodněnou.
(12)
Existuje řada rozdílů mezi okolnostmi týkajícími se uvedených dvou indonéských vyvážejících výrobců, zejména kombinace následujících skutečností: úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného výrobcem; význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, jež s ním nejsou ve spojení; existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stanoví, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Vzhledem k rozdílu v okolnostech týkajících se uvedených dvou společností je třeba tvrzení o diskriminaci zamítnout.
(13)
Připomíná se, že společnost PTMM rovněž podala u Tribunálu žalobu (věc T-26/12) na zrušení konečného nařízení, pokud jde o antidumpingové clo ve vztahu ke společnosti PTMM.
(14)
Jeden vyvážející výrobce z Malajsie tvrdil, že rozsudek ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P ani skutečnosti, které v něm jsou uvedeny, nehovoří ve prospěch nového výpočtu rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i). Zdůraznil, že podle zjištění Tribunálu ve věci T-249/06 došlo ke zjevně nesprávnému posouzení při použití čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, pokud jde o úpravu, kterou Rada provedla ve vztahu k vývozní ceně účtované společností Sepco v souvislosti s transakcemi týkajícími se trubek vyrobených společností Interpipe NTRP VAT, ale nikoliv trubek vyrobených společností Interpipe Niko Tube ZAT. Vzhledem k rozdílné situaci v případě společnosti Interpipe NTRP VAT a v případě společnosti Interpipe Niko Tube ZAT nemohly být tudíž faktické okolnosti týkající se skupiny Ecogreen současně podobné okolnostem těchto dvou společností.
(15)
Toto tvrzení se přijímá. Situace skupiny Ecogreen je skutečně podobná situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Toto zjištění opravňuje nutnost uskutečnit příslušné kroky k novému výpočtu dumpingového rozpětí pro skupinu Ecogreen, aniž by byla provedena úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i).
(16)
Vyvážející výrobce v Malajsii dále tvrdil, že situace skupiny Ecogreen, jak je popsána v konečném nařízení, není podobná ani situaci společnosti Interpipe NTRP VAT. Po přehodnocení přesných faktických okolností týkajících se skupiny Ecogreen se však má za to, že jsou dostatečně podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, neboť stejný druh kontroly, který byl zjištěn Tribunálem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT při posuzování, zda je provádění obchodní činnosti ve společnosti pod kontrolou vyvážejícího výrobce nebo zda existuje společná kontrola, byl shledán v případě skupiny Ecogreen, přičemž tato skutečnost spolu s několika dalšími faktory, jak je uvedeno ve 4. bodě odůvodnění, vede k závěru, že úprava podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení neměla být provedena.
(17)
Tentýž vyvážející výrobce v Malajsii vedle svého argumentu týkajícího se podobností mezi situací skupiny Ecogreen a okolnostmi věci T-249/06 tvrdil, že poskytnuté informace zaslané dne 13. června 2012 nebyly dostatečné a že měly být zveřejněny dodatečné informace o podstatných skutečnostech a úvahách, které opravňují nový výpočet pro skupinu Ecogreen. Jeden výrobce v Unii rovněž uvedl, že v obou případech bylo poskytnutí informací, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění, nedostatečné, a tvrdil, že mu bylo upřeno právo na obhajobu.
(18)
V této souvislosti se připomíná, že některé údaje týkající se jednotlivých společností mají důvěrnou povahu a nemohou být poskytnuty třetím stranám. Povaha faktických okolností v případě skupiny Ecogreen, jež jsou podobné okolnostem v případě společnosti Interpipe NTRP VAT, jak je uvedeno v 5. bodě odůvodnění, byla nicméně dne 13. června 2012 a dne 25. září 2012 zpřístupněna zúčastněným stranám, jimž byla poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení jednotlivých dokumentů poskytujících příslušné informace vznést námitky v souladu se základním nařízením.
(19)
V odpovědi na druhý dokument zaslaný dne 25. září 2012 strany většinou jen znovu zopakovaly svá tvrzení, která uvedly v odpovědích na první dokument ze dne 13. června 2012.
