ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 6. listopadu 2013
o opatřeních přijatých Německem ve prospěch společnosti HoKaWe Eberswalde GmbH SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(oznámeno pod číslem C(2013) 7058)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/206/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po výzvě adresované zúčastněným stranám, aby se k věci vyjádřily v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na jejich stanoviska,
vzhledem k těmto důvodům:
1. ŘÍZENÍ
(1)
Dne 30. dubna 2012 byla Komisi doručena stížnost dřevozpracujícího podniku s provozovnou ve spolkové zemi Braniborsko, podle níž představuje rámcová dohoda mezi zemí Braniborsko a společností HoKaWe Eberswalde GmbH (dále jen ”HoKaWe”) s dobou trvání 15 let státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
(2)
Dne 11. května 2012 předala Komise Německu stížnost v nedůvěrném znění a požádala o další informace. Dopisem ze dne 6. června 2012 zaujalo Německo ke stížnosti stanovisko a předalo požadované informace.
(3)
Dne 27. srpna 2012 postoupila Komise stěžovateli tuto odpověď v nedůvěrném znění a požádala o sdělení, zda si stěžovatel v této záležitosti přeje další postup. Stěžovatel sdělil dne 4. září 2012, že žádost zpět nevezme.
(4)
Komise dopisem ze dne 19. prosince 2013 Německo vyrozuměla o svém rozhodnutí zahájit ve vztahu k podpoře formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby k opatření zaujaly stanovisko.
(6)
Německo dopisem ze dne 28. února 2013 zaujalo k rozhodnutí stanovisko. Komisi byla dále dne 30. dubna 2013 doručena stanoviska dvou zúčastněných stran a dne 3. května 2013 stanovisko stěžovatele.
(7)
Dne 17. května 2013 byla Německu předána tato stanoviska v nedůvěrném znění. Německo k tomu dne 11. června 2013 zaujalo stanovisko a toto stanovisko doplnilo dopisem ze dne 13. června 2013.
(8)
Dopisy ze dne 2. srpna 2013, 17. září 2013 a 23. září 2013 předala Komise Německu další žádosti o informace, jež Německo zodpovědělo dopisy ze dne 15. srpna 2013, 20. září 2013 a 1. října 2013.
2. POPIS OPATŘENÍ
2.1 Příjemce podpory
(9)
Společnost HoKaWe je společnost s ručením omezeným (GmbH), která provozuje elektrárnu na dřevní biomasu v Eberswalde (Braniborsko). Elektrárna byla postavena v roce 2005 a činnost zahájila v roce 2006. V červnu 2011 zahájil Amtsgericht (okresní soud) ve Frankfurtu nad Odrou vůči společnosti HoKaWe úpadkové řízení. Podnik však doposud svou ekonomickou činnost neukončil.
(10)
Okres Barnim měl zájem získat aktiva HoKaWe s cílem pokračovat v provozu; v květnu 2012 byla přijata smlouva o prodeji aktiv HoKaWe na shromáždění věřitelů a o prodeji byl pořízen notářský zápis. Protože Spolková země Braniborsko nesouhlasila s převodem rámcové dohody o dodávkách dřeva z braniborských zemských lesů (rámcová dohoda je předmětem tohoto rozhodnutí) na nového vlastníka, okres od kupní smlouvy odstoupil.
2.2 Popis opatření
(11)
V červnu 2005 uzavřely spolková země Braniborsko a HoKaWe rámcovou dohodu o dodávkách dřeva z braniborských zemských lesů. V této dohodě byly stanoveny dodací podmínky a dodávaná množství pro dodávky dřeva (3) společnosti HoKaWe na období 15 let (1. června 2006 až 1. června 2021). Přislíbeno bylo 150 000 kubických metrů dřeva ročně ze spádové oblasti (přepravní rádius maximálně 70 km) elektrárny v Eberswalde.
(12)
V dohodě byla na rok 2004 stanovena výchozí základní cena 15,50 EUR/m3. Ve znění dohody byla dále stanovena roční cenová přizpůsobení, jež měla být dohodnuta mezi stranami na základě vývoje cenového indexu pro průmyslové dřevo Spolkového statistického úřadu (4); změny ceny dřeva oproti základní ceně by měli nést z 50 % kupující a z 50 % prodávající (dále jen „doložka o cenovém přizpůsobení“).
(13)
Pro výpočet odpovídajícího cenového přizpůsobení obsahovala nicméně dohoda následující vzorec (dále jen „vzorec cenového přizpůsobení“ nebo „vzorec“):
(14)
Musí se tudíž rozlišovat mezi doložkou o cenovém přizpůsobení podle znění dohody a vzorcem cenového přizpůsobení.
(15)
Podle Německa vyjadřuje úmysl stran doložka o cenovém přizpůsobení. To je podpořeno interním záznamem braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování ze dne 1. října 2003 ke schůzce mezi zástupci spolkové země Braniborsko a zástupci HoKaWe, z něhož jasně vyplývá, že cenové přizpůsobení, o které strany usilovaly v průběhu jednání, odpovídá doložce o cenovém přizpůsobení. Dále je to podpořeno záznamem braniborského ministerstva pro hospodářství a evropské záležitosti ze dne 5. ledna 2011, v němž se doporučuje přizpůsobit resp. vykládat rámcovou dohodu tak, aby se dodržovalo její znění, což by reflektovalo opravdové úmysly stran.
(16)
Pokud jde o vzorec, ten byl chybný, jak potvrzuje Německo a jak je potvrzeno ve dvou odborných posudcích vypracovaných pro spolkovou zemi Braniborsko (5) v roce 2010, a nevedl k výsledku, který by odpovídal úmyslu stran vyjádřenému v doložce o cenovém přizpůsobení.
(17)
Po vstupu dohody v platnost byla cena přizpůsobována na základě vzorce. V rozporu s úmysly vyjádřenými ve znění dohody neodpovídala cenová přizpůsobení vypočítaná podle vzorce skutečnému vývoji cenového indexu průmyslového dřeva, ale ležela výrazně pod úrovní průměrné ceny za dřevo z braniborských zemských lesů. Kromě toho vzorec nevedl k rovnoměrnému rozložení rizika cenových výkyvů mezi spolkovou zemi a společnost HoKaWe, o které usilovaly obě strany.
(18)
Důvodem je, jak je vysvětleno v 16. bodě odůvodnění chybná povaha vzorce, který úmysly stran vyjádřené v doložce o cenovém přizpůsobení neodrážel matematicky přesně (6).
(19)
Z dopisu Německa ze dne 28. února 2013 nadto vyplývá, že ohledně parametrů pro výpočet cenového přizpůsobení podle vzorce strany během doby trvání dohody vícekrát uplatnily své volné uvážení (7). Německo informovalo Komisi, že důvody k tomu už ze spisů nelze vyčíst.
(20)
Oba posudky vypracované pro spolkovou zemi Braniborsko v roce 2010 (srov. 16. bod odůvodnění) poukazují u dohody na možnou relevantnost uplatnění předpisů o státní podpoře a doporučují, aby se dohoda přizpůsobila změnou vzorce. Po jednáních mezi společností HoKaWe a spolkovou zemí Braniborsko podepsaly tudíž strany dne 26. srpna 2011 pozměněné znění dohody, které vstoupilo v platnost dne 1. července 2011. Pozměněné znění odstranilo obtíže popsané ve 12. až 19. bodě odůvodnění, přičemž se stanovilo, že od 1. července 2011 se ceny mají přizpůsobovat v souladu s doložkou o cenovém přizpůsobení, tudíž podle původních úmyslů stran. Od uvedeného dne už proto vzorec nebyl součástí dohody, a tudíž se již nemohl používat.
(21)
Spolková země Braniborsko se dále rozhodla, že s budoucími investory, kteří přebírají aktiva HoKaWe, již v dohodě nebude pokračovat.
2.3 Důvody zahájení řízení
(22)
Dne 19. prosince 2012 rozhodla Komise, že zahájí formální vyšetřovací řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“).
(23)
Ve svém rozhodnutí Komise zastávala předběžný názor, že provádění rámcové dohody mezi Spolkovou zemí Braniborsko a HoKaWe obsahuje prvek státní podpory.
(24)
Komise vznesla otázku, zda by soukromý prodejce předem akceptoval na trhu takovou odměnu, jež vyplývá z použití popsaného vzorce cenového přizpůsobení.
(25)
Komise dále vážně zpochybnila dokonce i pro případ, že by si smluvní strany nebyly vědomy chybné povahy vzorce, že během výkonu dohody jednalo Německo v souladu s tržními podmínkami. Důvodem byl vývoj ceny dřeva prodaného v rámci dohody, neboť cena vypočítaná podle vzorce byla mnohem nižší než průměrná cena dřeva ve spolkové zemi Braniborsko. Obezřetný soukromý prodávající by v podobné situaci neprodleně využil všechny možnosti, aby metodu přizpůsobení ceny změnil. Německo však až do roku 2011 dále vycházelo z daného vzorce.
(26)
Tyto úvahy vedly Komisi k předběžnému závěru, že za období od vstupu dohody v platnost (1. června 2006) do její změny (30. června 2011) nelze vyloučit zvýhodnění společnosti HoKaWe a tudíž existenci státní podpory. Vzhledem k tomu, že právní základ slučitelnosti podpory není zřejmý a ani nebyl Německem uplatněn, Komise nadto pochybovala o tom, že dané opatření lze považovat za slučitelné s vnitřním trhem.
3. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(27)
V průběhu formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky od stěžovatele a dvě připomínky od jiných zúčastněných stran.
(28)
Stěžovatel předložil interní záznamy braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování z prosince 2003 a března 2004. Podle stěžovatele tyto záznamy ukazují, že již před uzavřením dohody existovaly obavy ohledně řady aspektů dohody: Tak bylo v záznamu z prosince 2003 ve vztahu k tehdejším dopadům dohody konstatováno, že dohoda by již za rok 2004 vedla k ceně, která by byla podstatně nižší než tehdejší úroveň ceny průmyslového dřeva. Podobně bylo v interním záznamu z března 2004 poukázáno na to, že metoda přizpůsobení ceny by vedla k nepřiměřeným cenovým ústupkům spolkové země Braniborsko; z toho důvodu bylo výslovně doporučeno, aby se dohoda přehodnotila resp. v některých bodech sjednala znovu.
(29)
Stěžovatel tvrdil, že žádný soukromý prodejce by za takové situace takovou dohodu neuzavřel a že soukromý prodejce by neprodleně přijal opatření, jakmile bylo zřejmé, že ceny byly nižší než tržní ceny, a nevyčkával by pět let. Stěžovatel dále v souvislosti s cenovým přizpůsobením uvedl, že dohodnuté ceny neodrážely skutečný vývoj na trhu se dřevem, ale vytvářely společnosti HoKaWe nepatřičnou výhodu. Výši podpory poskytované od roku 2006 do roku 2011 odhaduje stěžovatel na 7,3 milionu EUR (tento odhad je založen na průměrné ceně dřeva dohodnuté mezi stěžovatelem a ostatními dodavateli).
(30)
Komise mimoto obdržela připomínky od dvou dřevozpracujících závodů ve spolkové zemi Braniborsko. Podle těchto podniků se podstatná část dřeva z braniborských zemských lesů v důsledku dlouhodobé dohody vůbec nejprve nedostala na regionální trh se dřevem, což mělo vést k nepatřičnému narušení hospodářské soutěže a k existenčnímu ohrožení malých dřevozpracujících závodů ve spolkové zemi Braniborsko.
4. VYJÁDŘENÍ NĚMECKA
(31)
Německo trvalo na svém názoru, že rámcová dohoda byla v souladu s tržními podmínkami, a proto neobsahovala podporu.
(32)
Podle informací poskytnutých Německem neexistoval k datu podpisu dohody trh se dřevem určeným k výrobě energie (dále jen „palivové (energetické) dřevo“); proto se měly strany dohodnout, že cena, kterou měla uhradit společnost HoKaWe, by se měla orientovat podle ceny průmyslového dřeva, a cenová přizpůsobení by se měla orientovat podle cenového indexu pro průmyslové dřevo. Německo dále uvedlo, že znění dohody odráželo zamýšlenou metodu cenového přizpůsobení, avšak zároveň přiznalo, že výsledky dosažené vzorcem nebyly v souladu se zamýšleným rozdělením rizika cenových výkyvů mezi obě strany.
(33)
Německo tudíž argumentovalo, že výchozí základní cena a doložka o cenovém přizpůsobení, které byly stanoveny ve znění dohody, tj. cenová přizpůsobení na základě cenového indexu pro průmyslové dřevo v Německu a rovnoměrné rozložení rizika cenových výkyvů mezi stranami, je třeba v okamžiku podpisu dohody považovat za odpovídající tržním podmínkám.
(34)
Podle Německa zjistila správa braniborských zemských lesů až při reorganizaci v lednu 2009, že použití vzorce vedlo k tomu, že společnost HoKaWe platila nižší ceny než ostatní podniky. V důsledku toho zadaly příslušné braniborské orgány v roce 2010 u kanceláře RAUE LLP odborný posudek dohody a rovněž provedly interní právní analýzu dohody. Z obou odborných posudků vyplynula možná relevance uplatnění předpisů o státní podpoře na ustanovení dohody. Dále prý ministerstvo pro hospodářství a evropské záležitosti dospělo v záznamu ze dne 5. ledna 2011 k závěru, že doložka o cenovém přizpůsobení sice odpovídá tržním podmínkám, avšak cenové přizpůsobení podle vzorce představuje státní podporu; dohodu je prý tudíž třeba změnit tak, aby vzorec po změně odrážel skutečnou vůli stran. Spolková země Braniborsko tomuto doporučení v srpnu 2011 vyhověla.
(35)
Německo argumentuje tím, Spolková země Braniborsko jednala v souladu s tržními podmínkami tím, že dohoda byla v roce 2011 přizpůsobena; dřívější zásah prý nebyl možný, neboť bylo třeba dodržovat stávající smlouvy a dohodu bylo možno změnit pouze na základě vzájemné shody stran.
(36)
Německo se dále dovolává toho, že dohoda nepředstavuje státní podporu ani nenarušuje hospodářskou soutěž nebo obchod mezi členskými státy.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ Z HLEDISKA USTANOVENÍ O PODPOŘE
5.1 Existence podpory
(37)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(38)
Aby bylo možno zjistit, zda obchodní transakce mezi veřejným orgánem a ekonomickou jednotkou představuje podporu, je podle zavedené praxe Komise, jak je potvrzeno Soudním dvorem, třeba uplatnit zásadu investora v tržním hospodářství. Podle této zásady musí stát, když působí na trhu jako obchodní podnikatel, jednat jako soukromý hospodářský subjekt, jinak by mohlo docházet ke státní podpoře. Rozhodující pro existenci podpory je tedy, zda by se soukromý hospodářský subjekt v podobné situaci choval stejně, tj. zda by aktiva, zboží nebo služby prodal za stejnou cenu (zásada prodejce v rámci tržního hospodářství). Podle toho nejsou nehospodářské ohledy přípustné jako důvod pro schválení nižší ceny. Tuto zásadu opakovaně použila Komise a pokaždé ji potvrdil Soudní dvůr (8).
(39)
Proto v dané věci musí Komise vyjasnit, zda by soukromý prodejce byl ochoten uzavřít dohodu na srovnatelnou dobu trvání, se srovnatelnou výchozí základní cenou a srovnatelným mechanismem cenového přizpůsobení.
(40)
Jak je uvedeno v 11. a 12. bodě odůvodnění, rámcová dohoda stanovila na dobu 15 let, že ceny se mají každoročně přizpůsobovat v souladu s vývojem cenového indexu pro průmyslové dřevo a odpovídající změny oproti stanovené výchozí základní ceně 15,50 EUR/m3 ponesou rovným dílem stát a společnost HoKaWe. Dohoda nadto obsahovala vzorec pro výpočet tohoto cenového přizpůsobení.
Dlouhá doba trvání dohody
(41)
Stěžovatel uvádí, doba trvání dohody v délce 15 let neodpovídá běžné tržní praxi.
(42)
Komise však nemá žádné důkazy, které by opravňovaly k závěru, že tato doba trvání není v souladu s trhem. Patnáctiletá doba trvání se sice jeví poměrně dlouhou, avšak prodejce se přesto může zcela vázat na jednoho odběratele, pokud si takto jak je tomu v předmětné dohodě může být jist odbytem stejných objemů dřeva, které nadto minimálně zčásti nesplňovalo kvalitativní požadavky na průmyslové dřevo.
(43)
Z tohoto důvodu a s ohledem plánované rozložení rizika cenových výkyvů nelze vyloučit, že by soukromý prodejce uzavřel dohodu se srovnatelnou dobou trvání.
Sjednaná výchozí základní cena
(44)
Podobně ani k výchozí základní ceně 15,50 EUR/m3 nemá Komise žádné náznaky, že by tato cena nebyla v souladu s trhem.
(45)
Jak uvedlo Německo, v okamžiku podpisu dohody neexistovala zavedená tržní cena pro palivové (energetické) dřevo. Z tohoto důvodu použily strany dohody jako základ pro rámcovou dohodu dřevo průmyslové. Podle přehledu tržních cen průmyslového dřeva, který předložil stěžovatel, lze pro rok 2004 považovat za odpovídající tržním podmínkám ceny mezi 15,50 EUR/m3 a 17,50 EUR/m3 a pro rok 2005 ceny mezi 15,00 EUR/m3 a 17,00 EUR/m3. Rovněž vzhledem ke skutečnosti, že se jedná se o dlouhodobou dohodu, zůstala dohodnutá výchozí základní cena ve výši 15,50 EUR/m3 v rámci cen odpovídajících trhu s průmyslovým dřevem.
(46)
Záznam braniborského ministerstva pro zemědělství, ochranu životního prostředí a územní plánování ze dne 1. října 2003 dále ukazuje, že zástupci spolkové země Braniborsko během jednání navrhovali výchozí základní cenu ve výši 15,50 EUR/m3, naproti tomu společnost HoKaWe usilovala o cenu 15,00 EUR/m3. Strany se nakonec dohodly na vyšší ceně, tj. na 15,50 EUR/m3.
(47)
Výchozí základní cenu 15,50 EUR/m3 tudíž lze považovat za odpovídající tržním podmínkám. Jelikož neexistovala žádná tržní cena, které by se mohla použít pro účely srovnání, a kvalitativní požadavky na palivové (energetické) dřevo přinejmenším nejsou vyšší než na průmyslové dřevo, bylo ze strany spolkové země Braniborsko obhajitelné uzavřít dohodu, podle níž bude cena založena na ceně průmyslového dřeva (základní cena). Dohodnutá cena byla výsledkem jednání stran a ležela v rozmezí tržní ceny pro průmyslové dřevo ve spolkové zemi Braniborsko. Byla dohodnuta při znalosti kvality dřeva, které bylo k dispozici z braniborských zemských lesů (9), a odpovídá tedy ceně, kterou by soukromý prodávající považoval za přijatelnou u dodávek dřeva dané kvality.
