PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1379/2014
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky a kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 248/2011, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na jeho článek 15, a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (2), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Prováděcím nařízením Rady (EU) č. 248/2011 (3) uložila Rada konečné antidumpingové clo na dovoz některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a ex 7019 31 00 a pocházející z Čínské lidové republiky.
2. Zahájení antisubvenčního řízení
(2)
Dne 12. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení antisubvenčního řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Evropské unie (4).
(3)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podalo dne 28. října 2013 sdružení European Glass Fibre Producers Association („APFE“) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých výrobků ze skleněných vláken a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení řízení.
(4)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní antisubvenční nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě ČLR, že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz některých výrobků ze skleněných vláken pocházejících z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala vládu ČLR ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(5)
Vláda ČLR přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly dne 5. prosince 2013. Během konzultací nebylo možné dospět k řešení na základě vzájemné dohody. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace došlo dne 9. prosince 2013 písemné podání od vlády ČLR.
(6)
Vládě ČLR byly nabídnuty další konzultace o dalších režimech, jež byly zjištěny v průběhu šetření. Vláda ČLR však tuto nabídku nepřijala s konstatováním, že neobdržela dostatek informací o těchto režimech.
3. Souběžná žádost o částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření
(7)
Komise obdržela žádost o zahájení částečného prozatímního přezkumu platných antidumpingových opatření (5) omezeného na posouzení újmy podle čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní antidumpingové nařízení“). Žádost podalo dne 28. října 2013 také sdružení APFE jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 25 % celkové výroby některých výrobků ze skleněných vláken v Unii.
(8)
Komise poté, co zjistila, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, dne 18. prosince 2013 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení částečného prozatímního antidumpingového přezkumu“) (6) zahájení částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního antidumpingového nařízení.
(9)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že co se týče jeho, stávající opatření uložená prováděcím nařízením Rady č. 248/2011 jsou od počátku neplatná a že současné přezkumné řízení týkající se stávajících opatření uložených uvedeným nařízením by tudíž mělo být ukončeno. Tvrdil, že stávající opatření jsou v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož danému vyvážejícímu výrobci bylo zamítnuto individuální zacházení ve smyslu ustanovení čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení, tak jak tato ustanovení platila v době přijetí uvedeného nařízení. Na podporu svého tvrzení se odvolával na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 (7).
(10)
V návaznosti na zprávu odvolacího orgánu WTO ze dne 28. července 2011 ve věci DS397 byl pozměněn čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení (8). Změna se uplatňuje na všechna řízení zahájená po jejím vstupu v platnost, tj. od 6. září 2012. Pokud jde o vyvážející výrobce, na které se vztahují opatření, jež byla v platnosti ještě před uvedeným datem, Komise zveřejnila dne 23. března 2012 oznámení (9), v němž vyzvala vyvážející výrobce v zemích s netržním hospodářstvím, aby požádali o přezkum, pokud se domnívají, že opatření, která se na ně vztahují, by měla být přezkoumána s ohledem na výše uvedenou zprávu odvolacího orgánu. V uvedeném oznámení bylo konkrétně zmíněno prováděcí nařízení (EU) č. 248/2011. Komise od daného vyvážejícího výrobce takovou žádost o přezkum neobdržela a tento vyvážející výrobce nepožádal ani o prozatímní přezkum ve smyslu čl. 11 odst. 3 základního nařízení.
(11)
O platnosti stávajících opatření tudíž není sporu, a toto tvrzení se proto zamítá.
4. Období šetření a posuzované období použitelné pro obě řízení
(12)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“ nebo v tabulkách „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(13)
Analýzy újmy provedené v rámci antisubvenčního šetření a částečného prozatímního antidumpingového přezkumu vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajících zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byla stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto šetření zohledněna v obou šetřeních.
5. Strany dotčené řízeními
(14)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v obou řízeních kontaktovaly. Kromě toho Komise informovala o zahájení obou řízení žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a orgány v ČLR, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich to týká, a vyzvala je, aby se řízení zúčastnili.
(15)
Zúčastněné strany měly příležitost vyjádřit se k zahájení obou řízení a požádat o slyšení u Komise nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
6. Výběr vzorku
(16)
Komise v obou oznámeních o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorků v souladu s článkem 17 základního antidumpingového nařízení a článku 27 základního antisubvenčního nařízení.
6.1. Výběr vzorku výrobců v Unii použitelného pro obě řízení
(17)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě produkce v Unii a objemu prodeje obdobného výrobku na trhu Unie v období šetření a na základě zeměpisného rozložení. Tento vzorek sestával z výrobních závodů tří výrobců v Unii, kteří se nacházejí v Belgii, Francii a na Slovensku (10) a kteří představují přibližně 52 % celkové výroby v Unii a 49 % všeho prodeje na trhu Unie. Vzorek byl proto považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie. Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k prozatímnímu vzorku vyjádřily.
(18)
V průběhu řízení vláda ČLR uvedla, že v původním antidumpingovém šetření byla bez zdůvodnění použita odlišná metodika pro výběr vzorku výrobců v Unii než v současných řízeních. Vláda ČLR uvedla, že i) Komise již vybrala vzorek před zahájením šetření, a tudíž už před zahájením šetření rozhodla, že vzorek je nutný, ii) v původním šetření musely všechny strany, která si přály být zahrnuty do vzorku, poskytnout Komisi informace do 15 dnů po zahájení šetření, zatímco v tomto případě se to od výrobců již zařazených do vzorku nevyžaduje, iii) strany, které si přály být zařazeny do vzorku, nebyly v obou oznámeních o zahájení řízení obeznámeny s tím, jaké informace musí poskytnout, aby byly zařazeny do vzorku, a že nebyly poskytnuty žádné informace, pokud jde o objem výroby a prodeje představovaný výrobci zařazenými do vzorku, iv) použité výběrové kritérium „tento vzorek představuje největší reprezentativní objem výrobců, kteří mohou být přiměřeně prošetřeni ve stanoveném čase“ není obsaženo v článku 17 základního antidumpingového nařízení a vzorek vybraný na tomto základě není v souladu s uvedeným ustanovením.
(19)
V obou oznámeních o zahájení řízení Komise vysvětlila, že s ohledem na velký počet výrobců v Unii a za účelem dokončení šetření ve stanovených lhůtách se uchýlila k výběru vzorku a současně byl navržen prozatímní vzorek. Byla použita stejná metoda jako v předchozím šetření tj. výběr vzorků. Použití prozatímního vzorku neznamenalo změnu metodiky, pouze umožnilo Komisi získat čas při plném respektování práv na obhajobu. Komise totiž dala příležitost ostatním výrobcům v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zařazeni do vzorku, aby kontaktovali Komisi, nebo jiným zúčastněným stranám, aby předložily jakékoli další relevantní informace týkající se vzorku. V konečném vzorku by měly být zohledněny všechny případné obdržené připomínky. Protože k navrženému vzorku nedošly žádné připomínky, prozatímní vzorek byl potvrzen. Co se týče druhého tvrzení, výrobci, kteří byli předběžně vybráni do vzorku, vyplnili obvyklý formulář, který obsahoval informace nezbytné k tomu, aby Komise mohla vybrat prozatímní vzorek. Obvyklý formulář a odpovědi byly k dispozici ke kontrole ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru. Pokud jde o třetí tvrzení, strany, které chtěly být zařazeny, byly vyzvány, aby se Komisi přihlásily do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení řízení, a měly možnost nahlédnout do spisu s informacemi nedůvěrného charakteru, kde se nacházely obvyklé formuláře. Obvyklé formuláře obsahovaly informace týkající se objemu výroby a prodeje. Čtvrtá výtka také není opodstatněná, protože čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení jasně odkazuje na největší reprezentativní objem, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán.
(20)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala svá tvrzení týkající se údajné procedurální nedůslednosti při výběru vzorku výrobců v Unii před zahájením obou řízení a poukázala na to, že: i) zdůvodnění Komise o dodržení lhůt v řízení je neudržitelné, neboť v čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a v čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se jednoznačně předpokládá výběr vzorku po zahájení obou řízení a podle připomínek ve lhůtě tří týdnu po zahájení obou řízení, ii) prozatímní vzorek je diskriminační nebo neobjektivní a další výrobce v Unii prý odradil od toho, aby se přihlásili, a iii) Komise neposkytla dalším výrobcům v Unii na přihlášení tři týdny.
(21)
V čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení a čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení se uvádí, že „nejvhodnější je výběr vzorku po projednání s dotčenými stranami a s jejich souhlasem, pokud se tyto strany přihlásí ve lhůtě tří týdnů od zahájení šetření a poskytnou dostatek informací“. Pokud jde o první tvrzení, základní anitdumpingové nařízení ani základní antisubvenční nařízení nebrání Komisi, aby při zahájení řízení navrhla prozatímní vzorek a vyzvala strany, aby se k jeho složení vyjádřily. Vzhledem k tomu, že výrobci v Unii (nebo alespoň jejich velká část) podnět podporují a s ohledem na informace získané z obvyklých formulářů měla Komise k dispozici nezbytné informace týkající se výrobního odvětví Unie, aby mohla v počáteční fázi řízení vybrat prozatímní vzorek. S těmito poznatky byl výběr vzorku výrobců v Unii jiný než výběr vzorku vyvážejících výrobců. Pokud jde o druhé a třetí tvrzení, v oznámeních o zahájení řízení bylo uvedeno, že výrobci v Unii, kteří se domnívají, že existují důvody, proč by měli být zahrnuti do vzorku, musí kontaktovat Komisi do 15 dnů. Komise nechápe, jak tento postup porušuje základní nařízení nebo proč ho lze považovat za diskriminační, neobjektivní, natož demotivující.
(22)
Vláda ČLR tvrdila, že vzorek není reprezentativní, protože do něj nebyla zařazena žádná společnost s významnou výrobou pro vlastní spotřebu, a část domácího výrobního odvětví tudíž prostě nebyla hodnocena.
(23)
Toto tvrzení se zamítá, neboť výrobci v Unii zařazení do vzorku skutečně prodávali pro vlastní spotřebu. Vláda ČLR kromě toho neuvedla, který výrobce v Unii měl být do vzorku zařazen a který měl být vyřazen.
(24)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzorek výrobců v Unii není reprezentativní, neboť žádný výrobce v Unii zařazený do vzorku nevyráběl či neprodával rohože ze střiže.
(25)
Tři výrobci v Unii zařazení do vzorku opravdu nevyráběli rohože ze střiže, ale vyráběli rohože z nekonečných skleněných vláken a další hlavní typy výrobku. Subjekty zařazené do vzorku se tedy považovaly za reprezentativní také proto, že představovaly přibližně 52 % celkové výroby v Unii, 49 % veškerého prodeje na trhu Unie a byly vhodně zeměpisně rozptýleny. Na tomto závěru nic nemění to, že výrobci v Unii nevyráběli jednu z mnoha variant typů výrobku.
6.2. Výběr vzorku dovozců použitelného pro obě šetření
(26)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise dovozce, kteří nebyli ve spojení, aby poskytli informace uvedené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(27)
Vzhledem k tomu, že pouze dva dovozci, kteří nebyli ve spojení, odpověděli na formulář pro výběr vzorku, nebylo nutné provést výběr vzorku.
6.3. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR použitelného pro obě šetření
(28)
Aby mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala Komise všechny vyvážející výrobce v ČLR, aby poskytli informace uvedené v oznámeních o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala Stálé zastoupení ČLR při Evropské unii, aby určilo nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast v šetření.
(29)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo osm vyvážejících výrobců. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 1 základního antidumpingového nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení a čl. 17 odst. 2 základního antidumpingového nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi vyzváni, aby se vyjádřili k prozatímně vybranému vzorku. Nebyly vzneseny žádné připomínky. Komise proto rozhodla zachovat navrhovaný vzorek a všechny zúčastněné strany byly v tomto smyslu informovány o konečném výběru vzorku.
(30)
Vzorek vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců zahrnuje tyto podniky:
-
Chongqing Polycomp International Corporation („CPIC“),
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd („OCH“) a s ní spojené společnosti: Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd („NCH“) a Changzhou Tianma Group Co., Ltd („Tianma“). Tyto tři společnosti jsou označovány jako „Jiangsu Changhai Group“,
-
Jinko Solar Co. Ltd a s ní spojené společnosti: Jushi Group Chengdu Co., Ltd a Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Tyto tři společnosti jsou označovány jako Jushi Group.
(31)
Vzorek představoval 78 % celkového objemu vývozu na prodej z ČLR do Unie během období šetření, a to na základě odpovědí na formuláře pro výběr vzorku.
7. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(32)
Komise rozeslala dotazníky vládě ČLR, všem čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, dále výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, uživatelům a oborovým sdružením, kteří se přihlásili během lhůty stanovené v obou oznámeních o zahájení řízení.
(33)
Odpovědi na dotazník došly od vlády, tří čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, tří výrobců v Unii zařazených do vzorku, 14 uživatelů a dvou dovozců, kteří nebyli ve spojení. Odpověď jednoho z uživatelů však byla nedostatečná a neumožnila Komisi provést užitečnou analýzu těchto údajů, přestože zaslala několik upomínek.
(34)
Kromě toho se sdružení „Glass Alliance Europe“ zastupující sklářský průmysl přihlásilo jménem svých členů jako zúčastněná strana a předložilo stanovisko.
(35)
Písemné informace došly také od několika sdružení uživatelů, jmenovitě od „Danish Wind Industry Association“, „Danish Plastics Federation“ a „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)“, jakož i od Siemens Wind Power AG.
(36)
Kromě tohoto předložila připomínky čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a uměleckých řemesel („CCCLA“).
(37)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 16 základního antidumpingového nařízení a článku 26 základního antisubvenčního nařízení byly provedeny v sídle vlády ČLR a v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgie,
-
Owens Corning Fibreglass France, Francie,
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovensko.
Vyvážející výrobci v ČLR:
-
Chongqing Polycomp International Corporation,
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd,
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd,
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd,
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd,
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Obchodníci se sídlem v ČLR ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation („CMBIE“),
-
China National Building Materials International Corporation („CNBMIC“).
Obchodníci se sídlem v Unii a ve spojení s vyvážejícími výrobci:
-
Jushi Italia Srl,
-
Jushi Spain SA,
-
Jushi France SAS.
Nezávislí dovozci:
-
Helm AG, Německo.
Uživatelé:
-
Basell Polyolefine, Německo,
-
DSM, Nizozemsko,
-
DuPont de Nemours, Belgie,
-
Exel Composites, Belgie,
-
Fiberline Composites, Dánsko,
-
Formax, Spojené království,
-
Polyone, Německo,
-
Vestas Wind Systems, Dánsko.
(38)
Vláda ČLR uvedla, stručně řečeno, že byla porušena její práva na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, protože ve spisu s informacemi nedůvěrného charakteru bez „řádného důvodu“ chyběly informace nebo nebyly uvedeny v podobě dostatečně podrobných shrnutí, nebo ve výjimečných případech nebyly udány důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů.
(39)
Komise měla za to, že spis s informacemi nedůvěrného charakteru, který je zúčastněným stranám přístupný ke kontrole, obsahoval dostatečné informace k tomu, aby se zúčastněné strany mohly seznámit s údaji, které Komise použila ve své analýze, a toto tvrzení se proto pokládá za nepodložené. Vláda byla informována o důvodech, proč Komise měla za to, že uvedená tvrzení byla nepodložená.
(40)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR a jeden vyvážející výrobce zopakovali, že ustanovení o důvěrnosti byla použita příliš široce, a požádali o poskytnutí informací o typech výrobku, které prodávali výrobci v Unii, a též o celkových množstvích podle kontrolních čísel výrobků (PCN).
(41)
Komise má za to, že k porušení práv na obhajobu nedošlo, protože všichni vyvážející výrobci obdrželi konkrétní informace o výrobcích podle kontrolních čísel výrobků (PCN) vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, u nichž docházelo k soutěži s ČLR. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(42)
Výrobek, jehož se týkají obě řízení, je stejný jako výrobek definovaný v prováděcím nařízení Rady (EU) č. 248/2011 a popsaný v obou oznámeních o zahájení řízení, a to střiž ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohože vyrobené z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny (dále jen „dotčený výrobek“ nebo „výrobky ze skleněných vláken“), v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 a 7019 31 00 (tento kód nahradil dne 1.1.2014 kód 7019 31 10) a pocházející z Čínské lidové republiky.
(43)
Dotčený výrobek je surovinou nejčastěji využívanou k vyztužení termoplastických a termosetových pryskyřic v průmyslu kompozitních materiálů. Výsledné kompozitní materiály (plasty vyztužené nekonečnými skleněnými vlákny) jsou využívány v celé řadě odvětví: v automobilovém průmyslu, v elektrickém a elektronickém průmyslu, při výrobě listů větrných elektráren, ve stavebnictví, při výrobě nádrží a trubek, při výrobě spotřebního zboží, v kosmickém výzkumu, ve zbrojním průmyslu atd.
(44)
Toto řízení se týká tří základních typů výrobků ze skleněných vláken - totiž střiže (chopped strands) (11), pramenců (rovings) (12) a rohoží (mats) (13) (s výjimkou rohoží ze skleněné vlny). Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití jednotlivých typů mají všechny tyto různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům.
2. Žádosti o vyloučení výrobku
2.1. Kód KN 7019 31 90
(45)
Po zveřejnění obou oznámení o zahájení řízení CCCLA vznesla připomínku, že obě oznámení o zahájení řízení odkazovala na kód KN 7019 31 10, zatímco žadatel odkazoval na kód KN 7019 31 00, který už neexistuje. Uvedli, že výrobky dříve zařazené pod kód KN 7019 31 00 jsou nyní zařazené do dvou různých kódů KN: 7019 31 10 (rohože z nekonečných skleněných vláken) a 7019 31 90 (ostatní rohože ze skleněných vláken). Vzhledem k tomu, že současné šetření se týká některých výrobků z nekonečných skleněných vláken, CCCLA se domnívá, že výrobky zařazené pod kódem KN 7019 31 90, a sice „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku.
(46)
Toto tvrzení není relevantní, protože tento výrobek v první řadě není dotčeným výrobkem.
(47)
Žadatel odkázal na kód KN ex 7019 31 00 a výslovně uvedl, že rohože ze skleněné vlny (tj. jiné rohože nebo rohože ze skleněných vláken bez filamentů) jsou vyloučeny. Proto je před kódem KN uvedeno „ex“.
(48)
Obě oznámení o zahájení řízení byla zveřejněna v prosinci 2013 a uvádělo se v nich, že „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“. Vzhledem k tomu, že od 1. ledna 2012 jsou výrobky spadající pod kód KN 7019 31 00 rozděleny pod kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90, oznámení o zahájení řízení nezahrnuje „rohože ze skleněných vláken bez filamentů“, neboť se v něm uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 10“.
(49)
Stávající nařízení však uvádí „v současnosti kódů KN […] 7019 31 00“, neboť tyto dva kódy KN 7019 31 10 a 7019 31 90 byly od 1. ledna 2014 znovu sloučeny, protože kód KN 7019 31 90 zůstal prakticky prázdný (protože ostatní rohože ze skleněných vláken, a sice rohože ze skleněné vlny, byly spíše řazeny pod kód KN 7019 39 00).
(50)
Proto žádost o vynětí kódu KN 7019 31 90 není relevantní.
2.2. Strukturované pramence
(51)
Jeden uživatel požádal o vynětí strukturovaných pramenců (14) z definice výrobku na základě toho, že výrobci nekonečných skleněných vláken v Unii tyto výrobky nevyrábějí.
(52)
V Unii však byly nalezeny tři společnosti vyrábějící strukturované pramence s dostatečnou kapacitou dodávat je pro potřeby trhu. Šetření prokázalo, že navzdory možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Žádost o vynětí strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
(53)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR vznesla námitku, že strukturované pramence by měly být vyloučeny, neboť i) pouze jeden výrobce v Unii dodává strukturované pramence na trh v omezeném množství, a proto dovoz takových výrobků nemůže způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) strukturované pramence se liší od rovných pramenců, které jsou v příčném směru složeného pultruzovaného profilu pevnější a jinak se vyrábějí a iii) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v původním antidumpingovém šetření v souvislosti s nitěmi, se Komise nyní domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku.
(54)
Pokud jde o první námitku, Komise opakuje, že v Unii je několik výrobců, kteří jsou schopni dodávat strukturované pramence pro potřeby trhu, ale jen jeden tento typ výrobku v současnosti prodává. Argument vlády ČLR, že v současnosti prodává daný výrobek pouze jeden výrobce v Unii, je spíše projevem újmy, neboť to znamená, že uživatelé se obrátili k jiným dodavatelům mimo Unii, zejména z ČLR.
(55)
Pokud jde o druhou námitku, výrobní proces strukturovaných pramenců je totožný s výrobním procesem „normálních“ pramenců, až na jeden úkon navíc, při němž se fouká vzduch do příze, což vyžaduje jen poměrně nepříliš nákladné technické zařízení, ale základní technické a fyzikální vlastnosti výrobku se tím nemění. Strukturovaný pramenec vypadá o něco huňatější než „normální“ pramenec.
(56)
Pokud jde o třetí námitku, Komise postupovala stejně jako v předchozím šetření, v němž byly strukturované pramence také součástí dotčeného výrobku a kdy byla žádost o jejich vyloučení zamítnuta. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(57)
Žádost o vyloučení strukturovaných pramenců z definice výrobku se proto zamítá.
2.3. Výrobky, u nichž výrobní odvětví Unie nečelí konkurenci ČLR
(58)
Vláda ČLR požádala, aby výrobky, u nichž výrobní odvětví v Unii nečelí konkurenci ze strany čínského dovozu (jak je uvedeno v nedůvěrné verzi antisubvenčního podnětu), byly vyňaty z definice výrobku. Uvedené produkty byly střiže pro vlhké použití a rohože.
(59)
Střiže pro vlhké použití mají omezenou dobu použitelnosti a vyžadují vyšší náklady na dopravu v důsledku dodatečné hmotnosti obsahu vody. Se střižemi pro vlhké použití se nicméně obchoduje v celosvětovém měřítku. Šetření prokázalo, že navzdory odlišnému vzhledu a možným rozdílům v konečném využití mají všechny různé typy dotčeného výrobku stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se v podstatě ke stejným účelům. Střiže pro vlhké použití a rohože, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, se používají jako výztužný materiál. Kromě toho tvrzení vlády ČLR, že některé čínské výrobky z nekonečných skleněných vláken se zatím ve velkých množstvích na trhu Unie nevyskytují, nevylučuje změnu obchodního chování v budoucnosti, pokud jde o vývoz těchto konkrétních typů. Žádost o vynětí těchto výrobků z definice výrobku se proto zamítá.
(60)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že i) střiže pro vlhké použití vyrábí jenom jeden výrobce v Unii, a tudíž dovoz takových výrobků nemůže způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, ii) pokud jde o výše zmíněné výrobky, výrobcům Unie není způsobována újma, neboť v nedůvěrném znění žádosti výrobní odvětví Unie tvrdilo, že z těchto výrobků dosahuje zisk kolem 8 % - 10 %, iii) střiže pro vlhké použití mají vyšší obsah vody, omezenou dobu skladovatelnosti a jinak se vyrábějí, a proto mají jiné fyzikální i chemické vlastnosti než normální střiže, a (iv) na rozdíl od toho, jak se postupovalo v předchozím šetření v souvislosti s nitěmi, se nyní Komise domnívá, že omezená nahraditelnost není významným faktorem pro vyloučení střiže pro vlhké použití a rohoží z definice výrobku.
(61)
První tvrzení se zamítá, jelikož střiže pro vlhké použití prodává několik výrobců v Unii, a výrobní odvětví Unie tudíž nelze vyloučit z újmy způsobované tímto typem výrobku.
(62)
Pokud jde o druhé tvrzení, to, že některé typy výrobku jsou v některých okamžicích ziskové, není dostatečným důvodem pro jejich vyloučení z definice výrobku. Střiže pro vlhké použití se kromě toho dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(63)
Pokud jde o třetí tvrzení, dotčený výrobek není definován odkazem na jeho obsah vody. Obsah vody ve střiži pro vlhké použití tudíž nezdůvodňuje její vynětí z definice výrobku. Proces výroby střiže pro vlhké použití je navíc stejný jako proces výroby střiže pro suché použití, až na fázi sušení.
(64)
Pokud jde o čtvrté tvrzení, Komise postupovala stejně jako v předchozím antidumpingovém šetření, v němž byla střiž pro vlhké použití také součástí dotčeného výrobku. Argumenty, jež by vedly k jinému závěru, nebyly předloženy.
(65)
Žádost o vynětí střiže pro vlhké použití z definice výrobku se proto zamítá.
3. Obdobný výrobek
(66)
Podobně jako v případě předchozích antidumpingových šetření bylo zjištěno, že dotčený výrobek a výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané na domácím trhu v ČLR, stejně jako výrobky z nekonečných skleněných vláken vyráběné a prodávané v Unii výrobním odvětvím Unie, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Tyto výrobky jsou proto obdobné výrobky pro účely stávajících řízení ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního antidumpingového nařízení a čl. 2 písm. c) základního antisubvenčního nařízení.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(67)
Ve 12. pětiletém plánu národního hospodářského a sociálního rozvoje ČLR je osvětlena strategická vize vlády ČLR, pokud jde o zlepšení a podporu klíčových průmyslových odvětví, mimo jiné také odvětví výroby skleněných vláken. V 9. kapitole 12. pětiletého plánu, která pojednává o transformaci a modernizaci zpracovatelského průmyslu, se uvádí:
„Zaměříme se na vývoj nových materiálů, jako je fotovoltaické sklo, ultratenké substrátové sklo, speciální skleněná vlákna a speciální keramika.“
(68)
V 3. části 9. kapitoly zmíněného plánu, která pojednává o technologické modernizaci podniků, se konkrétně uvádí, že vláda ČLR „bude pobízet podniky k tomu, aby lépe uměly vyvíjet nové výrobky, zvyšovat technologický obsah a přidanou hodnotu svých výrobků a rychleji aktualizovat a modernizovat své výrobky“.
(69)
Kromě toho kapitola 10 oddíl 1 uvedeného plánu stanoví následující:
„V odvětvích využívajících nové materiály je středem zájmu rozvoj nových funkčních materiálů, moderních konstrukčních materiálů, vysoce výkonných vláken a z nich vyráběných směsných materiálů a základních materiálů pro běžné účely“
.
(70)
Význam inovací a nových materiálů obecně je jasně vysvětlen jak v „12. pětiletém programu průmyslových technologických inovací“, tak v „Národním plánu dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
(71)
Ve Směrném indexu průmyslové restrukturalizace z roku 2011 (rozhodnutí č. 9) se kromě toho výslovně uvádí, že upřednostňovaná odvětví jsou „výroba skleněných vláken z E-skla tažením v pecích […], vývoj a výroba vysoce výkonných skleněných vláken a výrobků z nich“. Také „Směrný index odvětví vhodných pro zahraniční investice“ vyjmenovává odvětví, v nichž se upřednostňují zahraniční investice (15) a výslovně odkazuje na výrobu výrobků ze skleněných vláken a speciálních skleněných vláken.
(72)
Vláda ČLR uvedla, že tyto plány jsou pouze orientační a nezávazné. Ve 12. pětiletém plánu se však jednoznačně uvádí, že je právně závazný:
„Tento plán má po projednání a schválení Všečínským shromážděním lidových zástupců právní platnost.“
(73)
Po poskytnutí informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že dotčeným výrobkem jsou pouze výrobky ze standardních skleněných vláken (E-sklo), nikoli technologicky vyspělejší a vysoce výkonné skleněné vlákno (skleněná vlákna pro zvláštní účely neboli S-sklo) Dotčený výrobek, jehož se týká toto šetření, tudíž nespadá pod upřednostňovaná odvětví, jelikož upřednostňovanými odvětvími jsou jen výroba speciálních skleněných vláken nebo vysoce výkonných vláken. Vláda ČLR se odvolává mezi jiným na 12. pětiletý plán, který se zmiňuje jen o „vysoce výkonných vláknech“ a „speciálních skleněných vláknech“.
(74)
Zaprvé, dotčeným výrobkem jsou některé výrobky z nekonečných skleněných vláken. Definice výrobku nerozlišuje, zda se jedná o výrobky za standardních skleněných vláken (dále jen E-sklo) nebo ze speciálních skleněných vláken (S-sklo). Zadruhé, žádná zúčastněná strana nepředložila žádost o vynětí některého výrobku s tím, že definice výrobku by neměla zahrnovat speciální skleněná vlákna. Zatřetí, vláda ČLR nezpochybnila, že upřednostňuje vývoj „speciálních skleněných vláken“. Vždyť i výrobky ze standardních skleněných vláken jsou uvedeny coby odvětví s upřednostňovanými zahraničními investicemi (viz 71. bod odůvodnění).
(75)
V každém případě, i kdyby se akceptovalo, že vláda ČLR upřednostňuje pouze vývoj vysoce výkonných skleněných vláken (např. S-sklo), ze šetření nevyplynul žádný rozdíl mezi odvětvím standardních skleněných vláken na jedné straně a odvětvím speciálních skleněných vláken na straně druhé. Naopak, všechny výrobky ze skleněných vláken, ať již z E-skla nebo s vysoce výkonných skleněných vláken, jako je S-sklo, vyrábí stejné odvětví skleněných vláken. Komise v tomto ohledu zejména zjistila, že všichni čínští vyvážející výrobci zařazení do vzorku používají ve výrobním procesu jak standardní skleněná vlákna (E-sklo), tak vysoce výkonná skleněná vlákna (např. S-sklo), a neexistuje mechanismus, jak omezit poskytovanou podporu buď v podobě preferenčních úvěrů nebo poskytnutí práv k užívání pozemků jen na jeden segment výroby. Z toho vyplývá, že výslovné upřednostňování vývoje výrobků z vysoce výkonných skleněných vláken nemůže ani právně ani fakticky vyloučit základní odvětví skleněných vláken z celkové strategické politiky orientované na pobízení podniků k vývoji nových výrobků, zvyšování technologického obsahu a přidané hodnoty jejich výrobků a rychlejší aktualizaci a modernizaci jejich výrobků.
(76)
Z výše uvedeného vyplývá, že tvrzení, že dotčený výrobek není součástí upřednostňovaného odvětví, není podložené, a proto se zamítá.
(77)
V „Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení ‚Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace‘“ (které se společně s „Dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) se navíc uvádí, že vláda ČLR bude aktivně podporovat rozvoj různých průmyslových odvětví (16).
(78)
I když rozhodnutí č. 40 výslovně neodkazuje na odvětví nekonečných skleněných vláken ani obecněji na odvětví využívající nové materiály, přesto vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům a předpokládá provádění „dalších preferenčních politik v případě upřednostňovaných projektů“ (17). Lze proto dojít k závěru, že rozhodnutí č. 40 se týká odvětví nekonečných skleněných vláken.
(79)
Vláda ČLR uvedla, že rozhodnutí č. 40 znamená pouze, že upřednostňovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou podporu „podle úvěrových zásad“, ale z toho nelze dovodit, že tato podpora by měla být přednostní.
(80)
Šetření prokázalo, že společnosti zařazené do vzorku těžily z preferenční úvěrové politiky. Ve skutečnosti některé ztrátové podniky i nadále dostávaly úvěry za preferenčních podmínek. Komise proto odmítá tvrzení vlády ČLR, že poskytování úvěrů odvětví nekonečných skleněných vláken probíhalo „podle úvěrových zásad“. Rozhodující je, že podle rozhodnutí č. 40 budou všechny finanční instituce poskytovat úvěry upřednostňovaným odvětvím, mezi které patří odvětví nekonečných skleněných vláken, a že tato podpora je de facto poskytována za preferenčních podmínek.
(81)
A navíc v Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje v oblasti vědy a technologie (2006-2020) se čínská vláda zavazuje, že „na prvním místě bude politicky zaměřené financování“, že „vybídne finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, že „vybídne finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(82)
Výroba nekonečného skleněného vlákna spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií v ČLR. Šetření skutečně odhalilo, že některé společnosti zařazené do vzorku získaly osvědčení podniku využívajícího nové a špičkové technologie, a mohou tedy využít preferenční zacházení uvedené ve výše zmíněném „Národním plánu střednědobého a dlouhodobého rozvoje vědy a technologie (2006-2020)“.
2. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
2.1. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na jednoho vyvážejícího výrobce
(83)
Během inspekce na místě v jedné společnosti v ČLR se zjistilo, že společnost vyměnila auditovanou účetní závěrku, kterou původně předložila Komisi ve své odpovědi na antisubvenční dotazník. Společnost tyto informace nezveřejnila dobrovolně a existence jiné auditované účetní závěrky byla odhalena, až když byla společnost požádána, aby poskytla originál účetní závěrky. Kromě toho byla nová závěrka k dispozici pouze v čínštině. Jelikož šíření dvou auditovaných účetních závěrek je v rozporu s mezinárodními normami pro audit (č. 560: o „následných událostech“), inspekční tým zdůraznil, že se jedná o závažný problém, neboť vyvolává pochybnosti ohledně důvěryhodnosti předložených účetních závěrek. Společnost vysvětlila, že auditovaná účetní závěrka, kterou původně předložila v odpovědi na dotazník, obsahovala chyby, a proto byla nahrazena novou verzí od téže auditorské společnosti, zpětně datovanou a znovu vydanou pod stejným pořadovým číslem jako původní účetní závěrka, která byla zničena.
(84)
Po inspekci na místě, když byl k dispozici překlad „druhé“ účetní závěrky, zaslala Komise společnosti dopis, v němž uvedla konkrétní a podrobné důvody, proč má za to, že některé údaje uvedené v dotazníku nelze považovat za ověřené. Společnost byla informována, že Komise může založit svá zjištění na dostupných údajích v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, a byla jí poskytnuta možnost vyjádřit své stanovisko.
(85)
Společnost předložila své připomínky písemně i během slyšení u úředníka pro slyšení. Ve své odpovědi naznačila existenci další (třetí) auditované účetní závěrky (ve formátu, který se používá pro kotované společnosti). Třebaže se nezdálo, že rozdíly mezi „druhou“ a „třetí“ závěrkou jsou podstatné, třetí závěrka byla mnohem podrobnější a obsažnější. Byla již vydána a ač ji společnost měla k dispozici během inspekce na místě (18), nebyla existence této účetní závěrky prozrazena Komisi včas ještě během inspekce. Na rozdíl od jiných účetních závěrek, v této „třetí“ verzi byly výslovně a podrobně uvedeny všechny subvence (včetně jejich právního základu), které společnost obdržela v průběhu období šetření. Prozkoumání této účetní závěrky při inspekci na místě by tudíž bylo velmi užitečné za účelem ověření všech předložených informací týkajících se jednotlivých právních režimů subvencí, které společnost dostala.