(20)
Společnost PTMM rozpracovala připomínky na základě svého hlavního argumentu, podle něhož existence jediné hospodářské entity společnosti PTMM a jejího obchodníka vylučuje úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, přičemž tvrdila, že orgány posouvají soudní doktrínu jediné hospodářské entity do oblasti funkčního přístupu, kdy by bylo zapotřebí provést analýzu funkcí obchodníka ve spojení.
(21)
Je třeba poznamenat, že tento bod se týká právní otázky, která je předmětem právě projednávaného případu.
(22)
Společnost PTMM dále tvrdila, že argumenty ve 12. bodě odůvodnění nejsou přesvědčivé ani dostačující k rozlišení okolností v případě skupiny Ecogreen a společnosti PTMM.
(23)
V tomto ohledu stačí uvést, že podle ustálené judikatury nepředstavuje rozdílné zacházení se společnostmi, jejichž situace není totožná, diskriminaci (6). V dané souvislosti byl každý jednotlivý případ posuzován na základě svých konkrétních výsledků proti zjištěním rozsudků ve věci T-249/09 a spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P.
(24)
První argument: Úroveň přímého prodeje na vývoz dosažená výrobcem. Společnost PTMM uvedla, že nemá žádné oddělení marketingu a prodeje, a tvrdila, že veškerý prodej uskutečněný přímo výrobcem v Indonésii (a ne obchodníkem ve spojení) byl prováděn pouze za účelem dosažení souladu s právními požadavky. Funkce marketingu a prodeje vykonával obchodník v Singapuru. Z tohoto důvodu společnost PTMM tvrdila, že tento argument není důvodem pro úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, ani pro stanovení rozdílu mezi společností PTMM na jedné straně a společností Interpipe NTRP VAT na straně druhé.
(25)
Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení se provede spravedlivé srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou na stejné obchodní úrovni s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost cen. Nejsou-li takto určená běžná hodnota a vývozní cena srovnatelné na tomto základě, provedou se pokaždé náležité individuální úpravy o rozdíly u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a srovnatelnost cen.
(26)
Na tomto základě, a jak je vysvětleno ve 38. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly úpravy o rozdíly mimo jiné v provizích mezi vývozní prodejní cenou a prodejní cenou na domácím trhu v původním šetření považovány za odůvodněné vzhledem k rozdílným obchodním kanálům mezi vývozem do Evropské unie a prodejem na domácím trhu.
(27)
Argumenty předložené společností PTMM nejsou v rozporu s prvním tvrzením, tj. že úroveň přímého prodeje na vývoz uskutečněného společností PTMM je vyšší než u společnosti Interpipe NTRP VAT a že tato skutečnost odlišuje společnost PTMM od skupiny Ecogreen. Z úrovně přímého prodeje na vývoz lze jen vyvodit, že vývozní prodej společnosti PTMM se neuskutečňuje pouze prostřednictvím obchodníka ve spojení v Singapuru, ale také z Indonésie.
(28)
Druhý argument: Význam činností a funkcí obchodníka týkající se produktů pocházejících ze společností, které nejsou ve spojení. Společnost PTMM tvrdila, že zatímco nepopírá, že činnosti obchodníka ve spojení zahrnovaly řadu různých produktů na bázi palmového oleje, má tento argument za chybný, neboť se zakládá na činnostech mimo oblast působnosti původního šetření.
(29)
Za účelem posouzení, zda funkce obchodníka nejsou činnostmi vnitřního obchodního oddělení, ale jsou srovnatelné s funkcemi obchodního zástupce pracujícího za provizi ve smyslu rozsudku Tribunálu ve věci T-249/06, je třeba posuzovat činnosti obchodníka s ohledem na hospodářskou realitu. Existují podobnosti, pokud jde o funkce obchodníka, co se týče dotčeného produktu a ostatních produktů, s nimiž obchoduje. To potvrzuje skutečnost, že, jak je uvedeno ve 30. a 31. bodě odůvodnění, vztah mezi společností PTMM a obchodníkem ve spojení, včetně jeho funkcí, pokud jde o většinu, ne-li o všechny produkty - včetně dotčeného výrobku - se řídí jedinou smlouvou, aniž jsou rozlišovány jednotlivé výrobky. Je třeba poznamenat, že celkové činnosti obchodníka byly v podstatné míře založeny na dodávkách pocházejících od společností, které nejsou ve spojení. Funkce obchodníka jsou proto obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za provizi.