Cenové přizpůsobení
(48)
Pokud jde o cenové přizpůsobení, je třeba, jak je vysvětleno ve 14. bodě odůvodnění, rozlišovat mezi doložkou o cenovém přizpůsobení a skutečně provedenými cenovými přizpůsobeními provedenými na základě vzorce.
(49)
Komise nemá žádné důkazy o tom, že by doložka o cenovém přizpůsobení nebyla v souladu s trhem. Podle výkladů k výchozí základní ceně ve 45. bodě odůvodnění neexistoval žádný index pro vývoj cen palivového (energetického) dřeva. Bylo tedy obhajitelné, že se nejenom použila cena průmyslového dřeva jakožto základ pro výchozí základní cenu, nýbrž dohodla se také cenová přizpůsobení sledující cenový index pro průmyslové dřevo.
(50)
Ve znění dohody bylo navíc stanoveno rozložení rizika cenových výkyvů rovným dílem na obě strany. Protože v době podpisu této dohody nebyl cenový vývoj jednoznačně předvídatelný, došlo v důsledku tohoto mechanismu k tomu, že obě strany sdílely jak riziko, tak i (potenciální) zisky, což mohlo mít rovněž příznivý dopad na spolkovou zemi Braniborsko. S ohledem na tuto nejistotu by s takovou doložkou mohl souhlasit i soukromý prodávající. Tuto doložku je tudíž třeba považovat za doložku, která je v souladu s trhem.
(51)
Z toho plyne, že doložka o cenovém přizpůsobení, která stanovila vývoj ceny souběžně s cenovým indexem pro průmyslové dřevo a rozložení rizika cenových výkyvů rovným dílem na obě strany, byla v souladu s trhem a obezřetný soukromý prodávající by býval takovou dohodu uzavřel.
(52)
Jak již bylo uvedeno, prováděla se skutečná cenová přizpůsobení na základě vzorce. Z následující souhrnné tabulky vyplývá, že ceny vyplývající z uplatňování vzorce byly zřetelně nižší než ceny, které by bývaly vyplynuly z použití doložky o cenovém přizpůsobení:
(v EUR/m3)
Cena skutečně zaplacená (na základě použití vzorce)
Cena vyplývající z doložky o cenové m přizpůsobení (10)
Průměrná cena u dřeva všeho druhu ve spolkové zemi Braniborsko
2006
13,00
15,42
17,72
2007
13,21
15,95
21,02
2008
16,55
20,96
22,76
2009
16,42
20,76
19,20
2010
16,14
20,03
24,50
2011
15,79
19,33
neuvedeno
(53)
Tabulka také ukazuje, že ceny vypočtené podle vzorce nejen byly podstatně nižší než ceny, které by byly vyplývaly z použití doložky o cenovém přizpůsobení, ale také podstatně nižší než průměrné ceny ve spolkové zemi Braniborsko.
(54)
Tyto dopady vzorce byly nadto předvídatelné již před podpisem dohody. Tato skutečnost je obzvláště významná, neboť k vyjasnění toho, zda by soukromý prodávající na trhu býval jednal stejně nebo podobně jako spolková země Braniborsko, je třeba vyhodnocení dohody provedené předem (11).
(55)
Jak je uvedeno v 16. a 18. bodě odůvodnění, byl vzorec chybné povahy a neodrážel úmysly stran vyjádřené v doložce o cenovém přizpůsobení. Tyto úmysly se, jak také potvrdil odborný posudek kanceláře RAUE LLP, bývaly daly matematicky vyjádřit následujícím vzorcem:
(56)
Namísto indexun však strany odečetly pevnou částku. Odečtení pevné částky může být sice za určitých okolností opodstatněné, ale mělo by alespoň ve výsledku vést k dohodnuté výchozí základní ceně za rok, ve kterém se dohoda uzavírá. V daném případě si ale strany zvolily odečet tak, že z něj již za rok podpisu dohody vyplynula cena, která byla zřetelně nižší než dohodnutá, tržním podmínkám odpovídající výchozí základní cena 15,50 EUR/m3.
(57)
V důsledku toho se v době podpisu dohody dalo objektivně předpokládat, že vzorec je chybné povahy a nevede k cenám dohodnutým v doložce o cenovém přizpůsobení.
(58)
V takové situaci by býval soukromý prodávající použil jiný vzorec nebo by se alespoň zasazoval za změnu vzorce, zvlášť když strany ve znění dohody stanovily, že k cenovým přizpůsobením musí docházet podle indexu průmyslového dřeva a že riziko cenových výkyvů ponesou rovným dílem stát a společnost HoKaWe (jak je vyjádřeno v doložce o cenovém přizpůsobení).
(59)
Je třeba poznamenat, že vývoj cen v rámci dohody nevyplynul zcela automaticky z matematického výpočtu stanoveného předem podle vzorce. Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, vyplývá z informací poskytnutých během formálního vyšetřovacího řízení Německem, že během doby trvání dohody byl vzorec několikrát přizpůsoben (12).
(60)
Jak jasně vyplývá z přehledu v 52. bodě odůvodnění, tyto předvídatelné negativní dopady vzorce skutečně nastaly, neboť cena zaplacená společností HoKaWe byla zřetelně nižší než cena, která by byla vyplývala z doložky o cenovém přizpůsobení. Cena byla nadto zřetelně nižší než průměrná cena za dřevo z braniborských zemských lesů, tj. než cena, za kterou spolková země Braniborsko prodávala dřevo jiným podnikům (13).
(61)
Z toho vyplývá, že státu bylo známo, že použití vzorce nevedlo k zamýšlenému vývoji cen na základě indexu průmyslového dřeva s odpovídajícím rozložením rizika cenových výkyvů na obě strany, a že tato skutečnost byla akceptována.
Závěr
(62)
Je tudíž přípustný závěr, že doložka o cenovém přizpůsobení by sice pro spolkovou zemi Braniborsko vedla k cenám nižším, než byla cena průměrná, ale tyto ceny by byly přesto v souladu s trhem. Byly založeny na obhajitelných úvahách a jednáních mezi zúčastněnými stranami, takže nelze vyloučit, že i soukromý hospodářský subjekt by uzavřel dohodu za stejných či srovnatelných podmínek.
(63)
Cenová přizpůsobení, která strany skutečně prováděly na základě vzorce, naproti tomu neodrážela takové podmínky odpovídající trhu a vedla k cenám, které byly zřetelně nižší než ceny, které by vyplývaly z použití doložky o cenovém přizpůsobení (a ve zvýšené míře byly zřetelně nižší než průměrná cena pro dřevo ve spolkové zemi Braniborsko).
(64)
Zatímco vývoj ceny na základě doložky o cenovém přizpůsobení odpovídá rozumnému podnikatelskému rozhodnutí a odráží spravedlivé rozložení rizika cenových výkyvů mezi stranami, byly ceny vyplývající z uplatňování vzorce zřetelně nižší a neodrážely nadto takovéto rozložení rizika. Na rozdíl od věci SA. 19045 (údajná státní podpora Bavorska (Bayerische Staatsforstverwaltung) ve formě dlouhodobých smluv o dodávkách dřeva s podnikem Klausner) (14), kde Komise považovala za prosté podpory ceny pod tržním průměrem, neboť na trhu byly nadbytečné kapacity a svobodný stát Bavorsko usiloval o získání dlouhodobého pravidelného velkoodběratele, nejsou v dané věci ceny nižší než ceny, jež by bývaly vyplývaly z doložky o cenovém přizpůsobení, opodstatněné skutkovým stavem. Doložka o cenovém přizpůsobení dohodnutá stranami zohledňovala dlouhodobou povahu dohody a kvalitu dřeva, které se prodávalo, a vedla již k cenám nižší, než byla průměrná cena ve spolkové zemi Braniborsko. Nic nenasvědčuje tomu, že soukromý hospodářský subjekt by býval souhlasil s cenami ještě nižšími.
(65)
To je potvrzeno rovněž podáním Německa, z něhož vyplývá, že doložka o cenovém přizpůsobení odrážela skutečné úmysly stran. Poté, co dva právní posudky z roku 2010 uvedené v 16. bodu odůvodnění poukázaly na relevantnost uplatnění předpisů o státní podpoře na dohodu v důsledku používání vzorce, sjednala spolková země Braniborsko roku 2011 změnu dohody, kterou byl chybný vzorec zrušen. Spolková země Braniborsko sjednala tudíž změnu této dohody bez vzorce, aby se prosadily skutečné úmysly stran a aby se ukončily obavy z relevantnosti uplatnění předpisů o státní podpoře.
(66)
Z toho vyplývá, že provádění dohody, zejména cenová přizpůsobení pomocí vzorce, by soukromý prodávající býval neakceptoval a není v souladu s trhem.
(67)
Německo argumentovalo tím, že braniborská vláda se až v průběhu reorganizace lesní správy v roce 2009 poprvé dozvěděla, že ceny, které společnost HoKaWe skutečně platila, neodpovídaly zamýšlenému vývoji cen podle doložky o cenovém přizpůsobení, nýbrž byly zřetelně nižší než ceny, za které dostávaly dodávky dřeva jiné podniky; spolková země Braniborsko tudíž jednala v souladu s tržními podmínkami, když zadala oba znalecké posudky uvedené v 16. bodě odůvodnění a potom sjednala dohodu znovu, což vedlo v roce 2011 ke změně dohody.