(86)
Auditované účetní závěrky jsou základním dokumentem umožňujícím řádné ověření informací, které společnost poskytla Komisi, pokud jde mimo jiné o granty, úvěry, práva k užívání pozemků, odklady daní atd.
(87)
Jak je uvedeno výše, spolupráce společnosti nebyla vstřícná a představovala vážnou překážku pro řádné ověření informací předkládaných Komisi, která proto nemohla řádně ověřit obdržené informace týkající se mimo jiné výše subvencí, jež společnost dostala. V důsledku toho nemohla Komise dospět k přiměřeně správným zjištěním, zejména co se týče výše obdržených subvencí.
(88)
Má se za to, že společnost poskytla zavádějící informace a přiměřeně nespolupracovala. Komise proto rozhodla, že použije ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Vzhledem k tomu, že tato společnost byla součástí skupiny, ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení bylo použitelné na celou skupinu.
(89)
Pro stanovení úrovně subvencování v případě skupiny však Komise použila skutečné údaje týkající se dvou společností ve skupině, které plně spolupracovaly v obou šetřeních a jejichž údaje o jejich úrovni subvencování byly považovány za spolehlivé. Pokud jde o společnost v rámci skupiny, která poskytla zavádějící informace, úroveň subvencování byla stanovena na základě dostupných údajů. Při stanovení úrovně subvencování u této právnické osoby použila Komise dostupné údaje, které byly na nejvyšší úrovni subvencí zjištěných u každého režimu subvencí pro právnické osoby z řad společností zařazených do vzorku nebo skupin společností uvedených v 30. bodě odůvodnění, které při šetření plně spolupracovaly.
(90)
Po poskytnutí informací přišel žadatel s tvrzením, že nebyla použita správná metodika výpočtu úrovně subvencování skupiny. Tvrdil, že subvenční rozpětí by mělo být mnohem vyšší, jelikož subvenční rozpětí skupiny je součtem nejvyšších subvenčních rozpětí zjištěných u každého režimu subvence pro každou spolupracující společnost.
(91)
Toto tvrzení vyvěrá z nepochopení. Metodika použitá pro výpočet úrovně subvencování je popsaná v 89. bodě odůvodnění a byla uplatněna jen na společnost (v rámci skupiny), která poskytla zavádějící informace, nikoli však na skupinu jako celek. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(92)
Společnost, která poskytla zavádějící informace, dotčený výrobek nevyvážela. Dotčený výrobek vyvážela jedna ze společností ve spojení v rámci dané skupiny. Tato společnost však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozních cenách skupiny. Tyto poskytnuté informace byly proto použity pro konečná zjištění Komise v uvedeném řízení.
(93)
Po poskytnutí informací přišel vyvážející výrobce s tvrzením, že Komise pochybila, když použila ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(94)
Především tvrdil, že v dopise zaslaném této společnosti, v němž Komise uvedla podrobné důvody pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, nebylo nikde řečeno, že si nemohla ověřit informace o subvencích. Komise se proto o tuto argumentaci nemohla opřít ve svých konečných závěrech, protože daná společnost nedostala příležitost vyjádřit se k tomuto argumentu.
(95)
Toto tvrzení nelze přijmout. Ve zmíněném dopise Komise výslovně uvedla, že„nemůže konstatovat, že informace o úrovni subvencí, které obdržela (společnost), byly ověřeny“. Daná společnost byla každopádně plně informována o důvodech pro použití nejlepších dostupných údajů v dokumentu s konečnými informacemi a byla jí poskytnuta příležitost vyjádřit se, což také učinila.
(96)
Zadruhé, vyvážející výrobce tvrdil, že i kdyby Komise mohla použít ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního opatření, neměla by odkazovat na údaje o jiných společnostech jako na základ pro určení úrovně subvencování, ale měla by vycházet z auditované účetní závěrky dané společnosti, jelikož se přece jedná o „nejvhodnější“ a „nejuspokojivější“ informace o úrovni subvencování dané společnosti.
(97)
Jak je objasněno výše v 83. až 88. bodě odůvodnění, Komise má vážné pochybnosti o věrohodnosti předložených účetních závěrek, a proto se na ně nemohla spolehnout, když chtěla ověřit úroveň subvencování v různých právních režimech nebo subvenčních programech, jako jsou preferenční úvěry a práva k užívání pozemků za nižší než přiměřenou odměnu. Spolehlivé auditované účetní závěrky jsou totiž velmi zásadní pro ověření přesnosti a úplnosti informací poskytnutých jinou cestou. Komise se proto musela uchýlit k nejlepším dostupným údajům, když chtěla určit úroveň subvencování, což v tomto případě byly ověřené informace o příslušných subvenčních režimech od jiných spolupracujících společností. Tento argument se proto odmítá.
(98)
Společnost také tvrdila, že Komise chybně použila mezinárodní účetní standardy („IAS“) coby kritérium pro odmítnutí auditované účetní závěrky. Podle společnosti se mělo rozlišovat mezi úlohou účetní závěrky a významem IAS při posuzování zacházení jako v tržním hospodářství na jedné straně v antidumpingovém řízení a v antisubvenčním řízení na straně druhé. Porušení IAS nemůže zakládat důvod pro použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(99)
Komise poznamenává, že porušení mezinárodních účetních standardů, na které se přišlo během šetření, nebylo samo o sobě důvodem pro použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Důvodem byla skutečnost, že Komisi byly předloženy různé verze účetních závěrek, což zpochybňuje jejich věrohodnost, a vedlo to Komisi k závěru, že jiné informace o úrovni subvencování nelze ověřit. Tento argument se proto odmítá.
(100)
Tato společnost rovněž tvrdila, že metodika, kterou Komise použila pro výpočet subvenčního rozpětí a která spočívala v tom, že vzala nejvyšší sazbu vyrovnávacího cla z každého právního režimu zjištěnou u každé spolupracující právnické osoby (a ne u každé skupiny), je neodůvodněná. Společnost tvrdila, že tato metodika je chybná, neboť společnosti ve stejné skupině se mohou rozhodnout, že soustředí subvence do jednoho konkrétního subjektu ku prospěchu celé skupiny.
(101)
Jak je vysvětleno v 89. bodě odůvodnění, při výpočtu úrovně subvencování za celou skupinu použila Komise skutečné údaje dvou jiných společností v této skupině, jež spolupracovaly v obou šetřeních. Dostupné údaje byly použity jen na jednu právnickou osobu ve skupině, která poskytla zavádějící informace. Komise zjistila, že pro určení úrovně subvencování právnické osoby ve skupině je nejlepší vycházet při výpočtech ze stejné úrovně korporátní struktury a vzít za základ nejvyšší úroveň subvencování zjištěnou u kterékoli právnické osoby (případně v rámci skupiny), která patří mezi společnosti nebo skupiny společností zařazené do vzorku. Tento argument se proto odmítá.
2.2. Použití ustanovení čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení na banky ve státním vlastnictví
(102)
Žádná státní banka v ČLR s Komisí nespolupracovala. Tyto banky byly vyzvány, aby vyplněním dotazníku poskytly informace nezbytné pro účely antisubvenčního šetření. Komise proto oznámila vládě ČLR, že pokud jde o údaje týkající se státních bank, zváží založit svá zjištění na dostupných údajích ve smyslu čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(103)
V odpovědi na dopis Komise a v návaznosti na poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení, pokud jde o informace požadované od státních bank. Tvrdila, že velké množství informací poskytla v rámci tohoto šetření vláda ČLR. Komise nicméně zjistila, že uvedené informace nemohly zcela nahradit odpovědi státních bank na zvláštní dotazníky. Vláda ČLR nezpochybnila skutečnost, že státní banky neodpověděly na dotazník, ani to, že banky jsou ve vlastnictví státu. Své závěry týkající se bank ve státním vlastnictví proto musela Komise opřít o dostupné údaje.
3. Prošetřované režimy
(104)
Komise zaslala vládě ČLR dotazníky, mezi nimiž byly dotazníky určené státním bankám a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku a v nichž se požadovaly informace o právních režimech, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví nekonečných skleněných vláken. Byly prošetřeny následující právní režimy:
a)
Politika preferenčních úvěrů, záruk a pojištění pro odvětví nekonečných skleněných vláken:
-
Politika preferenčních úvěrů
-
Subvenční programy vývozních úvěrů
-
Vývozní záruky a pojištění pro nové materiály
-
Výhody plynoucí z přístupu k offshore holdingovým společnostem a ze splacení úvěrů vládou
b)
Grantové programy:
-
Subvence na rozvoj „známých značek“ a programu „China world top brands“
-
Granty centrální vlády
-
Granty vlád na nižších úrovních (provinčních)
-
Finanční prostředky na vnější expanzi průmyslu v provincii Guangdong
c)
Poskytnutí vládních zdrojů za cenu nižší než přiměřenou
-
Vládní dodávky elektrické energie
-
Vládní dodávky vody
-
Vládní dodávky surovin
-
Poskytnutí pozemku vládou za cenu nižší než přiměřenou
d)
Programy osvobození od daně z příjmů a jiných přímých daní a jejich snížení
-
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně z příjmů pro proexportně zaměřené podniky se zahraničními investicemi
-
Úlevy na dani z příjmu pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy
-
Místní programy na osvobození od daně z příjmu a její snížení pro výrobní podniky se zahraničními investicemi
-
Snížení daně pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
-
Zápočty daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi
-
Vrácení daně za reinvestici zisků v případě podniků se zahraničními investicemi orientovanými na vývoz
-
Preferenční daňové programy pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou označovány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
-
Snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech
-
Preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu
-
Daňové programy v provincii Guangdong
-
Osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
-
Snížené sazby daně z příjmů právnických osob
e)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
Osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení
-
Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně
-
Osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv v rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
4. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
4.1. Preferenční úvěry
a) Úvod
(105)
Jak je vysvětleno v oddíle C.2.2, závěry týkající se státních bank byly učiněny na základě dostupných údajů v souladu s čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
b) Právní základ
(106)
Preferenční úvěry v ČLR upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví z roku 2003 (dále jen „zákon o bankovnictví“), Obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí Státní rady č. 40.
c) Závěry šetření
Existence subvence
(107)
Zatímco čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace o podílnících resp. vlastnické struktuře bank v ČLR, šetřením na základě dostupných údajů se zjistilo, že pro čínský finanční trh je charakteristický významný vliv a kontrola vlády. Při analýze, zda jsou banky pověřeny vládními pravomocemi, zda jsou jim svěřeny či zda je vykonávají (jakožto veřejnoprávní subjekty), použila Komise všechny dostupné informace nejen o státním vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vliv a dohled vlády na činnost bank, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a to, zda byly bankovní subjekty zřízeny právním předpisem.
(108)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky v úplném státním vlastnictví mají správní radu s převahou vlády ČLR, drží největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Na státní banky se vztahují právní předpisy, které mimo jiné vyžadují, aby vykonávaly úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům (19) či upřednostňovaly rozvoj výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie (20).
(109)
Další známkou účasti státu na čínském finančním trhu je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob stanovení úrokových sazeb a jejich kolísání. (21) Finanční instituce mají poskytovat úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od referenční úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě preferenčních úvěrů se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Limity úrokových sazeb společně se stropy pro sazby z vkladů vytvářejí situaci, kdy banky mají zaručený přístup k levnému kapitálu (vzhledem k nařízení o sazbách z vkladů) a jsou schopny půjčovat vybraným výrobním odvětvím za výhodné sazby podle vládní politiky, jež nařizuje bankám, aby konkrétním způsobem podporovaly některá upřednostňovaná nebo technologicky vyspělá průmyslová odvětví, jako je odvětví nekonečných skleněných vláken.
(110)
Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definici a formulacím, jež jsou obsaženy v oběžníku č. 251, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Jak je však popsáno výše v oddíle C. 2.2, vláda ČLR tyto oběžníky neposkytla. Vláda ČLR však tvrdila, že oběžník č. 250 byl zrušen oběžníkem č. 251, že od července roku 2013 byly minimální úrokové sazby úvěrů zrušeny, a k zasahování státu do bankovního sektoru tudíž nedochází.
(111)
Ke zrušení minimálních úrokových sazeb úvěrů však došlo v průběhu období šetření. Čínská lidová banka tudíž po velkou část období šetření ovlivňovala stanovování úrokových sazeb státními bankami. Šetřením se navíc neprokázal žádný bezprostřední účinek tohoto zrušení na půjčky pro výrobce zařazené do vzorku. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která platila v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty.
(112)
Závěry antisubvenčního šetření, jež se týkaly solárních panelů (22) a solárního skla (23), tj. že státní banky v ČLR jednají jako veřejnoprávní subjekty (viz 158. až 168. bod odůvodnění nařízení o solárních panelech a 73. bod odůvodnění nařízení o solárním skle), jsou dostupnými údaji také v tomto šetření, pokud jde o statut veřejnoprávního subjektu státních bank. Tyto skutečnosti lze shrnout takto:
-
stání banky mají největší tržní podíl a jsou předními aktéry na trhu v ČLR;
-
z dostupných údajů vyplývá, že státní banky podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
-
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc upřednostňovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(113)
Na základě výše uvedeného se dospělo k závěru, že státní banky vykonávají funkce vlády z pověření vlády ČLR, zejména pak povinnou podporu některých hospodářských odvětví v souladu se státním plánem a politickými dokumenty. Silná majetková účast státu v státních bankách potvrzuje, že tyto banky jsou při výkonu svých veřejných funkcí kontrolovány vládou. Čínská vláda vykonává účinnou kontrolu nad státními bankami tím, že všudypřítomně zasahuje do finančního sektoru a naléhá na státní banky, aby se řídily vládními politikami. Státní banky jsou proto považovány za veřejnoprávní subjekty, neboť mají vládní moc, jsou jí pověřeny a uplatňují ji.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považuje státní banky za veřejnoprávní subjekty. Komise s upokojením konstatuje, že skutečnosti uvedené v předchozích bodech zdůvodňují závěr, že státní banky jsou veřejnoprávními subjekty.
(115)
Zatímco valnou většinu úvěrů, které dostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku, poskytly státní banky, šetřením bylo zjištěno, že malá část úvěrů je poskytována soukromými bankami. Komise proto zkoumala, zda vláda ČLR pověřuje soukromé banky v ČLR nebo jim přikazuje, aby výrobcům nekonečného skleněného vlákna poskytovaly preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
(116)
Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že soukromé banky jsou také povinny „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (24).
(117)
Šetřením bylo zjištěno, že úrokové sazby státních a soukromých bank pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly všeobecně na velmi podobné úrovni. Svědčí to o tom, že státní banky, které jsou v ČLR předními aktéry na bankovním trhu a trhu půjček, určují výši úrokových sazeb a soukromé banky pouze kopírují úrokové sazby stanovené státními bankami (veřejnoprávními subjekty).
(118)
Za těchto okolností se konstatuje, že soukromé banky nestanovují své sazby bez ohledu na zásahy státu a že úvěrovou strategii soukromých bank řídí vláda ČLR.
(119)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti tomu, jak Komise interpretuje článek 34 zákona o bankovnictví, a uvedla, že „Komise vkládá do článku 34 význam, který tam evidentně nepatří“. Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které mají zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez vměšování a po řádném úvěrovém hodnocení.
(120)
Komise uznává, že tyto články existují, ale má za to, že je třeba je chápat a vykládat s ohledem na článek 34. V tomto ohledu je třeba připomenout, že ani vláda ČLR ani banky či dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly s to prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez vměšování nebo po řádném úvěrovém hodnocení. Šetřením bylo naopak zjištěno, že jeden vyvážející výrobce utrpěl ztráty, avšak podařilo se mu získat od bank úvěry za obvyklé úrokové sazby bez přirážky za riziko v souvislosti s jeho obtížnou finanční situací.
(121)
Komise proto činí závěr, že vláda pověřuje nebo řídí soukromé banky tak, aby poskytovaly preferenční úvěry podobné těm, které poskytují státní banky, a tudíž že existuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního antisubvenčního nařízení.
Specifičnost
(122)
Co se týče bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, většina z nich je ve vlastnictví státu a v konečném důsledku jsou ovládané vládou ČLR. Jedná se především o největší komerční banky a banky spojené s vládní politikou v ČLR jako China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komise kromě toho konstatuje, že vláda ČLR nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví. V rozhodnutí č. 40 se například uvádí, že vláda ČLR aktivně podpoří rozvoj odvětví využívajících nové materiály, a odvětví nekonečných skleněných vláken je za takové považováno. Všechny finanční instituce také dostaly pokyn, aby poskytovaly úvěry pouze upřednostňovaným projektům, a do této kategorie patří projekty nekonečných skleněných vláken. Toto rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik vůči upřednostňovaným projektům“.
(124)
Vláda ČLR tvrdila, že Komise mylně argumentuje rozhodnutím č. 40, jelikož dotčený výrobek není klasifikován jako upřednostňované odvětví. I kdyby se akceptovalo, že toto odvětví je upřednostňované, vláda tvrdila, že odvolávání se na rozhodnutí č. 40 nelze rozšířit na odvětví, jež není vyjmenováno v rozhodnutí č. 9 („Směrný index průmyslové restrukturalizace z roku 2011“).
(125)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku patří jak do kategorie upřednostňovaných odvětví, jak je uvedeno v 67. až 76. bodě odůvodnění, tak do kategorie výrobních odvětví využívajících nové a špičkové technologie. Kromě toho v rozporu s tvrzením vlády jsou speciální skleněná vlákna a výrobky z nich, jakož i pece pro výrobu E-skla výslovně uvedené v rozhodnutí č. 9, kapitole XII, bodě 6 (25). Toto tvrzení je proto neodůvodněné.
Výhoda.
(126)
Výhoda spočívá v míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu.
Nutnost využívat referenční hodnoty
(127)
Komise se pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracované bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Někteří vyvážející výrobci byli ve ztrátě. Podařilo se jim však získat úvěry od bank za referenční sazbu bez jakékoli přirážky za rizika spojená s jejich zhoršující se finanční situací. Komise má proto důvody se ptát, zda půjčky společnostem vyrábějícím nekonečná skleněná vlákna vycházely z řádného posouzení rizik a zda je stanovená úroková sazba výsledkem takového postupu.
(128)
Jak je vysvětleno výše, úvěry, jež čínské banky poskytují, jsou výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím bankovním trhu; vhodná tržní referenční úroveň byla početně zjištěna pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodné tržní referenční úrovně úrokových sazeb rovněž dostupné údaje.
(129)
Při výpočtu vhodné referenční úrovně pro úvěry v RMB se pokládá za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu bankovních úvěrů a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné nevycházet jen z nominálních hodnot údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců, ale uplatnit na ně přirážku, která odráží potenciální dopad narušeného čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(130)
Stejná situace platí pro půjčky v cizích měnách. Jako referenční úroveň byly použity podnikové dluhopisy s ratingem BB v příslušné měně vydané během období šetření.
(131)
Jak bylo uvedeno výše, vláda ČLR i spolupracující vyvážející vývozci byli požádáni o informace o úvěrové politice čínských bank a o tom, jak byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Tyto informace však nebyly poskytnuty. Vzhledem k této nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným údajům a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení se lze oprávněně domnívat, že všem podnikům v Číně by byla udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky by byla uplatněna přiměřená prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají.
(132)
Pro výpočet referenční úrokové sazby úvěrů pro společnosti zařazené do vzorku během období šetření byla vypočtena riziková přirážka s použitím rozdílu mezi úrokovou sazbou dluhopisů společností s ratingem BB a dluhopisů společností s ratingem AAA (což je úvěrový rating dluhopisů vydávaných v ČLR) podle evidence agentury Bloomber. Následně byla riziková přirážka připočtena ke zveřejněným úvěrovým sazbám Čínské lidové banky pro dluhopisy s ratingem BB se zohledněním doby trvání úvěrů.
(133)
Poté bylo vypočteno zvýhodnění pro vyvážející výrobce jako rozdíl mezi úrokem, který společnosti skutečně zaplatily během období šetření, a úrokem, jenž by byl zaplacen, kdyby se na úvěry použila referenční úroková sazba. Toto zvýhodnění bylo poté vyjádřeno jako procentuální podíl z celkového obratu každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce.
(134)
Po poskytnutí informací vláda ČLR přišla s tvrzením, že Komise neměla při výpočtu zvýhodnění odkazovat na žádnou referenční hodnotu, jelikož úvěry prý byly poskytnuty za tržních podmínek, a proto nevzniklo žádné zvýhodnění.
(135)
Jak je vysvětleno v 127. až 130. bodě odůvodnění, trh bankovních půjček je v ČLR narušený, a Komise se tudíž domnívá, že použití referenční hodnoty je plně odůvodněné.
(136)
Vláda ČLR kromě toho tvrdila, že volbu této konkrétní referenční hodnoty Komise dostatečně nezdůvodnila.
(137)
Komise se domnívá, že při výpočtu vhodné referenční hodnoty pro úvěry je přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby se v nich promítalo běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována v podmínkách narušeného trhu a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci se proto pokládá za nezbytné uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad narušených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
d) Závěr
(138)
Na základě závěrů šetření dospěla Komise k názoru, že odvětví nekonečných skleněných vláken v ČLR těžilo v průběhu období šetření z preferenčních úvěrů jak od státních bank, tak také od soukromých bank. Financování odvětví nekonečných skleněných vláken zakládá subvenci ve smyslu základního antisubvenčního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
tím je příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(139)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě pro vyvážející výrobce a specifičnosti je tato subvence napadnutelná.
e) Výpočet výše subvence
(140)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního antisubvenčního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by podnik (příjemce půjčky) mohl získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik stanovila Komise pro srovnatelné obchodní půjčky tržní referenční hodnotu.
(141)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v průběhu období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(142)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise použila pro výpočet zvýhodnění nesprávnou úrokovou sazbu, kterou skutečně zaplatila daná společnost za jednu půjčku. Toto tvrzení bylo přijato a Komise výpočet opravila. Opravený výpočet však neměl žádný účinek na zjištěné subvenční rozpětí.
(143)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku na základě této metodiky mají tuto podobu:
Preferenční úvěry
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Další režimy preferenčních půjček
(144)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky v rámci ostatních režimů preferenčních půjček uvedených v bodě C.3 výše.
5. Grantové programy
(145)
Společností zařazené do vzorku nedostaly během období šetření žádný finanční příspěvek z programů „Famous Brands“, „China World Top Brands“ ani „Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province“.
5.1. Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(146)
Společnosti zařazené do vzorku dostaly jednorázové granty od různých vládních orgánů na různých úrovních, z čehož vyplynulo přijetí výhody během období šetření. Má se za to, že tyto granty spadají pod grantové programy, jež jsou uvedeny v podnětu, neboť žadatel tvrdil, že výrobci nekonečných skleněných vláken získali jednorázové granty od provinčních a místních orgánů samosprávy a že tyto granty jim přinesly výhodu, protože finanční prostředky obdrželi bez přiměřeného plnění.
(147)
Komise nabídla vládě ČLR konzultace o těchto zvláštních grantech.
(148)
Vláda ČLR se postavila proti konzultacím s argumentem, že by to nebylo v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož takové konzultace by se měly uskutečnit před zahájením šetření a pro čínské orgány by bylo nepřiměřenou zátěží, kdyby měly ověřovat informace týkající se každého jednotlivého režimu.
(149)
Většina grantů byla v zanedbatelné výši. Proto je Komise dále neprošetřovala.
(150)
Komise však přešetřila jeden zvláštní a relativně velký grant na vybudování ubytovny pro zaměstnance společnosti, který byl poskytnut jedné ze společností zařazených do vzorku, a u něhož se má za to, že má vazbu na grantové programy uvedené v podnětu.
b) Závěr
(151)
Jednorázový charakter výše uvedeného grantu svědčí jasně o tom, že nebyl dostupný jiným společnostem, a byl tudíž specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení. Na základě shromážděných důkazů o poskytnutí tohoto grantu a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších informací má Komise za to, že tento grant představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, čímž byla poskytnuta dotčenému vyvážejícímu výrobci výhoda.
(152)
Po poskytnutí informací přišla společnost, jež obdržela grant, s tvrzením, že jí byl grant poskytnutý na obnovu dlouhodobých aktiv, která se odepisují 50 let. Tato subvence by se tedy měla rozepsat na 50 let a při výpočtu subvenčního rozpětí by se měla brát v potaz jen 1/50, která odpovídá výhodě obdržené v období šetření.
(153)
Společnost nepředložila žádný důkaz, jenž by zdůvodňoval odpisové období 50 let u investic do dlouhodobých aktiv, v tomto případě do budovy používané jako ubytovna zaměstnanců. Skutečné odpisové období dlouhodobých aktiv společnosti je obvykle mnohem kratší a odpovídá 10 až 20 rokům. Na tomto základě lze tedy soudit, že zvýhodnění získané tímto grantem je zanedbatelné, a proto by nemělo být napadnuto.
6. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
6.1. Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(154)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(155)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle vlády ČLR byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Z uvedeného zákona tedy jasně vyplývá, že v rámci tohoto režimu by existovala výhoda v zdaňovacím období 2012.
c) Závěry šetření
(156)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen. Žádná ze společností zařazených do vzorku není podnikem v zahraničním vlastnictví, který by byl způsobilý k využívání uvedeného daňového režimu v průběhu období šetření.
d) Závěr
(157)
Společnosti zařazené do vzorku nedostaly v rámci tohoto programu během období šetření žádný finanční příspěvek. Šetřením se dále zjistilo, že vláda ČLR tento právní režim skutečně zrušila.
6.2. Podniky využívající nové a špičkové technologie
a) Úvod
(158)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nové a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(159)
Právní základ tohoto programu tvoří čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 společně se „správními opatřeními pro určení podniku využívajícího nové a špičkové technologie“ (Guo Fa Ke Huo [2008] č. 172); a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách týkajících se daně z příjmů podniků využívajících nové a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Závěry šetření
(160)
Tento režim se použije na podniky, které vláda ČLR uzná za podniky využívající nové a špičkové technologie. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a lze je shrnout takto:
a)
jejich výroba spadá pod definici výrobků v „oblastech špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(161)
Bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci zařazení do vzorku tento režim využívají, a platí tedy daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a jsou proto způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(162)
Komise je toho názoru, že v případě tohoto režimu se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR, čímž dotčené společnosti získávají výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(163)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňují všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku vyvážejících výrobců toto osvědčení získaly. Právními předpisy nebo orgánem poskytujícím subvenci nebyla stanovena žádná objektivní kritéria pro způsobilost.
(164)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují.
(165)
Komise s tímto tvrzením nesouhlasí. Grant mohou dostat jen společnosti se zvláštní charakteristikou (podniky využívající špičkové a nové technologie), nikoli všechna odvětví a všechny sektory. Způsobilost navíc rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku využívajícímu špičkové a nové technologie, které vydává příslušný orgán na základě vlastního uvážení. Tento režim je tudíž v podstatě specifický.
(166)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(167)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nové a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně
a) Úvod
(168)
Tento program umožňuje společnosti uplatnit daňové úlevy na nákup tuzemského zařízení, pokud je projekt v souladu s průmyslovou politikou čínské vlády. Na dodatečné zvýšení daňové povinnosti z předchozího roku se může uplatňovat daňová úleva až do výše 40 % nákupní ceny tuzemského zařízení.
b) Právní základ
(169)
Právním základem tohoto programu jsou prozatímní opatření, která se týkají slevy na dani z příjmu u investic do zařízení vyrobených v tuzemsku pro projekty technologické modernizace ze dne 1. července 1999 a oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření státní daňové správy týkající se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku, č. 52 [2008] s účinností od 1. ledna 2008.
c) Závěry šetření
(170)
Vláda ČLR tvrdila, že tento program byl ukončen počínaje lednem 2008, a to v souladu se zmíněným oznámením č. 52. Šetření však odhalilo, že jedna společnost zařazená do vzorku těžila z tohoto programu během období šetření.
d) Závěr
(171)
Uvedený program představuje subvenci, neboť poskytuje finanční příspěvek ve formě prominutých příjmů vlády ČLR v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Tento program poskytuje příjemcům výhodu ve výši, která se rovná daňové úspoře ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního anitsubvenčního nařízení. Tato subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního antisubvenčního nařízení, neboť daňová úspora závisí na přednostním používání domácího zboží na úkor zboží dováženého.
e) Výpočet výše subvence
(172)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
(173)
Subvenční sazba zjištěná pro tuto subvenci podniku Jiangsu Changhai Group během období šetření činí 0,2 %.
(174)
Po poskytnutí informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že v rámci režimu „Snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně“ nebyl způsobilý k získání finančního příspěvku, jelikož nebyl podnikem se zahraničními investicemi. Komise mu tedy na základě dostupných údajů chybně připsala zvýhodnění podle tohoto režimu. Rovněž tvrdil, že byly zjištěny menší početní chyby. Obě tvrzení byla přijata a výpočet subvenčního rozpětí byl odpovídajícím způsobem opraven.
6.4. Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
(175)
Byl přezkoumán také zápočet daně za VaV. Toto opatření se však týkalo zanedbatelných částek. Proto ho Komise dále neprošetřovala.
(176)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od daně uvedených v bodě C.3 výše.
7. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
7.1. Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Úvod
(177)
Tento program stanoví osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků na dovoz investičního zařízení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem upřednostňovaném projektu, jež vydávají čínské orgány nebo Národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy o investicích, daních a clech.
b) Právní základ
(178)
Právní základ tohoto programu tvoří Oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, Guo Fa č. 37/1997, Oznámení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy o úpravě některých preferenčních politik týkajících se cla na dovoz, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316/2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem upřednostňovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a tuzemské podniky, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
c) Závěry šetření
(179)
Všechny společnosti zařazené do vzorku z tohoto režimu těžily.
d) Závěr
(180)
Má se za to, že uvedený program poskytuje finanční příspěvek v podobě prominutých příjmů vlády ČLR ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii), neboť podniky se zahraničními investicemi a další způsobilé tuzemské podniky jsou osvobozené od platby DPH nebo cel, které by byly jinak splatné. Poskytuje tedy výhodu společnostem z řad příjemců ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního antisubvenčního nařízení, neboť právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, omezují přístup k subvenci na podniky, které investují v rámci specifické obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem a které patří buď do upřednostňované kategorie nebo do zakázané kategorie B v rámci Katalogu pro orientaci průmyslu v oblasti zahraničních investic a převodu technologií, nebo které jsou v souladu s Katalogem klíčových odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj upřednostňuje stát.
(181)
Po poskytnutí informací vláda ČLR zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Kritérium specifičnosti tedy nesplňují. Vláda ČLR však nepoukázala na žádné konkrétní ustanovení v právních předpisech, které by doložilo její stanovisko, a nepředložila ani žádný přesvědčivý důkaz o tom, že způsobilost je automatická.
(182)
Vláda ČLR i jeden vyvážející výrobce také tvrdili, že Komise nemůže napadnout možné zvýhodnění v oblasti DPH, které snad získaly tři společnosti zařazené do vzorku, jelikož v minulosti přiznané osvobození od DPH se s účinností od roku 2009 již nemohlo využívat. Když se tedy předpokládá průměrné 5leté až 10leté odpisové období dotčeného dovezeného zařízení, údajné zvýhodnění by buď skončilo před uložením opatření nebo by pravděpodobně nepokračovalo během celého pětiletého trvání opatření.
(183)
Komise poznamenává, že odpisové období je u některého dovezeného zařízení mnohem delší než 10 let a v některých případech mohlo trvat 15 či 20 roků. Komise každopádně nenapadla žádné zvýhodnění vzniklé z nákupů dovezeného zařízení po roce 2009. Vláda ČLR navíc uznává, že tyto společnosti mohly těžit z daného režimu ještě „chvíli poté“, tj. po uložení opatření. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Výše napadnutelné subvence se vypočítává s ohledem na zvýhodnění, které získal příjemce a jehož existence byla v průběhu období šetření zjištěna. Má se za to, že zvýhodnění příjemce se rovná výši DPH a osvobození od cel na dovážené zařízení. Aby se zajistilo, že se napadnutelná částka bude vztahovat pouze na období šetření, byla získaná výhoda odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy vyvážejícího výrobce.
(185)
Subvenční sazba zjištěná pro tento program během období šetření činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku:
Osvobození od DPH a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
Společnost/skupina
Subvenční sazba
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Jiné režimy osvobození od nepřímých daní a programy jejich snížení
(186)
Během období šetření nedostali vyvážející výrobci zařazení do vzorku žádné finanční příspěvky z jiných programů osvobození od nepřímých daní uvedených v bodě C.3 výše.
8. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
8.1. Poskytnutí surovin, elektřiny, vody
(187)
V průběhu období šetření nebyla zjištěna žádná subvence spojená s nákupem surovin, vody nebo elektřiny vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku v průběhu období šetření.
8.2. Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(188)
Společnosti nesmí v ČLR přímo nakupovat pozemky, mohou si pouze koupit práva k užívání pozemků od místních orgánů.
b) Právní základ
(189)
Zákon ČLR o správě půdy uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to v zadávacím řízení, nabídkovém řízení nebo v dražbě.
c) Závěry šetření
(190)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívání pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Vláda ČLR však uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranici cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nesmí cena práva k užívání pozemku klesnout.
(191)
Vláda ČLR má rovněž pod kontrolou nabídku pozemků tím, že pro jednotlivé provincie a na každý rok stanoví omezenou kvótu pozemků, k nimž lze prodávat práva k užívání pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení.
(192)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního postupu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Vyvážející výrobce ocenil pozemek vyvolávací cenovou nabídkou a jelikož byl jediným zájemcem, získal právo k užívání pozemku. Po poskytnutí informací vláda ČLR prohlásila, že nesouhlasí se závěry Komise o tom, že v ČLR není funkční trh pro prodej práv na užívání pozemků. Na podporu tohoto stanoviska však nepředložila žádné nové argumenty.
(193)
Závěry šetření potvrzují, že situace týkající se poskytování a nabývání pozemků v ČLR je nejasná a netransparentní a že ceny často svévolně stanovují úřady. Úřady stanoví ceny podle systému oceňování městských pozemků, který jim při určování ceny pozemků pro průmyslové využití ukládá kromě dalších kritérií povinnost brát v úvahu průmyslovou politiku (29).
(194)
Také z nezávislých veřejně dostupných informací lze usuzovat, že pozemky v ČLR jsou poskytovány za ceny nižší, než jsou běžné tržní sazby (30).