(30)
Třetí argument: Existence smlouvy mezi obchodníkem a výrobcem, která stvrzuje, že obchodník za prodej na vývoz obdrží provizi. Společnost PTMM tvrdila, že tato smlouva byla rámcová dohoda za účelem regulace převodní ceny mezi stranami ve spojení v souladu s použitelnými daňovými pokyny Indonésie/Singapuru a mezinárodně přijatými pokyny pro převodní ceny.
(31)
Skutečnost, že tato dohoda může být rovněž použita pro výpočet obvyklé ceny v souladu s platnými daňovými pokyny, neodporuje zjištění, že na základě uvedené dohody obdržel obchodník provizi ve formě fixní marže pouze za mezinárodní prodej a činnosti spojené s marketingem. Zjištění, že účelem smlouvy bylo řídit vztah mezi společností PTMM a obchodníkem a neměla být omezena jen na převodní ceny nebo daňové otázky, je odůvodněno samotným názvem a podmínkami této smlouvy. Smlouva tedy představuje nepřímý důkaz toho, že funkce obchodníka jsou podobné funkcím obchodního zástupce pracujícího za provizi.
(32)
S ohledem na výše uvedené argumenty dosáhly orgány úrovně důkazů vyžadované ustálenou judikaturou (7): svá zjištění opíraly o přímé nebo alespoň nepřímé důkazy. Co se týče společnosti PTMM a z důvodů vysvětlených výše, je úprava vývozní ceny podle čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení odůvodněná, a stávající úroveň antidumpingového cla by tudíž měla být zachována.
C. ZÁVĚR
(33)
Na základě výše uvedených skutečností by celní sazby použitelné pro společnost Ecogreen a všechny ostatní společnosti v Indonésii (kromě společnosti P.T. Musim Mas) měly být změněny. Pozměněné sazby se použijí se zpětnou působností ode dne vstupu prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v platnost včetně veškerého dovozu, který v období mezi 12. květnem 2011 a 11. listopadem 2011 podléhal prozatímnímu clu. Konečné antidumpingové clo zaplacené nebo zaúčtované podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní antidumpingová cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění přesahující celní sazbu uvedenou v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 ve znění tohoto nařízení by měla být tudíž vrácena nebo prominuta. Žádost o vrácení nebo prominutí by se měla podávat u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V tabulce v čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 se řádek týkající se Indonésie nahrazuje tímto:
Země
Společnost
Konečné antidumpingové clo (EUR/t čisté hmotnosti)
Doplňkový kód TARIC
„Indonésie
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam,
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Všechny ostatní společnosti
45,63
B999“
Článek 2
Cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle článku 1 prováděcího nařízení (EU) č. 1138/2011 v původním znění a prozatímní cla vybraná s konečnou platností podle článku 2 téhož nařízení v původním znění, které přesahují částku stanovenou v článku 1 tohoto nařízení, se vrátí nebo prominou. Žádost o vrácení nebo prominutí se podává u vnitrostátních celních orgánů v souladu s platnými celními předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 12. listopadu 2011.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. prosince 2012.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1241/2012
2012 m. gruodžio 11 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 1138/2011, kuriuo tam tikrų rūšių importuojamam Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės riebalų alkoholiui ir jo mišiniams nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito galutinis surinkimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis reglamentas), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos (toliau - Komisija) pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
(1)
2010 m. rugpjūčio 13 d. paskelbtu pranešimu apie inicijavimą (2) Komisija 2010 m. rugpjūčio mėn. inicijavo tyrimą dėl tam tikrų rūšių importuojamo Indijos, Indonezijos ir Malaizijos (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės riebalų alkoholio ir jo mišinių (toliau - FOH).