(68)
Tyto argumenty však při prošetření neobstály. Za prvé, jak je vysvětleno v 54. až 57. bodě odůvodnění, byly dopady vzorce předvídatelné již v okamžiku podpisu dohody. Za druhé by soukromý prodávající na trhu, který usiluje o provádění dohodnutého řešení ve formě doložky o cenovém přizpůsobení a v souladu s tím pečlivě sleduje cenová přizpůsobení, požadoval nové sjednání ceny neprodleně. Jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, potvrzuje úspěšné nové sjednání dohody ze strany spolkové země Braniborsko spíše to, že vzorec skutečné úmysly stran (jak jsou zachyceny v doložce o cenovém přizpůsobení) neodrážel. Ukazuje nadto, že se společnost HoKaWe nemohla vzepřít zrušení vzorce.
(69)
Z toho vyplývá, že pro společnost HoKaWe byla od okamžiku uzavření dohody (1. června 2006) a do její změny (30. června 2011) vytvářena hospodářská výhoda.
(70)
Rovněž veškerá ostatní kritéria existence podpory podle čl. 107 odst. 1 SFEU jsou splněna. Výhoda byla selektivní, neboť dohoda výslovně zvýhodňovala určitý podnik. Výhoda byla poskytnuta orgány členského státu, totiž spolkovou zemí Braniborsko. Průměrné množství dřeva, které bylo podle dohody prodáno společnosti HoKaWe, bylo značné; dodávání dřeva za příznivých podmínek vylepšovalo tržní postavení příjemce ve srovnání s jeho konkurenty a narušovalo tak hospodářskou soutěž. Na trhu s dřevem jsou podniky v hospodářské soutěži s podniky z jiných členských států. Dohoda o dodávkách se sice vztahovala pouze na dřevo z lesů v okruhu 70 km od Eberswalde, avšak Eberswalde se nachází velmi blízko hranice s Polskem (30 km). V důsledku toho je podporou dotčen i obchod mezi členskými státy. Proto lze dojít k závěru, že provádění dohody, jež vedlo k tomu, že zaplacené ceny vycházely ze vzorce, představovalo státní podporu.
(71)
Uvedenou změnu dohody, která vstoupila v platnost dne 1. července 2011, je třeba považovat za ukončení opatření podpory. Podle změny muselo od 1. července 2011 docházet k cenovým přizpůsobením podle doložky o cenovém přizpůsobení, čímž se potvrdily a správně provedly původní záměry stran. Dohoda je ve změněné podobě v souladu s trhem, takže Komise dospěla k závěru, že společnosti HoKaWe po 30. červnu 2011 už platbami v rámci dohody nebyla poskytována hospodářská výhoda.
5.2 Slučitelnost s vnitřním trhem
(72)
Právní základ pro slučitelnost podpory není zřejmý, ani se jej Německo nedovolávalo. Výhoda pro společnost HoKaWe, která vyplývá z provádění dohody v období od června 2006 do června 2011, tedy představuje státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem.
5.3 Výpočet prvku podpory
(73)
Jak je uvedeno ve 43. až 51. bodě odůvodnění, lze doložku o cenovém přizpůsobení považovat za odpovídající tržním podmínkám. Proto podle názoru Komise sestává prvek podpory z rozdílu mezi cenou, která by bývala musela být zaplacena podle doložky o cenovém přizpůsobení, a cenou, která byla na základě vzorce skutečně zaplacena (15).
a)
Skutečně zaplacená cena
(v EUR/m3) (16)
b)
Cena podle doložky o cenovém přizpůsobení
(v EUR/m3)
c)
Rozdíl mezi a) a b) (16)
d)
Skutečně dodaný objem dřeva
(v m3)
e)
Prvek podpory: c) × d)
(v EUR) (16)
2006
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Celkem
2 406 415
(74)
Výše podpory, která byla poskytnuta společnosti HoKaWe, tudíž činí 2 406 415 EUR.
6. NAVRÁCENÍ PODPORY
(75)
Podle SFEU a ustálené judikatury Soudního dvora má Komise, pokud zjistila, že je určitá podpora neslučitelná s vnitřním trhem, pravomoc rozhodnout, že dotčený členský stát musí tuto podporu zrušit nebo změnit (17). Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, slouží k obnovení dřívějšího stavu (18). V tomto směru Soudní dvůr rozhodl, že cíle bude dosaženo, jakmile příjemce podpory vrátí poskytnutou částku považovanou za protiprávní podporu a zřekne se tak výhody, které se těšil oproti svým konkurentům, a jakmile se obnoví situace panující před vyplacením podpory (19).
(76)
Podle judikatury je v čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (20) obsaženo toto: „Je-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […].“
(77)
Jelikož dotčené opatření v rozporu s článkem 108 SFEU nebylo oznámeno Komisi, a představuje tudíž protiprávní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem, musí být k obnovení situace na trhu před poskytnutím této podpory tato podpora navrácena. Navrácení podpory by se tudíž mělo vztahovat na období, ve kterém příjemci výhody dosahoval, tj. na období mezi okamžikem, kdy byla příjemci podpora poskytnuta, a jejího skutečného navrácení; částky, které mají být navráceny, zahrnují úroky až do data skutečného navrácení.
7. ZÁVĚR
(78)
Provádění rámcové dohody mezi spolkovou zemí Braniborsko a společností HoKaWe od jejího podpisu (1. června 2006) do její změny (30. června 2011) zahrnovalo státní podporu neslučitelnou s vnitřním trhem. Tuto podporu včetně úroků z ní je třeba od společnosti HoKaWe získat zpět.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora ve výši 2 406 415 EUR, kterou protiprávně poskytlo Německo porušením čl. 108 odst. 3 SFEU společnosti HoKaWe Eberswalde GmbH, není slučitelná s vnitřním trhem.
Článek 2
1. Německo zajistí, aby příjemce vrátil podporu uvedenou v článku 1.
2. Částka, která má být vrácena, je úročena od data, kdy byla podpora dána příjemci k dispozici, až do dne jejího skutečného vrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složený úrok v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (21) a nařízením Komise (ES) č. 271/2008 (22), kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004.
Článek 3
1. Navrácení podpory uvedené v článku 1 se zajistí okamžitě a účinně.
2. Německo zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců ode dne jeho oznámení.
Článek 4
1. Do dvou měsíců od oznámení tohoto rozhodnutí poskytne Německo Komisi následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má příjemce vrátit;
b)
podrobný popis již přijatých nebo plánovaných opatření pro splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty prokazující, že příjemci byli vyzváni k navrácení podpory.
2. Německo informuje Komisi o průběhu vnitrostátních opatření přijatých k provádění tohoto rozhodnutí, dokud není podpora uvedená v článku 1 zcela navrácena. Na žádost Komise Německo neprodleně poskytne informace o opatřeních již přijatých, resp. plánovaných k provedení tohoto rozhodnutí. Německo dále předloží podrobné údaje o částkách podpory a o úrocích, které příjemce dosud uhradil.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 6. listopadu 2013.
KOMISIJOS SPRENDIMAS
2013 m. lapkričio 6 d.
dėl Vokietijos priemonių „HoKaWe Eberswalde GmbH“ SA.34721 (2012/C) (ex 2012/NN)
(pranešta dokumentu Nr. C(2013)7058)
(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2014/206/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
paprašiusi suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas pagal pirmiau nurodytas nuostatas (1) ir atsižvelgdama į jų pastabas,
kadangi:
1. PROCESAS
(1)
2012 m. balandžio 30 d. Komisija gavo Brandenburgo žemėje veikiančios medienos perdirbimo įmonės skundą, kuriame tvirtinama, kad Brandenburgo federacinės žemės ir „HoKaWe Eberswalde GmbH“ (toliau - „HoKaWe“) sudarytu 15 metų trukmės bendruoju susitarimu suteikta valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
(2)
2012 m. gegužės 11 d. Komisija pateikė Vokietijai nekonfidencialią skundo versiją ir pareikalavo pateikti daugiau informacijos. 2012 m. birželio 6 d. raštu Vokietija pateikė savo pastabas apie skundą ir prašomą informaciją.
(3)
2012 m. rugpjūčio 27 d. Komisija pateikė nekonfidencialią šio atsakymo versiją skundo pateikėjui ir paklausė, ar skundo pateikėjas pageidauja, kad šis klausimas toliau būtų nagrinėjamas. Skundo pateikėjas 2012 m. rugsėjo 4 d. pranešė, kad jis neketina atsiimti skundo.
(4)
Komisija 2013 m. gruodžio 19 d. raštu informavo Vokietiją apie savo sprendimą pradėti dėl pagalbos oficialią tyrimo procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį.
(5)
Komisijos sprendimas pradėti tyrimą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas.
(6)
Vokietija 2013 m. vasario 28 d. raštu pateikė savo pastabas apie sprendimą. 2013 m. balandžio 30 d. Komisija gavo dviejų suinteresuotųjų šalių pastabas, o 2013 m. gegužės 3 d. - skundo pateikėjo pastabas.
(7)
2013 m. gegužės17 d. Vokietijai buvo pateiktos nekonfidencialios šių pastabų versijos. Vokietija 2013 m. birželio 11 d. pateikė savo pastabas šiuo klausimu ir papildė šias pastabas 2013 m. birželio 13 d. raštu.