(195)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou vládou ČLR. Právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
(196)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou respektovány tržní podmínky (31).
d) Závěr
(197)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků vládou ČLR je nutno pokládat ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení za subvenci v podobě dodání zboží, a společnostem tím byla poskytnuta výhoda. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(198)
Jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění, subvence je specifická ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního antisubvenčního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány upřednostňovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví nekonečných skleněných vláken, jak je podrobně vysvětleno v 67. až 82. bodě odůvodnění. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(199)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodným vnějším referenčním základem.
(200)
Komise považuje Tchaj-wan za vhodný vnější referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářských struktur na Tchaj-wanu a ve většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury na Tchaj-wanu a v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a na Tchaj-wanu;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu na Tchaj-wanu a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristické rysy Tchaj-wanu a ČLR.
(201)
Po poskytnutí informací vznesla vláda ČLR námitku proti použití Tchaj-wanu coby referenčního základu s tím, že hustota obyvatelstva na Tchaj-wanu je mnohokrát vyšší než v ČLR, a kvůli tomu jsou ceny a situace pozemků v obou zemích nesrovnatelné. Komise nicméně soudí, že z mnoha důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění byl tento referenční základ zvolen rozumně.
(202)
Kromě toho po poskytnutí informací jeden z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku uvedl, že použití Tchaj-wanu není vhodné s ohledem na hospodářské podmínky v provincii, ve které se nachází, nicméně nenavrhl žádné jiné řešení. Tvrdil rovněž, že fyzická blízkost ČLR a Tchaj-wanu by se neměla považovat za platné kritérium pro volbu této konkrétní referenční hodnoty, ale své tvrzení nezdůvodnil. Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy jiné návrhy řešení referenční hodnoty, použití Tchaj-wanu se potvrzuje.
(203)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků na Tchaj-wanu.
(204)
Průměrné ceny pozemků na Tchaj-wanu v roce 2012 byly převzaty od Odboru průmyslu Ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v jednotlivých kalendářních letech. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a po tuto dobu se odepisují, výhoda v období šetření činí 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně uhrazenou cenou.
(205)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou činí:
Poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Závěr ohledně subvencování
(206)
Komise vypočítala výši napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení pro šetřené společnosti a jednotlivé režimy a sečtením těchto výsledků vypočítala celkovou výši subvence pro každého vyvážejícího výrobce za období šetření.
(207)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenční rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence poskytnuté na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(208)
Dále byla vypočítána výše subvence na tunu dotčeného výrobku vyvezeného do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty nákladů, pojištění a přepravného („CIF“) stejného vývozu za tunu.
(209)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního antisubvenčního nařízení je celkové rozpětí subvence pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku vypočteno na základě váženého průměru subvenčního rozpětí zjištěného pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku, s výjimkou skupiny, do níž patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahují ustanovení čl. 28 odst. 1.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Ostatní spolupracující společnosti
10,2 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví v Unii
(210)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek v Unii osm výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 9 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(211)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena mezi 530 000 a 580 000 tunami. Komise stanovila tento údaj na základě všech dostupných informací o výrobním odvětví Unie, jak je poskytlo sdružení APFE. Jak je uvedeno v 17. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni tři výrobci v Unii, kteří představují 52 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
(212)
Na základě informací obsažených v podnětu/žádosti o přezkum, kde byly zpřístupněny skutečné makroekonomické ukazatele žadatelů, a na základě toho, že pouze velmi omezený počet výrobců v Unii nebyl ve skupině žadatelů, je zřejmě vhodné nezveřejňovat skutečné celkové makroekonomické ukazatele týkající se všech výrobců v Unii, neboť by to každé zúčastněné straně umožnilo dovtípit se chybějící údaje o konkrétních společnostech, které žádost nepodaly.
(213)
Po poskytnutí konečných informací vznesla vláda ČLR námitky proti důvěrnému zacházení a proti uvádění rozmezí v případě celkové spotřeby v Unii a dalších ukazatelů makroekonomické újmy.
(214)
Na základě žádosti a po předložení pádných důvodů má Komise povinnost respektovat důvěrné údaje výrobců, kteří nejsou žadateli. Odhalení přesných makroekonomických ukazatelů by umožnilo identifikaci důvěrných údajů těchto výrobců a poškodilo by jejich zájmy. Tato námitka se proto zamítá.
2. Spotřeba v Unii
(215)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě i) objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie podle údajů poskytnutých sdružením APFE a ii) dovozu z třetích zemí podle údajů Eurostatu (Comext).
(216)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
OŠ
Celková spotřeba v Unii
700 000 - 750 000
680 000 - 730 000
710 000 - 760 000
720 000 - 770 000
Index (2010 = 100)
100
97
101
103
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE; Eurostat (Comext)
(217)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se spotřeba Unie zvýšila o 3 %.
(218)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že spotřeba Unie klesla v roce 2009 téměř o 30 %. Tvrdil, že z tohoto pohledu není 3 % zvýšení v roce 2010 významné. Komise však toto zvýšení nehodnotila jako významné, ale poznamenala, že v posuzovaném období se spotřeba zvýšila.
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem dumpingového a subvencovaného dovozu a jeho podíl na trhu
(219)
Níže uvedená analýza zahrnuje dumpingový a subvencovaný dovoz od stejných výrobců v ČLR zařazených do vzorku a za stejné období šetření.
(220)
Objem dovozu dotčeného výrobku z ČLR se vyvíjel takto:
Tabulka 2
Objem dovozu (v tunách), podíl na trhu
2009
2010
2011
2012
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Index (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Index (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Podíl na trhu
13 % - 18 %
19 % - 24 %
13 % - 18 %
15 % - 20 %
15 % - 20 %
Index (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Index (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Zdroj: Eurostat (Comext)
(221)
Objem dovozu z ČLR se během posuzovaného období snížil o 14 % a jeho podíl na trhu o 17 %. Rok 2010 však není vhodným referenčním rokem a trend dovozu by byl přesněji analyzován, kdyby se bral v úvahu také předcházející rok 2009, jak ukazuje tabulka výše. Rok 2010 se vyznačoval velkým hromaděním zásob čínských výrobků z nekonečných skleněných vláken u dovozců v Unii před uložením prozatímních cel v září 2010. Šetření skutečně odhalilo, že během prvních devíti měsíců roku 2010 bylo z ČLR dovezeno mnohem větší množství než obvykle. Dovoz z ČLR v roce 2009 činil přibližně 99 000 tun, zatímco v roce 2010 přesáhl 152 000 tun, aby poté v roce 2011 klesl na zhruba 109 000 tun. Tento vývoj ukazuje jasný nárůst dovozu po roce 2009. Od roku 2011 se čínský dovoz zvýšil o 20 % v objemovém vyjádření, což vedlo k opětovnému zvýšení podílu na trhu o 2 procentní body.
(222)
Několik stran zopakovalo svá tvrzení, že mezi rokem 2010 a koncem období šetření dovoz z ČLR a jeho podíl na trhu klesl, a že tedy nebylo prokázáno významné zvýšení dovozu, jak to požaduje čl. 3 odst. 2 antidumpingové dohody WTO a čl. 15 odst. 2 dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Dále tvrdí, že rok 2009 není vhodným referenčním rokem z těchto důvodů: i) v základním antidumpingovém nařízení a základním antisubvenčním nařízení neexistuje právní základ a senát ve věci Mexico-Steel Pipes and Tubes rozhodl, že „vyšetřujícímu orgánu není dovoleno používat časové podmnožiny určitého období“, ii) neexistuje důkaz pro tvrzení, že dovoz v roce 2010 byl výsledkem vytváření zásob a iii) údaje za rok 2009 nebyly zohledněny při jiných aspektech posouzení újmy, kvůli čemuž je tedy toto posouzení neobjektivní.
(223)
Pokud jde o první a třetí tvrzení, základní antidumpingové nařízení a základní antisubvenční nařízení jakožto rozhodné právní předpisy podrobně nestanoví, jaké období je třeba brát v úvahu pro účely analýzy trendů. Není tedy důvod, proč nezohledňovat rok 2009 pro účely analýzy trendů dovozu z ČLR. Tím se analýza nestává neobjektivní, naopak, doplňuje analýzu o situaci výrobního odvětví Unie. Jak je uvedeno výše v 219. bodě odůvodnění, rok 2009 byl zohledněn jako doplněk posuzovaného období pouze s ohledem na specifické ukazatele újmy související s čínským dovozem. Co se týče dalších ukazatelů újmy, neexistoval žádný objektivní důvod, proč by se neměly brát plně v potaz všechny roky posuzovaného období.
(224)
Pokud jde o druhé tvrzení, v měsíčních údajích o dovozu z databáze vytvořené v souladu s čl. 14 odst. 6 základního antidumpingového nařízení je výsledek hromadění zásob zcela patrný (viz následující graf č.1) (34). Před uložením prozatímních opatření došlo k prudkému růstu dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Neodpovídá to podobnému zvýšení spotřeby, což naznačuje, že tento dovoz byl uskutečněn za účelem vytvoření zásob v očekávání nadcházejícího uložení opatření. Vláda ČLR neposkytla jiné vysvětlení tohoto zvýšení, a Komise se proto může důvodně domnívat, že k tvorbě zásob došlo před uložením prozatímních opatření koncem roku 2010. Dále se to projevuje tím, že úroveň měsíčního dovozu z ČLR v období mezi prozatímními a konečnými opatřeními (čtvrté čtvrtletí roku 2010 a první trimestr roku 2011) byla velmi nízká. Když byla opatření v konečné fázi snížena (v březnu 2011), úrovně měsíčního dovozu se opět zvedly a zůstaly stabilní.
Graf 1
Dovoz dotčeného výrobku z ČLR (množství za měsíc)
Zdroj: Databáze podle čl. 14 odst. 6
3.2. Ceny dumpingového a subvencovaného dovozu
(225)
Ceny čínského dovozu (bez platných antidumpingových cel) se vyvíjely takto:
Tabulka 3
Dovozní ceny
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná cena CIF (EUR/t)
911
877
892
834
Index (2010 = 100)
100
96
98
92
Zdroj: Eurostat (Comext)
(226)
Čínské dovozní ceny CIF (bez platných antidumpingových cel) se průběhu posuzovaného období změnily z 911 EUR/t na 834 EUR/t. To představuje snížení o 8 % v průběhu posuzovaného období.
(227)
Vláda ČLR a jeden uživatel tvrdili, že je zavádějící srovnávat průměrné dovozní ceny, když nebyla provedena analýza sortimentu výrobků. Vláda ČLR dále uvedla, že většina dovozu z ČLR se skládala z nejlevnějšího typu výrobku, to znamená z pramenců.
(228)
Na rozdíl od toho, co se tvrdilo, při analýze bylo plně přihlédnuto k sortimentu výrobků, protože Komise porovnala prodejní ceny čínských vyvážejících výrobců s prodejními cenami výrobců v Unii zařazených do vzorku za každý typ výrobku. Stejně se postupovalo i v původním šetření.
(229)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o čínské dovozní ceny jednotlivých typů výrobku v tabulce č. 3 vzhledem k tomu, že údaje o jednotlivých typech výrobku se používají pro výpočet cenového podbízení a rozpětí újmy.
(230)
Průměrná čínská dovozní cena z tabulky č. 3 se používá k znázornění trendu po celé posuzované období. Za účelem vykázání trendů je použití průměrných cen na místě. Pro určení cenového podbízení a pro výpočet rozpětí újmy byly použity údaje pro jednotlivé typy výrobku.
(231)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF a příslušně upravenými o cla, antidumpingová cla a náklady po dovozu. Porovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl vážené průměrné ceny ze závodu výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření. Výsledek ukázal u jednoho velkého čínského vývozce do Unie rozpětí cenového podbízení ve výši 2 %, a to i přes platná antidumpingová opatření (a cla), která byla k dovozní ceně připočtena. Velká většina jiných dovozů se uskutečnila za ceny srovnatelné s cenami Unie.
(232)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(233)
Toto tvrzení bylo správné a Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce (viz 440. bod odůvodnění).
(234)
Několik stran namítalo, že během období šetření nedocházelo k významnému cenovému podbízení. Uvedly, že rozpětí cenového podbízení u jediného vývozce ve výši 2 % je téměř zanedbatelné (de minimis) a nelze ho považovat za významné. Kromě toho se odvolávají na praxi Komise, která měla obvykle za to, že omezené cenové podbízení nebo prodej pod cenou do 6 % nemá žádný účinek na obecnou cenovou hladinu v Unii kvůli omezenému objemu vývozu.
(235)
Navzdory současným antidumpingovým clům stále dochází k cenovému podbízení. Odvolávat se na praxi Komise je zavádějící. V případě „těžké sody“ (35) bylo rozhodnuto, že 6 % cenové podbízení nemá prakticky žádný účinek na všeobecnou cenovou hladinu kvůli omezenému objemu dovozu ve spojení s tržním podílem vyvážející země ve výši 1,4 %. Pro porovnání lze uvést, že tržní podíl ČLR v období šetření se pohyboval mezi 15 % a 20 %. V případě „některých laserových optických snímacích systémů“ (36) se odkazovalo na omezené cenové podbízení dotčeného dovozu s ohledem na i) velké zvýšení spotřeby Unie (129 %) a ii) povahu dotčeného výrobku coby nehomogenního výrobku s velmi pestrými rysy a technickými rozdíly, jehož se dotýká rychlý technologický rozvoj. V aktuálních šetřeních má trh dotčeného výrobku úplně jinou povahu a velikost cenového podbízení se tudíž musí posuzovat v podmínkách tohoto zvláštního trhu. Dotčený výrobek je základní homogenní vyztužovací výrobek na trhu, který je dosti stabilní. Takový trh je citlivější na cenové rozdíly a i menší cenový rozdíl může mít na trh velký vliv. Závěry Komise se nemění jen proto, že nedošlo k většímu cenovému podbízení. Tento prvek byl naopak při posuzování plně zohledněn. Každý případ je každopádně posuzován individuálně podle jeho vlastních specifik a obrázek o újmě se skládá z mnoha ukazatelů, z nichž ani jeden nemůže mít rozhodující význam.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(236)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení byly v rámci analýzy účinků dumpingového a subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny ekonomické ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(237)
Jak je uvedeno v 17. až 25. bodě odůvodnění, byl za účelem určení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(238)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise posoudila makroekonomické ukazatele na základě údajů uvedených v podnětu a v žádosti o přezkum a též v následujících podáních a, pokud to bylo možné, zkontrolovala je se statistickými údaji. Údaje se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Komise posoudila mikroekonomické ukazatele na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byl shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(239)
Makroekonomické ukazatele jsou tyto: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu nebo subvencí.
(240)
Mikroekonomické ukazatele jsou tyto: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
5. Makroekonomické ukazatele
5.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(241)
Kolísání roční výroby je ve výrobním odvětví Unie běžné, protože je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let, kvůli čemuž se během roku před přestavbou produkuje vyšší objem výroby do zásob, a v roce, kdy je pec odstavena za účelem obnovy, je objem výroby nižší. V roce, kdy je pec odstavena za účelem přestavby, je také nižší výrobní kapacita.
(242)
S přihlédnutím k těmto omezením se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
OŠ
Objem výroby (v tunách)
560 000 - 610 000
580 000 - 630 000
510 000 - 560 000
530 000 - 580 000
Index
100
103
92
95
Výrobní kapacita (v tunách)
670 000 - 720 000
680 000 - 730 000
650 000 - 700 000
640 000 - 690 000
Index
100
101
97
96
Využití kapacity
84 %
86 %
81 %
84 %
Index
100
102
95
99
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(243)
V podmínkách rostoucí spotřeby Unie (o 3 %) vyrábělo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 5 % méně obdobného výrobku. Též výrobní kapacita se snížila mezi rokem 2010 a obdobím šetření přibližně o 4 %. Využití kapacity zůstalo během posuzovaného období víceméně stabilní s výjimkou poklesu v roce 2012.
(244)
Mezi roky 2011 a 2012 lze pozorovat pokles výroby o 11 procentních bodů a pokles výrobní kapacity o 4 procentní body. Byl to důsledek restrukturalizace výrobního odvětví Unie a uzavření některých jeho závodů. Společnost Ahlstrom, výrobce nekonečných skleněných vláken, ukončila výrobu na konci roku 2011 a společnost Owens Corning Vado Ligure v Itálii uzavřela svůj výrobní závod v roce 2012, neboť nebyly schopny překonat účinky dumpingového dovozu. Výrobní odvětví Unie se však domnívá, že po restrukturalizaci a po obnovení rovných podmínek si může zachovat životaschopnost, což vysvětluje, proč výrobní odvětví Unie stále investuje do přestavby stávajících pecí.
(245)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise odkazovala na podprůměrnou životnost pecí, a proto investice výrobců v Unii nebo využití pecí vykazují výraznou neefektivnost.
(246)
Bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie přijímalo rozhodnutí o přestavbě pecí na základě úvah o výrobě a energetické účinnosti. Neexistovaly náznaky, že životnost pece, tak jak toto kritérium používají výrobci v Unii zařazení do vzorku, není v souladu s osvědčenými postupy a požadavky sortimentu výrobků.
(247)
Několik stran tvrdilo, že je třeba brát v úvahu delší období než období od roku 2010 do období šetření, zvláště kvůli nákladům na přestavbu pecí, které mají vliv na všechny makroekonomické a mikroekonomické ukazatele. Vláda ČLR prohlásila, že nebyly poskytnuty žádné údaje či informace o tom, v kterých letech se výrobci v Unii pustili do přestavby pecí.
(248)
Přestavba pecí se opakuje a je tomuto odvětví vlastní. Je nutná pro zajištění kontinuity provozu a udržení kapacity. Investice do VaV souvisejí přímo s provozní kapacitou a umožňují vyvíjet výrobky přizpůsobené potřebám odběratele. Tyto investice tudíž nejsou pro posuzované období nijak výjimečné. Bez ohledu na uvažovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce. Konkrétní informace společnosti o tom, kdy docházelo k přestavbě, se považují za důvěrné.
(249)
Jeden uživatel také tvrdil, že výrobní odvětví Unie se mohlo vyvarovat škodlivého účinku (subvencovaného a dumpingového dovozu), protože využití kapacity bylo od roku 2010 do konce období šetření víceméně stabilní.
(250)
Výroba obdobného výrobku představuje nepřerušovaný proces, jež nelze přizpůsobovat krátkodobým výkyvům v poptávce. Na víceméně stabilní využití kapacity je nutno pohlížet s ohledem na klesající výrobní kapacitu. Toto tvrzení se proto zamítá.
5.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(251)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na volném trhu v Unii, objem prodeje na závislém trhu v Unii a odpovídající tržní podíly se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
OŠ
Objem prodeje na volném trhu v Unii (v tunách)
420 000 - 470 000
390 000 - 440 000
400 000 - 450 000
420 000 - 470 000
Index
100
94
96
99
Tržní podíl prodeje na volném trhu
58 % - 63 %
56 % - 61 %
55 % - 60 %
56 % - 61 %
Index
100
96
95
97
Objem prodeje na závislém trhu v Unii (v tunách)
20 000 - 70 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
30 000 - 80 000
Index
100
114
123
121
Tržní podíl prodeje na závislém trhu
4 % - 9 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Index
100
117
122
118
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(252)
Během posuzovaného období mírně (o 1 %) poklesl objem výrobků z nekonečných skleněných vláken, které prodalo výrobní odvětví Unie na volném trhu (tj. odběratelům, kteří nejsou ve spojení). V podmínkách zvýšení spotřeby v Unii o 3 % to však mělo za následek pokles podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 58 % - 63 % v roce 2010 na 56 % - 61 % během období šetření. Nižší objem prodeje v roce 2011 je výsledkem hromadění zásob z čínského dovozu v roce 2010, které se postupně dostávaly na trh v roce 2011.
(253)
Během posuzovaného období představoval prodej výrobního odvětví Unie na závislém trhu 11 % až 14 % celkového prodeje (na volném a závislém trhu) výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Prodej na závislém trhu vykazoval mezi roky 2010 a 2012 stoupající tendenci a následně se v období šetření ustálil. V absolutních číslech byl tento vzestup prodeje na závislém trhu mezi roky 2010 a 2012 jen omezený.
5.3. Zaměstnanost a produktivita
(254)
Zaměstnanost a produktivita výrobců v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
OŠ
Počet zaměstnanců
3 450 - 3 950
3 350 - 3 850
3 200 - 3 700
3 000 - 3 500
Index
100
97
95
89
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
153
163
150
164
Index
100
106
98
107
Zdroj: Údaje poskytnuté sdružením APFE
(255)
Úroveň zaměstnanosti u výrobců v Unii ukazuje, že výrobní odvětví Unie se v průběhu posuzovaného období pokusilo racionalizovat výrobu s cílem snížit výrobní náklady. V průběhu posuzovaného období se počet zaměstnanců skutečně snížil o 11 %.
(256)
Kombinovaný účinek změny počtu zaměstnanců a objemu výroby ve stejném posuzovaném období měl za následek vyšší produktivitu pracovní síly výrobců v Unii, měřenou jako produkci (v tunách) na jednu zaměstnanou osobu za rok, ve výši 7 % mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
5.4. Růst
(257)
Jak je uvedeno v 217. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se během posuzovaného období zvýšila o 3 %. Vzhledem k četným aplikacím obdobného výrobku výrobní odvětví Unie a uživatelé očekávají, že tento trend růstu bude pokračovat i v blízké budoucnosti.
5.5. Velikost dumpingového a subvenčního rozpětí a překonání účinků minulého dumpingu nebo subvencování
(258)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu z ČLR až do roku 2011, kdy začala platit cla. Platná cla na dovoz z ČLR byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a překonat účinky způsobené újmy.
(259)
To se však nestalo. Výrobní odvětví Unie je nyní opět ztrátové a nadále ztrácelo podíl na trhu, přestože spotřeba v Unii vzrostla. Dovoz z ČLR nadále přicházel za velmi nízké ceny a získával podíl na trhu. Podíl čínského dovozu na trhu během období šetření stoupl o 3 procentní body nad úroveň před uložením cel (37). Výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo a uzavřelo některé ze svých výrobních závodů (viz 244. bod odůvodnění výše). K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(260)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR a s přihlédnutím k stávajícím dumpingovým rozpětím (9,6 % a 29,7 %) (38), lze dopad na situaci výrobního odvětví Unie považovat za významný.
(261)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro posouzení relevantní.
6. Mikroekonomické ukazatele
6.1. Ceny
(262)
Vážené průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Prodejní ceny na volném trhu a na závislém trhu v Unii
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na volném trhu v Unii (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Index (2010 = 100)
100
108
101
98
Průměrná jednotková prodejní cena ze závodu na závislém trhu v Unii (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
100
103
102
98
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
Index (2010 = 100)
(263)
V průběhu posuzovaného období klesly jednotkové prodejní ceny na volném trhu o 2 %. Když v září 2010 začala platit prozatímní cla, mohlo výrobní odvětví Unie v roce 2011 zvýšit své ceny. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %.
(264)
Pokud jde o jednotkové prodejní ceny na závislém trhu (tj. transferové ceny), měly stejnou tendenci jako jednotkové prodejní ceny na volném trhu, přičemž výrobní odvětví Unie zvýšilo v roce 2011 své ceny na závislém trhu a poté tyto jednotkové prodejní ceny klesly o 4 %.
6.2. Průměrné jednotkové výrobní náklady
(265)
Jednotkové výrobní náklady se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Jednotkové výrobní náklady
2010
2011
2012
OŠ
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
964
990
1 035
976
Index (2010 = 100)
100
103
107
101
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(266)
Průměrné jednotkové výrobní náklady se mezi lety 2010 a 2012 zvýšily. Po roce 2012 průměrné jednotkové výrobní náklady opět klesly téměř na úroveň roku 2010. Vrchol v roce 2012 lze přičíst určité investiční situaci jednoho výrobce v Unii zařazeného do vzorku. Během celého posuzovaného období stouply průměrné jednotkové výrobní náklady pouze o 1 %.
(267)
Několik uživatelů tvrdilo, že situace jedné společnosti by neměla zdůvodnit obecné závěry. Závěr týkající se jednotkových výrobních nákladů byl takový, že tyto náklady byly víceméně stabilní. Vrchol v roce 2012 nezměnil obecný závěr.
(268)
Jednotkové výrobní náklady jsou založeny na celkovém objemu výroby výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jednotková prodejní cena v tabulce č. 7 vychází z prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení. Tyto dva ukazatele mají tudíž jiný základ a nejsou přímo srovnatelné.
(269)
Po poskytnutí konečných informací přišla CCCLA s tvrzením, že Komise musí poskytnout dostatečně srovnatelné údaje pro posouzení toho, zda kolísání výrobních nákladů může vysvětlit mírný pokles prodejních cen Unie.
(270)
Tyto dva ukazatele vycházejí z odlišného základu a třebaže absolutní čísla nejsou přímo srovnatelná, jejich trendy srovnatelné jsou.
6.3. Náklady práce
(271)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
OŠ
Průměrná mzda na jednoho zaměstnance (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Index (2010 = 100)
100
103
104
106
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(272)
Průměrné náklady práce na jednoho zaměstnance vykazovaly postupně rostoucí trend (+ 6 %) během posuzovaného období. To bylo v souladu s indexem nákladů práce v zemích, kde měli sídlo výrobci zařazení do vzorku (39).
6.4. Zásoby
(273)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
OŠ
Konečný stav zásob (v tunách)
18 539
46 585
50 198
52 805
Index (2010 = 100)
100
251
271
285
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(274)
Konečný stav zásob nejprve v roce 2011 výrazně vzrostl a poté dále stoupal po celé posuzované období.
(275)
Vláda ČLR uvedla, že změny stavu zásob vykazované v údajích od sdružení APFE ukazují na nevykazovaný prodej a nesvědčí o újmě vzhledem k čínskému dovozu.
(276)
Toto tvrzení je třeba odmítnout. Komise provedla analýzu mikroekonomických ukazatelů, jako je úroveň zásob, na základě skutečných údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Šetřením výrobců v Unii zařazených do vzorku nebyl zjištěn žádný nevykázaný prodej.
(277)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden uživatel s tvrzením, že rok 2010 není vhodným referenčním rokem, jelikož úroveň zásob byla tehdy nezvykle nízká ve srovnání s dobou od roku 2006 do října roku 2009 (období šetření v původním antidumpingovém řízení).
(278)
Toto tvrzení se zamítá, protože subjekty zařazené do vzorku v současných řízeních jsou jiné než subjekty ve vzorku z předchozího šetření, a údaje tudíž nejsou srovnatelné. Komise se ve svém šetření omezila jen na posuzované období, zvláště co se týče mikroekonomických údajů, a nemá k dispozici údaje o úrovni zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku v době před posuzovaným obdobím. Vláda ČLR prohlásila, že s ohledem na 3 % pokles spotřeby Unie v roce 2011 byla úroveň zásob v tomto roce také vyšší. Tento prvek však nemá žádný účinek na trend v posuzovaném období.
6.5. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(279)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
OŠ
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
3 %
2 %
-6 %
-4 %
Index (2010 = 100)
100
66
-200
-134
Peněžní tok (v EUR)
32 847 910
10 978 839
-1 297 704
14 660 203
Index (2010 = 100)
100
33
-4
45
Investice (v EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Index (2010 = 100)
100
126
398
421
Návratnost investic
2 %
2 %
-4 %
-3 %
Index (2010 = 100)
100
69
-184
-137
Zdroj: Údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku
(280)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku stanovila Komise tak, že zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3 % na -4 %.
(281)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii samofinancovat svoji činnost. Peněžní tok v průběhu posuzovaného období výrazně klesl (-55 %).
(282)
Úroveň investic výrobců v Unii zařazených do vzorku měla během posuzovaného období rostoucí tendenci. Zvýšení bylo výraznější v roce 2012 a v období šetření. Vysoké investiční náklady se týkaly přestavby pecí. V tomto odvětví, které má vysoké nároky na kapitál, je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Investice zahrnují také podstatné strukturální investiční náklady související se spotřebou slitin v průchodkách a jejich opakovaným obnovováním.
(283)
Návratnost investice je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. Návratnost investic jednoznačně kopírovala negativní trend ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(284)
Výše uvedená citlivá finanční situace nastala navzdory zvýšené spotřebě v posuzovaném období, jak je uvedeno výše v 217. bodě odůvodnění, a přes snahu výrobního odvětví Unie o racionalizaci výrobních nákladů, jak je uvedeno výše v 244. a 337. bodě odůvodnění.
(285)
Šetření neodhalilo, že by výrobci z Unie zařazení do vzorku měli jakékoli vážné potíže se získáváním kapitálu.
(286)
Po poskytnutí konečných informací několik stran poznamenalo, že úroveň investic byla v roce 2012 a v období šetření velice vysoká a že právě tyto vysoké investice mohly být příčinou ztrátovosti výrobního odvětví Unie během období šetření. Vláda ČLR rovněž tvrdila, že snížená ziskovost přímo souvisí s vyššími výrobními náklady a ztrátami produkce z důvodu přestavby pecí.
(287)
Zaprvé, investice ve výši 32 milionů EUR v období šetření od 1. října 2012 do 30. září 2013 se částečně překrývají s investicemi ve výši 30 milionů EUR v roce 2012. Zadruhé, investice realizované v těchto obdobích se v tomto odvětví opakují, byly nutné pro přestavbu pecí a, jak je vysvětleno v 241. až 250. bodě odůvodnění, jsou považovány za zcela běžné. Zatřetí, úroveň investic má vliv na výsledky výrobního odvětví Unie, protože generují dodatečné náklady. Investice se nicméně nejvíce projevují v rozvaze, nikoli ve výsledovce, neboť vykazují opakované standardní oprávky (náklady na odpisy), a samy o sobě tudíž nedokáží vysvětlit ztrátovou situaci. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, přestavba pecí se pečlivě plánuje předem. Kontinuita dodávek pro odběratele je zajištěna tvorbou regulačních zásob. Navíc dopad těchto investic na náklady a výsledky společnosti je rozložen na několik let.
(288)
Několik stran kromě toho tvrdilo, že i) vyšší investiční náklady se odrazily na nižší návratnosti investic v roce 2012 a v období šetření (vzhledem k tomu, že některé investice nenesly okamžité výnosy) a ii) není rozumné na základě dvouletého období zatíženého velkými investicemi vyvozovat závěr, že situace výrobního odvětví Unie se zhoršila.
(289)
Investice do pecí nebyly v posuzovaném období výjimečné. Šetřením se zjistilo, že od roku 2004 investovalo výrobní odvětví Unie do pecí takřka každý rok. Proto bez ohledu na posuzovanou dobu jejich trvání budou mít opravy či přestavby pecí vždy vliv na objem produkce a návratnost investic. Zhoršení ziskovosti výrobců v Unii zařazených do vzorku naznačuje, že nebyli schopni účtovat si za obdobný výrobek takové ceny, které by jim umožnily nutné investice pro nepřerušovaný chod podniků.
(290)
Vláda ČLR tvrdila, že podniky v tomto odvětví použijí nejdříve disponibilní peníze a až potom si půjčí, a proto je normální, že se peněžní tok zhoršil, když výrobci v Unii zařazení do vzorku investovali v roce 2012 a v období šetření velké částky. Navíc tvrdila, že ztrátové odvětví nemohlo investovat tolik, kolik investovaly společnosti zařazené do vzorku.
(291)
Odvětví nekonečných skleněných vláken má globální charakter a mechanismus jeho financování přesahuje finanční akční rádius výrobců v Unii zařazených do vzorku. Investiční situace nemusí mít nutně dopad na peněžní tok. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
7. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(292)
Výsledky šetření potvrzují, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 4 základního antisubvenčního nařízení.
(293)
Uložení antidumpingových opatření umožnilo výrobnímu odvětví Unie v roce 2011 zvýšit ceny. Zároveň se výrobní odvětví Unie snažilo zvýšit efektivitu a produktivitu. Přestože se spotřeba v Unii zvyšovala, výrobní odvětví Unie nemělo jinou možnost, než od roku 2012 opět snížit své jednotkové prodejní ceny, aby udrželo svůj podíl na trhu.
(294)
Z analýzy cenového podbízení (viz 231. bod odůvodnění) a klesajícího trendu prodejních cen výrobců v Unii (viz 263. bod odůvodnění) jasně vyplývá, že výrobci v Unii zkusili cenově konkurovat čínskému dovozu a zrušili cenové rozdíly. To však vedlo k výraznému zhoršení finančních výsledků výrobců v Unii a výrobní odvětví Unie vykázalo v roce 2012 ztrátu. V krátkodobém až střednědobém horizontu tato situace není udržitelná.
(295)
Ostatní ukazatele, například výroba, výrobní kapacita, zásoby, zaměstnanost a peněžní tok, se rovněž vyvíjely negativně, a to i po uložení opatření vůči ČLR.
(296)
Výsledky obou šetření rovněž potvrzují, že změněné okolnosti, které odůvodňovaly zahájení částečného prozatímního přezkumu antidumpingových opatření, tedy konkrétně restrukturalizace a uzavření některých závodů v Unii, jak je vysvětleno v 244. bodě odůvodnění výše, mají podstatnou a trvalou povahu. Po uzavření závodu je tento zcela demontován. Postavit novou pec klade vysoké nároky na investice a čas a nelze to uskutečnit v krátké době. Čas a náklady spojené se zakládáním nového závodu s pecemi by se proto neměly podceňovat. Lze tedy soudit, že restrukturalizace a uzavření některých výrobních zařízení mají podstatnou a trvalou povahu.
(297)
Několik stran uvedlo, že existují jasné známky absence újmy. O těchto tvrzeních pojednávají následující body odůvodnění.
(298)
CCCLA uvedla, že jednoho výrobce v Unii, společnost 3B Fibreglass, získala v roce 2012 skupina Binani a že celková výkonnost výrobního odvětví Unie musí být dobrá, protože rozumný hospodářský subjekt by neinvestoval do průmyslového odvětví, které je nevýkonné. Cituje rovněž výroční zprávu Braj Binany za rok 2013, že „celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou“. CCCLA rovněž uvedla, že obrat dvou výrobců v Unii mezi rokem 2010 a obdobím šetření vzrostl a výrobní odvětví Unie tedy jednoznačně netrpí žádnou újmou.
(299)
Indická skupina Binani Group v roce 2012 společnost 3B Fibreglass skutečně získala. Bez ohledu na individuální podnikatelskou motivaci skupiny Binani Komise odkazuje na své závěry šetření, totiž že výrobní odvětví Unie ztratilo podíl na trhu a ziskovost. Citaci je třeba chápat v souvislostech a celá zní takto: „Celková výkonnost 2 výrobních závodů v Belgii a Norsku se považuje za dobrou a kapacita se zčásti omezila, aby se přizpůsobila slabší tržní poptávce. Efektivita výroby zdárně stoupala k běžným hodnotám. Průměrná realizace však byla podprůměrná kvůli levnému dovozu asijského zboží“.