(2)
Reglamentu (ES) Nr. 446/2011 (3) (toliau - laikinasis reglamentas) 2011 m. gegužės mėn. Komisija nustatė laikinąjį antidempingo muitą importuojamiems Indijos, Indonezijos ir Malaizijos kilmės FOH, o 2011 m. lapkričio mėn. Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 1138/2011 (4) (toliau - galutinis reglamentas) tiems patiems importuojamiems produktams nustatytas galutinis antidempingo muitas.
(3)
2012 m. sausio 21 d. bendrovė „PT Ecogreen Oleochemicals“ (Indonezijos eksportuojantis FOH gamintojas), „Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd“ ir „Ecogreen Oleochemicals GmbH“ (toliau kartu - „Ecogreen“) pateikė prašymą (Byla T-28/12) Bendrajam Teismui panaikinti galutinio reglamento nuostatas, susijusias su „Ecogreen“ taikomu antidempingo muitu. „Ecogreen“ užginčijo jos eksporto kainos koregavimą, atliktą pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, siekiant palyginti tą eksporto kainą su bendrovės normaliąja verte.
(4)
2012 m. vasario 16 d. Teisingumo Teismas priėmė sprendimą sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija prieš Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT („Interpipe Niko Tube ZAT“) ir Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT („Interpipe NTRP VAT“). Teisingumo Teismas atmetė apeliacinius skundus ir priešpriešinius apeliacinius skundus dėl Bendrojo Teismo sprendimo byloje T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT („Interpipe Niko Tube ZAT“) ir Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT („Interpipe NTRP VAT“) prieš Europos Sąjungos Tarybą. Bendrasis Teismas panaikino Tarybos reglamento (EB) Nr. 954/2006 (5) 1 straipsnį tiek, kiek jis susijęs su „Interpipe NTRP VAT“ dėl, inter alia, akivaizdžios vertinimo klaidos, padarytos pakoregavus pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, ir dėl kitų priežasčių tiek, kiek jis susijęs su „Interpipe Niko Tube ZAT“.
(5)
Atsižvelgiant į tai, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą atlikto koregavimo atžvilgiu „Ecogreen“ faktinės aplinkybės yra panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, ir ypač atsižvelgiant į šiuos veiksnius: tiesioginio pardavimo trečiosioms šalims apimtis sudaro mažiau kaip 8 % (1-5 %) viso pardavimo eksportui; esama prekiautojo ir eksportuojančio gamintojo bendros nuosavybės ir (arba) kontrolės; prekiautojo ir eksportuojančio gamintojo funkcijų pobūdis, manoma, kad būtų tinkama perskaičiuoti „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą ir atitinkamai iš dalies pakeisti galutinį reglamentą.
A. NAUJAS NUSTATYTŲ FAKTŲ VERTINIMAS, REMIANTIS BENDROJO TEISMO SPRENDIMU
(6)
Panaikinus pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą atliktą koregavimą „Ecogreen“ nustatytas CIF importo kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi išreikštas dempingo skirtumas yra mažesnis nei 2 %, todėl jis laikomas de minimis pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalį. Atsižvelgiant į tai, „Ecogreen“ atžvilgiu tyrimas turėtų būti nutrauktas nenustatant priemonių.
(7)
Visoms Indonezijos bendrovėms, išskyrus kitą eksportuojantį gamintoją, kuriam nustatytas individualus dempingo skirtumas, nustatytas dempingo skirtumas, kuris buvo pagrįstas bendradarbiaujančiam eksportuojančiam Indonezijos gamintojui nustatytu didžiausiu dempingo skirtumu, turėtų būti peržiūrėtas siekiant atsižvelgti į perskaičiuotą „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą.