(8)
2013 m. rugpjūčio2 d., 2013 m. rugsėjo 17 d. ir 2013 m. rugsėjo 23 d. raštais Komisija dar kartą paprašė Vokietijos pateikti informacijos, kurią Vokietija pateikė 2013 m. rugpjūčio15 d., 2013 m. rugsėjo 20 d. ir 2013 m. spalio1 d. raštais.
2. PRIEMONIŲ APRAŠYMAS
2.1. Pagalbą gaunanti įmonė
(9)
„HoKaWe“ yra ribotos atsakomybės bendrovė (GbmH), valdanti mediena kūrenamą biomasės elektrinę Ėbersvaldėje, Brandenburgo žemėje. Elektrinė pastatyta 2005 m., pradėjo veikti 2006 m. 2011 m. birželio mėn. Frankfurto prie Oderio apygardos teismas pradėjo bankroto procedūrą dėl „HoKaWe“ turto. Bendrovė iki šiol nenutraukė savo ekonominės veiklos.
(10)
Barnimo apskritis norėjo įsigyti „HoKaWe“ turto, kad galėtų tęsti elektrinės veiklą; 2012 m. gegužės mėn. kreditorių susirinkime buvo patvirtinta „HoKaWe“ turto pardavimo sutartis ir pardavimas buvo patvirtintas notaro. Kadangi Brandenburgo žemė nepritarė bendrojo susitarimo dėl medienos iš Brandenburgo valstybinio miško tiekimo perdavimui (bendrasis susitarimas yra šio sprendimo objektas) naujajam savininkui, Barnimo apskritis atsisakė pirkimo-pardavimo sutarties.
2.2. Priemonės aprašymas
(11)
2005 m. birželio mėn. Brandenburgo žemė ir „HoKaWe“ sudarė bendrąjį susitarimą dėl medienos iš Brandenburgo valstybinio miško tiekimo. Susitarime buvo nustatyti medienos tiekimo kiekiai ir sąlygos (3)„HoKaWe“ 15 metų laikotarpiu (nuo 2006 m. birželio1 d. iki 2021 m. birželio 1 d.). Buvo sutarta dėl 150 000 erdvinių metrų per metus iš netoli nuo Ėbersvaldės elektrinės esančių miškų (ne toliau kaip 70 km nuo jos).
(12)
Susitarime nustatyta pradinė vykdymo kaina 2004 metais - 15,50 EUR už erdvinį metrą. Susitarimo tekste taip pat buvo numatyta kasmetinis kainų koregavimas, dėl kurio abi šalys turėjo sutarti atsižvelgdamos į Federalinio statistikos biuro pramoninės medienos kainos indekso pokyčius (4); medienos kainos pokyčius, palyginti su vykdymo kaina, turėtų padengti 50 % pirkėjas ir 50 % pardavėjas (toliau - kainos koregavimo sąlyga).
(13)
Atitinkamam kainos koregavimui apskaičiuoti susitarime buvo nustatyta ši formulė (toliau - kainos koregavimo formulė arba formulė):
(14)
Todėl svarbu skirti sutarties tekste minimą kainos koregavimo sąlygą ir kainos koregavimo formulę.
(15)
Vokietijos nuomone, kainos koregavimo sąlyga atspindi abiejų šalių ketinimus. Tai pagrindžiama 2003 m. spalio 1 d. Brandenburgo žemės ūkio, aplinkos ir teritorijų planavimo ministerijos vidaus raštu dėl Brandenburgo žemės ir „HoKaWe“ atstovų susitikimo, kuriame aiškiai nurodyta, kad derybų metu siektas kainos koregavimas atitinka kainų koregavimo sąlygą. Tai taip pat patvirtinama Brandenburgo ekonomikos ir Europos reikalų ministerijos 2011 m. sausio 5 d. raštu, kuriame rekomenduojama bendrąjį susitarimą pritaikyti arba aiškinti taip, kad būtų laikomasi sutarties teksto, kuriame atsispindėtų tikrieji šalių ketinimai.
(16)
Tai, kad formulė buvo klaidinga, patvirtina 2010 m. Vokietijos ir Brandenburgo žemei dviejų ekspertų parengtos nuomonės (5). Ją taikant nebuvo gautas kainų koregavimo sąlygoje pateiktus šalių ketinimus atitinkantis rezultatas.
(17)
Įsigaliojus susitarimui kaina buvo koreguojama pagal formulę. Priešingai sutarties tekste nurodytiems ketinimams, kainos koregavimas pagal formulę neatitiko faktinių pramoninės medienos kainos indekso pokyčių. Kaina buvo daug žemesnė už vidutinę Brandenburgo valstybinio miško medienos kainą. Be to, taikant formulę nebuvo pasiektas tolygus kainų svyravimo rizikos pasidalijimas tarp Brandenburgo žemės ir „HoKaWe“.
(18)
Tai lėmė, kaip nurodyta 16 konstatuojamoje dalyje, formulės klaidingumas, dėl kurio kainų koregavimo sąlygoje nurodyti šalių ketinimai buvo pateikti matematiškai neteisingai (6).
(19)
Be to, 2013 m. vasario 28 d. Vokietijos rašte nurodyta, kad šalys susitarimo galiojimo laikotarpiu ne kartą pasinaudojo savo nuožiūra dėl pagal formulę skaičiuojamo kainos koregavimo parametrų (7). Vokietija pranešė Komisijai, kad nebegali rasti to priežasčių bylose.
(20)
Dviejose 2010 m. Brandenburgo žemei parengtose nuomonėse (žr. 16 konstatuojamąją dalį) atkreiptas dėmesys į su valstybės pagalba susijusius susitarimo aspektus ir patarta iš dalies pakeisti susitarimą, pakeičiant formulę. Po „HoKaWe“ ir Brandenburgo žemės derybų, 2011 m. rugpjūčio 26 d. abi šalys pasirašė pakeistą susitarimo redakciją, kuri įsigaliojo 2011 m. liepos 1 d. Pakeitus susitarimą buvo išspręstos 12-19 konstatuojamose dalyse aprašytos problemos, nes buvo nustatyta, kad nuo 2011 m. liepos 1 d. kainos turės būti koreguojamos pagal kainos koregavimo sąlygą ir turės atitikti tikruosius šalių ketinimus. Nuo tos dienos formulė nustojo būti susitarimo dalimi ir todėl negalėjo būti taikoma.
(21)
Be to, Brandenburgo žemė nusprendė nepratęsti susitarimo su ateityje „HoKaWe“ turtą perimsiančiais investuotojais.
2.3. Procedūros pradėjimo priežastys
(22)
2012 m. gruodžio19 d. Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį (toliau - sprendimas pradėti tyrimą).
(23)
Tyrimo procedūroje Komisija laikėsi preliminarios nuomonės, kad bendrojo susitarimo tarp Brandenburgo žemės ir „HoKaWe“ įgyvendinimas apima valstybės pagalbą.
(24)
Komisijai kilo klausimas, ar privatus rinkoje veikiantis pardavėjas ex ante būtų pritaręs tokiam atlygiui, apskaičiuotam taikant kainos koregavimo formulę.
(25)
NET tokiu atveju, jei susitarimo šalys nežinojo apie formulės klaidingumą, Komisija labai abejoja, ar Vokietijos veiksmai įgyvendinant susitarimą atitiko rinkos sąlygas. Tai lėmė pagal susitarimą parduodamos medienos kainos pokyčiai, nes pagal formulę apskaičiuota kaina buvo daug žemesnė nei vidutinė medienos kaina Brandenburgo žemėje. Apdairus privatus pardavėjas panašiomis aplinkybėmis būtų iškart pasinaudojęs visomis galimybėmis pakeisti kainos koregavimo metodą. Tuo tarpu Vokietija toliau taikė formulę iki 2011 m.
(26)
Remdamasi šiais svarstymais, Komisija padarė preliminarią išvadą, kad negalima atmesti galimybės, jog nuo susitarimo įsigaliojimo (2006 m. birželio 1 d.) iki jo pakeitimo (2011 birželio 30 d.) „HoKaWe“ buvo teikiamas pranašumas ir valstybės pagalba. Kadangi pagalbos suderinamumo teisinis pagrindas nėra akivaizdus ir Vokietija jo nepateikė, Komisija taip pat abejojo, ar priemonė gali būti laikoma suderinama su vidaus rinka.
3. SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS
(27)
Oficialios tyrimo procedūros metu Komisija gavo skundo pateikėjo ir kitų dviejų suinteresuotųjų šalių pastabas.
(28)
Skundo pateikėjas pateikė 2003 m. gruodžio mėn. ir 2004 m. kovo mėn. Brandenburgo žemės ūkio, aplinkos ir teritorijų planavimo ministerijos vidaus raštus. Pasak skundo pateikėjo, šiuose raštuose teigiama, kad dar prieš susitarimo sudarymą kilo abejonių dėl kelių susitarimo aspektų: vertinant tuometinius susitarimo padarinius, 2003 m. gruodžio mėn. rašte nustatyta, kad nustatant kainas pagal susitarimą jau 2004 m. kaina būtų buvusi daug mažesnė nei tuometinė pramoninės medienos kaina. 2004 m. kovo mėn. vidaus rašte taip pat atkreiptas dėmesys į tai, kad taikant šį kainos koregavimo metodą Brandenburgo žemė suteiktų netinkamas kainos lengvatas; todėl buvo aiškiai rekomenduota persvarstyti susitarimą arba iš naujo susitarti dėl kai kurių punktų.