(300)
Tvrzení, že výrobnímu odvětví Unie není způsobována újma, protože dva výrobci v Unii měli mezi rokem 2010 a obdobím šetření vyšší obrat, je zavádějící a nesprávné. CCCLA vycházela ve své analýze z obratu vyjádřeného v kilogramech. Vyvozovat závěry pouze z vyššího prodaného množství však není správné, protože se přitom nebere v úvahu úroveň cen v těchto prodejních transakcích a tedy ani dopad na ziskovost společnosti.
(301)
Vláda ČLR uvedla, že jasnou známkou neexistence újmy je, že členové sdružení APFE investují do zvýšení kapacity v Unii a mimo ni (např. v ČLR, Rusku, Indii, Tunisku).
(302)
Toto šetření újmy souvisí s výkonností výrobců v Unii na trhu Unie. Jak je uvedeno v tabulce č. 4 výše, v roce 2011 se kapacita výrobního odvětví Unie mírně zvýšila o 1 % a následně klesla o 5 procentních bodů ke konci období šetření. V Unii tudíž nedošlo ke zvýšení kapacity. Avšak vzhledem k tomu, že četní výrobci nekonečných skleněných vláken jsou nadnárodními společnostmi, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodování o tom, zda zřídit či nezřídit výrobní závod mimo Unii však nemá žádnou souvislost s tím, že výrobcům z Unie je způsobována újma. Podobným tvrzením o velkých investicích výrobního odvětví Unie se zabývá oddíl o újmě vzniklé vlastním zaviněním.
(303)
Několik účastníků řízení tvrdilo, že újma neexistuje, jelikož někteří výrobci v Unii oznámili, že od ledna 2014 zvýší své ceny obdobného výrobku, aby si vynahradili neustálý růst cen surovin, energie a dopravních nákladů.
(304)
Za prvé, ceny v roce 2014 souvisejí s událostmi, které nastaly po období šetření. Za druhé, výrobní odvětví Unie absorbovalo v posledních letech větší díl tohoto zvýšení cen zvyšováním produktivity. Jednou se však dospěje do bodu, kdy se další zvyšování produktivity realizuje v krátkodobém horizontu mnohem obtížněji. Vzhledem k tomu, že v období šetření bylo výrobní odvětví Unie ztrátové a již nedokáže absorbovat takový nárůst cen, v určitém okamžiku je nutné přenést tento cenový růst na odběratele, přičemž existuje riziko ztráty dalšího podílu na trhu. Na základě výše uvedeného byla tato tvrzení odmítnuta.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(305)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 a 7 základního antisubvenčního nařízení bylo prošetřeno, zda dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(306)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému a subvencovanému dovozu.
1.1. Účinek dumpingového a subvencovaného dovozu
(307)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období navzdory platným antidumpingovým opatřením stoupl objem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR o 32 % oproti referenčnímu roku 2009. To vedlo ke zvýšení podílu ČLR na trhu z 18 % v roce 2009 na 20 % na konci období šetření.
(308)
Současně, a to i přes nárůst spotřeby, klesl podíl výrobního odvětví Unie na trhu o tři procentní body během posuzovaného období.
(309)
Průměrné ceny dumpingového a subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření snížily o 8 % a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období.
(310)
Výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Ani po snížení svých prodejních cen se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede ke ztrátové situaci.
(311)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že cenová úroveň dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR společně se zvýšením jeho objemu měly značně negativní vliv na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie, a sehrály tedy rozhodující roli v působení podstatné újmy výrobnímu odvětví Unie.
(312)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že nebylo analyticky prokázáno, že čínský dovoz způsobil snížení cen výrobního odvětví Unie a také újmu, a že Komise se ve své analýze opírá pouze o časovou shodu. Tyto strany odkazují na zprávu senátu, který rozhodoval v případě China X-Ray Equipment: „Senát uznává, že celková korelace mezi dumpingovým dovozem a újmou tuzemského výrobního odvětví by mohla podpořit nález příčinné souvislosti. Takovou analýzu nahodilé shody však nelze použít v otázce příčinné souvislosti; příčinná souvislost a korelace jsou totiž dva různé pojmy. V podmínkách tohoto případu, […], se otázka příčinné souvislosti nevyřeší takovým obecným konstatováním shody okolností“ (40).
(313)
Závěry však vycházejí z analýzy dlouhého seznamu ukazatelů. Jak je uvedeno výše v části D, v rámci zkoumání dopadu dumpingového a subvencovaného dovozu byly vyhodnoceny všechny významné ekonomické údaje a indexy, které měly vliv na stav výrobního odvětví Unie. Řada ukazatelů poukazovala na újmu. V takové situaci má výrobní odvětví Unie jediný důvod pro snížení cen, a to udržet si podíl na trhu nebo tento podíl neztrácet, když čelí cenové konkurenci. Po uložení původních opatření se výrobnímu odvětví Unie podařilo v roce 2011 zvýšit své ceny, leč v následujících letech muselo své ceny snížit, protože se nesnížily výrobní náklady. Jak je dále vysvětleno v 320. až 335. bodě odůvodnění, vývoz z třetích zemí byl po celé posuzované období realizován hlavně za vysoké ceny, tržní podíl třetích zemí zůstával víceméně stabilní a od roku 2011 dokonce klesal. Výrobní odvětví Unie tedy nesnížilo své ceny kvůli dovozu z třetích zemí, nýbrž kvůli levnému dumpingovému a subvencovanému dovozu z ČLR. Od roku 2011 výrazně stoupl pouze dovoz z ČLR, pouze dovoz z ČLR odebral tržní podíl výrobnímu odvětví Unie a klesaly pouze ceny dovozu z ČLR. Na tomto základě dospěla Komise k závěru, že snížení cen výrobního odvětví Unie a jeho újmu způsobilo zvýšení dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dále jsou analyzovány další faktory, jež mohly narušit tuto příčinnou souvislost.
(314)
CCCLA a vláda ČLR tvrdily, že k cenovému poklesu či ke stlačení cen nedošlo, neboť „pokles prodejních cen výrobců Unie není výrazný, jelikož v posuzovaném období nepřesáhl 2 %“. Několik stran také tvrdilo, že 1 % pokles prodeje Unie, 2 % růst tržního podílu dovozu z ČLR a 3 % snížení tržního podílu výrobního odvětví Unie nezdůvodňují navrhovaná drastická opatření.
(315)
Jak je uvedeno výše, Komise opakuje, že po prozatímních clech ze září 2010 dokázalo výrobní odvětví Unie v roce 2011 své ceny zvýšit. Od roku 2011 se však jednotkové prodejní ceny snížily o 10 %. Jedná se tudíž o výrazný propad prodejních cen. Třebaže platí antidumpingová opatření, výrobnímu odvětví Unie je nadále působena újma z důvodu poklesu objemu prodeje, cen a podílu na trhu, zatímco čínský dovoz ve stejné době svůj objem prodeje a podíl na trhu zvyšoval na podstatně vyšší úroveň, než byla v průběhu období šetření v původním řízení. Obvykle se předpokládá, že po zavedení opatření se výrobní odvětví Unie zotaví z účinků minulého dumpingu nebo subvencování. To se evidentně nestalo. Po určitých náznacích zotavení, jež se objevily bezprostředně po zavedení opatření, se situace výrobního odvětví Unie během posuzovaného období dále zhoršovala.
(316)
Jeden dovozce, který nebyl ve spojení, uvedl, že výrobci v Unii nemuseli snížit své ceny až tak hluboko, protože na trhu Unie byl převis poptávky nad nabídkou. Vláda ČLR tvrdila, že pokles prodejních cen Unie a pokles čínských dovozních cen nelze posuzovat odděleně od globálního vývoje cen dotčeného výrobku a že tyto poklesy jsou v souladu s běžným fungováním trhu. Vláda ČLR mimoto tvrdí, že Komise neprověřovala, zda by trh v roce 2011 dovolil růst cen (po zavedení opatření v předchozím šetření) z pohledu globálních souvislostí, a pokud ano, do jaké míry. Komise navíc nesprávně odmítla přijmout důkaz o růstu cen po období šetření, který poskytli výrobci Unie, jež tímto odkazují na případy Solar glass a Personal fax machine (41).
(317)
Podle Komise nebyl výrok, že poptávka převyšovala nabídku, opodstatněný. Ztráta podílu na trhu a zvýšení zásob neznamená, že poptávka byla vyšší než nabídka, ale spíše naopak. Pokud jde o tvrzení vlády ČLR, posuzovaný cenový vývoj se týkal prodeje na trhu Unie, ne v globálním měřítku. Na trhu Unie si obdobný výrobek a dotčený výrobek cenově konkurují. Jak bylo ukázáno výše, pokles cen nelze přičítat jiným faktorům než této cenové konkurenci (vzhledem k víceméně stabilním výrobním nákladům a spotřebě Unie). Vláda ČLR kromě toho neposkytla další informace o globálním vývoji cen. Proto byl tento argument shledán nepodloženým. Pokud jde o tvrzení o růstu cen po období šetření, to, co následovalo po období šetření, nespadá do působnosti tohoto řízení. Každopádně nebyl předložen žádný hmotný důkaz o skutečném zvýšení cen, k němuž by došlo po období šetření. Toto tvrzení se proto zamítá.
(318)
CCCLA navíc tvrdila, že při průměrném poklesu cen čínského dovozu o 8 %, jak je uvedeno v 226. bodě odůvodnění, se měly zohlednit ceny upravené o clo a manipulaci, antidumpingové clo, ziskové rozpětí dovozců a prodejní, správní a režijní náklady dovozců. Tyto upravené ceny by poté byly na srovnatelné úrovni s prodejními cenami Unie, jak jsou uvedeny v tabulce č. 7, a nemohly by proto hrát rozhodující úlohu v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(319)
Pro analýzu ukazatelů se porovnává hodnota CIF prodeje vyvážejících výrobců z tabulky č. 3 a cena ze závodu výrobců Unie z tabulky č. 7. Tato metoda je pro analýzu trendů přesná. Jak je vysvětleno v 231. bodě odůvodnění, pro výpočet rozpětí cenového podbízení a rozpětí újmy byly skutečně použity upravené ceny. Komise v tomto ohledu zdůrazňuje, že cenové podbízení je pouze jedním ukazatelem, který se bere v potaz, ale pro analýzu by se měly brát v potaz všechny ukazatele újmy dohromady. Proto se tato námitka zamítá.
1.2. Účinky jiných činitelů
1.2.1. Dovoz z dalších zemí
(320)
Objem dovozu z třetích zemí, průměrné jednotkové ceny a podíl na trhu během posuzovaného období jsou uvedeny v následující tabulce.
Tabulka 12
Objem dovozu (v tunách), průměrné jednotkové ceny (EUR/t)
2010
2011
2012
OŠ
Třetí země celkem
Objem (v t)
128 378
182 601
183 446
174 553
Index (2010 = 100)
100
142
143
136
Podíl na trhu
14 % - 19 %
22 % - 27 %
21 % - 26 %
20 % - 25 %
Malajsie
Objem (v t)
37 919
70 847
60 931
60 841
Prům. cena/t (EUR)
980
1 029
998
958
Podíl na trhu
2 % - 7 %
7 % - 12 %
5 % - 10 %
5 % - 10 %
Norsko
Objem (v t)
25 204
30 496
33 277
30 781
Prům. cena/t (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Podíl na trhu
0 % - 5 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
1 % - 6 %
Turecko
Objem (v t)
18 430
20 017
23 235
19 233
Prům. cena/t (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Podíl na trhu
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
0 % - 5 %
Zdroj: Eurostat (Comext)
(321)
Kromě ČLR se dotčený výrobek dováží hlavně z Malajsie, Norska a Turecka. Menší objemy dovozu se realizovaly také z Mexika, Spojených států a Tchaj-wanu. Celkový podíl třetích zemí na trhu se vyznačoval prudkým nárůstem mezi roky 2010 a 2011. Následně jejich podíl na trhu poklesl v období šetření.
(322)
Většina dovozu z třetích zemí (s výjimkou určitého malého množství z Tchaj-wanu) byla dovezena za ceny podstatně vyšší, než byly ceny čínského dovozu. Kromě toho celkové průměrné ceny dovozu z jiných zemí byly podobné nebo vyšší než ceny výrobního odvětví Unie.
(323)
Na Malajsii připadá největší díl dovozu z třetích zemí do Unie (40 %). Dovoz z Malajsie se nicméně omezil pouze na jeden typ výrobků z nekonečných skleněných vláken, a sice střiž. Podíl Malajsie na trhu Unie v posuzovaném období vzrostl. Dovozní ceny střiže z Malajsie byly v průměru rovněž vyšší než ceny dovozu z ČLR a téměř stejně vysoké jako ceny výrobního odvětví Unie. Kromě toho malajsijské ceny nebránily tomu, aby ceny výrobců v Unii mezi lety 2010 a 2011 narostly, když byla uložena prozatímní cla vůči ČLR. Kdyby malajsijské ceny skutečně způsobily výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu, výrobci v Unii by nemohli zvýšit své ceny poté, co byla uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz z ČLR. Dovoz z Malajsie sice konkuruje výrobkům výrobního odvětví Unie, avšak po celé posuzované období působil jako stabilní faktor, pokud jde o cenu, typ výrobku a množství.
(324)
Na dovoz z Norska připadal druhý největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Norska na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Průměrné dovozní ceny jednotlivých typů výrobku z Norska byly vyšší než z ČLR. Norský dovoz se skládá hlavně z pramenců, které vyrábí jediná společnost, jež je součástí stejné skupiny jako jeden výrobce v Unii. Veškerá norská výroba se navíc prodává prostřednictvím tohoto výrobce v Unii. Norsko tudíž nepovažujeme za třetí konkurenční zemi.
(325)
Na dovoz z Turecka připadal třetí největší podíl dovozu z třetích zemí do Unie. Podíl Turecka na trhu Unie se v posuzovaném období nezměnil. Dovozní ceny jednotlivých typů obdobného výrobku byly v průměru také výrazně vyšší než z ČLR.
(326)
Vláda ČLR také uvedla, že zásoby Unie se v roce 2011 zvýšily po masivním zvýšení dovozu z třetích zemí, zatímco dovoz z ČLR v témže roce klesl.
(327)
V období mezi lety 2010 a 2011 se čínský dovoz snížil a dovoz z třetích zemí se zvýšil. Výrobní odvětví Unie však bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Dovoz z třetích zemí po roce 2011 klesl, a proto nemůže být příčinou, proč výrobní odvětví Unie následně vykázalo ztrátu. Z výše uvedených důvodů vyplývá logický závěr, že část dovozu z jiných zemí možná mohla negativně ovlivnit výrobní odvětví Unie, ale nebylo to do té míry, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(328)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že pro dovoz z třetích zemí nebyl použitý ten sortiment výrobků, který se použil pro analýzu cenového podbízení (srovnání cen čínských výrobců a výrobců z Unie). Vláda ČLR si výslovně vyžádala podrobnosti o sortimentu výrobků v dovozu z třetích zemí, které se ze statistik Eurostatu nedají vyčíst.
(329)
Komise v analýze dovozu z třetích zemí plně zohlednila sortiment výrobků tím, že srovnala ceny třetích zemí za jednotlivé typy výrobku s odpovídajícími cenami Unie za jednotlivé typy výrobku. Vzhledem k tomu, že třetí země zastupuje jen jeden výrobce, nelze z důvodu důvěrnosti odhalit žádné konkrétní údaje.
(330)
Vláda ČLR tvrdila, že závěr Komise o tom, že část dovozu z třetích zemích mohla ovlivnit situaci výrobců v Unii, avšak nepřerušil příčinnou souvislost, není objektivní a nezakládá se na odůvodněné analýze.
(331)
Třemi hlavními třetími zeměmi, které vyvážely obdobný výrobek do Unie, byly Malajsie, Norsko a Turecko. Jak už bylo uvedeno, malajsijský dovoz se zaměřoval na jeden typ výrobku, který se prodával za ceny srovnatelné s cenami výrobního odvětví Unie. Norský výrobce není považován za konkurenta z třetí země z důvodů uvedených výše. Podíl tureckého dovozu na trhu se víceméně neměnil a z hlediska objemu byl po celé posuzované období relativně nízký. Tvrzení, že dovoz z třetích zemí narušil příčinnou souvislost, se tímto zamítá.
(332)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že Komise opomenula účinek dovozu z Tchaj-wanu a Mexika, který vykazuje výrazné změny v cenách a objemu.
(333)
Vzhledem k omezenému objemu dovozu z Tchaj-wanu a Mexika nemohl dovoz z těchto zemí narušit příčinnou souvislost.
(334)
Vláda ČLR mimoto tvrdila, že Komise ve své analýze hromadění čínských zásob opomenula to, že mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil dovoz z třetích zemí o více než 40 %.
(335)
Ze statistických údajů vyplývá (viz 224. bod odůvodnění), že k hromadění zásob čínských výrobků došlo ve druhém a třetím čtvrtletí roku 2010 (u spotřeby to nastalo před koncem roku 2010/začátkem roku 2011 kvůli omezené skladovatelnosti). Růst dovozu z třetích zemí byl zaznamenán v roce 2011, kdy už nepůsobil účinek hromadění zásob a v platnost vstoupila opatření vůči dovozu z ČLR, která se ukázala být prospěšná pro výrobce v třetích zemích. Toto tvrzení se proto zamítá.
1.2.2. Výrobní náklady
(336)
Několik stran uvedlo, že výrobní náklady výrobního odvětví Unie rostly zejména v důsledku nárůstu cen surovin, energie, dopravy a nákladů na zaměstnance, což mělo negativní dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna strana označila za významnou nákladovou položku to, že odběratelé nevraceli cívky, aniž by dále objasnila, jaký dopad to mělo na náklady. Svá tvrzení doložili citacemi výrobců Unie, že skutečně čelili vyšším nákladům.
(337)
Výrobní odvětví Unie skutečně čelilo vyšším nákladům na suroviny, energie, dopravu a vyšším nákladům na zaměstnance. Jak však vyplývá z tabulky č. 8, průměrné výrobní náklady výrobního odvětví Unie za jednu tunu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily jen o 1 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie dokázalo vyvážit vyšší náklady úsporami z důvodu vyšší efektivity a vyšší produktivitou. Proto se vyvozuje závěr, že růst výrobních nákladů nepřispěl k újmě, a tudíž nemohl narušit příčinnou souvislost.
(338)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo svá tvrzení, aniž předložily nové argumenty.
1.2.3. Vývoj spotřeby
(339)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie vzrostla mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 3 %. Jak uvedlo výrobní odvětví Unie a řada uživatelů, očekává se, že spotřeba dále poroste vzhledem k novým aplikacím, v nichž se obdobný výrobek používá. Výrobní odvětví Unie však nebylo schopno udržet si svůj podíl na trhu a o část z něho přišlo, zatímco dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR od roku 2011 svůj podíl na trhu zvyšoval. Změny spotřeby v Unii tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou a dumpingovým a subvencovaným dovozem z ČLR.
1.2.4. Nedostatečná výrobní kapacita a zásoby v Unii
(340)
Vláda ČLR uvedla, že újma, vznikla-li nějaká, byla způsobena nedostatečnou výrobní kapacitou výrobců v Unii. Vláda ČLR odkazovala na četné účetní závěrky výrobců v Unii. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2010 se uvádí, že „naše omezené výrobní kapacity jim neumožnily získat další podíly na trhu“ a „přiměly nás reagovat na vývoj poptávky našich klientů s omezenými zásobami“. V účetní závěrce společnosti 3B Fibreglass za rok 2011 se uvádí, že „známky ozdravení hospodářství v roce 2010 byly potvrzeny v prvním pololetí roku 2011, avšak úroveň výrobní výkonnosti společnosti byla nižší, než se očekávalo v prvním trimestru, neumožnila nám plně těžit ze zvýšené činnosti a přiměla nás omezit naše smluvní závazky v roce 2011“. V účetní závěrce společnosti Lanxess za rok 2011 se píše, že „v roce 2011 běžela výroba skleněných vláken ve společnosti Lanxess na plnou kapacitu“ a „ve druhém čtvrtletí roku 2012 bude plánovaná odstávka vysoké pece č. 1 trvat téměř 10 týdnů a roční produkce bude tedy v roce 2012 o 14 % nižší“.
(341)
Úroveň zásob v roce 2010 byla skutečně nízká, viz tabulka č. 10 výše. Tento stav byl výsledkem nižší úrovně produkce v roce 2009, kdy bylo několik výrobních linek demontováno, dočasně uzavřeno nebo redukováno vzhledem k erozi cen a ztrátě podílu na trhu v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. (42) Výrobní odvětví Unie však v roce 2011 zvýšilo stav svých zásob o více než 150 % a od té doby ho nepřestalo zvyšovat. Není správné poukazovat jen na omezené zásoby v roce 2010, a místo toho by se měl diagnostikovat trend za celé posuzované období.
(342)
Kromě toho některé citace odkazují na nižší úroveň výrobní výkonnosti v důsledku opravy či přestavby pecí. Jak je objasněno v 241. bodě odůvodnění, takové opravy či přestavby jsou tomuto odvětví vlastní, a proto je běžné, že si podniky vytváří zásoby s ohledem na opravu či přestavbu pece, a tyto zásoby jim pak umožní bez přerušení zásobovat hlavní odběratele.
(343)
Kromě toho by výrobní odvětví Unie mohlo investovat do zvětšení kapacity, pokud by existovaly rovné podmínky, které by výrobnímu odvětví Unie umožňovaly dosahovat zisk, jenž by zdůvodnil a umožnil rozšíření kapacity.
(344)
Výrobní kapacita v Unii a zásoby se nepovažují za nedostatečné, a tudíž nemohly přispět k újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.5. Dopad hospodářské krize
(345)
Některé strany tvrdily, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena hospodářskou krizí, která vyústila v prudký pokles poptávky v odběratelských odvětvích (například v automobilovém průmyslu a na trhu s větrnými elektrárnami).
(346)
Vláda ČLR citovala několik výrobců v Unii, například účetní závěrku společnosti European Owens Corning Fibreglass SPRL („EOCF“) za rok 2010, kde se říká, že „tento pokles lze částečně vysvětlit silnou závislostí této činnosti na trhu s větrnou energií, jehož degradace pokračovala kvůli potížím, které měly subjekty působící na tomto trhu s financováním nových projektů“, účetní závěrku společnosti Lanxess za rok 2011, kde se uvádí, že „po zavedení antidumpingových opatření vůči čínskému dovozu mohla LANXESS zvýšit své prodejní ceny. V druhé polovině roku 2011 jsme však zaznamenali pokles o 16 % oproti roku 2010 v důsledku klesajícího trendu v ekonomickém vývoji“, a účetní závěrku společnosti EOCF za rok 2012, kde se uvádí, že obrat v roce 2012 „je důsledkem hlavně pokračující hospodářské krize, která jim neumožňuje výrobu na plnou kapacitu“.
(347)
Ve skutečnosti lze mezi lety 2010 a 2011 pozorovat 3 % pokles spotřeby výrobků z nekonečných skleněných vláken v Unii. Ke konci období šetření se však spotřeba v Unii opět zvýšila o 6 procentních bodů.
(348)
Citát o tom, že jedna ze společností musela snížit své ceny o 16 % ve druhé polovině roku 2011 ve srovnání s rokem 2010, vrhá jen částečné světlo na situaci v roce 2011. Šetřením bylo zjištěno zvýšení jednotkové ceny za celý rok 2011 o 8 % (ve srovnání s rokem 2010).
(349)
Kromě toho, výrobní odvětví Unie bylo v letech 2010 a 2011 ještě ziskové a poté začalo být ztrátové, což se časově shodovalo s růstem dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR cenově podbízivého oproti cenám výrobního odvětví Unie.
(350)
Dalo by se uznat, že hospodářský útlum mezi lety 2010 a 2011 přispěl ke zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Hospodářským útlumem však nelze vysvětlit ztrátovou situaci výrobního odvětví Unie v roku 2012 a v období šetření. K hlavním ztrátám došlo až po hospodářském útlumu v době, kdy spotřeba opět stoupala.
(351)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2011, je důležité poznamenat, že citace pochází od EOCF, což je obchodní subjekt společnosti Owens Corning pro všechny jejich podniky v Evropě a na Blízkém východě. Kromě obdobného výrobku prodávala EOCF během uvedeného období rovněž netkané výrobky, tkaniny, střešní krytiny (parketové desky) a izolační výrobky, na které se toto řízení nevztahuje. Tento citát se proto konkrétně netýká obdobného výrobku na trhu Unie.
(352)
Pokud jde o citaci účetní závěrky Owens Corning za rok 2012, odkazuje konkrétně na výrobu tkanin, kterou se společnost EOCF zabývala v jednom ze svých závodů. Vzhledem k tomu, že tkaniny nejsou součástí obdobného výrobku, není tento citát relevantní.
(353)
Vzhledem k výše uvedeným okolnostem, hospodářský útlum mohl mít negativní dopad na výrobní odvětví Unie, avšak nikoli do té míry, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.6. Konkurenceschopnost dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR
(354)
Některé strany tvrdily, že újmu způsobila zastaralá technologie výrobního odvětví Unie v porovnání s moderní technologií používanou čínskými vyvážejícími výrobci, a nikoli dumping nebo subvencování dotčeného výrobku.
(355)
Šetření však potvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá rovněž moderní výrobní postupy. Tvrzení, že stav technologie výrobního odvětví Unie údajně narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
1.2.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo
(356)
Některé strany tvrdily, že újmu si (výrobci v Unii) možná způsobili sami, neboť i) nabízené ceny výrobců v Unii v roce 2014 byly nižší než nabídky, které tito výrobci obdrželi od čínských vyvážejících výrobců, (ii) investice žadatelů v posledních letech jsou v rozporu s újmou, neboť velké investice jdou jen stěží dohromady s představou odvětví, jemuž je působena újma, a přitom nevedly k vyššímu podílu výrobního odvětví Unie na trhu, a iii) investice žadatelů možná směřovaly do restrukturalizace a instalace dodatečné kapacity pro výrobu „špatných“ výrobků z nekonečných skleněných vláken, například do výrobků, po nichž je omezenější poptávka, a nikoli například do střiže, po níž je podle tvrzení stran velká poptávka a ve skutečnosti je u ní v Unii potenciální nedostatečná nabídka.
(357)
Pokud jde o první tvrzení týkající se nižších cen nabízených výrobci v Unii, je třeba uvést, že toto tvrzení se opírá o jeden případ po období šetření, ale cenové úrovně v roce 2014 nelze brát v potaz. Vzhledem k tomu, že pece jsou v provozu 24 hodin denně, a zpomalení výroby je velice nákladné, výrobní odvětví Unie se pokusilo udržet si podíl na trhu prodejem za ceny sice nižší, ale stále ještě pokrývající část fixních nákladů.
(358)
Co se týče velkých investic výrobního odvětví Unie za poslední roky, je třeba připomenout, že v tomto kapitálově vysoce náročném odvětví je nutno provádět přestavbu pecí každých 7 až 10 let a náklady spojené s přestavbou jedné pece mohou dosáhnout 8 až 13 milionů EUR (rozpětí je uváděno z důvodu důvěrného charakteru těchto informací). Značná část ostatních, strukturálnějších nákladů vyžadujících vysoké investice souvisí se spotřebou slitin v průchodkách a následnou přestavbou průchodek. Tyto investice jsou tomu odvětví vlastní a jsou nezbytné pro zachování stávající kapacity. Investice vyčleněné na výzkum a vývoj jsou rovněž nezbytné, aby se podnik udržel na trhu a uspokojoval potřeby klientů.
(359)
Pokud jde o třetí tvrzení týkající se údajně „špatných“ investic pro jiné výrobky než střiž, je třeba uvést, že i) výrobní odvětví Unie restrukturalizovalo s cílem nabízet širokou škálu produktů. Nebyl předložen žádný důkaz, že tento druh restrukturalizace nebyl hospodářsky rentabilní, a ii) zastavená výroba střiže, k níž došlo v důsledku restrukturalizace v posledních letech, byla přesunuta do jiného výrobního zařízení, jež bylo za tím účelem přebudováno.
(360)
Vláda ČLR tvrdila, že výrobci v Unii si ponechávali zásoby dovozu z třetích zemí, a citovala účetní závěrku jednoho výrobce v Unii za rok 2011, kde se uvádělo, že: „Zásoby zboží (21,4 milionů € k 31. prosinci 2011) rostou v důsledku celosvětového zpomalení ekonomické činnosti, jež zažilo naše odvětví v druhé polovině roku, a 75 % těchto zásob tvoří konečné výrobky dovezené od mimoevropských společností […][naší] skupiny a zbytek se skládá hlavně z materiálu a výrobků potřebných pro činnost Fabrics“.
(361)
Nárůst vykazované úrovně zásob tohoto výrobce v Unii za rok 2011 lze vysvětlit nahromaděním zásob za účelem zásobování jednoho jeho závodu mimo EU, který v roce 2012 prováděl přestavbu pece. Nedošlo by k žádnému dovozu z jiných závodů mimo EU, kdyby bylo možné vyrobit tyto výrobky pro závod mimo EU v Unii.
(362)
Po poskytnutí konečných informací požádala vláda ČLR o vyjasnění, jestli tento dovoz pocházel z ČLR nebo odjinud, a jaký byl jeho objem. Výrobci v Unii zařazení do vzorku však v posuzovaném období nenakupovali dotčený výrobek z ČLR.
(363)
Vláda ČLR rovněž tvrdila, že újmu si mohlo způsobit samo výrobní odvětví Unie, protože výrobce 3B Fibreglass se v roce 2011 rozhodl obnovit zásoby pro BASF v době, kdy výroba nestačila. Zde je citát z účetní závěrky společnosti 3B Fibreglass za rok 2011: „obnovit naše zásoby pro BASF a čelit opravě pece č. 2 za studena“.
(364)
V podnikové praxi je však běžné, že si podnik vytvoří zásoby, aby mohl plnit smluvní závazky ke klíčovým odběratelům. Kromě toho citace také odkazuje na plánovanou opravu pece, která vyžaduje nahromadění zásob, z nichž bude moci podnik plnit dodávky odběratelům (a plnit dodavatelské smlouvy společnosti 3B) během opravy.
(365)
Vzhledem k výše uvedenému se proto zamítá tvrzení o újmě, kterou si údajně výrobní odvětví v Unii způsobilo samo a které prý narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.8. Prodej na vývoz výrobců v Unii a přemísťování výroby s cílem přiblížit se odbytištím
(366)
Vláda ČLR tvrdí, že údajná újma, byla-li vůbec nějaká, byla způsobena rozhodnutím podniku přemístit výrobu do místa, kde sídlí odběratelé. K tomu dodává, že se tak neděje pouze na úrovni Unie, ale také v celosvětovém měřítku. Vláda ČLR uvádí, že výrobce v Unii P+D rozšířil svou činnost v Rusku a Indii, výrobce v Unii 3B v Tunisku, výrobce v Unii PPG v ČLR a výrobce v Unii, společnost Ahlstrom, přesunul svou výrobu z Evropy do ČLR počátkem roku 2011 za účelem lepšího uspokojování rostoucích trhů s větrnou energií v Asii a zejména v ČLR.
(367)
Vzhledem k tomu, že mnoho výrobců skleněných vláken jsou nadnárodní společnosti, není překvapením, že tyto společnosti investují také mimo Unii, pokud se k tomu naskytne příležitost. Do dodatečné kapacity mimo Unii se investuje proto, aby se uspokojily potřeby rozvíjejících se trhů a s vyhlídkou na dosažení zisku. Je pravda, že zřízení závodů v těchto regionech rovněž zapadá do obrazu dodavatele, který má blízko ke svým odběratelům. Podnikatelské rozhodnutí, zda zřídit výrobní zařízení mimo Unii či nikoli, však nemá naprosto žádnou souvislost s tím, že výrobcům v Unii je způsobována újma.
(368)
Po poskytnutí konečných informací vláda ČLR zopakovala, že Unii připravily o výrobu, pracovní místa a prodej na vývoz velké zahraniční investice, které tedy způsobily újmu.
(369)
Tento argument není podložený. Výrobci nekonečného skleněného vlákna se chovají podle modelu regionální blízkosti, kde jsou odběratelé zásobováni výrobními závody ve svých regionech. Z ukazatelů o kapacitě a zaměstnanosti nevyplývá, že byly realizovány potenciální velké zahraniční investice ke škodě provozů v Unii.
(370)
Vláda ČLR také tvrdila, že pokles prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz měl vážné negativní účinky, které Komise neanalyzovala.
(371)
V současném šetření se prodej výrobního odvětví Unie na vývoz (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) podílel 11 % a 13 % na celkovém prodeji výrobního odvětví Unie (odběratelům ve spojení a odběratelům, kteří nejsou ve spojení) v době mezi rokem 2010 do konce období šetření. Podobně i během původního antidumpingového šetření se tento podíl pohyboval mezi 10 % a 14 % od roku 2006 do září roku 2009. Vzhledem k tomu, že kolísání objemu vývozu není významné a je v souladu s objemem vývozu v předchozím antidumpingovém šetření, neměl vývoj prodeje na vývoz vážné negativní účinky, jak se tvrdilo výše.
(372)
Z výše uvedených důvodů se prodej výrobců v Unii na vývoz a přemísťování výroby nepodílely na újmě, a proto nemohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
1.2.9. Směnný kurz EUR/USD
(373)
Vláda ČLR uvedla, že čínské dodávky byly spojené s riziky vyplývajícími z větší složitosti logistického zabezpečení a z kolísání směnných kurzů, a proto se odběratelé zdráhají příliš vystavovat uvedeným rizikům. Jeden uživatel uvedl, že čínské ceny výrobků z nekonečných skleněných vláken jsou silně závislé na směnném kurzu mezi EUR a USD. Vzhledem k tomu, že kurs amerického dolaru oproti euru od roku 2000 postupně klesal, prý se mohla narušit příčinná souvislost.
(374)
Skutečně, na počátku roku 2000 bylo euro oproti USD slabší než dnes. Je však třeba poznamenat, že směnný kurz EUR/USD byl během posuzovaného období poměrně stabilní. Během posuzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila z 3 % na -4 %. I kdyby se uznalo, že směnný kurs EUR/USD se podílel na újmě, nemůže to nijak snížit újmu působící účinky levného dumpingového dovozu z ČLR na trh Unie od roku 2011 do konce období šetření.