B. ATSKLEIDIMAI
(8)
Apie pasiūlymą peržiūrėti antidempingo muito normas suinteresuotosioms šalims pranešta dviem atskleidimo pranešimais - vienas išsiųstas 2012 m. birželio 13 d., o kitas - 2012 m. rugsėjo 25 d. Vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis visoms šalims buvo nustatytas laikotarpis pareikšti pastaboms dėl abiejuose pranešimuose atskleistų faktų.
(9)
Pastabų dėl 2012 m. birželio 13 d. išsiųstame pranešime atskleistų faktų pateikė bendrovė „P.T. Musim Mas“ (toliau - PTMM) (antras Indonezijos eksportuojantis gamintojas), vienas Sąjungos gamintojas ir vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas. PTMM taip pat paprašė būti išklausyta Komisijos tarnybų ir tokia galimybė jai buvo suteikta.
(10)
PTMM, kuriai taip pat atliktas koregavimas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, teigė, kad dėl Teismo sprendimo sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P jai, taip pat kaip „Ecogreen“, turėtų būti perskaičiuotas nustatytas dempingo skirtumas, nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą, kadangi eksportuojančiam gamintojui ir prekiautojui sudarius vieną ūkio subjektą koreguoti pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebegalima. Bendrovė taip pat teigė, kad prievolė įrodyti, kad koregavimą reikėtų atlikti, tenka institucijoms, ir kad PTMM atveju jos to neįrodė. Be to, pasak bendrovės, jos aplinkybės buvo lygiai tokios pačios kaip „Ecogreen“, todėl bet koks nevienodas požiūris prilygtų diskriminacijai.
(11)
Dėl PTMM pastabų reikėtų paminėti, kad iš Teismo sprendimo sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P negalima daryti išvados, kad sudarius vieną ūkio subjektą koreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebegalima. PTMM atveju koregavimas pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą laikomas pagrįstu, kaip paaiškinta galutiniame reglamente bei raštuose bendrovei ir kaip išdėstyta toliau.
(12)
Šių dviejų Indonezijos eksportuojančių gamintojų aplinkybės skiriasi dėl daugelio priežasčių, ypač šių: gamintojo vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygio; prekiautojo veiklos ir funkcijų, susijusių su produktais, gautais iš nesusijusių bendrovių, svarbos; prekiautojo ir gamintojo sudarytos sutarties, kurioje nustatyta, kad prekiautojas už pardavimą eksportui turėjo gauti komisinius. Dėl skirtingų šių dviejų bendrovių aplinkybių teiginį dėl diskriminacijos reikia atmesti.
(13)
Pažymima, kad PTMM taip pat pateikė prašymą (Byla T-26/12) Bendrajam Teismui panaikinti galutinio reglamento nuostatas, susijusias su PTMM taikomu antidempingo muitu.
(14)
Vienas Malaizijos eksportuojantis gamintojas teigė, kad „Ecogreen“ nustatyto skirtumo perskaičiavimas nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą nebuvo pagrįstas sprendimu sujungtose bylose C-191/09 P ir C-200/09 P ar jose išdėstytais faktais. Jis nurodė, kad Bendrasis Teismas byloje T-249/06 nustatė akivaizdžią vertinimo klaidą taikant pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą tiek, tiek Taryba pakoregavo „Sepco“ taikytą eksporto kainą sandoriuose, susijusiuose su „Interpipe NTRP VAT“ gaminamais vamzdeliais, bet ne su „Interpipe Niko Tube ZAT“ gaminamais vamzdeliais. Taigi „Ecogreen“ faktinės aplinkybės negalėjo būti panašios į „Interpipe NTRP VAT“ ir „Interpipe Niko Tube ZAT“ aplinkybes, nes šių dviejų bendrovių padėtis buvo skirtinga.
(15)
Šis argumentas priimtas. Iš tiesų, „Ecogreen“ padėtis yra panaši į „Interpipe NTRP VAT“ padėtį. Šia išvada pagrindžiama būtinybė imtis atitinkamų veiksmų siekiant perskaičiuoti „Ecogreen“ nustatytą dempingo skirtumą nekoreguojant pagal 2 straipsnio 10 dalies i punktą.