(29)
Skundo pateikėjas teigė, kad panašiomis aplinkybėmis joks privatus pardavėjas nebūtų sudaręs susitarimo ir kad privatus pardavėjas būtų iš karto ėmęsis priemonių, kai tik paaiškėjo, kad kainos yra žemesnės už rinkos kainas, ir nebūtų laukęs penkerius metus. Dėl kainų koregavimo skundo pateikėjas įtaria, kad sutartos kainos neatspindėjo tikrosios situacijos medienos rinkoje ir suteikė „HoKaWe“ nepagrįstą pranašumą. Skundo pateikėjas apskaičiavo, kad 2006-2011 m. suteikta pagalba sudaro 7,3 mln. EUR (atsižvelgiant į vidutinę medienos kainą, dėl kurios susitarė skundo pateikėjas ir kiti tiekėjai).
(30)
Komisija taip pat gavo dviejų Brandenburgo žemės medienos perdirbimo įmonių pastabas. Šios įmonės teigia, kad didelė dalis Brandenburgo valstybinio miško medienos dėl ilgamečio susitarimo nepateko į regioninę medienos rinką ir tai nepagrįstai iškraipė rinką bei sukėlė grėsmę mažoms Brandenburgo žemės medienos perdirbimo įmonėms.
4. VOKIETIJOS PASTABOS
(31)
Vokietija laikėsi nuomonės, kad bendrasis susitarimas atitiko rinkos sąlygas ir neapėmė valstybės pagalbos.
(32)
Vokietija teigė, kad susitarimo pasirašymo metu nebuvo energijai gaminti naudojamos medienos (vok. Energieholz) rinkos. Todėl šalys susitarė, kad nustatant, kokią kainą mokės „HoKaWe“, bus remiamasi pramoninės medienos kaina ir kainos koregavimu pagal pramoninės medienos kainų indeksą. Vokietija taip pat tvirtino, kad susitarimo tekste atsispindėjo planuotas kainų koregavimo metodas, bet pripažino, kad formulės naudojimo rezultatai neatitiko planuoto kainų svyravimo rizikos pasidalinimo tarp šalių.
(33)
Todėl Vokietija tvirtino, kad susitarimo tekste nustatyta pradinė vykdymo kaina ir kainos koregavimo sąlyga, t. y. kainos koregavimas remiantis pramoninės medienos kainos indeksu Vokietijoje ir tolygus kainų svyravimo rizikos pasidalijimas tarp šalių, susitarimo pasirašymo metu turi būti laikomas atitinkantis rinkos sąlygas.
(34)
Pasak Vokietijos, tik 2009 m. sausio mėn., vykdant Brandenburgo žemės miškų administracijos reorganizaciją, paaiškėjo, kad taikant formulę „HoKaWe“ moka mažiau negu kitos įmonės. Todėl 2010 m. atsakingos Brandenburgo žemės valdžios institucijos pavedė nepriklausomam ekspertui RAUE LLP atlikti tyrimą bei atliko vidaus teisinį susitarimo auditą. Abiejuose tyrimuose buvo pastebėta, kad susitarime gali būti valstybės pagalbos elementų. Be to, Ekonomikos ir Europos reikalų ministerija 2011 m. sausio 5 d. rašte padarė išvadą, kad kainos koregavimo sąlyga atitiko rinkos sąlygas, tačiau kainos koregavimas pagal formulę yra valstybės pagalba. Todėl susitarimas turėtų būti pakeistas taip, kad pakeitus formulę atsispindėtų tikrieji šalių ketinimai. Brandenburgo žemė atsižvelgė į šią rekomendaciją 2011 m. rugpjūčio mėn.
(35)
Vokietija tvirtina, kad iš dalies pakeitusi 2011 m. susitarimą Brandenburgo žemė veikė pagal rinkos sąlygas; Ji teigė, kad nebuvo įmanoma to padaryti anksčiau, kadangi reikėjo laikytis galiojančių sutarčių, o susitarimą pakeisti galima buvo tik abiejų šalių sutarimu.
(36)
Be to, Vokietijos nuomone, susitarimas nėra valstybės pagalba ir neiškraipo konkurencijos bei nedaro įtakos valstybių narių tarpusavio prekybai.
5. PRIEMONĖS ĮVERTINIMAS
5.1. Pagalbos buvimas
(37)
Pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį valstybės pagalba yra valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai.
(38)
Norint patikrinti, ar prekybinis sandoris tarp valdžios institucijos ir ekonominio subjekto yra valstybės pagalba, pagal Teisingumo Teismo patvirtintą nusistovėjusią Komisijos praktiką, pasitelkiamas rinkos ekonomikos investuotojo principas. Pagal šį principą, jei valstybė rinkoje veikia kaip komercinės veiklos vykdytojas, ji turi tai daryti kaip privatus veiklos vykdytojas, kitu atveju tai gali būti laikoma valstybės pagalba. Nustatant, ar sandoris yra valstybės pagalba, svarbiausias kriterijus yra tai, ar privatus veiklos vykdytojas panašiomis aplinkybėmis elgtųsi taip pat, t. y. ar jis parduotų turtą, prekes ir paslaugas ta pačia kaina (vadinamasis privataus pardavėjo kriterijus). Taikant šį principą negalima atsižvelgti į neekonominius veiksnius bandant pateisinti sutikimą taikyti žemesnes kainas Šį principą nuolat taikė Komisija ir jį visada patvirtindavo Teismas (8).
(39)
Todėl Komisija šioje byloje turi išsiaiškinti, ar privatus pardavėjas būtų sudaręs panašios trukmės susitarimą, kuriame būtų nustatyta tokia pradinė vykdymo kaina ir panašus kainos koregavimo mechanizmas.
(40)
Kaip nurodyta 11 ir 12 konstatuojamosiose dalyse, 15 metų trukmės bendrajame susitarime numatyta, kad kainos kiekvienais metais bus koreguojamos pagal pramoninės medienos kainos indekso pokyčius ir kad atitinkamus sutartos 15,50 EUR už erdvinį metrą pradinės vykdymo kainos pokyčius valstybė ir „HoKaWe“ padengs per pusę. Be to, susitarime buvo nustatyta formulė, pagal kurią turėjo būti apskaičiuojamas šis kainos koregavimas.
Ilga sutarties galiojimo trukmė
(41)
Skundo pateikėjas teigia, kad 15 metų susitarimo trukmė nėra įprasta rinkoje.
(42)
Tačiau Komisija neturi jokių duomenų, patvirtinančių, kad ši trukmė nėra įprasta rinkoje. Nors 15 metų atrodo ilgas laikotarpis, gali būti, kad pardavėjas įsipareigoja pirkėjui, jei - kaip gali būti ir šio susitarimo atveju - tai garantuoja pardavėjui, kad jis galės parduoti pastovų kiekį medienos, kuri, beje, bent jau iš dalies neatitinka pramoninei medienai taikomų kokybės reikalavimų.
(43)
Dėl šios priežasties ir dėl numatyto kainų svyravimų rizikos pasidalijimo negalima atmesti galimybės, kad privatus pardavėjas būtų galėjęs sudaryti panašios trukmės susitarimą.
Sutarta pradinė vykdymo kaina
(44)
Dėl 15,50 EUR už erdvinį metrą pradinės vykdymo kainos Komisija taip pat neturi duomenų, kurie leistų daryti išvadą, kad ši kaina neatitinka rinkos sąlygų.
(45)
Kaip tvirtina Vokietija, susitarimo pasirašymo metu nebuvo nustatyta energijos gamybai naudojamos medienos rinkos kaina. Todėl sutarties šalys bendrajame susitarime rėmėsi pramoninės medienos kaina. Remiantis skundo pateikėjo pateikta pramoninės medienos rinkos kainų apžvalga, 2004 m. kainos nuo 15,50 EUR už erdvinį metrą iki 17,50 EUR už erdvinį metrą ir 2005 m. kainos nuo 15,00 EUR už erdvinį metrą iki 17,00 EUR už erdvinį metrą gali būti laikomos atitinkančiomis rinkos sąlygas. Taip pat atsižvelgiant į tai, kad tai yra ilgalaikis susitarimas, sutarta 15,50 EUR už erdvinį metrą vykdymo kaina atitinka rinkos sąlygas.
(46)
Be to, 2003 m. spalio 1 d. Brandenburgo žemės ūkio, aplinkos ir teritorijų planavimo ministerijos vidaus rašte teigiama, kad derybų metu Brandenburgo žemės atstovai siūlė 15,50 EUR už erdvinį metrą kainą, o „HoKaWe“ - 15,00 EUR už erdvinį metrą. Šalys galiausiai susitarė dėl didesnės kainos, t. y. 15,50 EUR už erdvinį metrą.
(47)
Vadinasi, 15,50 EUR už erdvinį metrą vykdymo kaina gali būti laikoma atitinkančia rinkos sąlygas. Dėl nustatytos rinkos kainos, kuri būtų buvusi naudinga palyginimui, nebuvimo ir fakto, kad energijai gaminti naudojamai medienai taikomi kokybės reikalavimai bent jau nėra didesni nei reikalavimai pramoninei medienai, Brandenburgo žemė priėmė tinkamą sprendimą sudaryti susitarimą, pagal kurį nustatant kainą būtų remiamasi pramoninės medienos kaina (vykdymo kaina). Sutarta kaina buvo derybų tarp šalių rezultatas ir tilpo į Brandenburgo žemės pramoninės medienos rinkos kainų intervalą. Ji buvo nustatyta žinant apie Brandenburgo valstybinio miško (9) medienos kokybę ir todėl atitinka kainą, kuri privačiam pardavėjui būtų priimtina už tiekiamos medienos kokybę.