(375)
Směnný kurs mezi EUR a USD se tudíž nepodílel na újmě a nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
1.3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(376)
Na závěr, výše uvedená analýza prokázala, že došlo k nárůstu objemu a tržního podílu dumpingového a subvencovaného dovozu z ČLR. Tlak způsobený nárůstem dumpingového a subvencovaného dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit své prodejní ceny na úrovni odpovídající běžným podmínkám na trhu a zaznamenanému zvýšení nákladů. Ani po snížení svých prodejní cen se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku nepodařilo udržet svůj podíl na trhu. Tento pokles cen byl na úkor ziskovosti, což vede k neudržitelnému ztrátovému stavu.
(377)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Z této analýzy vyplývá závěr, že dumpingový a subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 5 základního antisubvenčního nařízení.
(378)
Známé faktory, jiné než dumpingový a subvencovaný dovoz, byly posouzeny v souladu s čl. 3 odst. 7 základního antidumpingového nařízení a čl. 8 odst. 6 základního antisubvenčního nařízení. U žádného z těchto faktorů, ať byly analyzovány jednotlivě nebo souhrnně, nebylo zjištěno, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým a subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(379)
Po poskytnutí konečných informací přišla vláda ČLR s tvrzením, že Komise jen odmítá argumenty zúčastněných stran, místo aby prozkoumala všechny známé faktory, nejen dumpingový dovoz, jež způsobují újmu výrobnímu odvětví Unie.
(380)
Komise prozkoumala účinek těchto dalších faktorů: dovoz z dalších zemí, výrobní náklady, vývoj spotřeby, výrobní kapacity a zásoby, hospodářská krize, konkurence dovozu z ČLR, újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo, prodej výrobců Unie na vývoz, přesun výroby a směnný kurz mezi EUR a USD. Toto šetření neodhalilo žádné další faktory, jež by mohly narušit příčinnou souvislost.
F. ZÁJEM UNIE
(381)
V souladu s článkem 31 základního antisubvenčního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvencování působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat opatření. Určení zájmu Unie vycházelo z posouzení všech různých souvisejících zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
(382)
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního antisubvenčního nařízení. Komise rozeslala dotazníky 5 nezávislým dovozcům a 34 uživatelům. Nakonec ve stanovené lhůtě došly vyplněné dotazníky od 2 dovozců a 13 uživatelů. Kromě toho se několik uživatelů a sdružení uživatelů přihlásilo v průběhu řízení formou dopisů, ve kterých se vyslovili proti případnému uložení opatření v tomto případě. Námitky proti případnému uložení opatření v tomto případě podaly také vláda ČLR a CCCLA.
(383)
V původním antidumpingovém šetření se mělo za to, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Jelikož prozatímní přezkum se omezuje na újmu, někdejší zjištění týkající se zájmu Unie zůstávají v platnosti. Níže uvedená analýza se tedy týká antisubvenčního šetření.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(384)
Stávající antidumpingová opatření nevedla ke snížení dumpingového dovozu z ČLR a nezajistila výrobnímu odvětví Unie úlevu. Jak je uvedeno výše, výrobnímu odvětví Unie byla i nadále působena podstatná újma v návaznosti na erozi cen v důsledku dumpingového dovozu z ČLR. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobců v Unii zařazených do vzorku se vyznačovala zejména poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2010 do -4 % na konci období šetření. Další pokles výkonnosti by nakonec vedl k zastavování výrobních linek a uzavření dalších výrobních závodů, což by ohrožovalo zaměstnanost a investice v Unii.
(385)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem jeho potíží v soutěži s levným subvencovaným dovozem z ČLR. Očekává se, že uložení antisubvenčních opatření by proto mělo ukončit stlačování cen a ztrátu podílu na trhu a že prodejní ceny výrobního odvětví Unie začnou opět stoupat, což povede ke zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie na úroveň považovanou za nezbytnou pro toto kapitálově náročné odvětví.
(386)
Opatření by výrobnímu odvětví Unie poskytla příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
(387)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních opatření by jednoznačně bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
(388)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s tvrzením, že zpřísněná opatření by výrobnímu odvětví Unie nepřinesla žádnou úlevu vzhledem k tomu, že ani původní opatření z roku 2011 prý neměla žádný účinek.
(389)
Komise toto tvrzení odmítá a odkazuje na výše uvedené body odůvodnění, v nichž byl učiněn závěr, že neuložení zpřísněných opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního trendu ve finanční situaci výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců
(390)
Jak bylo uvedeno výše, nebyl u dovozců, kteří nejsou ve spojení, použit výběr vzorku a dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, při tomto šetření plně spolupracovali tím, že poskytli odpovědi na dotazník. Činnosti související s dotčeným výrobkem představují pouze malou část celkového obratu těchto dvou dovozců (méně než 0,5 %). Oba vznesli námitku proti možnému zpřísnění antidumpingových opatření, protože by, podle jejich názoru, mohla vést k ukončení dovozu dotčeného výrobku z ČLR.
(391)
Souhrnný dovoz nahlášený těmito dvěma dovozci představoval značnou část veškerého dovozu z ČLR během období šetření, a proto se považuje za reprezentativní pro dovozce v Unii. Žádní další dovozci nespolupracovali a neposkytli odpovědi na dotazník nebo odůvodněné připomínky. Na tomto základě byl učiněn závěr, že vzhledem k omezenému podílu dotčeného výrobku na celkové činnosti dovozců, uložení opatření nebude mít významný negativní dopad na celkový zájem dovozců v Unii.
3. Zájem uživatelů
(392)
Obdobný výrobek se používá v mnoha průmyslových odvětvích, jako je automobilový průmysl, turbíny větrných elektráren, námořní doprava, doprava, kosmický výzkum a inženýrské sítě. Spolupráci navázala široká škála uživatelů, kteří byli rozděleni do skupin podle odvětví činnosti: výrobci dílů, výrobci kompozitních materiálů, tkalci multiaxiálních tkanin a výrobci větrných turbín. Komise tak měla možnost posoudit dopad přísnějších opatření na různé druhy uživatelů.
(393)
Spolupracující uživatelé nakoupili v průběhu období šetření kolem 13 % dotčeného výrobku z ČLR. Velká většina obdobného výrobku byla tedy nakoupena z jiných zdrojů, např. z třetích zemí a od výrobního odvětví Unie. Pouze několik z nich nakupovalo dotčený výrobek výhradně z ČLR.
(394)
Existuje celá řada návazných odvětví, která využívají obdobný výrobek, a v nich se uživatelé rovněž liší svou velikostí, od globálních společností po malé a střední podniky. Na základě informací předložených během šetření se dále zdá, že uživatelské výrobní odvětví Unie zaměstnává velký počet osob, odhadem asi 100 000, ačkoli o tom nebyly předloženy žádné ucelené a podložené údaje.
3.1. Potenciální dopad opatření na ziskovost uživatelů
(395)
Na základě odpovědí na dotazník bylo celkově zjištěno, že uživatelská odvětví nekonečných skleněných vláken se nacházejí v poměrně dobré formě. Většina spolupracujících uživatelů skutečně uvedla zisky z prodeje svých výrobků, v nichž byl použit dotčený výrobek, během posuzovaného období. Třebaže několik málo uživatelů uvedlo v souvislosti s touto činností během období šetření ztrátu, zisk většiny ostatních se pohyboval v rozmezí od 2 % do 22 %. Proto i za současných opatření byla uživatelská odvětví stále schopna docílit zisku.
(396)
Na základě obdržených údajů byla provedena analýza dopadů na uživatele podle jednotlivých skupin uživatelů.
(397)
Šetření odhalilo, že v závislosti na charakteru různých uživatelských odvětví se liší i jejich možnosti přenést zvýšení cla na odběratele, a tedy že dopad zvýšení cla na ziskové rozpětí bude v každém odvětví uživatelů různé.
(398)
Stručně řečeno, uvalení kombinovaných opatření by ve většině uživatelských odvětví vedlo ke snížení zisku uživatelů o méně než jeden procentní bod, s výjimkou tkalců multiaxiálních tkanin. V jejich případě je totiž podíl dotčeného výrobku na výrobních nákladech vyšší než v jiných uživatelských odvětvích. Tito konkrétní uživatelé budou tedy postiženi výrazně více než jiní posuzovaní uživatelé.
(399)
Na základě výše uvedené analýzy je vysoce pravděpodobné, že uživatelé vyrábějící díly, kompozitní materiály a větrné turbíny dokáží absorbovat část nebo celé zvýšení nákladů. Kromě toho asi budou moci přenést část zvýšených nákladů na své odběratele. V tomto ohledu to jeden velký uživatel, jenž se zabývá výrobou větrných turbín, okomentoval tak, že se smířil se závěry šetření a cla vstřebá.
(400)
Tento celkově omezený dopad na ziskovost rovněž znamená, že zaměstnanost na úrovni uživatelského odvětví není navrhovaným zvýšením cla natolik ohrožena, jak to tvrdí někteří uživatelé.
(401)
Pokračující přístup uživatelů k dovozu z třetích zemí by v každém případě zmírnil jakýkoli potenciální nepříznivý účinek. Uložení opatření nebrání uživatelům, aby se zásobovali od jiných dodavatelů.
(402)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik uživatelů s tvrzením, že argumenty uživatelů byly zamítnuty pouze na základě kvalitativních výroků. Tvrdili rovněž, že jejich ziskové rozpětí kleslo o mnohem více než jen o jeden procentní bod, jak je uvedeno v 398. bodě odůvodnění, zvláště když se posuzuje podle jednotlivých výrobků.
(403)
Tato tvrzení se zamítají z dále uvedených důvodů. Na základě údajů od uživatelů provedla Komise podrobné výpočty s cílem posoudit kvantitativní dopad zpřísnění opatření na ziskovost uživatelů. Odvětví, v nichž se používá dotčený výrobek, jsou heterogenní a projevují se v nich velké rozdíly co do velikosti (od malých a středních až po nadnárodní podniky), závislosti na dotčeném výrobku a aplikaci jejich finálního výrobku a jejich klientely (od malých po velké společnosti, prodej v Unii nebo prodej na vývoz). Jak už bylo uvedeno v 398. bodě odůvodnění, Komise uznává, že na některé segmenty uživatelů dopadnou opatření více než na jiné. Na základě údajů od spolupracujících uživatelů tvořil použitý dotčený výrobek zakoupený z ČLR dosti omezený podíl (méně než 13 % - viz 393. bod odůvodnění). Podíl dotčeného výrobku z ČLR na celkových výrobních nákladech byl navíc také omezený, tj. méně než 4 %. U zkoumané multiaxiální tkaniny je to však mnohem více. Dopad zvýšení cel byl vypočítán za předpokladu, že z ČLR bude nakoupen takový objem skleněného vlákna, jaký byl vykázán v období šetření, a že čínské dovozní ceny budou podléhat asi 30 % clu, třebaže na valnou většinu čínských vyvážejících výrobců se budou vztahovat nižší cla. Podle těchto předpokladů z výpočtů vyplynulo, že vzestup ceny dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR bude mít v průměru menší dopad na ziskovost všech spolupracujících uživatelů, než výše uvedený jeden procentní bod.
3.2. Nezaměnitelnost
(404)
Několik uživatelů uvedlo, že mnoho výrobků z nekonečných skleněných vláken nezbytných pro uživatelská odvětví nelze koupit jako hotové výrobky. Místo toho musí dodavatelé absolvovat zdlouhavé a komplikované schvalovací řízení, které může trvat 6 až 12 měsíců, aniž by měli záruku, že skončí úspěšně. Změna dodavatele s cílem vyhnout se placení cel by tedy byla nákladná, v krátkodobém horizontu neproveditelná a z technologického hlediska riskantní.
(405)
V tomto ohledu je třeba uznat, že při určitém typu použití může být kvůli vlastnostem dotčeného výrobku skutečně vyžadováno dlouhé schvalovací řízení, jehož součástí je i testování. I s ohledem na připomínky několika uživatelů se však v tuto chvíli většinou najde více zdrojů. Kromě toho bylo šetřením zjištěno, že uživatelé mají obvykle více variant dodávek jako nouzové řešení, a často si nechali schválit výrobek několika dodavatelů, aby nebyli závislí pouze na jediném dodavateli. Je však třeba připomenout, že opatření nejsou míněna tak, aby některým dodavatelům znemožňovala přístup na trh Unie - smyslem veškerých navrhovaných opatření je pouze obnovení spravedlivého obchodu a náprava narušené situace na trhu.
(406)
Je proto nepravděpodobné, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z ČLR bude mít za následek dočasné zastavení dodávek surovin pro uživatelská odvětví.
3.3. Neschopnost přenést zvýšení výrobních nákladů na odběratele a vyšší konkurence ze strany navazujících výrobků pocházejících ze zemí mimo Unii
(407)
Několik uživatelů tvrdilo, že se potýkají s ostrou konkurencí výrobců mimo Unii, a tudíž by nebyli s to přenést vyšší cenu dotčeného výrobku na své odběratele, poněvadž by to vedlo k poklesu prodeje. Vzhledem k rozmanitosti uživatelských společností se bude schopnost přenést potenciální zvýšení nákladů na odběratele u jednotlivých typů uživatelů lišit. Na základě údajů v odpovědích na dotazník však lze soudit, že u uživatelů, kteří nejsou s to přenést většinu zvýšených nákladů, by byly jejich obrat a ziskovost ve většině případů ovlivněny pouze v omezené míře.
(408)
Několik uživatelů vyjádřilo obavu, že uložení antisubvenčních cel by konkurenčně zvýhodnilo dodavatele mimo Unii, kteří mají přístup k dotčenému výrobku bez opatření. Uživatelé tvrdí, že jsou v hospodářské soutěži s dovozem z ČLR na svých navazujících trzích. Uložení kombinovaných opatření by dále zhoršilo podmínky hospodářské soutěže. Tvrdili, že vzhledem k těmto okolnostem by nebylo možné přenést zvýšení cen jejich surovin na odběratele. Dále argumentovali tím, že by to vedlo přemístění výroby mimo Unii, a tedy ke značným ztrátám pracovních míst.
(409)
Je třeba poznamenat, že skutečnost, že by zavedení antisubvenčních opatření mohlo způsobit silnější konkurenci, nemůže být důvodem pro neuložení opatření, je-li to opodstatněné. Tato šetření se týkají konkrétního výrobku. Každé uživatelské odvětví má plné právo dovolávat se obchodního práva Unie a požadovat pro své výrobky antidumpingové šetření. Kromě toho rozhodnutí o umístění podniků závisí na velkém počtu faktorů. Je nepravděpodobné, že by rozhodnutí o přemístění výroby záviselo pouze na clech na jednu surovinu.
(410)
Několik stran tvrdilo, že výrobci v Unii jsou globální společnosti v zahraničním vlastnictví, avšak většinu z kompozitních společností tvoří malé nebo středně velké podniky v domácím vlastnictví. Tyto malé a střední podniky tvrdily, že po zvýšení cel dojde ke ztrátě pracovních míst. Také CCCLA tvrdila, že Unie přijde o pracovní místa, až se uživatelé přesunou jinam kvůli vyšším clům. Jeden uživatel také uvedl, že případné přemístění uživatelů by vedlo též k nižším tržbám výrobního odvětví Unie.
(411)
Komise pohlíží stejně na všechna pracovní místa v Unii bez ohledu na vlastnictví a velikost společnosti. Komise v této souvislosti odkazuje na 400. a 403. bod odůvodnění. Kromě toho tvrzení o přemístění, možných ztrátách pracovních míst a nižších tržbách výrobního odvětví Unie považuje Komise za spekulativní a nepodložená.
(412)
Několik stran uvedlo, že výrobky v současnosti vyráběné v Unii jdou na globální trh a soutěží tam s třetími zeměmi. Jeden uživatel uvedl, že může využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jím zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Výsledkem toho však je, že tento uživatel může svým odběratelům mimo Unii nabídnout konkurenceschopnější ceny než svým odběratelům v Unii.
(413)
Uživatelé skutečně mohou využít dovozu dotyčného výrobku v rámci aktivního zušlechťovacího styku bez zaplacení antidumpingového cla, pokud je jimi zpracovávaný výrobek následně vyvezen mimo Unii. Tím se však nemění závěry Komise v tomto šetření.
3.4. Nedostatečná nabídka
(414)
Jeden uživatel uvedl, že výrobní odvětví Unie není s to plně uspokojit poptávku v Unii, zejména pokud jde o určité typy velkých objednávek specificky uzpůsobených výrobků z nekonečných skleněných vláken. Kromě toho tento uživatel uvádí, že v důsledku omezené výrobní kapacity v Unii nebudou výrobci v Unii s největší pravděpodobností ochotni věnovat velkou část své kapacity na dodávky pro jednoho odběratele. Jiný uživatel uvedl, že neexistuje převis nabídky střiže a že když by byla ČLR z trhu Unie vyloučena, vedlo by to, zejména v souvislosti s vyšší poptávkou, k značným problémům v zásobování trhu Unie. Vláda ČLR cituje výrobce v Unii 3B, že od roku 2002 nebyla v tomto odvětví instalovaná žádná nová tavící kapacita a že k uspokojení potřeb trhu, zejména v Evropě, je zapotřebí dalších 200 000 tun výrobní kapacity.
(415)
V tomto ohledu je třeba nejprve poznamenat, že účelem antisubvenčních opatření je napravit nekalé obchodní praktiky, které působí újmu výrobnímu odvětví Unie, a znovu vytvořit prostředí účinné hospodářské soutěže na trhu Unie, nikoli bránit dovozu. Navrhovaná opatření nejsou s to uzavřít trh Unie pro vyvážející výrobce z ČLR, třeba za ceny, které nezpůsobují újmu, a tudíž umožní pokračující dovoz střiže, stejně jako dalších výrobků z nekonečných skleněných vláken z ČLR na trh Unie.
(416)
Pokud jde o schopnost výrobního odvětví Unie ošetřit potenciální nedostatek střiže, současná úroveň vytížení kapacity výrobního odvětví Unie umožňuje určitou produkci navíc.
(417)
Střiž, stejně jako ostatní typy dotčeného výrobku, by se dala dovážet do Unie rovněž z třetích zemí, například z Malajsie.
(418)
Kromě toho čínští výrobci nekonečných skleněných vláken zřídili výrobní provozy v těsné blízkosti Unie (v Egyptě a Bahrajnu) jako základny pro dodávky na trh Unie.
(419)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že případný nedostatek dodávek střiže lze ošetřit vyšším vytížením kapacity výrobního odvětví Unie, dovozem z jiných zdrojových zemí a pokračujícím dovozem z ČLR za ceny nepůsobící újmu.
(420)
Na základě výše uvedených skutečností byl učiněn závěr, že celkový účinek uložení kombinovaných opatření na navazující výrobní odvětví Unie je omezený a neměl by převážit nad pozitivními účinky opatření pro výrobní odvětví Unie.
(421)
Po poskytnutí konečných informací přišlo jedno oborové sdružení s prohlášením, že je těžko pochopitelné, proč mají výrobci v Unii nevyužitou kapacitu, když skleněných vláken je nedostatek a jeho cena na trhu Unie stoupá. Několik stran zopakovalo, že uložení dalších opatření povede k výpadku dodávek od výrobců v Unii.
(422)
Pokud jde o posuzované období, šetřením nebyl odhalen výpadek v zásobování trhu. Co se týče možných výpadků dodávek v budoucnosti, Komise má za to, že zvýšení cel nezabrání dovozu do Unie z ČLR a z třetích zemí, jak bylo uvedeno výše.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(423)
Na základě výše uvedeného se očekává, že uložení kombinovaných opatření poskytne výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit svou situaci pomocí vyšších prodejních cen a většího podílu na trhu. Ačkoliv se u některých uživatelů mohou objevit určité nepříznivé dopady v podobě vyšších nákladů, pravděpodobně nad nimi převáží očekávané přínosy pro výrobce v Unie a jejich dodavatele.
(424)
Vyvozuje se proto závěr, že celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
(425)
Po poskytnutí konečných informací přišlo několik stran s tvrzením, že důsledky navrhovaných opatření se podceňují. Uvádějí, že Komise více důvěřuje tvrzení skupinky výrobců skleněných vláken, než mnohem větší avšak roztříštěné skupině hlavně malých a středně velkých subdodavatelů, kteří neměli skutečnou příležitost reagovat stejně silně.
(426)
Tato tvrzení se zamítají, neboť v průběhu šetření dostali uživatelé hojně příležitostí k vyjádření. Mnoho z nich to využilo a jejich údaje byly pečlivě prozkoumány a zohledněny. Všem zúčastněným stranám se v průběhu šetření dostalo pozornosti.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ A ANTISUBVENČNÍ OPATŘENÍ
(427)
Na základě závěrů, k nimž dospěla Komise v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena konečná opatření, jež zabrání tomu, aby dumpingový a subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(428)
Za účelem stanovení úrovně těchto opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(429)
Újma by byla odstraněna v případě, že výrobní odvětví Unie by mělo možnost pokrýt své výrobní náklady a dosáhnout takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu. Stejně jako v původním šetření, pracovalo se s cílovým ziskem ve výši 5 %.
(430)
Sdružení APFE požadovalo cílový zisk ve výši 10 % - 12 %. APFE tvrdilo, že tento cílový zisk pro analýzu by měl zohlednit nutnost vysoce kapitálově náročného odvětví dosahovat uspokojivé návratnosti vloženého kapitálu podle očekávání investorů. APFE rovněž odkazuje na zprávu Stern Business School of New York University, v níž byla pro různá průmyslová odvětví spočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC), v níž se kombinuje cena vlastního kapitálu a cena zadlužení (náklady dluhové služby) (43). Ve zprávě Sternovy fakulty byla vypočítána vážená průměrná cena kapitálu (WACC) pro odvětví nekonečných skleněných vláken v rozmezí 8,3 % až 8,4 %. Kromě toho APFE odkazuje na zisk ve výši 8,3 %, s kterým se pracovalo v případě čínského solárního skla (44). Dále tvrdí, že kapitálové náklady a náklady zadluženosti jsou o něco vyšší v Unii než v USA, a proto by sazba pro Unii měla být o něco vyšší, v rozmezí od 10 % do 12 %.
(431)
Skutečný zisk dosažený během posuzovaného období nelze použít vzhledem k tomu, že přes stávající platná cla stále přetrvává značný objem dumpingového dovozu pocházejícího z ČLR.
(432)
V kauze solárního skla z ČLR se pracovalo s cílovým ziskem 8,3 %, neboť takového zisku docílili výrobci v Unii zařazení do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže (tj. jednalo se o zisk dosud neovlivněný dumpingovým dovozem).
(433)
I když je nesporné, že výrobní odvětví Unie je vysoce kapitálově náročné odvětví, sdružení APFE nebylo schopno prokázat, že výše cílového zisku stanoveného na základě vážené průměrné ceny kapitálu podle zprávy Sternovy fakulty projde příslušnou zkouškou. Tento požadavek byl proto zamítnut.
(434)
Po poskytnutí konečných informací začalo sdružení APFE tvrdit, že je třeba revidovat zjištění o cílovém zisku s ohledem na to, že výrobní odvětví Unie je schopno dosahovat vyššího než 5 % zisku u takových typů výrobku, jako je střiž pro vlhké použití u netkaných textilií a u sádrovce, kde dokáže dobře konkurovat dovozu z třetích zemí a kde nenaráží na agresivní prodej dumpingových a subvencovaných čínských výrobků z nekonečného skleněného vlákna pod cenou.
(435)
V předchozím šetření se pracovalo s cílovým ziskem ve výši 5 %. Tento cílový zisk byl zachován, jelikož nebyly předloženy podložené argumenty o změněných tržních podmínkách, které by zdůvodnily vyšší cílový zisk.
(436)
Střiž pro vlhké použití (WUCS), tak jako kterýkoli jiný typ dotčeného výrobku, se používá coby výztužný materiál a má omezenou skladovatelnost a vyšší dopravní náklady kvůli hmotnosti obsažené vody (viz 63. bod odůvodnění). Střiže pro vlhké použití (WUCS) se dovážejí do Unie v mnohem menším množství než jiné výrobky z nekonečných skleněných vláken. Ziskové rozpětí u tohoto jediného typu výrobku tedy není reprezentativní pro dotčený výrobek.
(437)
Komise poté určila úroveň pro odstranění újmy na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců z ČLR zařazených do vzorku s újmu nepůsobící váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(438)
Po poskytnutí konečných informací přišel jeden vyvážející výrobce s tvrzením, že u tří kontrolních čísel výrobků (PCN) jsou nepřesné hodnoty CIF.
(439)
Po prověření Komise upravila příslušné hodnoty CIF, což vedlo k malé změně v rozpětí cenového podbízení a prodeje pod cenou u tohoto vyvážejícího výrobce.
(440)
Na tomto základě byly stanoveny následující úrovně pro odstranění újmy:
Společnost
Úroveň pro odstranění újmy
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
26,1 %
441)
Jeden uživatel tvrdil, že všechny faktické okolnosti zůstaly nezměněné, a proto jediný způsob, jak může Komise dospět k závěru, že se zhoršila újma údajně způsobená dovozem z ČLR, je použití jiné metodiky pro výpočet rozpětí újmy v porovnání s původním šetřením.
(442)
Faktické okolnosti nezůstaly nezměněné. Výpočet aktuálního rozpětí újmy s použitím metodiky z původního šetření proto vede k jinému výsledku, jelikož se změnily základní údaje, jako jsou náklady, ceny a ztráty.
(443)
Po poskytnutí konečných informací se jeden vyvážející výrobce zajímal o to, jaké změněné okolnosti zdůvodní výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) oproti prostému srovnání průměrných cen, jak se to dělalo v původním šetření.
(444)
Komise se domnívá, že základní metodika použitá v současném šetření je táž jako metodika použitá v předchozím šetření. Výběr vzorku a srovnávání byly prováděny na stejné úrovni. Výpočet rozpětí újmy na základě kontrolního čísla výrobku (PCN) umožnil podrobnější a přesnější výsledek, ale to nelze považovat za změnu metodiky.
(445)
Tentýž vyvážející výrobce také uvedl, že rohože ze střiže z nekonečného skleněného vlákna tvoří součást dotčeného výrobku, avšak výpočet rozpětí újmy neodráží kontrolní číslo výrobku rohoží ze střiže. Vyvážejícího výrobce zajímalo, i) jestli výrobci v Unii už tyto rohože ze střiže nevyráběli a ii) proč Komisi v minulosti zřejmě nečinilo žádné potíže nalézt náhražku hlavního typu výrobku za účelem výpočtu rozpětí újmy, a to dokonce i v případech, kdy se kontrolní číslo výrobku přesně neshodovalo.
(446)
Dotčený výrobek skutečně zahrnuje rohože ze střiže a někteří výrobci v Unii (nebo jejich subjekty) tyto rohože vyrábějí. Výrobci v Unii zařazení do vzorku vyráběli typy rohoží, které se v průběhu období šetření z ČLR nedovážely. Shoda kontrolního čísla výrobku však byla celkově vysoká, a proto nebylo třeba hledat náhražky.
(447)
Tento vyvážející výrobce se mimoto zajímal, i) proč byla nutná úprava na základě obchodní úrovně a komu výrobci v Unii své výrobky skutečně prodávají a ii) proč při výpočtu újmy nebyly u čínského prodeje zohledněny dopravní náklady do skladu v EU a skladovací náklady.
(448)
Výrobci v Unii zařazení do vzorku prodávají převážně přímo koncovým uživatelům. To nebyl případ čínských vývozců zařazených do vzorku. Více prodejních transakcí procházelo přes distributory nebo jiné zprostředkovatelské prodejní kanály. Když se tedy veškeré prodejní transakce převedly na úroveň prodeje koncovým uživatelům, byly ceny lépe srovnatelné. Podle standardní metodiky se při výpočtu cenového podbízení zohledňují náklady po dovozu, zatímco rozpětí újmy vychází z hodnoty CIF čínského prodeje na vývoz.
(449)
Vyvážející výrobce se rovněž podivil, proč není stávající antidumpingové clo zařazeno do rozpětí újmy, jelikož zařazení tohoto cla do hodnoty CIF by bylo v souladu s používanou metodikou cenového podbízení.
(450)
Rozpětí pro odstranění újmy, jak je prezentováno v tomto nařízení, odráží celé rozpětí potřebné pro odstranění újmy. Kdyby bylo stávající antidumpingové rozpětí zařazeno do rozpětí pro odstranění újmy, výsledkem by bylo jen rozpětí částečného odstranění újmy.
(451)
Po poskytnutí konečných informací přišel žadatel s tvrzením, že jelikož Jiangsu Changhai Group v šetření plně nespolupracovala (viz výše oddíl C. 2.1.), jsou informace o vývozní ceně této skupiny nespolehlivé, a neměly by se tedy používat při výpočtu rozpětí újmy. Žadatel tvrdil, že vývozní cena skupiny může být chybná, jestliže je zjištěna na základě výrobních nákladů společnosti, které nebylo možné řádné ověřit kvůli tomu, že tato společnost v šetření dostatečně nespolupracovala. Vývozní cena této skupiny by se měla stanovit spíše na základě dostupných údajů ve smyslu čl. 18 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 28 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení.
(452)
Jak je vysvětleno v 92. bodě odůvodnění, dotčený výrobek nevyvážela v rámci skupiny společnost, která poskytla zavádějící informace, nýbrž pouze OCH. Společnost OCH však plně spolupracovala v obou šetřeních a poskytla spolehlivé informace o vývozní ceně skupiny (např. poskytla faktury, jež Komise na místě ověřila). Komise tedy nemá důvod pochybovat o vývozní ceně skupiny. Rozpětí újmy bylo vypočteno na základě skutečné ověřené vývozní ceny - uvedené na prodejních fakturách - bez ohledu na to, jak byla stanovena a zda vycházela z výrobních nákladů dané společnosti. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Konečná opatření
(453)
Antisubvenční šetření bylo provedeno souběžně s přezkumem antidumpingových opatření a omezilo se na újmu. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, by Komise měla v souladu s článkem 15 základního antisubvenčního nařízení uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni zjištěných konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo na úrovni příslušné pro odstranění újmy.
(454)
Na základě této metodiky a skutkové podstaty tohoto případu, zejména skutečnosti, že opatření jsou omezena rozpětím újmy, se Komise domnívá, že v této věci nevyvstává otázka „dvojího započtení“.
(455)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce čínských vyvážejících výrobců bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku nebo během šetření spolupracovaly. Clo „pro všechny ostatní společnosti“ bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(456)
Pro ostatní spolupracující čínské vyvážející výrobce nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I je konečná sazba cla stanovena jako vážený průměr sazeb stanovených pro spolupracující vyvážející výrobce zařazené do vzorku s výjimkou skupiny, ke které patří vyvážející výrobce, na něhož se vztahuje ustanovení čl. 28 odst. 1.
(457)
Po poskytnutí konečných informací požádal jeden vyvážející výrobce o přiznání individuálního zacházení ve smyslu čl. 9 odst. 5 základního antidumpingového nařízení a o výpočet individuálního dumpingového rozpětí.
(458)
Avšak vzhledem k tomu, že částečný prozatímní přezkum se omezuje jen na újmu, dumpingová rozpětí, tak jak byla stanovena v předchozím antidumpingovém šetření, zůstávají beze změny. Žádost o individuální dumpingové rozpětí byla proto zamítnuta.
(459)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Čínský vývozce
Dumpingové rozpětí (stanovené v původním šetření)
Subvenční rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovnávací clo
Antidumpingové clo
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Ostatní spolupracující společnosti
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Celní sazby pro všechny ostatní společnosti
10,3 %
19,9 %
(460)
Individuální sazba antidumpingového a antisubvenčního cla pro jednu společnost uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě zjištění vyplývajících ze současného šetření. Odráží tedy situaci dotčené společnosti zjištěnou při tomto šetření. Tato celní sazba (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) je proto použitelná výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyráběných uvedenou společností. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(461)
Společnost může požadovat individuální celní sazbu, pokud následně změní svou obchodní firmu. Tato žádost musí být předložena Komisi. (45) Žádost musí obsahovat veškeré relevantní informace, které umožní prokázat, že změna neovlivňuje právo společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna obchodní firmy společnosti neovlivňuje její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně obchodní firmy zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(462)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
3. Závazek
(463)
Jeden čínský vyvážející výrobce navrhl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního antidumpingového nařízení a čl. 13 odst. 1 základního antisubvenčního nařízení. Nabídka závazku obsahovala minimální dovozní ceny několika hlavních typů a podtypů dotčeného výrobku.
(464)
Komise se domnívá, že dotčený výrobek existuje v mnoha podtypech a stupních, které se cenově liší až o 700 %. Existuje tedy velké riziko vzájemné kompenzace. V rámci jednoho typu výrobku se mohou ceny pohybovat až o 550 % v závislosti na podtypech výrobku. Různé minimální dovozní ceny, které navrhl čínský vyvážející výrobce, se navíc nacházely hluboko pod cenou, která nezpůsobuje újmu, a tudíž by neodstraňovaly újmu způsobovanou výrobnímu odvětví Unie.
(465)
Pokud jde o cla, vzhledem k výše uvedenému by nebylo možné rozlišovat specifikaci bez individuální analýzy každé dovozní transakce s cílem určit, do které skupiny minimální dovozní ceny daný výrobek patří. Monitoring by se tak stal velmi obtížný, ne-li prakticky neuskutečnitelný.
(466)
Tato společnost navíc vyváží do Unie také další výrobky, na které se opatření nevztahují. Je tu tedy riziko kompenzace, pokud by tyto výrobky byly prodány stejným odběratelům. Někteří z jejich odběratelů v Unii jsou ve spojení a obchodují také s jinými společnostmi ve spojení, které sídlí mimo Unii. Tyto složité obchodní a podnikatelské vazby vytvářejí další potenciální rizika vzájemné kompenzace.
(467)
Na základě výše uvedeného byla nabídka závazku odmítnuta.
(468)
Výbor zřízený podle čl. 15 odst. 1 základního antidumpingového nařízení nevydal žádné stanovisko,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
(1) Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm; pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2) Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Konečné vyrovnávací clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, a Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
10,2
Všechny ostatní společnosti
10,3
A999
3) Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4) Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Ustanovení článku 1 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 248/2011 se nahrazuje následujícím zněním.
(1)
Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz střiže ze skleněných vláken o délce nejvýše 50 mm, pramence skleněných vláken, s výjimkou pramenců skleněných vláken, které jsou impregnovány a povrstveny a mají ztrátu žíháním více než 3 % (jak je stanoveno v normě ISO 1887), a rohoží vyrobených z nekonečných skleněných vláken, s výjimkou rohoží ze skleněné vlny, v současnosti kódů KN 7019 11 00, ex 7019 12 00 (kódy TARIC 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) a 7019 31 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky.