(16)
Malaizijos eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad „Ecogreen“ padėtis, kaip aprašyta galutiniame reglamente, net nepanaši į „Interpipe NTRP VAT“ padėtį. Pakartotinai įvertinus tikslias faktines „Ecogreen“ aplinkybes vis dėlto laikoma, kad jos yra pakankamai panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, kadangi „Ecogreen“ atveju nustatyta tokia pati kontrolė, kokią Bendrasis Teismas nustatė „Interpipe NTRP VAT“ atveju, siekdamas įvertinti, ar pardavimo veiklą vykdanti bendrovė yra kontroliuojama eksportuojančio gamintojo ir ar vykdoma bendra kontrolė; dėl šios prielaidos bei keleto kitų veiksnių, išvardytų 4 konstatuojamojoje dalyje, galima daryti išvadą, kad koreguoti pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą nereikėjo.
(17)
Be argumento dėl „Ecogreen“ padėties ir bylos T-249/06 aplinkybių panašumų, tas pats Malaizijos eksportuojantis gamintojas papildomai teigė, kad 2012 m. birželio 13 d. išsiųstame pranešime atskleisti faktai buvo nepakankami, ir kad esminiai faktai ir aplinkybės, kuriais grindžiamas „Ecogreen“ nustatyto dempingo skirtumo perskaičiavimas, turėtų būti atskleisti papildomai. Vienas Sąjungos gamintojas taip pat pateikė pastabą, kad abu 8 konstatuojamojoje dalyje nurodyti faktų atskleidimai buvo nepakankami, ir teigė, kad jis neturėjo galimybės pasinaudoti savo teise į gynybą.
(18)
Šiuo atžvilgiu primenama, kad tam tikra su konkrečiomis bendrovėmis susijusi informacija yra konfidenciali ir negali būti atskleista trečiosioms šalims. Tačiau „Ecogreen“ faktinių aplinkybių, kurios, kaip nurodyta 5 konstatuojamojoje dalyje, yra panašios į „Interpipe NTRP VAT“ aplinkybes, pobūdis buvo atskleistas suinteresuotosioms šalims 2012 m. birželio 13 d. ir 2012 m. rugsėjo 25 d.; vadovaujantis pagrindinio reglamento nuostatomis, joms buvo nustatytas laikotarpis pareikšti pastaboms dėl abiejuose pranešimuose atskleistų faktų.
(19)
Atsakydamos į antrąjį atskleidimo pranešimą, išsiųstą 2012 m. rugsėjo 25 d., šalys iš esmės pakartojo savo teiginius, kurie buvo pateikti atsakant į pirmąjį atskleidimo pranešimą, išsiųstą 2012 m. birželio 13 d.
(20)
PTMM išdėstė savo pastabas remdamasi savo pagrindiniu teiginiu, jog tai, kad PTMM ir jo prekiautojas sudaro vieną ūkio subjektą, reiškia, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą koreguoti negalima, teigdama, kad institucijos perkelia teismų išdėstytą vieno ūkio subjekto doktriną į funkcinį metodą, kuriuo remiantis reikėtų išnagrinėti susijusio prekybininko funkcijas.
(21)
Pažymima, kad šis klausimas yra susijęs su teisės klausimu, kuris yra nagrinėjamos bylos dalykas.
(22)
PTMM taip pat teigė, kad 12 konstatuojamojoje dalyje išdėstyti argumentai nėra įtikinami ir jų nepakanka, kad būtų galima nustatyti „Ecogreen“ ir PTMM aplinkybių skirtumą.
(23)
Šiuo atžvilgiu pakanka pažymėti, kad pagal nusistovėjusią teismo praktiką skirtingo požiūrio taikymas bendrovėms, kurių padėtis nėra lygiai tokia pati, neprilygsta diskriminacijai (6). Šiomis aplinkybėmis kiekvienas konkretus atvejis įvertintas atsižvelgiant į jo esmę ir remiantis sprendimų byloje T-249/09 ir sujungtose bylose C 191/09 P ir C 200/09 P išvadomis.