Kainos koregavimas
(48)
Dėl kainos koregavimo, kaip nurodyta 14 konstatuojamoje dalyje, reikia skirti kainos koregavimo sąlygą nuo faktiškai atliekamo kainų koregavimo pagal formulę.
(49)
Komisija neturi jokio pagrindo manyti, kad kainų koregavimo sąlyga neatitiko rinkos sąlygų. Pagal tai, kas išdėstyta 45 konstatuojamoje dalyje apie pirminę vykdymo kainą, nebuvo energijai gaminti naudojamos medienos kainos pokyčių indekso. Todėl nustatant vykdymo kainą buvo tinkama remtis pramoninės medienos kaina bei susitarti dėl kainos koregavimo pagal pramoninės medienos kainos indeksą.
(50)
Be to, susitarimo tekste buvo numatyta, kad šalys dalijasi kainos svyravimo riziką per pusę. Kadangi susitarimo pasirašymo metu kainos pokyčių nebuvo galima tiksliai numatyti, šio mechanizmo taikymas lėmė tai, kad abi šalys dalijosi rizika ir (galima) nauda ir tai galėjo suteikti pranašumą ir Brandenburgo žemei. Dėl šio neapibrėžtumo privatus pardavėjas taip pat būtų galėjęs sutikti su tokia sąlyga. Todėl ši sąlyga turi būti laikoma suderinama su rinka.
(51)
Galima daryti išvadą, kad kainos koregavimo sąlyga, pagal kurią numatyti kainos pokyčiai pagal pramoninės medienos kainos indeksą ir vienodas kainos svyravimo rizikos pasidalijimas tarp šalių, atitiko rinkos sąlygas ir apdairus privatus pardavėjas būtų sudaręs tokį susitarimą.
(52)
Tačiau, kaip jau minėta, faktinis kainos koregavimas buvo atliekamas taikant formulę. Toliau pateiktoje lentelėje matyti, kad taikant formulę apskaičiuotos kainos buvo daug mažesnės už kainas, apskaičiuotas pagal kainų koregavimo sąlygą:
(EUR už erdvinį metrą)
Faktiškai mokėta kaina (taikant formulę)
Pagal kainos koregavimo sąlygą apskaičiuota kaina (10)
Visų rūšių medienos vidutinė kaina Brandenburgo žemėje
2006
13,00
15,42
17,72
2007
13,21
15,95
21,02
2008
16,55
20,96
22,76
2009
16,42
20,76
19,20
2010
16,14
20,03
24,50
2011
15,79
19,33
Netaikoma
(53)
Lentelė taip pat rodo, kad pagal formulę apskaičiuotos kainos buvo ne tik mažesnės už pagal kainos koregavimo sąlygą apskaičiuotas kainas, bet ir daug mažesnės už vidutines kainas Brandenburgo žemėje.
(54)
Be to, šį formulės poveikį buvo galima numatyti dar prieš pasirašant susitarimą. Tai itin svarbu, nes siekiant išsiaiškinti, ar privatus rinkoje veikiantis pardavėjas būtų pasielgęs taip pat arba panašiai kaip Brandenburgo žemė, reikia atlikti susitarimo ex ante vertinimą (11).
(55)
Kaip nustatyta 16 ir 18 konstatuojamose dalyse, formulė buvo klaidinga ir neatspindėjo kainų koregavimo sąlygoje pateiktų šalių ketinimų. Šie ketinimai galėjo, kaip patvirtino RAUE LLP eksperto nuomonė, būti pateikti matematiškai pagal šią formulę:
(56)
Vietoj indekson susitarimo šalys atėmė fiksuotą sumą. Nors tam tikromis aplinkybėmis galima pateisinti fiksuotos sumos išskaičiavimą, bet atėmus skaičiavimo rezultatas turėtų būti tų metų, kuriais sudarytas susitarimas, sutarta vykdymo kaina metams. Tačiau šiuo atveju, šalims pasirinkus taikyti išskaičiavimą, jau susitarimo pasirašymo metais kaina buvo mažesnė už sutartą ir rinkos sąlygas atitinkančią 15,50 EUR už erdvinį metrą vykdymo kainą.
(57)
Taigi, susitarimo pasirašymo metu buvo galima objektyviai numatyti, kad formulė buvo klaidinga ir kad pagal ją apskaičiuotos kainos neatitiko kainos koregavimo sąlygoje nustatytų kainų.
(58)
Panašiomis aplinkybėmis privatus pardavėjas būtų taikęs kitą formulę arba bent jau būtų prašęs formulę atitinkamai pakeisti, ypač todėl, kad susitarimo tekste šalys sutarė, kad kaina turi būti koreguojama pagal pramoninės medienos indeksą ir kad kainų svyravimo riziką per pusę dalijasi Brandenburgo žemė ir „HoKaWe“ (kaip nustatyta kainos koregavimo sąlygoje).
(59)
Reikia pažymėti, kad kainos pokyčiai pagal susitarimą nebuvo automatiški formulėje nustatyti matematiniai skaičiavimai. Kaip nustatyta 19 konstatuojamoje dalyje, iš oficialaus tyrimo procedūros metu Vokietijos pateiktos informacijos paaiškėja, kad formulė susitarimo galiojimo laikotarpiu buvo koreguota kelis kartus (12).
(60)
Kaip paaiškėja iš apžvalgos 52 konstatuojamoje dalyje, šie neigiami formulės taikymo padariniai, kurie galėjo būti nesunkiai numatyti, atsirado dėl to, kad „HoKaWe“ mokama kaina buvo žymiai mažesnė nei kaina, apskaičiuota pagal kainos koregavimo sąlygą. Ši kaina taip pat buvo daug mažesnė už vidutinę Brandenburgo valstybinio miško medienos kainą, t. y. kainą, kuria Brandenburgo žemė pardavė medieną kitoms įmonėms (13).
(61)
Vadinasi, valstybė žinojo ir priėmė faktą, jog taikant formulę numatyti kainos pokyčiai nebuvo grindžiami pramoninės medienos indeksu, atitinkamai pasidalijant kainų svyravimo riziką tarp šalių.
Išvada
(62)
Dėl kainos koregavimo sąlygos galima daryti išvadą, kad nors ją taikant kainos buvo žemesnės už vidutines kainas Brandenburgo žemėje, šios kainos visgi yra suderinamos su rinka. Jas nustatant buvo remtasi pagrįstais kriterijais ir šalių derybomis, todėl negalima atmesti galimybės, kad privatus veiklos vykdytojas būtų sudaręs susitarimą tomis pačiomis arba panašiomis sąlygomis.
(63)
Šalių įgyvendintas kainos koregavimas taikant formulę neatitiko rinkos sąlygų. Pagal ją nustatytos kainos buvo daug žemesnės už pagal kainos koregavimo sąlygą apskaičiuotas kainas (juo labiau buvo žemesnės už vidutinę medienos kainą Brandenburgo žemėje).
(64)
Kainos koregavimo sąlyga grindžiami kainos pokyčiai buvo protingas komercinis sprendimas ir atspindi teisingą kainos svyravimo rizikos pasidalijimą tarp sutarties šalių, o taikant formulę nustatytos kainos buvo daug mažesnės ir kartu neatspindėjo rizikos pasidalijimo. Skirtingai nuo Komisijos sprendimo byloje Nr. SA.19045 (Tariama Bavarijos žemės pagalba (Bavarijos valstybinių miškų administracija) sudarant ilgalaikius medienos tiekimo susitarimus su įmone „Klausner“) (14), kuriame žemesnės nei rinkos kainos nebuvo laikomos valstybės pagalba, nes rinkoje buvo perteklius ir Bavarijos žemė stengėsi pritraukti stambų pirkėją, kuris ilgą laiką nuolat pirktų dideliais kiekiais, šiuo atveju nėra priežasčių, kuriomis galima būtų pateisinti žemesnes negu apskaičiuotos pagal kainos koregavimo sąlygą kainas. Šalių sutartoje kainos koregavimo sąlygoje buvo atsižvelgta į ilgą susitarimo galiojimo trukmę ir parduodamos medienos kokybę, o pagal ją apskaičiuotos kainos būtų žemesnės už vidutines kainas Brandenburgo žemėje. Nėra jokio pagrindo manyti, kad privatus veiklos vykdytojas būtų sutikęs su dar mažesnėmis kainomis nei šios.
(65)
Tai taip pat patvirtina Vokietijos pateikti argumentai, kuriais teigiama, kad kainos koregavimo sąlyga atspindėjo tikrus šalių ketinimus. Reaguodama į dvi 16 konstatuojamoje dalyje minėtas 2010 m. teisines nuomones apie su valstybės pagalba susijusias abejones dėl formulės taikymo, Brandenburgo žemė 2011 m. vedė derybas dėl susitarimo pakeitimo, kuriuos būtų panaikinta klaidinga formulė. Brandenburgo žemė vedė derybas dėl susitarimo pakeitimo panaikinant formulę, norėdama įgyvendinti tikruosius šalių ketinimus ir išsklaidyti su valstybės pagalba susijusius įtarimus.
(66)
Vadinasi, toks susitarimo įgyvendinimas, ypač kainos koregavimas taikant formulę nebūtų priimtinas privačiam pardavėjui ir yra nesuderinamas su rinka.