(2)
Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Konečné antidumpingové clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Jushi Group Co., Ltd, Jushi Group Chengdu Co., Ltd, Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd, Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd, Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
15,9
Všechny ostatní společnosti
19,9
A999
3)
Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
(4)
Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1379/2014
2014 m. gruodžio 16 d.
kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės stiklo pluošto gijų produktams nustatomas galutinis kompensacinis muitas ir iš dalies keičiamas Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 248/2011, kuriuo tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ištisinių gijų stiklo pluošto produktams nustatomas galutinis antidempingo muitas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač jo 15 straipsnį, ir 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (2), ypač į jo 9 straipsnio 4 dalį ir 11 straipsnio 3 dalį,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Galiojančios priemonės
(1)
Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 248/2011 (3) Taryba nustatė galutinį antidempingo muitą tam tikriems importuojamiems Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ištisinių gijų stiklo pluošto produktams, kurių KN kodai šiuo metu yra 7019 11 00, ex 7019 12 00 ir 7019 31 00.
2. Antisubsidijų tyrimo inicijavimas
(2)
2013 m. gruodžio 12 d. Europos Komisija (toliau - Komisija) Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė inicijuojanti antisubsidijų tyrimą dėl į Europos Sąjungą importuojamų tam tikrų Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - KLR arba nagrinėjamoji šalis) kilmės stiklo pluošto gijų produktų (toliau - pranešimas apie antisubsidijų tyrimo inicijavimą) (4).
(3)
Tyrimas inicijuotas 2013 m. spalio 28 d. Komisijai gavus skundą, kurį gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 25 % visų tam tikrų stiklo pluošto gijų produktų Sąjungoje, vardu pateikė Europos stiklo pluošto gamintojų asociacija (APFE) (toliau - skundo pateikėjas). Skunde pateikti tam tikrų stiklo pluošto gijų produktų subsidijavimo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių, Komisijos nuomone, pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(4)
Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi Reglamento (EB) Nr. 597/2009 (toliau - pagrindinis antisubsidijų reglamentas) 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė KLR Vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl subsidijuoto tam tikrų KLR kilmės stiklo pluošto gijų produktų importo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. Komisija pakvietė KLR Vyriausybę konsultuotis, kad būtų išsiaiškinta su skundo turiniu susijusi padėtis ir priimtas abi šalis tenkinantis sprendimas.
(5)
KLR Vyriausybė šį kvietimą priėmė ir 2013 m. gruodžio 5 d. buvo surengtos konsultacijos. Per konsultacijas nepavyko rasti abi šalis tenkinančio sprendimo. Tačiau Komisija deramai atsižvelgė į KLR Vyriausybės pateiktas pastabas dėl skunde išvardytų schemų. Po konsultacijų 2013 m. gruodžio 9 d. KLR Vyriausybė pateikė pastabų raštu.
(6)
KLR Vyriausybei pasiūlytos papildomos konsultacijos dėl papildomų schemų, kurios nustatytos atliekant tyrimą. Tačiau KLR Vyriausybė šį pasiūlymą atmetė, teigdama, kad jai nesuteikta pakankamai informacijos apie šias schemas.
3. Lygiagretus prašymas atlikti dalinę tarpinę galiojančių antidempingo priemonių peržiūrą
(7)
Komisija gavo prašymą inicijuoti dalinę tarpinę galiojančių antidempingo priemonių peržiūrą (5), kurią atliekant nagrinėjama tik žala, pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (toliau - pagrindinis antidempingo reglamentas) 11 straipsnio 3 dalį. Prašymą 2013 m. spalio 28 d. gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 25 % visų tam tikrų stiklo pluošto gijų produktų Sąjungoje, vardu taip pat pateikė APFE.
(8)
2013 m. gruodžio 18 d. Komisija, nustačiusi, kad yra pakankamai įrodymų dalinei tarpinei peržiūrai inicijuoti, pranešimu Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė inicijuojanti dalinę tarpinę peržiūrą (toliau - pranešimas apie dalinės tarpinės antidempingo priemonių peržiūros inicijavimą) (6) pagal pagrindinio antidempingo reglamento 11 straipsnio 3 dalį.
(9)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Tarybos įgyvendinimo reglamentu Nr. 248/2011 nustatytos galiojančios priemonės jam negalioja ir kad dabartinis peržiūros tyrimas dėl tuo reglamentu nustatytų galiojančių priemonių turėtų būti nutrauktas. Jis teigė, kad galiojančios priemonės pažeidžia PPO antidempingo susitarimą, kadangi šiam eksportuojančiam gamintojui atsisakyta taikyti individualų režimą pagal pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 5 dalies nuostatas, nors priimant tą reglamentą tos priemonės jau galiojo. Pagrįsdamas šį tvirtinimą jis daro nuorodą į 2011 m. liepos 28 d. PPO Apeliacinės tarybos ataskaitą byloje DS397 (7).
(10)
Atsižvelgiant į 2011 m. liepos 28 d. PPO Apeliacinės tarybos ataskaitą byloje DS397 pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 5 dalis buvo iš dalies pakeista. (8) Pakeitimas taikomas visiems tyrimams, kurie inicijuoti po reglamento įsigaliojimo dienos (2012 m. rugsėjo 6 d.). Kiek tai susiję su eksportuojančiais gamintojais, kuriems taikomos iki tos dienos jau galiojusios priemonės, 2012 m. kovo 23 d. Komisija paskelbė pranešimą (9), kuriuo paragino ne rinkos ekonomikos šalių eksportuojančius gamintojus pateikti prašymą atlikti peržiūrą, jeigu jie mano, kad jiems taikomos priemonės turėtų būti peržiūrėtos atsižvelgiant į pirmiau minėtą Apeliacinės tarybos ataskaitą. Tame pranešime konkrečiai paminėtas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 248/2011. Komisija iš šio eksportuojančio gamintojo negavo tokio prašymo atlikti peržiūrą, jis taip pat nepateikė prašymo atlikti tarpinę peržiūrą pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalį.
(11)
Todėl galiojančių priemonių galiojimui pavojaus nekyla ir tvirtinimas atmestas.
4. Tiriamasis ir nagrinėjamasis laikotarpiai atliekant abu tyrimus
(12)
Atliekant subsidijavimo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2012 m. spalio 1 d. - 2013 m. rugsėjo 30 d. laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2010 m. sausio 1 d. iki TL pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
(13)
Per antisubsidijų tyrimą ir dalinę tarpinę antidempingo priemonių peržiūrą atlikta žalos analizė pagrįsta tokia pačia Sąjungos pramonės apibrėžtimi, tais pačiais tipiškais Sąjungos gamintojais ir tuo pačiu tiriamuoju laikotarpiu ir, jei nenurodyta kitaip, padarytos tokios pačios išvados. Manyta, kad toks metodas tinkamas siekiant supaprastinti žalos analizę ir gauti nuoseklias abiejų tyrimų išvadas. Dėl šios priežasties atliekant abu tyrimus buvo atsižvelgta į bet kuriame iš šių tyrimų pateiktas pastabas dėl žalos.
5. Su tyrimu susijusios šalys
(14)
Abiejuose pranešimuose apie inicijavimą Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pranešti jai apie ketinimą dalyvauti atliekant abu tyrimus. Be to, Komisija konkrečiai pranešė skundo pateikėjui, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams ir KLR valdžios institucijoms, žinomiems importuotojams, tiekėjams ir naudotojams, prekiautojams bei žinomoms susijusioms asociacijoms apie abiejų tyrimų inicijavimą ir paragino juos bendradarbiauti.
(15)
Suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė pateikti pastabų dėl abiejų tyrimų inicijavimo ir prašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos tyrimų bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų.
6. Atranka
(16)
Abiejuose pranešimuose apie inicijavimą Komisija nurodė, kad pagal pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 27 straipsnį ji gali taikyti atranką ir nagrinėjimui atrinkti pagrįstą skaičių eksportuojančių KLR gamintojų, nesusijusių importuotojų ir Sąjungos gamintojų.
6.1. Sąjungos gamintojų atranka atliekant abu tyrimus
(17)
Abiejuose pranešimuose apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atlikusi Sąjungos gamintojų atranką. Komisija bendroves atrinko remdamasi panašaus produkto gamybos Sąjungoje ir pardavimo Sąjungos rinkoje apimtimi per TL ir geografiniu pasiskirstymu. Atrinktos trijų Sąjungos gamintojų gamyklos Belgijoje, Prancūzijoje ir Slovakijoje (10), kuriose pagaminama apie 52 % visų produktų Sąjungoje ir 49 % Sąjungos rinkoje parduodamų produktų. Todėl atranka laikyta tipiška Sąjungos pramonės atžvilgiu. Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų dėl laikinai atrinktų bendrovių.
(18)
Atliekant tyrimus KLR Vyriausybė teigė, kad per pirminį antidempingo tyrimą Sąjungos gamintojams, nenurodant priežasčių, taikytas kitoks atrankos metodas nei per šiuos tyrimus. KLR Vyriausybė tvirtino, kad i) Komisija jau buvo atrinkusi įmones prieš inicijavimą, taigi dar prieš inicijavimą ji nusprendė, kad atranka būtina, ii) atliekant pirminį tyrimą visos šalys, kurios pageidavo būti atrinktos, turėjo pateikti Komisijai informaciją per 15 dienų nuo tyrimo inicijavimo, tačiau šiuo atveju jau atrinkti gamintojai to daryti neprivalo, iii) abiejuose pranešimuose apie inicijavimą šalims, kurios pageidavo būti atrinktos, nebuvo nurodyta, kokią informaciją jos turi pateikti, kad būtų atrinktos, ir kad nepateikta jokios informacijos apie atrinktų gamintojų gamybos ir pardavimo apimtis, iv) taikytas atrankos kriterijus „atrinktos bendrovės, kurios pagamina didžiausią tipišką produkto kiekį ir kurias būtų galima tinkamai ištirti per turimą laikotarpį“ nebuvo įtrauktas į pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnį ir juo remiantis atrinktos bendrovės neatitiko šios nuostatos.
(19)
Abiejuose pranešimuose apie inicijavimą Komisija paaiškino, kad, atsižvelgdama į didelį Sąjungos gamintojų skaičių ir siekdama baigti tyrimą per nustatytą laikotarpį, ji nusprendė taikyti atranką ir tuo pačiu metu pasiūlė laikinai atrinkti bendroves. Taikytas tas pats metodas, t. y. atranka, kaip ir ankstesniame tyrime. Laikinai atrinkus bendroves metodas nepasikeitė, o tik tapo veiksmingesnis, nes taip buvo galima laimėti laiko ir kartu visapusiškai užtikrinti teises į gynybą. Iš tiesų Komisija suteikė galimybę kitiems Sąjungos gamintojams, kurie mano, kad yra priežasčių, dėl kurių jie turėtų būti atrinkti, kreiptis į Komisiją, ar kitoms suinteresuotosioms šalims pateikti visą kitą svarbią su atranka susijusią informaciją. Galutinai atrenkant bendroves turėtų būti atsižvelgiama į visas gautas pastabas, jei jų pateikta. Kadangi dėl siūlomų atrinkti bendrovių jokių pastabų negauta, laikinai atrinktos bendrovės buvo patvirtintos. Dėl antrojo tvirtinimo: laikinai atrinkti gamintojai užpildė atrankos formą, kurioje nurodyta būtina informacija, kad Komisija galėtų laikinai atrinkti bendroves. Atrankos forma ir atsakymai pateikti nekonfidencialioje byloje ir su jais buvo galima susipažinti. Dėl trečiojo tvirtinimo galima pasakyti, kad šalys, kurios pageidavo būti atrinktos, buvo paragintos kreiptis į Komisiją per 15 dienų nuo abiejų pranešimų apie inicijavimą paskelbimo ir jos turėjo galimybę susipažinti su nekonfidencialia byla, kurioje buvo pateiktos atrankos formos. Šiose atrankos formose pateikta informacijos apie gamybos ir pardavimo apimtis. Ketvirtasis tvirtinimas taip pat yra nepagrįstas, nes pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnio 1 dalyje daroma aiški nuoroda į didžiausią tipišką kiekį, kurį būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį.
(20)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė pakartojo savo tvirtinimus dėl tariamo procedūrinio nenuoseklumo vykdant Sąjungos gamintojų atranką prieš abiejų tyrimų inicijavimą ir pabrėžė, kad: i) Komisijos pateikti argumentai dėl tyrimo atlikimo per nustatytą laikotarpį yra nepagrįsti, nes pagal pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnio 2 dalį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 27 straipsnio 2 dalį aiškiai numatyta, kad atranka atliekama po abiejų tyrimų inicijavimo ir remiantis pastabomis, gautomis per tris savaites nuo abiejų tyrimų inicijavimo, ii) laikinai atrinkti bendroves yra šališka arba neobjektyvu ir dėl to būtų galėjusi sumažėti kitų Sąjungos gamintojų motyvacija pranešti apie save ir iii) Komisija nesuteikė kitiems Sąjungos gamintojams trijų savaičių laikotarpio pranešti apie save.
(21)
Pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnio 2 dalyje ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 27 straipsnio 2 dalyje teigiama, kad „pirmenybė dėl atrankos teikiama tariantis su suinteresuotomis šalimis ir gavus jų sutikimą, jei tokios šalys praneša apie save ir sudaro galimybes gauti pakankamai informacijos per tris savaites nuo tyrimo pradžios“. Dėl pirmojo tvirtinimo: pagrindiniame antidempingo reglamente ir pagrindiniame antisubsidijų reglamente Komisijai nedraudžiama inicijuojant tyrimą pasiūlyti laikinai atrinktas bendroves, dėl kurių šalys raginamos teikti pastabas. Be to, atsižvelgiant į tai, kad Sąjungos gamintojai (arba bent didelė jų dalis) pritaria skundui, ir atsižvelgiant į informaciją, pateiktą atrankos formose, Komisija turėjo reikiamą informaciją apie Sąjungos pramonę, kad inicijuodama tyrimą galėtų laikinai atrinkti bendroves. Dėl šios turimos informacijos Sąjungos gamintojų atranka skiriasi nuo atrankos, taikytos eksportuojantiems gamintojams. Dėl antrojo ir trečiojo tvirtinimų galima pasakyti, kad pranešimuose apie inicijavimą nurodyta, kad Sąjungos gamintojai, kurie mano, kad turėtų būti atrinkti, turi kreiptis į Komisiją per 15 dienų. Komisija nesupranta, kaip tai pažeidžia pagrindinį reglamentą arba gali būti laikoma šališku, neobjektyviu ar net motyvaciją mažinančiu veiksniu.
(22)
KLR Vyriausybė teigė, kad atrinktos bendrovės nėra tipiškos, nes neatrinkta nė viena didelės apimties uždarąją gamybą vykdanti bendrovė, todėl dalis vidaus pramonės paprasčiausiai nebuvo įvertinta.
(23)
Šis tvirtinimas atmestas, nes atrinkti Sąjungos gamintojai iš tiesų vykdė pardavimą uždarajam naudojimui. Be to, KLR Vyriausybė nenurodė, kuris Sąjungos gamintojas turėjo būti įtrauktas ir kurio įtraukti nereikėjo.
(24)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad atrinkti Sąjungos gamintojai nebuvo tipiški, nes nė vienas atrinktas Sąjungos gamintojas negamino ir (arba) nepardavinėjo kapotų sruogų demblių.
(25)
Iš tiesų, atrinktos trijų Sąjungos gamintojų bendrovės negamino kapotų sruogų demblių, tačiau jos gamino demblius iš gijų ir kitų rūšių pagrindinį produktą. Todėl atrinktos bendrovės laikytos tipiškomis, nes jose pagaminama apie 52 % visų produktų Sąjungoje ir 49 % visų Sąjungos rinkoje parduodamų produktų, ir jos yra gerai geografiškai pasiskirsčiusios. Tai, kad atrinkti Sąjungos gamintojai negamino vieno iš daugelio rūšių produktų, šios išvados nekeičia.
6.2. Importuotojų atranka atliekant abu tyrimus
(26)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti abiejuose pranešimuose apie inicijavimą nurodytą informaciją.
(27)
Atsižvelgiant į tai, kad tik du nesusiję importuotojai pateikė atrankos formos atsakymus, atranka buvo nebūtina.
6.3. Eksportuojančių KLR gamintojų atranka atliekant abu tyrimus
(28)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina (o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves), Komisija paprašė visų eksportuojančių KLR gamintojų pateikti pranešimuose apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė KLR nuolatinės atstovybės Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, jei tokių yra, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(29)
Aštuoni eksportuojantys nagrinėjamosios šalies gamintojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti. Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 27 straipsnio 1 dalį ir pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko tris eksportuojančius gamintojus, kuriems tenka didžiausia tipiška eksporto apimtis ir kuriuos būtų galima tinkamai ištirti per turimą laikotarpį. Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 27 straipsnio 2 dalį ir pagrindinio antidempingo reglamento 17 straipsnio 2 dalį visi žinomi susiję eksportuojantys gamintojai ir nagrinėjamosios šalies valdžios institucijos paraginti pateikti pastabų dėl laikinai atrinktų bendrovių. Jokių pastabų negauta. Todėl Komisija nusprendė pasirinkti atrinktas bendroves ir visoms suinteresuotosioms šalims buvo atitinkamai pranešta apie galutinai atrinktas bendroves.
(30)
Atrinkti šie eksportuojantys gamintojai arba eksportuojančių gamintojų grupės:
-
„Chongqing Polycomp International Corporation“ (CPIC);
-
„Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd“ (OCH) ir jos susijusios bendrovės; „Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd“ (NCH) ir „Changzhou Tianma Group Co., Ltd“ („Tianma“). Šios trys bendrovės vadinamos „Jiangsu Changhai Group“;
-
„Jushi Group Co., Ltd“ ir jos susijusios bendrovės; „Jushi Group Chengdu Co., Ltd“ ir „Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.“ Šios trys bendrovės vadinamos „Jushi Group“.
(31)
Remiantis atrankos formų atsakymais atrinktų bendrovių eksporto apimtis sudarė 78 % visos KLR pardavimo eksportui į Sąjungą apimties per TL.
7. Klausimyno atsakymai ir tikrinamieji vizitai
(32)
Komisija nusiuntė klausimynus KLR Vyriausybei, visiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams, kurie to paprašė, taip pat atrinktiems Sąjungos gamintojams, naudotojams ir prekybos asociacijoms, kurie apie save pranešė per abiejuose pranešimuose apie inicijavimą nurodytą laikotarpį.
(33)
Klausimyno atsakymus pateikė Vyriausybė, trys atrinkti Kinijos eksportuojantys gamintojai, trys atrinkti Sąjungos gamintojai, 14 naudotojų ir 2 nesusiję importuotojai. Tačiau vieno naudotojo pateikti atsakymai buvo nepakankami, todėl Komisija negalėjo atlikti tinkamos šių duomenų analizės, nors ir išsiuntė kelis priminimus.
(34)
Be to, stiklo pramonei atstovaujanti asociacija „Glass Alliance Europe“ savo narių vardu pranešė apie save kaip suinteresuotąją šalį ir pateikė pareiškimą dėl savo pozicijos.
(35)
Pastabos raštu taip pat gautos iš kelių naudotojų asociacijų, visų pirma Danijos vėjo pramonės asociacijos, Danijos plastiko federacijos ir „Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites“ (GPIC), taip pat „Siemens Wind Power AG“.
(36)
Be to, pastabų pateikė Kinijos lengvosios pramonės ir amatų importo ir eksporto prekybos rūmai (CCCLA).
(37)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo reikalinga norint padaryti išvadas dėl subsidijavimo, žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai pagal pagrindinio antidempingo reglamento 16 straipsnį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 26 straipsnį atlikti KLR Vyriausybės ir šių bendrovių patalpose:
Sąjungos gamintojai:
-
„3B Fibreglass SPRL“, Belgija;
-
„Owens Corning Fibreglass France“, Prancūzija;
-
„Johns Manville Slovakia a.s.“, Slovakija.
Eksportuojantys KLR gamintojai:
-
„Chongqing Polycomp International Corporation“;
-
„Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd“;
-
„Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd“;
-
„Changzhou Tianma Group Co., Ltd“;
-
„Jushi Group Co., Ltd“;
-
„Jushi Group Chengdu Co., Ltd“;
-
„Jushi Group Jiujiang Co., Ltd“.
Su KLR eksportuojančiais gamintojais susiję prekiautojai:
-
„China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation“ (CMBIE);
-
„China National Building Materials International Corporation“ (CNBMIC).
Su Sąjungos eksportuojančiais gamintojais susiję prekiautojai:
-
„Jushi Italia Srl“;
-
„Jushi Spain SA“;
-
„Jushi France SAS“.
Nesusiję importuotojai:
-
„Helm AG“, Vokietija
Naudotojai:
-
„Basell Polyolefine“, Vokietija;
-
DSM, Nyderlandai;
-
„DuPont de Nemours“, Belgija;
-
„Exel Composites“, Belgija;
-
„Fiberline Composites“, Danija;
-
„Formax“, Jungtinė Karalystė;
-
„Polyone“, Vokietija;
-
„Vestas Wind Systems“, Danija.
(38)
KLR Vyriausybė iš esmės teigė, kad jos teisės į gynybą, kiek tai susiję su prieiga prie suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtų bylų, buvo pažeistos, nes nekonfidencialioje byloje trūko informacijos nenurodant pagrįstos priežasties arba nepateikiant pakankamai išsamių santraukų arba, išskirtiniais atvejais, nenurodant nekonfidencialios santraukos nepateikimo priežasčių.
(39)
Komisija manė, kad nekonfidencialioje suinteresuotosioms šalims susipažinti skirtoje byloje pateikta pakankamai informacijos, kad suinteresuotosios šalys galėtų patikrinti duomenis, kuriuos Komisija naudojo atlikdama savo analizę, todėl šis tvirtinimas laikytas nepagrįstu. Vyriausybei pranešta apie priežastis, kuriomis remdamasi Komisija nusprendė, kad šie tvirtinimai yra nepagrįsti.
(40)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė ir vienas eksportuojantis gamintojas pakartojo, kad konfidencialumo nuostata buvo naudojamasi pernelyg plačiai ir paprašė atskleisti, kokių rūšių produktą pardavė Sąjungos gamintojai, ir bendrą kiekį pagal PKN.
(41)
Komisija mano, kad teisės į gynybą pažeistos nebuvo, nes visi eksportuojantys gamintojai gavo specialų atskleidimo dokumentą, kuriame nurodyti atrinktų Sąjungos gamintojų pagamintų produktų, dėl kurių buvo konkuruojama su KLR, PKN. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
1. Nagrinėjamasis produktas
(42)
Abiejuose tyrimuose nagrinėjamasis produktas - tas pats produktas, kuris apibrėžtas Tarybos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 248/2011 ir aprašytas abiejuose pranešimuose apie inicijavimą, t. y. KLR kilmės ne ilgesnės kaip 50 mm kapotos stiklo pluošto sruogos, stiklo pluošto pusverpaliai, išskyrus impregnuotus ir padengtus stiklo pluošto pusverpalius, kurių degimo nuostoliai yra didesni nei 3 % (kaip nustatyta ISO standarte 1887), ir iš stiklo pluošto gijų pagaminti dembliai, išskyrus stiklo vatos demblius (toliau - nagrinėjamasis produktas arba stiklo pluošto gijų produktai), kurių KN kodai šiuo metu yra 7019 11 00, ex 7019 12 00 ir 7019 31 00 (šis kodas 2014 m. sausio 1 d. pakeitė kodą 7019 31 10).
(43)
Nagrinėjamasis produktas - žaliava, dažniausiai naudojama kompozitų gamintojų pramonėje termoplastinėms ir termoreaktyvioms dervoms armuoti. Gauti kompozitai (stiklo pluošto gijomis armuoti plastikai) naudojami įvairiuose pramonės sektoriuose: automobilių, elektros bei elektronikos, vėjo jėgainių sparnų gamybos, statybos, talpyklų bei vamzdynų ir vartojimo prekių gamybos, aviacinės kosminės ir karinės pramonės ir kt. sektoriuose.
(44)
Šiame tyrime nagrinėjami trijų pagrindinių rūšių stiklo pluošto gijų produktai: kapotos sruogos (11), pusverpaliai (12) ir dembliai (13) (išskyrus stiklo vatos demblius). Atlikus tyrimą nustatyta, kad, nepaisant skirtingo pavidalo ir galimo skirtingo įvairių rūšių produktų galutinio panaudojimo, visų skirtingų rūšių nagrinėjamojo produkto pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės yra tokios pačios ir jis iš esmės naudojamas toms pačioms paskirtims.
2. Prašymai neįtraukti produktų
2.1. KN kodas 7019 31 90
(45)
Paskelbus abu pranešimus apie inicijavimą CCCLA pateikė pastabą, kad abiejuose pranešimuose apie inicijavimą nurodytas KN kodas 7019 31 10, nors skundo pateikėjas nurodė KN kodą 7019 31 00, ir kad pastarasis kodas nebeegzistuoja. Jie teigė, kad produktai, kurie anksčiau klasifikuoti priskiriant KN kodą 7019 31 00, dabar klasifikuojami priskiriant du skirtingus KN kodus: 7019 31 10 (stiklo pluošto dembliai iš gijų) ir 7019 31 90 (kiti stiklo pluošto dembliai). Atsižvelgiant į tai, kad atliekant šiuos tyrimus nagrinėjami tam tikri stiklo pluošto gijų produktai, CCCLA mano, kad produktai, klasifikuojami priskiriant KN kodą 7019 31 90, t. y. ne iš gijų pagaminti stiklo pluošto dembliai, neturėtų būti įtraukti į nagrinėjamojo produkto apibrėžtąją sritį.
(46)
Šis tvirtinimas neturi prasmės, nes toks produktas visų pirma nėra nagrinėjamasis produktas.
(47)
Skundo pateikėjas paminėjo KN kodą ex 7019 31 00 ir aiškiai nurodė, kad stiklo vatos dembliai (t. y. kiti dembliai arba ne iš gijų pagaminti stiklo pluošto dembliai) neįtraukiami. Todėl prieš KN kodą pridedamos raidės „ex“.
(48)
Abu pranešimai apie inicijavimą buvo paskelbti 2013 m. gruodžio mėn. ir juose nurodyta „kurio KN kodai šiuo metu yra […] 7019 31 10“. Atsižvelgiant į tai, kad nuo 2012 m. sausio 1 d. produktai, kurių KN kodas anksčiau buvo 7019 31 00, buvo padalinti į produktus, kuriems priskiriami KN kodai 7019 31 10 ir 7019 31 90, ne iš gijų pagaminti stiklo pluošto dembliai, neįtraukiami į pranešimą apie inicijavimą, nes jame nurodyta „kurio KN kodai šiuo metu yra […] 7019 31 10“.
(49)
Tačiau dabartiniame reglamente teigiama „kurių KN kodai šiuo metu yra […] 7019 31 00“, atsižvelgiant į tai, kad nuo 2014 m. sausio 1 d. KN kodai 7019 31 10 ir 7019 31 90 buvo vėl sujungti ir kad KN kodas 7019 31 90 buvo praktiškai nenaudojamas (nes kiti stiklo pluošto dembliai, t. y. stiklo vatos dembliai, buvo klasifikuojami priskiriant KN kodą 7019 39 00).
(50)
Todėl argumentas dėl KN kodo 7019 31 90 neįtraukimo nėra svarbus.
2.2. Tekstūriniai pusverpaliai
(51)
Vienas naudotojas prašė neįtraukti tekstūrinių pusverpalių (14) į produkto apibrėžtąją sritį remdamasis tuo, kad Sąjungos stiklo pluošto gijų gamintojai jų negamina.
(52)
Tačiau trys bendrovės Sąjungoje buvo identifikuotos kaip tekstūrinių pusverpalių gamintojos, turinčios pakankamai pajėgumų patenkinti rinkos poreikius. Atlikus tyrimus nustatyta, kad, nepaisant galimo skirtingo galutinio panaudojimo, visų skirtingų rūšių nagrinėjamojo produkto pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės yra tokios pačios ir jis iš esmės naudojamas toms pačioms paskirtims. Todėl prašymas neįtraukti tekstūrinių pusverpalių į produkto apibrėžtąją sritį atmestas.
(53)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė teigė, kad tekstūriniai pusverpaliai neturėtų būti įtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, nes i) tekstūrinius pusverpalius nedideliais kiekiais rinkai tiekė tik vienas Sąjungos gamintojas, todėl joks tokių produktų importas negalėjo daryti žalos Sąjungos pramonei, ii) tekstūriniai pusverpaliai skiriasi nuo tiesioginių pusverpalių, nes pastarieji pasižymi geresniu skersiniu ir išilginiu stiprumu, kuris būdingas tempiamosios ekstruzijos būdu išgautiems kompozitams, ir jų gamybos procesas yra kitoks, ir iii) priešingai nei per pirminį antidempingo tyrimą verpalų atžvilgiu, Komisija mano, kad ribotas pakeičiamumas nėra reikšmingas veiksnys, kuriuo remiantis būtų galima neįtraukti tekstūrinių pusverpalių į produkto apibrėžtąją sritį.
(54)
Dėl pirmojo tvirtinimo Komisija pakartoja, kad keli Sąjungos gamintojai turi pajėgumų patenkinti rinkos tekstūrinių pusverpalių poreikius, tačiau šiuo metu tik vienas gamintojas parduoda šios rūšies produktą. KLR Vyriausybės argumentas, kad šiuo metu tik vienas Sąjungos gamintojas parduoda šį produktą, iš tiesų yra žalos įrodymas, nes tai reiškia, kad naudotojai perėjo prie kitų tiekėjų už Sąjungos ribų, visų pirma, iš KLR.
(55)
Dėl antrojo tvirtinimo galima pasakyti, kad tekstūrinių pusverpalių gamybos procesas yra toks pat kaip ir įprastų pusverpalių, išskyrus papildomą etapą, kuriame į pusverpalį pučiamas oras, ir tam reikalinga tik palyginti nebrangi papildoma įranga, taigi dėl to pagrindinės techninės ir fizinės produkto savybės nesikeičia. Tekstūriniai pusverpaliai tik atrodo tankesni nei įprasti pusverpaliai.
(56)
Dėl trečiojo tvirtinimo Komisija laikėsi tokio paties požiūrio kaip ir ankstesniame tyrime, kuriame tekstūriniai pusverpaliai taip pat buvo nagrinėjamojo produkto dalis ir prašymas jų neįtraukti į produkto apibrėžtąją sritį buvo atmestas. Argumentų, kuriais remiantis būtų galima padaryti kitokią išvadą, nepateikta.
(57)
Todėl prašymas neįtraukti tekstūrinių pusverpalių į produkto apibrėžtąją sritį atmestas.
2.3. Produktai, dėl kurių Sąjungos pramonė nekonkuruoja su KLR
(58)
KLR Vyriausybė paprašė neįtraukti produktų, dėl kurių Sąjungos pramonė nekonkuruoja su importu iš Kinijos (kaip nurodyta nekonfidencialioje skundo dėl antisubsidijų versijoje), į produkto apibrėžtąją sritį. Nurodyti produktai buvo drėgno naudojimo kapotos sruogos (DNKS) ir dembliai.
(59)
DNKS laikymo trukmė yra ribota ir transporto išlaidos didesnės dėl papildomo vandens kiekio svorio. Vis dėlto DNKS prekiaujama visame pasaulyje. Atlikus tyrimą nustatyta, kad, nepaisant šiek tiek skirtingo pavidalo ir galimo skirtingo galutinio panaudojimo, visų skirtingų rūšių nagrinėjamojo produkto pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės yra tokios pačios ir jis iš esmės naudojamas toms pačioms paskirtims. DNKS ir dembliai, kaip ir visų kitų rūšių nagrinėjamasis produktas, naudojami kaip sutvirtinamoji medžiaga. Be to, KLR Vyriausybės tvirtinimas, kad kai kuriais Kinijos stiklo pluošto gijų produktais Sąjungos rinkoje dar neprekiaujama dideliais kiekiais, nereiškia, kad ateityje įmonių elgesys, susijęs su šių konkrečių rūšių produktų eksportu, nepasikeis. Todėl prašymas neįtraukti šių produktų į produkto apibrėžtąją sritį atmestas.
(60)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė tvirtino, kad i) tik vienas Sąjungos gamintojas gamina DNKS ir todėl joks tokių produktų importas negalėjo daryti žalos Sąjungos pramonei, ii) Sąjungos gamintojai nepatiria jokios žalos dėl minėtų produktų, nes Sąjungos pramonė skundo nekonfidencialioje versijoje teigė, kad iš šių produktų jie gali gauti didesnį nei 8-10 % pelną, iii) DNKS sudėtyje esančio vandens kiekis yra didesnis, jų laikymo trukmė yra ribota ir gamybos procesas yra kitoks, todėl fizinėmis ir cheminėmis savybėmis jie skiriasi nuo įprastų kapotų sruogų, iv) priešingai nei per ankstesnį antidempingo tyrimą verpalų atžvilgiu, Komisija mano, kad ribotas pakeičiamumas nėra reikšmingas veiksnys, kuriuo remiantis būtų galima neįtraukti DNKS ir demblių į produkto apibrėžtąją sritį.
(61)
Pirmasis tvirtinimas atmestas, nes keli Sąjungos gamintojai parduoda DNKS, todėl dėl šios rūšies produkto Sąjungos pramonei gali būti daroma žala.
(62)
Dėl antrojo tvirtinimo: tai, kad kai kurių rūšių produktai tam tikrais laikotarpiais yra pelningi, nėra pakankama priežastis neįtraukti šių rūšių produktų į produkto apibrėžtąją sritį. Be to, DNKS į Sąjungą importuojama daug mažiau nei kitų stiklo pluošto gijų produktų. Todėl šios vienintelės rūšies produkto pelno dydis nėra tipiškas nagrinėjamajam produktui.
(63)
Dėl trečiojo tvirtinimo galima pasakyti, kad nagrinėjamojo produkto apibrėžtyje nedaroma nuoroda į jo vandens kiekį. Todėl DNKS neįtraukimo į produkto apibrėžtąją sritį negalima pagrįsti remiantis jų sudėtyje esančiu vandens kiekiu. Be to, DNKS gamybos procesas yra toks pats kaip sauso naudojimo kapotų sruogų (SNKS), išskyrus tai, kad DNKS gamyboje yra vienu gamybos etapu (džiovinimo etapu) mažiau.
(64)
Dėl ketvirtojo tvirtinimo Komisija laikėsi tokio paties požiūrio kaip ir ankstesniame antidempingo tyrime, kuriame DNKS taip pat buvo nagrinėjamojo produkto dalis. Argumentų, kuriais remiantis būtų galima padaryti kitokią išvadą, nepateikta.
(65)
Todėl prašymas neįtraukti DNKS į produkto apibrėžtąją sritį atmestas.