(24)
Pirmasis argumentas: gamintojo vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygis. PTMM tvirtino neturinti rinkodaros ir pardavimo padalinio ir teigė, kad visą pardavimą tiesiogiai vykdė Indonezijos gamintojas (o ne susijęs prekiautojas) tik siekiant laikytis teisinių reikalavimų. Rinkodaros ir pardavimo funkcijas atliko bendrovės prekiautojas Singapūre. Todėl PTMM teigė, kad šiuo argumentu negalima pagrįsti nei koregavimo pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą, nei PTMM ir „Interpipe NTRP VAT“ skirtumo.
(25)
Pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalyje nustatyta, kad eksporto kaina ir normalioji vertė palyginamos teisingu būdu, tuo pačiu prekybos lygiu, atsižvelgiant į skirtumus, turinčius įtakos kainų palyginamumui. Jeigu nustatytos normalioji vertė ir eksporto kaina nėra vienodo palyginamojo pagrindo, jos turi būti koreguojamos kiekvienu atveju individualiai, atsižvelgiant į besiskiriančius veiksnius, kurie, kaip tvirtinama arba įrodyta, turi įtakos kainoms ir kainų palyginamumui.
(26)
Remiantis šiuo pagrindu ir tuo, kas paaiškinta laikinojo reglamento 38 konstatuojamojoje dalyje, koregavimai atsižvelgiant į, inter alia, pardavimo eksportui kainų ir pardavimo vidaus rinkoje kainų komisinių skirtumus, pradinių tyrimų metu laikyti pagrįstais dėl pardavimo eksportui į Europos Sąjungą ir pardavimo vidaus rinkoje prekybos kanalų skirtumų.
(27)
PTMM pateikti argumentai neprieštarauja pirmajam argumentui, būtent, kad PTMM vykdomo tiesioginio pardavimo eksportui lygis yra aukštesnis nei „Interpipe NTRP VAT“, todėl PTMM padėtis skiriasi nuo „Ecogreen“ padėties. Iš tiesų, atsižvelgiant į tiesioginio pardavimo eksportui lygį galima daryti išvadą, kad PTMM pardavimą eksportui vykdo ne tik šios bendrovės susijęs prekiautojas Singapūre, bet ir Indonezijoje.
(28)
Antrasis argumentas: prekiautojo veiklos ir funkcijų, susijusių su produktais, gautais iš nesusijusių bendrovių, svarba. Nors PTMM ir neneigė, kad jos susijusio prekiautojo veikla siejosi su įvairiais iš palmių aliejaus pagamintais produktais, ji tvirtino, kad šis argumentas buvo klaidingas, kadangi jis buvo pagrįstas veikla, kuri nebuvo įtraukta į pradinį tyrimą.
(29)
Siekiant įvertinti ar prekiautojo funkcijos nėra vidaus pardavimo skyriaus funkcijos, tačiau panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas, kaip apibrėžta Bendrojo Teismo sprendime byloje T-249/06, prekiautojo veikla turi būti įvertinta remiantis ekonomine tikrove. Nagrinėjamojo produkto ir kitų prekiaujamų produktų atžvilgiu prekiautojo funkcijų panašumų yra. Tai patvirtina faktas, kad, kaip aptariama 30 ir 31 konstatuojamosiose dalyse, PTMM ir jos susijusio prekiautojo santykiai, įskaitant pastarojo funkcijas, daugumos, jei ne visų, produktų (taip pat ir nagrinėjamojo produkto) atžvilgiu reglamentuojami viena bendra sutartimi, neskiriant produktų. Reikėtų pastebėti, kad visa prekiautojo veikla iš esmės buvo grindžiama nesusijusių bendrovių tiekiamomis prekėmis. Todėl prekiautojo funkcijos yra panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas.