(67)
Vokietija teigė, kad Brandenburgo žemės Vyriausybė apie tai, kad „HoKaWe“ mokamos kainos neatitinka kainos koregavimo sąlygoje numatytų kainos pokyčių ir buvo daug žemesnės už kainas, kuriomis mediena buvo tiekiama kitoms įmonėms, sužinojo tik 2009 m. miškų administracijos reorganizavimo metu; Brandenburgo žemės tolesni veiksmai atitiko rinkos sąlygas, nes ji pavedė parengti dvi 16 konstatuojamoje dalyje minėtas ekspertų nuomones ir persvarstė susitarimą, kuris galiausiai buvo pakeistas 2011 m.
(68)
Tačiau šie argumentai nėra tinkami. Visų pirma, kaip nurodyta 54-57 konstatuojamose dalyse, formulės taikymo padarinius galima buvo numatyti jau susitarimo sudarymo metu. Visų antra, privatus rinkoje veikiantis pardavėjas, siekiantis sutarto sprendimo įgyvendinimo pagal kainos koregavimo sąlygą ir stebintis kainos koregavimą būtų nedelsdamas pareikalavęs persvarstyti kainą. Kaip nurodyta 65 konstatuojamoje dalyje, Brandenburgo žemės sėkmingai atliktas susitarimo persvarstymas greičiau tik patvirtina, kad formulė neatspindėjo tikrųjų šalių ketinimų (kaip sutarta kainos koregavimo sąlygoje). Tai taip pat rodo, kad „HoKaWe“ negalėjo pasipriešinti formulės atmetimui.
(69)
Todėl nuo susitarimo įsigaliojimo dienos (2006 m. birželio 1 d.) iki jo pakeitimo (2011 m. birželio 30 d.) „HoKaWe“ turėjo ekonominį pranašumą.
(70)
Taip pat ir pagal kitus SESV 107 straipsnio 1 dalies kriterijus tai gali būti valstybės pagalba. Buvo teikiamas atrankinis pranašumas, nes susitarimu buvo aiškiai teikta nauda atitinkamai įmonei. Pranašumą įmonei teikė valstybės narės valdžios institucijos, t. y. Brandenburgo žemė. Pagal susitarimo sąlygas „HoKaWe“ buvo parduotas didelis vidutinis kiekis medienos. Medienos tiekimas palankiomis sąlygomis pagerino gavėjo padėtį rinkoje, palyginti su jo konkurentais, ir taip iškraipė konkurenciją. Medienos rinkoje konkuruoja ir kitų valstybių narių įmonės. Nors tiekimo susitarimas galiojo tik medienai iš ne toliau kaip 70 km nuo Ėbersvaldės nutolusių miškų, tačiau reikia pažymėti, kad Ėbersvaldė yra labai netoli nuo Lenkijos sienos (30 km). Vadinasi, pagalba daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. Todėl galima daryti išvadą, kad susitarimo vykdymas, kainas skaičiuojant pagal formulę, yra valstybės pagalba.
(71)
2011 m. liepos 1 d. įsigaliojęs pakeistas susitarimas yra laikoma pagalbos teikimo pabaiga. Pagal pakeistą susitarimą, nuo 2011 m. liepos 1 d. kainos koregavimas turėjo būti vykdomas pagal kainos koregavimo sąlygą, taip pakartotinai patvirtinant pirminius šalių ketinimus ir teisingai juos įgyvendinant. Kadangi šis pakeistas susitarimas yra suderinamas su rinka, Komisija mano, kad po 2011 m. birželio 30 d.„HoKaWe“ dėl mokėjimų pagal susitarimą neturėjo ekonominio pranašumo.
5.2. Suderinamumas su vidaus rinka
(72)
Pagalbos suderinamumo teisinis pagrindas nėra akivaizdus ir Vokietija jo nepateikė. „HoKaWe“ iš susitarimo vykdymo nuo 2006 m. birželio mėn. iki 2011 m. birželio mėn. gautas pranašumas yra su vidaus rinka nesuderinama valstybės pagalba.
5.3. Pagalbos elemento apskaičiavimas
(73)
Kaip nustatyta 49-51 konstatuojamose dalyse, kainos koregavimo sąlygą galima laikyti suderinama su vidaus rinka. Todėl Komisija mano, kad pagalbos elementą sudaro kainos, kuri turėjo būti apskaičiuota pagal kainos koregavimo sąlygą, ir pagal formulę faktiškai sumokėtos kainos skirtumas (15).
a
Faktiškai mokėta kaina
(EUR už erdvinį metrą)* (16)
b
Kaina pagal kainos koregavimo sąlygą
(EUR už erdvinį metrą)
c
Skirtumas tarp a ir b (16)
d
Faktiškai tiektos medienos kiekis
(erdviniais metrais)
e
Pagalbos elementas c × d
(EUR) (16)
2006
13,00
15,42
2,42
13 115,73
31 794
2007
13,21
15,95
2,74
142 792,67
391 452
2008
16,55
20,96
4,41
137 683,00
607 291
2009
16,42
20,76
4,34
141 273,68
613 128
2010
16,14
20,03
3,89
139 045,38
540 699
2011
15,79
19,33
3,54
62 680,29
222 051
Iš viso
2 406 415
(74)
„HoKaWe“ suteikta pagalba siekia 2 406 415 EUR.
6. PAGALBOS SUSIGRĄŽINIMAS
(75)
Jei Komisija nustato, kad pagalba nesuderinama su vidaus rinka, pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką ji turi teisę priimti sprendimą, kad valstybė tą pagalbą panaikintų arba pertvarkytų (17). Teismas taip pat nuolat laikėsi nuomonės, kad valstybės įpareigojimas nutraukti pagalbą, kurią Komisija laiko nesuderinama su vidaus rinka, skirtas anksčiau buvusiai padėčiai atkurti (18). Šiuo atžvilgiu Teismas yra nustatęs, kad šis tikslas yra pasiektas, jei gavėjas grąžina neteisėtą pagalbą ir taip praranda savo konkurentų atžvilgiu rinkoje turėtą pranašumą ir yra atkuriama iki pagalbos suteikimo buvusi padėtis (19).
(76)
Pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką Tarybos reglamento Nr. 659/1999 (20) 14 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Jeigu esant neteisėtai pagalbai priimami neigiami sprendimai, Komisija nusprendžia, kad suinteresuotoji valstybė narė turi imtis visų priemonių, kurios būtinos, kad pagalba būtų išieškota iš gavėjo […].“
(77)
Kadangi Komisijai nebuvo pranešta apie šią priemonę, pažeidžiant SESV 108 straipsnį, ir todėl laikytina neteisėta ir su vidaus rinka nesuderinama pagalba, pagalbos sumą reikia susigrąžinti, kad būtų atkurta rinkoje iki pagalbos suteikimo buvusi padėtis. Pagalba turi būti susigrąžinta nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjui buvo suteiktas pranašumas, t. y. kai pagalbos gavėjas ja galėjo disponuoti, ir jis privalo mokėti susigrąžinimo palūkanas, kol pagalba bus faktiškai susigrąžinta.
7. IŠVADA
(78)
Bendrojo susitarimo vykdymas tarp Brandenburgo žemės ir „HoKaWe“ nuo jo pasirašymo dienos (2006 m. birželio 1 d.) iki jo pakeitimo (2011 m. birželio 30 d.) apėmė su vidaus rinka nesuderinamą valstybės pagalbą. Todėl pagalba kartu su susigrąžinimo palūkanomis turi būti susigrąžinta iš „HoKaWe“.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
2 406 415 EUR valstybės pagalba, kurią Vokietija pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį neteisėtai suteikė „HoKaWe Eberswalde GmbH“, yra nesuderinama su vidaus rinka.
2 straipsnis
1. Vokietija iš gavėjo susigrąžina 1 straipsnyje nurodytą pagalbą.
2. Nuo susigrąžintinų sumų nuo tos dienos, kai pagalbos gavėjas jomis pradėjo disponuoti, iki jų faktinio susigrąžinimo dienos skaičiuojamos palūkanos.
3. Palūkanos apskaičiuojamos pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 794/2004 (21) V skyrių ir pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 271/2008 (22), iš dalies keičiantį Reglamentą (EB) Nr. 794/2004.
3 straipsnis
1. 1 straipsnyje nurodyta pagalba susigrąžinama nedelsiant ir veiksmingai.
2. Vokietija užtikrina, kad šis sprendimas bus įgyvendintas per keturis mėnesius nuo jo paskelbimo.
4 straipsnis
1. Per du mėnesius nuo šio sprendimo paskelbimo Vokietija pateikia Komisijai šią informaciją:
a)
bendrą sumą (pagrindinę sumą ir palūkanas), kuri turi būti susigrąžinta iš pagalbos gavėjo;
b)
išsamų priemonių, kurių imtasi ar ketinama imtis šiam sprendimui įvykdyti, aprašą;
c)
dokumentus, kuriais įrodoma, kad pagalbos gavėjui nurodyta grąžinti pagalbą.
2. Vokietija informuoja Komisiją apie priemonių, kurių ji ėmėsi šiam sprendimui įgyvendinti, taikymo eigą tol, kol bus grąžinta 1 straipsnyje nurodyta pagalbos suma. Komisijos prašymu Vokietija nedelsdama pateikia informaciją apie priemones, kurių ėmėsi ar ketina imtis šiam sprendimui įgyvendinti. Be to, Vokietija pateikia Komisijai išsamius duomenis apie pagalbos sumas ir palūkanas, kurias pagalbos gavėjas jau grąžino.
5 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
Priimta Briuselyje 2013 m. lapkričio 6 d.