3. Panašus produktas
(66)
Taip pat kaip ankstesniame antidempingo tyrime nustatyta, kad nagrinėjamojo produkto ir KLR vidaus rinkoje gaminamų ir parduodamų stiklo pluošto gijų produktų, taip pat Sąjungos pramonės Sąjungoje gaminamų ir parduodamų stiklo pluošto gijų produktų pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės bei naudojimo paskirtys yra tokios pačios. Todėl atliekant šiuos tyrimus šie produktai laikomi panašiais produktais pagal pagrindinio antidempingo reglamento 1 straipsnio 4 dalį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 2 straipsnio c punktą.
C. SUBSIDIJOS
1. Įžanga
(67)
KLR nacionalinės ekonomikos ir socialinės raidos 12-ajame penkmečio plane pabrėžiama strateginė KLR Vyriausybės vizija tobulinti ir skatinti pagrindinių pramonės sektorių veiklą, be kita ko, stiklo pluošto produktų gamybą. Visų pirma, 12-ojo penkmečio plano 9 skyriuje, susijusiame su gamybos pramonės pertvarkymu ir modernizavimu, teigiama:
„Daug dėmesio skirsime naujų medžiagų, pvz., fotovoltinio stiklo, ypač plono stiklo pagrindo, specialaus stiklo pluošto ir specialios keramikos kūrimui.“
(68)
Šio plano 9 skyriaus, 3 skirsnyje, susijusiame su technologiniu įmonių modernizavimu, teigiama, kad KLR Vyriausybė „[…] skatins įmones gerinti savo galimybes kurti naujus produktus, didinti savo produktų technologinį turinį ir pridėtinę vertę bei sparčiau atnaujinti ir tobulinti savo produktus“.
(69)
Be to, to paties plano 10 skyriaus 1 skirsnyje nustatyta:
„Plėtojant naujų medžiagų pramonę dėmesio bus skiriama naujoms funkcinėms medžiagoms, pažangioms konstrukcinėms medžiagoms, padidinto atsparumo pluoštams ir iš jų gaminamiems kompozitams, taip pat bendrosios paskirties pagrindinėms medžiagoms.“
(70)
Inovacijų ir naujų medžiagų svarba yra aiškiai išdėstyta tiek 12-ojoje Pramonės technologinių inovacijų penkmečio programoje, tiek Nacionaliniame ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų vystymo plane (2006-2020 m.).
(71)
Be to, 2011 m. Pramonės struktūros koregavimų žinyne (Sprendimas Nr. 9) aiškiai nurodoma, kad „E tipo stiklo pluošto gijų tempimo krosnis […], padidinto atsparumo stiklo pluošto ir jo produktų kūrimas ir gamyba“ laikomi skatinamuoju pramonės sektoriumi. Taip pat Užsienio kapitalo pramonės sektorių gairių kataloge, kuriame išvardyti pramonės sektoriai, kuriuose skatinamos užsienio investicijos (15), aiškiai nurodyta stiklo pluošto produktų ir specialaus stiklo pluošto gamyba.
(72)
KLR Vyriausybė teigė, kad šie planai yra tik neprivalomo pobūdžio gairės. Tačiau 12-ajame penkmečio plane aiškiai nurodyta, kad jis yra teisiškai privalomas:
„Šį planą apsvarstė ir patvirtino Nacionalinis liaudies kongresas ir jis turi įstatymo galią.“
(73)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė teigė, kad nagrinėjamasis produktas yra tik standartinis stiklo pluošto produktas (E tipo stiklas), o ne technologiniu požiūriu pažangesnis padidinto atsparumo stiklo pluoštas (specialios paskirties stiklo pluoštas arba S tipo stiklas). Todėl atliekant šį tyrimą nagrinėjamasis produktas nepriskiriamas skatinamiesiems pramonės sektoriams, nes skatinamųjų pramonės sektorių veikla yra susijusi tik su specialiu stiklo pluoštu ir padidinto atsparumo stiklo pluoštu. KLR Vyriausybė remiasi, be kita ko, 12-uoju penkmečio planu, kuriame nurodytas tik padidinto atsparumo stiklo pluoštas ir specialus stiklo pluoštas.
(74)
Pirma, nagrinėjamasis produktas yra tam tikri stiklo pluošto gijų produktai. Produkto apibrėžtyje neskiriama, ar tie produktai yra pagaminti iš standartinio stiklo pluošto (toliau - E tipo stiklas), ar specialaus stiklo pluošto (S tipo stiklo). Antra, nė viena suinteresuotoji šalis nepateikė prašymo neįtraukti produkto, kuriame būtų tvirtinama, kad specialus stiklo pluoštas neturėtų būti įtrauktas į produkto apibrėžtąją sritį. Trečia, KLR Vyriausybė neužginčijo to, kad ji skatina specialaus stiklo pluošto kūrimą. Iš tiesų, net standartinio stiklo pluošto produktai nurodyti kaip pramonės sektorius, kuriame skatinamos užsienio investicijos (žr. 71 konstatuojamąją dalį).
(75)
Bet kuriuo atveju, net jei ir būtų pripažinta, kad KLR Vyriausybė skatina tik padidinto atsparumo stiklo pluošto (pvz., S tipo stiklo) kūrimą, atlikus tyrimą nenustatyta jokių skirtumų tarp standartinio stiklo pluošto ir specialaus stiklo pluošto pramonės sektorių. Priešingai, visus stiklo pluošto produktus, neatsižvelgiant į tai, ar jie pagaminti iš E tipo stiklo ar padidinto atsparumo stiklo pluošto (pvz., S tipo stiklo), gamina ta pati stiklo pluošto pramonė. Šiuo atžvilgiu Komisija visų pirma nustatė, kad visi atrinkti Kinijos eksportuojantys gamintojai savo gamybos procese naudoja tiek standartinį stiklo pluoštą (E tipo stiklą), tiek padidinto atsparumo stiklo pluoštą (pvz., S tipo stiklą) ir kad nenustatyta jokios priemonės, kuria būtų ribojama vienam gamybos segmentui teikiama parama, nesvarbu, ar tai lengvatinės paskolos, ar žemėnaudos teisių suteikimas. Taigi remiantis tuo, kad aiškiai skatinama kurti padidinto atsparumo stiklo pluošto produktus, negalima teisiškai arba faktiškai neįtraukti pagrindinės stiklo pluošto pramonės į bendrą strateginę politiką, kuria įmonės skatinamos gerinti savo galimybes kurti naujus produktus, didinti savo produktų technologinį turinį ir pridėtinę vertę bei sparčiau atnaujinti ir tobulinti savo produktus.
(76)
Iš to, kas išdėstyta, darytina išvada, kad tvirtinimas, jog nagrinėjamasis produktas nepriklauso skatinamiesiems pramonės sektoriams, yra nepagrįstas ir todėl atmetamas.
(77)
Be to, Valstybės tarybos sprendime Nr. 40 dėl pramoninės struktūros koregavimų skatinimo laikinųjų nuostatų skelbimo ir įgyvendinimo (kuris kartu su Pramoninės struktūros koregavimų skatinimo laikinosiomis nuostatomis vadinamas Sprendimu Nr. 40) teigiama, kad KLR Vyriausybė aktyviai rems įvairių pramonės sektorių plėtrą (16).
(78)
Nors Sprendime Nr. 40 konkrečiai nenurodytas stiklo pluošto gijų pramonės sektorius arba bendresne prasme naujų medžiagų pramonės sektorius, vis dėlto jame nurodoma visoms finansų įstaigoms kreditinę paramą teikti tik skatinamiesiems projektams ir numatoma įgyvendinti „kitą lengvatinę politiką, skirtą skatinamiesiems projektams“ (17). Todėl galima daryti išvadą, kad Sprendimo Nr. 40 nuostatos buvo taikomos stiklo pluošto gijų pramonės sektoriui.
(79)
KLR Vyriausybė teigė, kad Sprendimas Nr. 40 tik reiškia, kad skatinamieji pramonės sektoriai turėtų gauti kreditinę paramą „pagal kreditų teikimo principus“, ir kad iš to negalima daryti išvados, kad tokia parama turėtų būti suteikta lengvatiniu pagrindu.
(80)
Atliekant tyrimą paaiškėjo, kad atrinktos bendrovės gavo naudos pagal lengvatinio skolinimo politiką. Iš tiesų, kai kurios nuostolių patiriančios bendrovės ir toliau gavo finansavimą lengvatinėmis sąlygomis. Todėl Komisija atmeta KLR Vyriausybės tvirtinimą, kad stiklo pluošto gijų pramonei buvo skolinama pagal kreditų teikimo principus. Esmė - pagal Sprendimą Nr. 40 visos finansų įstaigos turi teikti kreditus skatinamiesiems pramonės sektoriams, prie kurių priskiriamas stiklo pluošto gijų pramonės sektorius, ir kad tokia parama de facto skirta lengvatinėmis sąlygomis.
(81)
Nacionalinėse vidutinio ir ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų vystymo gairėse (2006-2020 m.) žadama „daugiausia dėmesio skirti politikos finansavimui“, „raginti finansų įstaigas suteikti lengvatinę kreditinę paramą pagrindiniams nacionaliniams mokslo ir technologijų industrializacijos projektams“, „skatinti finansų įstaigas gerinti ir stiprinti finansų paslaugas aukštųjų technologijų įmonėms“ ir „įgyvendinti lengvatinę mokesčių politiką aukštųjų technologijų įmonių vystymui skatinti“.
(82)
Stiklo pluošto gijų gamyba atitinka aukštųjų technologijų įmonės aprašymą, kaip matyti iš daugelio gamintojų, kuriems KLR suteiktas naujų ir aukštųjų technologijų gamintojo statusas. Iš tiesų, atlikus tyrimą nustatyta, kad kai kurioms atrinktoms bendrovėms suteiktas Aukštųjų ir naujų technologijų įmonių sertifikatas, ir tokioms įmonėms galėtų būti taikomas minėtose Nacionalinėse vidutinio ir ilgo laikotarpio mokslo ir technologijų vystymo gairėse (2006-2020 m.) nurodytas lengvatinis režimas.
2. Nebendradarbiavimas ir turimų faktų naudojimas
2.1. Pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatų taikymas vienam eksportuojančiam gamintojui
(83)
Per tikrinamąjį vizitą vienoje iš KLR bendrovių nustatyta, kad bendrovė pakeitė audito patikrintą finansinę ataskaitą, kurią ji iš pradžių pateikė Komisijai atsakydama į antisubsidijų klausimyną. Bendrovė savo noru šios informacijos neatskleidė ir tai, kad egzistavo kita audito patikrinta finansinė ataskaita, atskleista tik tuomet, kai bendrovės paprašyta pateikti finansinės ataskaitos originalą. Be to, ši nauja ataskaita buvo pateikta tik kinų kalba. Kadangi pateikus du audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinius pažeisti Tarptautiniai audito standartai (Nr. 560 dėl vėlesnių įvykių), tikrinimą atliekanti grupė pabrėžė, kad šis klausimas yra labai svarbus, nes kyla abejonių dėl pateikto finansinių ataskaitų rinkinio patikimumo. Bendrovė paaiškino, kad audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinyje, kurį ji iš pradžių pateikė atsakydama į klausimyną, buvo klaidų, todėl ji šį rinkinį pakeitė nauja versija, kurią atgaline data išdavė ta pati audito bendrovė ir kuri pakartotinai išduota tuo pačiu eilės numeriu kaip pradinis finansinių ataskaitų rinkinys, kuris buvo sunaikintas.
(84)
Po tikrinamojo vizito ir antrojo finansinių ataskaitų rinkinio vertimo Komisija nusiuntė raštą bendrovei, kuriame nurodytos konkrečios ir išsamios priežastys, dėl kurių ji mano, kad kai kurie klausimyne pateikti duomenys negali būti laikomi patikrintais. Bendrovei buvo pranešta, kad Komisija gali nuspręsti savo išvadas grįsti turimais faktais pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalį, ir jai buvo suteikta galimybė pateikti pastabų.
(85)
Bendrovė pateikė pastabų raštu ir per klausymą, kuriame dalyvavo bylas nagrinėjantis pareigūnas. Pagal jos atsakymą nustatyta, kad esama dar vieno (trečiojo) audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinio (biržinių bendrovių naudojama forma). Nors antrasis ir trečiasis finansinių ataskaitų rinkiniai labai nesiskiria, pastarasis buvo daug išsamesnis ir nuodugnesnis. Jis jau buvo išduotas ir, nors atliekant tikrinamąjį vizitą bendrovė jį jau turėjo (18), atliekant patikrinimą Komisijai laiku apie šį finansinių ataskaitų rinkinį nepranešta. Priešingai nei kituose finansinių ataskaitų rinkiniuose, šioje trečioje versijoje aiškiai ir išsamiai išvardytos visos subsidijos (įskaitant jų teisinį pagrindą), kurias bendrovė gavo per TL. Todėl siekiant patikrinti visą pateiktą informaciją apie bendrovei taikytas individualias subsidijavimo schemas būtų buvę labai naudinga per tikrinamąjį vizitą išnagrinėti šią finansinę ataskaitą.
(86)
Audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinys yra pagrindinis dokumentas, kuriuo remiantis galima tinkamai patikrinti bendrovės Komisijai pateiktą informaciją apie, be kita ko, dotacijas, paskolas, žemėnaudos teises, mokesčių atidėjimą ir kt.
(87)
Kaip jau nurodyta, bendrovė nebendradarbiavo ir labai kliudė tinkamai patikrinti Komisijai pateiktą informaciją, kuri savo ruožtu negalėjo tinkamai patikrinti gautos informacijos apie, be kita ko, bendrovės gautų subsidijų dydį. Todėl Komisija negalėjo padaryti pagrįstai tikslios išvados dėl, visų pirma, gautų subsidijų dydžio.
(88)
Laikoma, kad bendrovė pateikė klaidinančią informaciją ir tinkamai nebendradarbiavo. Todėl Komisija nusprendė taikyti pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatas. Kadangi bendrovė priklausė grupei, pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatos buvo taikomos visai grupei.
(89)
Tačiau nustatydama grupės subsidijavimo lygį Komisija rėmėsi dviejų grupės bendrovių, kurios visapusiškai bendradarbiavo atliekant abu tyrimus ir kurių informacija apie jų subsidijavimo lygį laikyta patikima, faktiniais duomenimis. Nustatant grupei priklausančios bendrovės, kuri pateikė klaidinančią informaciją, subsidijavimo lygį remtasi turimais faktais. Nustatydama to juridinio asmens subsidijavimo lygį Komisija naudojosi turimais faktais - didžiausiu kiekvienos subsidijavimo schemos subsidijavimo lygiu, nustatytu bet kokiam juridiniam asmeniui, priklausančiam 30 konstatuojamojoje dalyje nurodytoms atrinktoms bendrovėms ar bendrovių grupėms, kurios visapusiškai bendradarbiavo atliekant tyrimą.
(90)
Po atskleidimo skundo pateikėjas teigė, kad metodas, kuriuo naudotasi apskaičiuojant grupės subsidijavimo lygį, buvo neteisingas. Jis tvirtino, kad grupės subsidijų skirtumas turėtų būti daug didesnis, nes jį sudaro didžiausių subsidijų skirtumų, nustatytų kiekvienai subsidijavimo schemai ir taikomų bet kokiai bendradarbiaujančiai bendrovei, suma.
(91)
Šis tvirtinimas pagrįstas neteisinga prielaida. 89 konstatuojamojoje dalyje aprašytas metodas, kuriuo naudotasi apskaičiuojant subsidijavimo lygį, taikytas tik grupei priklausančiai bendrovei, kuri pateikė klaidinančią informaciją, o ne visai grupei. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.
(92)
Klaidinančią informaciją pateikusi bendrovė neeksportavo nagrinėjamojo produkto. Jį eksportavo viena iš grupės susijusių bendrovių. Tačiau ji visapusiškai bendradarbiavo atliekant abu tyrimus ir suteikė patikimos informacijos apie grupės eksporto kainą. Todėl pateikta informacija buvo naudojamasi Komisijos galutinėms išvadoms tame tyrime padaryti.
(93)
Po atskleidimo eksportuojantis gamintojas teigė, kad taikydama pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatas Komisija padarė klaidą.
(94)
Pirma, tvirtinta, kad bendrovei išsiųstame rašte, kuriame Komisija išdėstė išsamias priežastis, dėl kurių siūlyta taikyti pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatas, nenurodyta, kad ji negalėjo patikrinti informacijos apie subsidijas. Todėl savo galutinėse išvadose Komisija negali remtis šiais argumentais, nes bendrovei nebuvo suteikta galimybė pateikti pastabų dėl šio tvirtinimo.
(95)
Šio tvirtinimo priimti negalima. Komisija rašte aiškiai nurodė, kad ji „negali daryti išvados, kad informacija apie [bendrovės] gautų subsidijų dydį buvo patikrinta“. Bet kokiu atveju bendrovei buvo išsamiai pranešta apie priežastis, dėl kurių remtasi patikimiausiais galutinio atskleidimo dokumente nurodytais faktais, jai taip pat buvo suteikta galimybė dėl to pateikti pastabų ir ji ta galimybe pasinaudojo.
(96)
Antra, eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad net jei Komisija būtų taikiusi pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatas, nustatydama subsidijavimo lygį ji neturėtų remtis kitų bendrovių duomenimis, o faktiniu audito patikrintų bendrovės finansinių ataskaitų rinkiniu, nes tai vis dėlto yra „tinkamiausia“ ir „patikimiausia“ informacija apie bendrovės subsidijavimo lygį.
(97)
Kaip nurodyta 83-88 konstatuojamosiose dalyse, Komisija rimtai abejoja pateikto finansinių ataskaitų rinkinio patikimumu, todėl tikrindama skirtingų schemų ir (arba) subsidijavimo programų, pvz., lengvatinių paskolų ir žemėnaudos teisių suteikimą už mažesnį nei tinkamas atlygį, subsidijavimo lygį ji negalėjo remtis tuo finansinių ataskaitų rinkiniu. Iš tiesų, patikimas audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinys yra labai svarbus siekiant patikrinti kitais būdais pateiktos informacijos tikslumą ir išsamumą. Todėl nustatydama subsidijavimo lygį Komisija turėjo naudotis patikimiausiais turimais faktais - šiuo atveju patikrinta informacija apie kitiems bendradarbiaujantiems subjektams taikomas atitinkamas subsidijavimo schemas. Todėl tvirtinimas atmestas.
(98)
Bendrovė taip pat teigė, kad Komisija klaidingai taikė tarptautinius apskaitos standartus (toliau - TAS) kaip kriterijų, kuriuo remiantis atmestas audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinys. Bendrovės nuomone, reikėtų skirti audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinio vaidmenį ir TAS svarbą vertinant rinkos ekonomikos režimą antidempingo tyrimuose ir antisubsidijų tyrimuose. TAS pažeidimas negali būti priežastis taikyti pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatas.
(99)
Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad atliekant tyrimą nustatytas tarptautinių apskaitos standartų pažeidimas per se nebuvo priežastis taikyti pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatas. Šios nuostatos taikytos, nes Komisijai buvo pateiktos skirtingos audito patikrintų finansinių ataskaitų rinkinio versijos, todėl kilo abejonių dėl jų patikimumo, taigi Komisija padarė išvadą, kad kitos informacijos apie subsidijavimo lygį nebuvo galima patikrinti. Todėl tvirtinimas atmestas.
(100)
Bendrovė taip pat teigė, kad jos subsidijų skirtumą apskaičiuojant taikytas Komisijos metodas, t. y. pasirinkta didžiausia kiekvienos schemos kompensacinio muito norma, nustatyta kiekvienam bendradarbiaujančiam juridiniam asmeniui (o ne kiekvienai grupei), buvo nepagrįstas. Bendrovė teigė, kad šis metodas yra klaidingas, kadangi tos pačios grupės bendrovės, siekdamos naudos visai grupei, gali nuspręsti skirti subsidijas vienam konkrečiam subjektui.
(101)
Kaip paaiškinta 89 konstatuojamojoje dalyje, skaičiuodama grupės subsidijavimo lygį Komisija rėmėsi faktiniais kitų dviejų grupės bendrovių, kurios bendradarbiavo atliekant abu tyrimus, duomenimis ir pagal juos apskaičiavo visos grupės subsidijavimo lygį. Turimi faktai taikyti tik vienam grupės juridiniam asmeniui, kuris pateikė klaidinančią informaciją. Siekdama nustatyti grupės juridinio asmens subsidijavimo lygį Komisija nustatė, kad tinkamiausia atliekant skaičiavimus remtis tuo pačiu bendrovės struktūros lygmeniu ir pasirinkti didžiausią bet kurio juridinio asmens (grupėje, jei taikoma), priklausančio atrinktoms bendrovėms ar bendrovių grupėms, subsidijavimo lygį. Todėl tvirtinimas atmestas.
2.2. Pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalies nuostatų taikymas valstybės bankams
(102)
Joks KLR valstybės bankas su Komisija nebendradarbiavo. Jų paprašyta užpildyti klausimyną ir pateikti informaciją, būtiną atliekant antisubsidijų tyrimą. Todėl Komisija pranešė KLR Vyriausybei, kad ji ketina savo išvadas dėl informacijos, susijusios su valstybės bankais, grįsti turimais faktais pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalį.
(103)
Atsakydama į Komisijos raštą ir po atskleidimo KLR Vyriausybė nesutiko, kad dėl informacijos, kurią valstybės bankų paprašyta pateikti, būtų taikoma pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalis. Ji teigė, kad atliekant šį tyrimą KLR Vyriausybė pateikė daug informacijos. Vis dėlto Komisija nusprendė, kad ši informacija negalėjo visiškai pakeisti valstybės bankų atsakymų į specialius klausimynus. KLR Vyriausybė neužginčijo nei to, kad valstybės bankai nepateikė klausimyno atsakymų, nei to, kad šie bankai priklauso valstybei. Todėl savo išvadoms dėl valstybės bankų padaryti Komisija turėjo remtis turimais faktais.
3. Nagrinėtos schemos
(104)
Komisija išsiuntė klausimynus (tarp kurių buvo ir valstybės bankams skirti klausimynai) KLR Vyriausybei bei atrinktiems eksportuojantiems gamintojams ir paprašė pateikti informacijos apie schemas, kurios tariamai buvo susijusios su subsidijų teikimu stiklo pluošto gijų pramonės sektoriui. Nagrinėtos šios schemos:
a)
Stiklo pluošto gijų pramonės sektoriui teikiamos lengvatinės paskolos, garantijos ir draudimas:
-
Lengvatinės paskolos
-
Eksporto kredito subsidijų programos
-
Naujoms medžiagoms teikiamos eksporto garantijos ir draudimas
-
Nauda, teikiama suteikiant prieigą prie lengvatinio apmokestinimo patronuojančiųjų bendrovių ir Vyriausybės lėšomis apmokamų paskolų
b)
Dotacijų programos:
-
Subsidijos programoms „Žinomiausi prekių ženklai“ ir „Kinijos prekių ženklai pasaulyje“
-
Centrinės Vyriausybės dotacijos
-
Centrinei Vyriausybei pavaldžių subjektų dotacijos
-
Guangdongo provincijos pramonės internacionalizavimo fondas
c)
Vyriausybės vykdomas išteklių tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį:
-
Vyriausybės vykdomas energijos tiekimas
-
Vyriausybės vykdomas vandens tiekimas
-
Vyriausybės vykdomas žaliavų tiekimas
-
Vyriausybės vykdomas žemės suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
d)
Atleidimo nuo pelno mokesčio ir kitos atleidimo nuo tiesioginių mokesčių ir mokesčių lengvatų programos:
-
Užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę
-
Pelno mokesčio lengvatos eksportuojančioms užsienio kapitalo įmonėms
-
Pelno mokesčio sumažinimas užsienio kapitalo įmonėms pagal geografinę vietovę
-
Atleidimas nuo vietos pelno mokesčio ir jo lengvatų programos produktyvioms užsienio kapitalo įmonėms
-
Mokesčių lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
-
Mokesčių atskaita už užsienio kapitalo įmonių vykdomus mokslinius tyrimus ir plėtrą
-
Mokesčių grąžinimas už užsienio kapitalo įmonių pelno reinvestavimą į eksportuojančias bendroves
-
Lengvatinių mokesčių programos užsienio kapitalo įmonėms, pripažintoms aukštųjų ir naujų technologijų įmonėmis
-
Mokesčių lengvatos tam tikrus projektus vykdančioms aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms
-
Lengvatinė pelno mokesčio politika šiaurės rytų regiono įmonėms
-
Guangdongo provincijos mokesčių programos
-
Atleidimas nuo dividendų tarp kvalifikuotų šalies viduje įsisteigusių įmonių
-
Sumažinti pelno mokesčio tarifai
e)
Netiesioginių mokesčių ir importo tarifų programos:
-
Atleidimas nuo PVM už naudojimąsi importuojama įranga
-
PVM lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
-
Atleidimas nuo PVM ir importo tarifo, jei įsigyjama ilgalaikio turto pagal Užsienio prekybos plėtros programą
4. Lengvatinės politikos paskolos, kitas finansavimas, garantijos ir draudimas
4.1. Lengvatinės paskolos
a) Įžanga
(105)
Išvados dėl valstybės bankų padarytos remiantis turimais faktais pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalį, kaip paaiškinta C.2.2 skirsnyje.
b) Teisinis pagrindas
(106)
Lengvatinis skolinimas KLR nustatytas toliau nurodytų teisės aktų nuostatomis: 2003 m. KLR įstatymu dėl komercinių bankų (bankininkystės įstatymas), 1996 m. birželio 28 d. Kinijos liaudies banko (PBOC) paskelbtomis Bendrosios skolinimo taisyklėmis ir Valstybės tarybos sprendimu Nr. 40.
c) Tyrimo išvados
Subsidijavimas
(107)
Nors Kinijos valdžios institucijos pateikė labai nedaug informacijos apie KLR bankų akcijų paketus ir (arba) nuosavybės teises, atlikus tyrimą remiantis turimais faktais buvo nustatyta, kad Kinijos finansų rinka pasižymi didele valstybės įtaka ir kontrole. Analizuodama, ar bankai turi Vyriausybės galių, jiems tokios galios suteiktos arba jie tokiomis galiomis naudojasi (t. y. jie yra valstybinės įstaigos), Komisija naudojosi visa turima informacija ne tik apie Vyriausybės turimas bankų nuosavybės teises, bet ir apie kitus veiksnius, pvz., Vyriausybės dalyvavimą direktorių valdybos darbe, Vyriausybės vykdomą įtaką bankų veiklai ir jos kontrolę, Vyriausybės politikos vykdymą ar interesų tenkinimą, taip pat apie tai, ar bankų sektoriaus subjektai įsteigti pagal įstatymus.
(108)
Remiantis turima informacija padaryta išvada, kad visiškai valstybei priklausantiems bankams, kurių direktorių valdybą kontroliuoja KLR Vyriausybė, tenka didžiausia rinkos dalis ir kad šie bankai yra dominuojantys Kinijos finansų rinkos veikėjai. Valstybės bankams taikomos teisinės taisyklės, kuriomis reikalaujama, kad jie, inter alia, teiktų paskolas pagal nacionalinės ekonomikos poreikius, teiktų kreditinę paramą skatinamiesiems projektams (19) arba teiktų pirmenybę aukštųjų ir naujų technologijų pramonės sektorių vystymui (20).
(109)
Kitas valstybės kišimosi į Kinijos finansų rinką požymis - PBOC vaidmuo nustatant konkrečius apribojimus palūkanų normoms nustatyti ir tokių normų svyravimo apribojimus. (21) Finansų įstaigų prašoma nustatyti tokias paskolų palūkanų normas, kurios atitiktų tam tikras PBOC lyginamąsias paskolų palūkanų normas. Lengvatinių paskolų palūkanų normos negali kilti. Dėl paskolų palūkanų normų ribojimo ir indėlių palūkanų viršutinių normų kai kurie bankai teikia pigų kapitalą (dėl indėlių palūkanų normų reguliavimo) ir gali skolinti tam tikrai pramonei palankiomis normomis laikydamiesi Vyriausybės politikos, pagal kurią bankams nurodoma visų pirma remti tam tikrus skatinamuosius ir (arba) aukštųjų technologijų pramonės sektorius, pvz., stiklo pluošto gijų pramonės sektorių.
(110)
Komisija prašė KLR Vyriausybės paaiškinti Aplinkraštyje 251, taip pat ankstesniuose teisės aktuose (PBOC aplinkraštyje dėl finansų įstaigos paskolų palūkanų normos svyravimo normos išplėtimo, „YinFa“, 2003 m., Nr. 250) pateiktą apibrėžtį ir formuluotę. Tačiau, kaip aprašyta C. 2.2 skirsnyje, KLR Vyriausybė šių aplinkraščių nepateikė. Ji teigė, kad Aplinkraštis 250 buvo pakeistas Aplinkraščiu 251 ir apatinė skolinimo normos riba buvo panaikinta 2013 m. liepos mėn., todėl valstybė į bankininkystės sektorių nesikiša.
(111)
Tačiau apatinė skolinimo normos riba panaikinta per tiriamąjį laikotarpį. Todėl didžiąją tiriamojo laikotarpio dalį PBOC darė poveikį valstybės bankų nustatomoms palūkanų normoms. Be to, atlikus tyrimą nenustatyta, kad šios ribos panaikinimas būtų turėjęs kokio nors tiesioginio poveikio atrinktų gamintojų gautoms paskoloms. Bet kuriuo atveju apatinė palūkanų normų riba, kuri buvo taikoma per tiriamąjį laikotarpį, nėra vienintelis argumentas, dėl kurio Komisija valstybės bankus laiko valstybinėmis įstaigomis.
(112)
Kiek tai susiję su valstybės bankų valstybinės įstaigos statusu, antisubsidijų tyrimų dėl saulės baterijų plokščių (22) ir soliarinio stiklo (23), kuriuos atlikus buvo nustatyta, kad KLR valstybės bankai veikia kaip valstybinės įstaigos (žr. saulės baterijų plokščių reglamento 158-168 konstatuojamąsias dalis ir soliarinio stiklo reglamento 73 konstatuojamąją dalį), išvados taip pat laikomos turimais faktais atliekant šį tyrimą. Šie faktai apibendrinami taip:
-
valstybės bankams priklauso didžiausia rinkos dalis ir jie dominuoja KLR rinkoje;
-
remiantis turimais faktais valstybės bankus kontroliuoja Vyriausybė - bankai priklauso Vyriausybei, ji atlieka bankų komercinės veiklos, įskaitant jų galimas pasiūlyti palūkanų normų ribas, ir administracinę kontrolę;
-
pagal bankininkystės įstatymą ir kitus įstatymus bei teisės aktus bankai turi skolinti vadovaudamiesi nacionalinės ekonomikos poreikiais, teikti kreditinę paramą skatinamiesiems projektams ir pirmenybę teikti naujų ir aukštųjų technologijų įmonėms.
(113)
Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, daroma išvada, kad valstybės bankai KLR Vyriausybės vardu vykdo Vyriausybės funkcijas, t. y. privalomai skatina tam tikrus ekonomikos sektorius pagal valstybės planavimo ir politikos dokumentus. Tai, kad Vyriausybei priklauso didelė valstybės bankų dalis, patvirtina, kad Vyriausybė kontroliuoja bankų vykdomą viešąją veiklą. KLR Vyriausybė reikšmingai kontroliuoja valstybės bankus visapusiškai dalyvaudama finansų sektoriuje ir reikalaudama, kad valstybės bankai laikytųsi Vyriausybės politikos. Todėl valstybės bankai laikomi valstybinėmis įstaigomis, nes jie turi Vyriausybės galių, jiems tokios galios suteiktos ir jie tokiomis galiomis naudojasi.
(114)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė su šia išvada nesutiko ir tvirtino, kad Komisija nenurodė priežasčių, kodėl, jos nuomone, valstybės bankai yra valstybinės įstaigos. Komisija yra įsitikinusi, kad pirmesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstyti faktai patvirtina išvadą, kad valstybiniai bankai yra valstybinės įstaigos.
(115)
Nors didžiąją daugumą paskolų atrinktiems eksportuojantiems gamintojams teikia valstybės bankai, atlikus tyrimą nustatyta, kad šiek tiek paskolų teikia ir privatūs bankai. Todėl Komisija išnagrinėjo, ar KLR Vyriausybė privatiems KLR bankams paveda ir (arba) nurodo teikti lengvatines paskolas stiklo pluošto gijų gamintojams, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
(116)
Bankininkystės įstatymo 34 straipsnyje teigiama, kad bankams nurodyta „paskolas teikti atsižvelgiant į nacionalinės ekonomikos ir socialinės raidos poreikius ir laikantis valstybės pramonės politikos“ (24).
(117)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad tiek valstybės, tiek privatūs bankai atrinktiems eksportuojantiems gamintojams iš esmės taikė labai panašaus dydžio palūkanų normas. Tai rodo, kad valstybės bankai, kurie dominuoja KLR bankininkystės ir skolinimo rinkoje, nustato palūkanų normų dydį, o privatūs bankai tiesiog laikosi šių valstybės bankų (valstybinių įstaigų) nustatytų normų.
(118)
Atsižvelgiant į šias aplinkybes daroma išvada, kad privatūs bankai be valstybės kišimosi savo palūkanų normų nenustato ir kad privačių bankų skolinimo strategija nustatoma KLR Vyriausybės nurodymu.
(119)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė nesutiko su tuo, kaip Komisija aiškina bankininkystės įstatymo 34 straipsnį, ir teigė, kad „Komisija priskiria 34 straipsniui prasmę, kuri neabejotinai neturėtų būti jam priskiriama“. KLR Vyriausybė atkreipė Komisijos dėmesį į kitus bankininkystės įstatymo straipsnius - 4, 5 ir 7 straipsnius, kurie skirti užtikrinti, kad paskolos būtų teikiamos be įsikišimo ir atlikus kredito rizikos vertinimą.
(120)
Komisija pripažįsta, kad šie straipsniai egzistuoja, tačiau mano, kad jie turėtų būti suprantami ir aiškinami atsižvelgiant į 34 straipsnio nuostatas. Šiuo atžvilgiu primenama, kad nei KLR Vyriausybė, nei bankai ar susijusios atrinktos bendrovės nesugebėjo įrodyti, kad paskolos buvo teikiamos be įsikišimo arba atlikus tinkamą kredito rizikos vertinimą. Kita vertus, atliekant tyrimą nustatyta, kad vienas iš eksportuojančių gamintojų patyrė nuostolių, tačiau bankai jam vis tiek suteikė paskolas su įprasta palūkanų norma ir nepritaikė skirtumo dėl rizikos, susijusios su sunkia jo finansine padėtimi.