(30)
Trečiasis argumentas: prekiautojo ir gamintojo sudaryta sutartis, kurioje nustatyta, kad prekiautojas už pardavimą eksportui turėjo gauti komisinius. PTMM teigė, kad ši sutartis sudaryta kaip pagrindinis susitarimas, kuriuo reglamentuojamos susijusių šalių sandorių kainos, siekiant laikytis taikytinų Indonezijos ir (arba) Singapūro mokesčių gairių ir tarptautiniu mastu pripažintų sandorių kainodaros gairių.
(31)
Tai, kad šis susitarimas taip pat gali būti naudojamas apskaičiuoti kainas įprastomis rinkos sąlygomis pagal taikytinas mokesčių gaires, neprieštarauja išvadai, kad pagal susitarimą prekiautojas gavo komisinius fiksuoto antkainio pavidalu tik už savo tarptautinę rinkodaros ir pardavimo veiklą. Iš tiesų, pats susitarimo pavadinimas ir jo sąlygos pagrindžia išvadą, kad sutartis buvo skirta reglamentuoti PTMM bei prekiautojo santykius ir neapsiribojo sandorių kainodaros ar mokesčių klausimais. Taigi ši sutartis yra netiesioginis įrodymas, kad prekiautojo funkcijos yra panašios į komisinių pagrindu dirbančio agento funkcijas.
(32)
Atsižvelgiant į išdėstytus argumentus institucijos laikėsi nusistovėjusioje teismo praktikoje reikalaujamo įrodinėjimo standarto (7)- jos pagrindė savo išvadas tiesioginiais ar bent netiesioginiais įrodymais. PTMM atžvilgiu ir dėl minėtų priežasčių eksporto kainų koregavimas pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 10 dalies i punktą yra pagrįstas, todėl reikėtų išlaikyti dabartinį antidempingo muito dydį.
C. IŠVADA
(33)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, „Ecogreen“ ir visoms kitoms Indonezijos bendrovėms (išskyrus „P.T. Musim Mas“) taikomos muito normos turėtų būti iš dalies pakeistos. Pakeistos normos turėtų būti taikomos atgaline data nuo Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 įsigaliojimo dienos, įskaitant importuotus produktus, kuriems nuo 2011 m. gegužės 12 d. iki 2011 m. lapkričio 11 d. buvo taikomi laikinieji muitai. Todėl galutinis antidempingo muitas, sumokėtas ar įtrauktas į sąskaitas vadovaujantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 pradinės redakcijos 1 straipsniu, ir laikinieji antidempingo muitai, galutinai surinkti vadovaujantis to paties reglamento pradinės redakcijos 2 straipsniu, viršijantys Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 su pakeitimais, padarytais šiuo reglamentu, 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą muito normą turėtų būti grąžinti arba turėtų būti atsisakoma juos išieškoti. Dėl grąžinimo ar atsisakymo išieškoti reikėtų kreiptis į nacionalines muitines pagal galiojančius muitų teisės aktus,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Indonezijai skirtas įrašas Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 1 straipsnio 2 dalies lentelėje pakeičiamas taip:
Šalis
Bendrovė
Galutinis antidempingo muitas (EUR už neto toną)
Papildomas TARIC kodas
„Indonezija
„P.T. Ecogreen Oleochemicals“ Batamas, Kabilas, Batamas
„P.T. Musim Mas“, Tanjung Mulia, Medanas, Šiaurės Sumatra
0,00
45,63
B111
B112
Visos kitos bendrovės
45,63
B999“
2 straipsnis
Muitų sumos, sumokėtos ar įtrauktos į sąskaitas vadovaujantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 1138/2011 pradinės redakcijos 1 straipsniu, ir laikinųjų muitų sumos, galutinai surinktos vadovaujantis to paties reglamento pradinės redakcijos 2 straipsniu, viršijančios šio reglamento 1 straipsnyje nustatytas muito normas, grąžinamos arba atsisakoma jas išieškoti. Dėl grąžinimo ar atsisakymo išieškoti būtina kreiptis į nacionalines muitines pagal galiojančius muitų teisės aktus.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2011 m. lapkričio 12 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2012 m. gruodžio 11 d.