(121)
Todėl Komisija daro išvadą, kad Vyriausybė privatiems bankams, taip pat kaip ir valstybės bankams, paveda arba nurodo teikti lengvatinį finansavimą, todėl skiriamas finansinis įnašas, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje.
Konkrečiai taikoma subsidija
(122)
Dauguma bankų, kurie teikė paskolas bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, yra valstybės bankai, kuriuos kontroliuoja KLR Vyriausybė. Tai pagrindiniai KLR komerciniai ir politikos bankai, pvz., Kinijos plėtros bankas, EXIM bankas, Kinijos žemės ūkio bankas, Kinijos bankas, Kinijos statybos bankas ir Kinijos pramonės ir prekybos bankas.
(123)
Be to, Komisija pažymi, kad KLR Vyriausybė lengvatinį skolinimą nurodo teikti tam tikram ribotam skaičiui pramonės sektorių. Pavyzdžiui, Sprendime Nr. 40 teigiama, kad KLR Vyriausybė aktyviai rems naujų medžiagų pramonės sektorių plėtrą, o stiklo pluošto gijų pramonė yra laikoma naujų medžiagų pramonės sektoriumi. Be to, visoms finansų įstaigoms nurodyta kreditinę paramą teikti tik skatinamiesiems projektams (šiai kategorijai priklauso ir stiklo pluošto gijų projektai). Tame sprendime taip pat žadama vykdyti „kitą lengvatinę politiką, skirtą skatinamiesiems projektams“.
(124)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija neteisingai rėmėsi Sprendimu Nr. 40, nes nagrinėjamasis produktas nėra priskiriamas skatinamiesiems pramonės sektoriams. Galiausiai net jeigu būtų pripažinta, kad pramonė yra skatinama, Vyriausybė teigė, kad kalbant apie pramonę, kuri neįtraukta į Sprendimą Nr. 9 (2011 m. Pramonės struktūros koregavimų žinyną), Sprendimu Nr. 40 remtis negalima.
(125)
Atrinkti eksportuojantys gamintojai priklauso skatinamųjų pramonės sektorių kategorijoms, kaip nustatyta 67-76 konstatuojamosiose dalyse, bei aukštųjų ir naujų technologijų pramonės sektoriams. Be to, priešingai, nei teigia Vyriausybė, specialus stiklo pluoštas ir jo produktai bei E tipo stiklo gamybos krosnys yra aiškiai išvardytos Sprendimo Nr. 9 XII skyriaus 6 punkte (25). Todėl šis tvirtinimas yra nepagrįstas.
Nauda
(126)
Nauda suteikiama, jei Vyriausybės paskolos arba Vyriausybės pavedimu arba nurodymu privačių subjektų paskolos suteikiamos palankesnėmis sąlygomis nei sąlygos, kurias gavėjas galėtų gauti rinkoje.
Būtinybė remtis lyginamuoju dydžiu
(127)
Komisija siekė patikrinti bankų, kurie per tiriamąjį laikotarpį skolino lėšų atrinktiems eksportuojantiems gamintojams, atliktus kredito rizikos vertinimus. Kai kurie eksportuojantys gamintojai patyrė nuostolių. Nepaisant to, bankai jiems vis tiek suteikė paskolas su lyginamąja palūkanų norma ir nepritaikė skirtumo dėl rizikos, susijusios su blogėjančia jų finansine padėtimi. Todėl Komisija turi priežasčių abejoti, ar paskolos stiklo pluošto gijų bendrovėms suteiktos remiantis kruopščiu rizikos vertinimu ir ar palūkanų normos nustatytos atlikus tokį vertinimą.
(128)
Kaip paaiškinta pirmiau, iš Kinijos bankų teikiamų paskolų matyti, kad Vyriausybė labai kišasi į bankininkystės sektorių, be to, neįmanoma nustatyti palūkanų normų, kurios būtų taikomos veikiančioje rinkoje, todėl naudojant toliau aprašytą metodą apskaičiuotas atitinkamas rinkos lyginamasis dydis. Be to, KLR Vyriausybei nebendradarbiaujant Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą lyginamąją palūkanų normą.
(129)
Apskaičiuojant tinkamą lyginamąjį dydį RMB išduotoms paskoloms manoma, kad būtų tikslinga taikyti Kinijos palūkanų normas, pakoreguotas atsižvelgiant į įprastą rinkos riziką. Iš tikrųjų, tokiomis aplinkybėmis, kai eksportuotojų dabartinė finansinė būklė nustatyta iškraipytoje bankų paskolų rinkoje ir nėra patikimos Kinijos bankų informacijos apie rizikos vertinimą ir kredito reitingų nustatymą, manoma, kad reikia atsižvelgti ne į Kinijos eksportuotojų kreditingumą nominaliąja verte, o pritaikyti skirtumą, kad būtų matyti galimas Kinijos iškraipytos rinkos poveikis šių eksportuotojų finansinei padėčiai.
(130)
Padėtis tokia pati ir kalbant apie užsienio valiutomis suteiktas paskolas. Lyginamuoju dydžiu laikytos BB reitingo atitinkamo nominalo įmonių obligacijos, išleistos per TL.
(131)
Kaip paaiškinta pirmiau, tiek KLR Vyriausybės, tiek bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų paprašyta pateikti informacijos apie Kinijos bankų paskolų teikimo politiką ir apie tai, kaip paskolos paskirtos eksportuojantiems gamintojams. Tačiau jie šios informacijos nepateikė. Kadangi šiuo klausimu nebendradarbiauta, be to, atsižvelgiant į visus turimus faktus ir laikantis pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 6 dalies nuostatų, manoma, kad būtų tikslinga laikyti, kad visoms bendrovėms Kinijoje būtų suteiktas aukščiausias neinvesticinio reitingo obligacijų laipsnis (agentūros „Bloomberg“ suteiktas BB reitingas) ir įprastinei Kinijos liaudies banko skolinimo normai būtų taikomas atitinkamas priedas, tikėtina bendrovių, kurios turi tokį reitingą, išleistų obligacijų atveju.
(132)
Todėl, siekiant apskaičiuoti atrinktoms bendrovėms suteiktų paskolų lyginamąją palūkanų normą per TL, pagal bendrovių su BB reitingu išleistų obligacijų ir bendrovių su AAA reitingu (toks reitingas suteiktas KLR išleistoms obligacijoms) išleistų obligacijų skirtumą (pagal agentūros „Bloomberg“ duomenis) apskaičiuotas rizikos priedas. Šis rizikos priedas tada pridėtas prie paskelbtų PBOC skolinimo normų, taikomų BB reitingo obligacijoms, atsižvelgiant į paskolos trukmę.
(133)
Nauda eksportuojantiems gamintojams apskaičiuota kaip bendrovių per TL faktiškai sumokėtų palūkanų ir palūkanų, kurios būtų buvę sumokėtos, jei paskoloms būtų taikyta lyginamoji palūkanų norma, skirtumas. Tada ši nauda išreikšta kaip visos kiekvieno bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo apyvartos procentinis dydis.
(134)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė teigė, kad apskaičiuodama naudą Komisija neturėtų remtis jokiu lyginamuoju dydžiu, nes, pasak jos, paskolos buvo suteiktos rinkos sąlygomis ir todėl jokios naudos negauta.
(135)
Kaip nurodyta 127-130 konstatuojamosiose dalyse, banko paskolų rinka KLR yra iškraipyta, todėl Komisija mano, kad lyginamojo dydžio taikymas yra visiškai pagrįstas.
(136)
Be to, KLR Vyriausybė teigė, kad Komisijos pasirinktas lyginamasis dydis nebuvo pakankamai motyvuotas.
(137)
Komisija mano, kad apskaičiuojant tinkamą lyginamąjį dydį paskoloms, tikslinga taikyti Kinijos palūkanų normas, pakoreguotas atsižvelgiant į įprastą rinkos riziką. Iš tikrųjų, tokiomis aplinkybėmis, kai eksportuotojų dabartinė finansinė būklė nustatyta iškraipytoje rinkoje ir nėra patikimos Kinijos bankų informacijos apie rizikos vertinimą ir kredito reitingų nustatymą, manoma, kad reikia pritaikyti skirtumą, kad būtų matyti galimas Kinijos iškraipytos rinkos poveikis šių eksportuotojų finansinei padėčiai.
d) Išvada
(138)
Remdamasi tyrimo išvadomis Komisija daro išvadą, kad tiek valstybės, tiek privatūs bankai KLR stiklo pluošto gijų pramonei per TL teikė lengvatines paskolas. Stiklo pluošto gijų pramonės finansavimas yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindiniame antisubsidijų reglamente, nes:
a)
Vyriausybė skiria finansinį įnašą, kaip nustatyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje,
b)
Vyriausybė paveda ir nurodo atlikti tam tikras funkcijas, kaip nustatyta 3 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktyje, ir
c)
taip suteikiama nauda, kaip reikalaujama pagal 3 straipsnio 2 dalį.
(139)
Atsižvelgiant į tai, kad skiriamas finansinis įnašas, teikiama nauda eksportuojantiems gamintojams ir tai, kad subsidija yra konkrečiai taikoma, ši subsidija yra kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(140)
Pagrindinio antisubsidijų reglamento 6 straipsnio b dalyje nustatyta, kad lengvatinėmis paskolomis suteikta nauda turėtų būti apskaičiuojama kaip sumokėtų palūkanų sumos ir sumos, kuri būtų sumokėta už panašią komercinę paskolą, kurią bendrovė galėtų gauti rinkoje, skirtumas. Kaip nurodyta, kadangi pagrįstas rizikos vertinimas neatliktas, Komisija nustatė panašių komercinių paskolų lyginamąjį rinkos dydį.
(141)
Nauda per TL apskaičiuota kaip faktiškai sumokėtų palūkanų per TL ir palūkanų, kurios būtų buvę sumokėtos pagal lyginamąjį dydį, skirtumas.
(142)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad apskaičiuodama naudą Komisija taikė neteisingą bendrovės už vieną paskolą faktiškai sumokėtų palūkanų normą. Komisija šį tvirtinimą priėmė ir patikslino skaičiavimą. Tačiau patikslintas skaičiavimas neturėjo jokio poveikio nustatytam subsidijų skirtumui.
(143)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šį metodą apskaičiuoti šie subsidijų skirtumai:
Lengvatinės paskolos
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Kitos lengvatinio skolinimo schemos
(144)
Per TL atrinkti eksportuojantys gamintojai negavo jokio finansinio įnašo pagal C.3 skirsnyje nurodytas kitas lengvatinio skolinimo schemas.
5. Dotacijų programos
(145)
Per TL atrinktos bendrovės negavo jokio finansinio įnašo pagal programas „Žinomiausi prekių ženklai“, „Kinijos prekių ženklai pasaulyje“ ar iš Guangdongo provincijos pramonės internacionalizavimo fondo.
5.1. Konkrečios dotacijų programos ir dotacijos
a) Įžanga
(146)
Atrinktos bendrovės gavo dideles vienkartines dotacijas iš įvairių Vyriausybės lygmens valdžios institucijų, taigi per TL joms buvo suteikta nauda. Laikoma, kad šios dotacijos teiktos pagal skunde nurodytas dotacijų programas, nes skunde teigiama, kad stiklo pluošto gijų gamintojai šias vienkartines dotacijas gavo iš provincijos ar vietos valdžios institucijų ir kad taip bendrovėms suteikta nauda, nes lėšos skirtos be atitinkamo pagrindimo.
(147)
Komisija siūlė surengti papildomas konsultacijas su KLR Vyriausybe dėl šių konkrečių dotacijų.
(148)
KLR Vyriausybė konsultacijų atsisakė ir teigė, kad tai neatitiktų Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių, nes tokios konsultacijos turėtų būti surengtos prieš inicijuojant tyrimą, ir tikrinant informaciją apie kiekvieną schemą Kinijos valdžios institucijoms tektų neproporcinga našta.
(149)
Dauguma dotacijų buvo susijusios su nedidelėmis sumomis. Todėl Komisija jų išsamiau nenagrinėjo.
(150)
Tačiau Komisija nagrinėjo vieną konkrečią, gana didelę dotaciją, skirtą bendrabučių bendrovės darbuotojams statybai, kuri suteikta vienai iš atrinktų bendrovių ir kuri yra susijusi su skunde nurodytomis dotacijų programomis.
b) Išvada
(151)
Iš pirmiau minėtos dotacijos ad hoc pobūdžio aiškiai matyti, kad kitoms bendrovėms ji neteikta, todėl, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši dotacija yra konkrečiai taikoma. Remdamasi surinktais įrodymais apie šią gautą dotaciją ir neturėdama kitos informacijos Komisija mano, kad, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir to paties straipsnio 2 dalyje, ši dotacija yra subsidija, taigi, susijusiam eksportuojančiam gamintojui suteikta nauda.
(152)
Po atskleidimo dotaciją gavusi bendrovė teigė, kad dotacija jai buvo suteikta ilgalaikiam turtui, kuris amortizuojamas per 50 metų, atnaujinti. Todėl ši subsidija turėtų būti paskirstyta per 50 metų laikotarpį, ir apskaičiuojant subsidijos skirtumą turėtų būti atsižvelgta tik į 1/50 dalį, kuri atitinka per TL gautą naudą.
(153)
Bendrovė nepateikė jokių įrodymų, pagrindžiančių investicijų į ilgalaikį turtą (šiuo atveju pastatą, naudojamą kaip darbuotojams skirtą bendrabutį) 50 metų nusidėvėjimo laikotarpį. Faktinis bendrovės ilgalaikio turto nusidėvėjimo laikotarpis paprastai yra kur kas trumpesnis, t. y. 10-20 metų. Remiantis tuo, kas išdėstyta, dėl šios dotacijos gauta nauda yra nedidelė, todėl ji neturėtų būti kompensuojama.
6. Atleidimo nuo tiesioginių mokesčių ir mokesčių lengvatų programos
6.1. Užsienio kapitalo įmonėms taikoma programa, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę
a) Įžanga
(154)
Pagal programą, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę, užsienio kapitalo įmonės pirmus dvejus metus nemoka pelno mokesčio, o vėlesnius trejus metus vietoje 25 % moka tik 12,5 %
b) Teisinis pagrindas
(155)
Šios programos teisinis pagrindas - Kinijos Liaudies Respublikos užsienio kapitalo įmonių pelno mokesčio įstatymo 8 straipsnis ir Kinijos Liaudies Respublikos užsienio kapitalo įmonių ir užsienio įmonių pelno mokesčio įstatymo įgyvendinimo taisyklių 72 straipsnis. KLR Vyriausybės teigimu, ši programa baigta taikyti pagal 2008 m. Įmonių pelno mokesčio įstatymo 57 straipsnį, nustatant pereinamąjį laikotarpį iki 2012 m. pabaigos. Taigi pagal įstatymą aišku, kad 2012 mokestiniais metais pagal šią schemą suteikta nauda.
c) Tyrimo išvados
(156)
Pagal šią schemą, pagal kurią pirmus dvejus metus atleidžiama nuo viso mokesčio, o tolesnius trejus metus jis sumažinamas per pusę, bendrovėms 2012 finansiniais metais suteikta nauda, o vėliau, KLR Vyriausybės teigimu, ši schema panaikinta. Bet kuriuo atveju, nė viena iš atrinktų bendrovių nėra užsienio kapitalo įmonė, kuriai per TL būtų galima taikyti šią mokesčių schemą.
d) Išvada
(157)
Per TL atrinktos bendrovės negavo jokio finansinio įnašo pagal šią programą. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad KLR Vyriausybė iš tiesų panaikino šią schemą.
6.2. Aukštųjų ir naujų technologijų įmonės
a) Įžanga
(158)
Pagal šią programą bendrovėms, kurios gali įrodyti atitinkančios tam tikrus kriterijus, kad būtų pripažintos aukštųjų ir naujų technologijų įmonėmis, pelno mokestis gali būti sumažintas iki 15 %, palyginti su standartine 25 % norma.
b) Teisinis pagrindas
(159)
Šios programos teisinis pagrindas - 2008 m. Įmonių pelno mokesčio įstatymo 28 straipsnio 2 dalis kartu su Aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms nustatytomis administracinėmis priemonėmis („Guo Ke Fa Huo“ [2008 m.] Nr. 172) ir Įmonių pelno mokesčio įstatymo įgyvendinimo taisyklių 93 straipsnis kartu su Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimu dėl klausimų, susijusių su aukštųjų ir naujų technologijų įmonių pelno mokesčio mokėjimu („Guo Shui Han“ [2008 m.] Nr. 985).
c) Tyrimo išvados
(160)
Ši schema taikoma KLR Vyriausybės pripažintoms aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms. Kad turėtų teisę pasinaudoti šia schema, įmonės turi turėti pagrindines nepriklausomas intelektinės nuosavybės teises ir turi atitikti nurodytuose teisės aktuose nustatytus ir toliau apibendrintus reikalavimus:
a)
jų produkcija turi būti įtraukta į aukštųjų technologijų sričių, kurioms teikiama esminė valstybės parama, produktų apibrėžtąją sritį;
b)
jų visos MTTP išlaidos turi sudaryti 3-6 % visų pardavimo pajamų;
c)
jų pajamos iš aukštųjų ir naujų technologijų produktų turi sudaryti daugiau nei 60 % visų pardavimo pajamų;
d)
su MTTP susiję darbuotojai turi sudaryti 10 % visų darbuotojų;
e)
turi būti laikomasi kitų 2008 m. aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms nustatytų administracinių priemonių reikalavimų.
(161)
Nustatyta, kad kai kurios atrinktos bendrovės naudojosi šia schema ir todėl mokėjo ne 25 %, o 15 % pelno mokestį. Šios bendrovės pateikė paraiškas būti pripažintomis naujų ir aukštųjų technologijų įmonėmis ir gavo oficialų pranešimą, kad jos atitinka schemos kriterijus ir todėl turi teisę atitinkamai pildyti pelno mokesčio deklaraciją.
d) Išvada
(162)
Komisija mano, kad pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį ir to paties straipsnio 2 dalį ši schema yra subsidija, nes teikiamas finansinis įnašas - KLR Vyriausybė negauna pajamų, o susijusiai bendrovei suteikiama nauda. Gavėjams suteikta nauda lygi sutaupytų mokesčių sumai.
(163)
Kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes ji taikoma tik įmonėms, gavusioms aukštųjų ir naujų technologijų įmonių sertifikatą ir atitinkančioms visus 2008 m. administracinių priemonių reikalavimus. Atrinkti eksportuojantys gamintojai tokį sertifikatą gavo. Jokie objektyvūs teisės pasinaudoti kriterijai nebuvo nustatyti teisės aktais arba jų nenustatė subsidiją teikianti institucija.
(164)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė nesutiko su Komisijos išvadomis ir teigė, kad teisės pasinaudoti kriterijai buvo objektyvūs ir vienodai taikomi visoms KLR bendrovėms. Todėl jie neatitinka konkrečiai taikomų subsidijų kriterijaus.
(165)
Komisija su šiuo tvirtinimu nesutinka. Dotacijos gali būti teikiamos tik bendrovėms, turinčioms ypatingų savybių (aukštųjų ir naujų technologijų įmonėms), o ne visoms įmonėms ir visiems sektoriams. Be to, teisė pasinaudoti taip pat nesuteikiama automatiškai - ji priklauso nuo to, ar bendrovei suteiktas aukštųjų ir naujų technologijų įmonių sertifikatas, kurį savo nuožiūra išduoda kompetentinga institucija. Todėl schema yra konkretaus pobūdžio.
(166)
Todėl, Komisijos nuomone, ši subsidija yra kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(167)
Komisija kompensuotinos subsidijos sumą apskaičiavo kaip paprastai per TL mokamos mokesčių sumos ir per TL susijusių bendrovių faktiškai sumokėtos mokesčių sumos skirtumą.
Aukštųjų ir naujų technologijų įmonės
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Pelno mokesčio lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
a) Įžanga
(168)
Pagal šią programą bendrovė gali prašyti mokesčio kreditų šalies viduje pagamintai įrangai įsigyti, jei projektas atitinka KLR Vyriausybės pramonės politiką. Iki 40 % šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimo kainos mokesčio kreditas gali būti taikomas praeitų metų mokestinio įsipareigojimo pelno padidėjimui.
b) Teisinis pagrindas
(169)
Šios programos teisinis pagrindas - 1999 m. liepos 1 d. Laikinosios priemonės dėl įmonės pelno mokesčio kredito investuojant į šalies viduje pagamintą įrangą technologijų renovacijų projektams ir nuo 2008 m. sausio 1 d. taikomas Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas Nr. 52 [2008 m.] dėl įmonių pelno mokesčio atskaitos įgyvendinimo sustabdymo ir įmonių investicijų į šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimą lengvatų politikos.
c) Tyrimo išvados
(170)
KLR Vyriausybė teigė, kad pagal minėtą Pranešimą Nr. 52 ši programa nutraukta 2008 m. sausio mėn. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad per TL viena atrinkta bendrovė pasinaudojo šia programa.
d) Išvada
(171)
Ši programa laikoma subsidija, nes pagal ją suteikiamas finansinis įnašas KLR Vyriausybės negautų pajamų forma, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Pagal šią programą gavėjams suteikiama nauda lygi sutaupytų mokesčių sumai, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 4 dalies b punktą ši subsidija yra konkrečiai taikoma, nes mokesčių sutaupymas priklauso nuo to, ar vietoje importuotų prekių naudojamos šalies viduje gamintos prekės.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(172)
Komisija kompensuotinos subsidijos sumą apskaičiavo kaip paprastai per TL mokamos mokesčių sumos ir per TL susijusių bendrovių faktiškai sumokėtos mokesčių sumos skirtumą.
(173)
Pagal šią subsidiją „Jiangsu Changhai Group“ per TL nustatyta 0,2 % subsidijų norma.
(174)
Po atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad jis negalėjo gauti jokio finansinio įnašo pagal schemą „Pelno mokesčio lengvatos užsienio kapitalo įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos“, kadangi jis nėra užsienio kapitalo bendrovė. Todėl remdamasi turimais faktais Komisija jam klaidingai priskyrė pagal šią schemą suteiktą naudą. Jis taip pat teigė, kad nustatytos nedidelės skaičiavimo klaidos. Abu tvirtinimai priimti ir subsidijos skirtumo skaičiavimas buvo atitinkamai peržiūrėtas.
6.4. Kitos atleidimo nuo tiesioginių mokesčių schemos ir mokesčių lengvatų programos
(175)
Taip pat išnagrinėta mokesčio atskaita už MTTP. Tačiau su šia priemone susijusios nedidelės sumos. Todėl Komisija šios programos išsamiau nenagrinėjo.
(176)
Atrinkti eksportuojantys gamintojai per TL negavo jokio finansinio įnašo pagal C.3 skirsnyje nurodytas kitas atleidimo nuo mokesčių programas.
7. Netiesioginių mokesčių ir importo tarifų programos
7.1. Atleidimas nuo PVM ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga
a) Įžanga
(177)
Pagal šią programą užsienio kapitalo įmonės arba vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir importo tarifų, jei importuoja gamyboje naudojamą pagrindinę įrangą. Jei norima tokiu atleidimu pasinaudoti, įranga negali būti įtraukta į reikalavimus neatitinkančios įrangos sąrašą, o šios lengvatos prašanti įmonė turi gauti Kinijos valdžios institucijų arba Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos išduodamą Valstybės skatinamųjų projektų pažymėjimą pagal susijusius investicijų, mokesčių ir muitų teisės aktus.
b) Teisinis pagrindas
(178)
Šios programos teisinis pagrindas - Valstybės tarybos aplinkraštis dėl importuojamai įrangai taikomų mokesčių politikos koregavimo, („Guo Fa“ Nr. 37/1997), Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimas dėl tam tikros lengvatinės importo muitų politikos pakeitimų, Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybinės mokesčių inspekcijos pranešimas [2008 m.] Nr. 43, 2006 m. vasario 22 d. Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos pranešimas Nr. 316 2006 dėl patvirtinamojo rašto dėl valstybės remiamų vidaus ar užsienio kapitalo projektų tvarkymo aspektų ir 2008 m. užsienio kapitalo įmonių ar vidaus įmonių importuojamų nuo muitų neatleidžiamų prekių katalogas.
c) Tyrimo išvados
(179)
Visos atrinktos bendrovės pasinaudojo šia schema.
d) Išvada
(180)
Laikoma, kad pagal 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktį pagal šią programą teikiamas finansinis įnašas KLR Vyriausybės negautų pajamų forma, nes užsienio kapitalo įmonės ir kitos teisę pasinaudoti programa turinčios vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir (arba) tarifų, kurie turėtų būti mokami. Todėl pagal ją bendrovėms gavėjoms suteikiama nauda, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 2 dalyje. Kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 2 dalies a punkte, ši programa yra laikoma konkrečiai taikoma, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi subsidiją skirianti institucija, teisė pasinaudoti šia schema suteikiama tam tikroms įmonėms, kurios investuoja pagal konkrečias verslo kategorijas, išsamiai apibrėžtas teisės aktuose, priskiriamoms skatinamosioms arba priskiriamoms B kategorijai pagal užsienio kapitalo pramonės sektorių ir technologijų perdavimo gairių katalogą arba toms, kurios veikia pagal pagrindinių valstybės skatinamų pramonės sektorių, produktų ir technologijų katalogą.
(181)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė nesutiko su Komisijos išvadomis ir teigė, kad teisės pasinaudoti kriterijai buvo objektyvūs ir vienodai taikomi visoms KLR bendrovėms. Todėl jie neatitinka konkrečiai taikomų subsidijų kriterijaus. Tačiau pagrįsdama savo nuomonę KLR Vyriausybė nesirėmė jokiomis konkrečiomis teisės aktų nuostatomis ir nepateikė jokių įtikinamų įrodymų, kad teisė pasinaudoti suteikiama automatiškai.
(182)
KLR Vyriausybė ir vienas eksportuojantis gamintojas taip pat teigė, kad Komisija negali įvardyti jokios galimos PVM naudos, kuri galėjo būti suteikta trims atrinktoms bendrovėms, kompensuotina, nes anksčiau suteiktu atleidimu nuo PVM nebuvo galima pasinaudoti nuo 2009 m. Todėl net darant prielaidą, kad vidutinis susijusios importuojamos įrangos nusidėvėjimo laikotarpis yra 5-10 metų, tariama nauda baigsis prieš nustatant priemones arba greičiausiai nesitęs per visą penkerių metų priemonių taikymo laikotarpį.
(183)
Komisija atkreipia dėmesį į tai, kad kai kurios importuojamos įrangos nusidėvėjimo laikotarpis yra daug ilgesnis nei 10 metų ir tam tikrais atvejais gali trukti 15 ar 20 metų. Bet kuriuo atveju Komisija nepripažino jokios naudos, gautos iš bet kokios importuojamos įrangos, įsigytos po 2009 m., kompensuotina. Be to, KLR Vyriausybė pripažįsta, kad bendrovės vis dėlto galėtų pasinaudoti schema „šiek tiek vėliau“ po priemonių nustatymo. Todėl šis argumentas atmestas.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(184)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, per TL suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM ir muitų, nuo kurių atleidžiama importuojant įrangą, suma. Siekiant užtikrinti, kad kompensuotina suma apima tik TL laikotarpį, gauta nauda buvo paskaičiuota per visą įrangos nusidėvėjimo laikotarpį pagal įprastas eksportuojančio gamintojo apskaitos procedūras.
(185)
Atrinktiems eksportuojantiems gamintojams pagal šią schemą per TL nustatyta subsidijų norma:
Atleidimas nuo PVM ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga
Bendrovė arba grupė
Subsidijų norma
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Kitos atleidimo nuo netiesioginių mokesčių schemos ir mokesčių lengvatų programos
(186)
Atrinkti eksportuojantys gamintojai per TL negavo jokio finansinio įnašo pagal C.3 skirsnyje nurodytas kitas atleidimo nuo netiesioginių mokesčių programas.
8. Vyriausybės tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos už mažesnį nei tinkamas atlygį
8.1. Žaliavų, elektros energijos ir vandens tiekimas
(187)
Nenustatyta jokių subsidijų, susijusių su žaliavomis, vandeniu arba elektros energija, kuriuos per TL pirko atrinkti eksportuojantys gamintojai.
8.2. Žemėnaudos teisių suteikimas
a) Įžanga
(188)
Bendrovės KLR negali įsigyti žemės tiesiogiai, jos gali tik įsigyti žemėnaudos teises iš vietos valdžios institucijų.
b) Teisinis pagrindas
(189)
KLR žemės administravimo įstatyme nustatyta, kad visa žemė priklauso liaudžiai ir jos negalima pirkti arba parduoti, tačiau nustatytos sąlygos, kuriomis žemėnaudos teises galima parduoti įmonėms per konkursus, kotiravimą ar aukcionus.
c) Tyrimo išvados
(190)
Iš esmės pagal aukcionų sistemą konkrečios žemėnaudos teisės kaina nustatoma pagal rinkos sąlygas, taigi kaina nustatoma nepriklausomai. Tačiau KLR Vyriausybė tvirtino, kad bet kuriuo atveju kiekvienai žemės kategorijai (pagal žemės sklypo kokybę žemės kategorija gali būti nuo 1 iki 15) ji nustato žemiausią kainą, už kurią mažesnės žemėnaudos teisės kainos negalima taikyti.
(191)
KLR Vyriausybė taip pat kontroliuoja žemės pasiūlą ir nustato žemės ploto, kurio žemėnaudos teisės gali būti parduodamos pramonės ar gyvenamojo būsto tikslais, kvotą pagal provinciją ir metus.
(192)
Bet kokiu atveju nė vienu atrinktų eksportuojančių gamintojų žemėnaudos teisių įsigijimo atveju Komisija negavo įrodymų, kad būtų vykdytas aukcionas, per kurį būtų nustatyta nepriklausoma žemėnaudos teisės kaina. Eksportuojantis gamintojas, kuriam skirta žemė, pateikė pasiūlymą dėl pradinės kainos ir atsižvelgiant į tai, kad jis buvo vienintelis aukciono dalyvis, jam buvo suteikta žemėnaudos teisė. Po atskleidimo KLR Vyriausybė tvirtino, kad nesutinka su Komisijos išvada, kad KLR nėra veikiančios žemėnaudos teisių pardavimo rinkos. Tačiau ji nepateikė jokių naujų argumentų, pagrindžiančių šį tvirtinimą.
(193)
Tyrimo išvadomis patvirtinama, kad su žemės suteikimu ir įsigijimu susijusi padėtis KLR yra neaiški ir neskaidri ir kad kainas dažnai pasirinktinai nustato valdžios institucijos. Valdžios institucijos kainas nustato remdamosi Miesto teritorijų žemės vertinimo sistema, pagal kurią nustatydamos pramoninės paskirties žemės kainą jos be kitų kriterijų turi remtis pramonės politika (29).
(194)
Be to, iš nepriklausomos viešos informacijos matyti, kad žemė KLR suteikiama už mažesnes nei įprastos rinkos kainas (30).
(195)
Taigi, atrinktos bendrovės iš tiesų mokėjo KLR Vyriausybės nustatytą kainą. Žemėnaudos teisės suteikiamos už mažesnį nei tinkamas atlygį, palyginti su rinkos lyginamuoju dydžiu, kuris nustatytas e punkte.
(196)
KLR žemės padėtis taip pat aptarta TVF darbiniame dokumente, kuriame patvirtinama, kad žemėnaudos teisių suteikimas Kinijos pramonei neatitinka rinkos sąlygų (31).
d) Išvada
(197)
Komisija padarė išvadą, kad KLR Vyriausybės suteikiamos žemėnaudos teisės turėtų būti laikomos subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio antisubsidijų reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto iii papunktyje ir to paties straipsnio 2 dalyje, nes bendrovėms tiekiamos prekės ir tokiu būdu joms suteikiama nauda. Kadangi per tyrimą nenustatyta, kad KLR būtų veikianti žemėnaudos teisių pardavimo rinka, iš naudojamo išorinio lyginamojo dydžio (žr. e punktą) matyti, kad atrinkti eksportuotojai už žemėnaudos teises mokėjo mažiau, palyginti su rinkos kaina.
(198)
Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 4 straipsnio 2 dalies a ir c punktus subsidija yra konkrečiai taikoma, nes pagal Valstybės tarybos sprendimą Nr. 40 reikalaujama, kad valdžios institucijos užtikrintų, kad žemė būtų skiriama skatinamiesiems pramonės sektoriams, kuriems priklauso stiklo pluošto gijų pramonė, kaip išsamiai paaiškinta 67-82 konstatuojamosiose dalyse. Sprendimo Nr. 40 18 straipsnyje aiškiai nustatyta, kad ribojamiesiems pramonės sektoriams žemėnaudos teisės nebus suteikiamos.
e) Subsidijos skirtumo skaičiavimas
(199)
Nauda yra už žemėnaudos teisę sumokėtos kainos ir atitinkamo išorinio lyginamojo dydžio skirtumas.
(200)
Komisijos nuomone, Kinijos Taipėjus yra tinkamas išorinis lyginamasis dydis dėl šių priežasčių:
a)
Kinijos Taipėjaus ir daugumos KLR provincijų ir miestų, kuriuose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai, panašus ekonominio išsivystymo lygis, BVP ir ekonominė struktūra;
b)
nedidelis fizinis atstumas tarp KLR ir Taipėjaus;
c)
aukštas Kinijos Taipėjaus ir daugelio KLR provincijų pramonės infrastruktūros lygis;
d)
stiprūs Kinijos Taipėjaus ir KLR ekonominiai ryšiai ir tarpvalstybinė prekyba;
e)
didelis gyventojų tankumas daugelyje KLR provincijų ir Kinijos Taipėjuje;
f)
žemės tipas ir sandoriai susijusiam Kinijos Taipėjaus lyginamajam dydžiui apskaičiuoti panašūs į KLR ir
g)
bendros demografinės, lingvistinės ir kultūrinės Kinijos Taipėjaus ir KLR savybės.
(201)
Po atskleidimo KLR Vyriausybė nesutiko su tuo, kad Kinijos Taipėjus naudotas kaip lyginamasis dydis ir teigė, kad gyventojų tankumas Kinijos Taipėjuje yra daug didesnis nei KLR, todėl žemės padėties ir kainų šiose šalyse negalima palyginti. Tačiau Komisija mano, kad dėl daugelio priežasčių, nurodytų pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje, lyginamasis dydis pasirinktas pagrįstai.
(202)
Be to, vienas atrinktas eksportuojantis gamintojas po atskleidimo teigė, kad pasirinkus Kinijos Taipėjų nebuvo atsižvelgta į konkrečios provincijos, kurioje jis įsikūręs, ekonomines sąlygas, tačiau alternatyvos nepasiūlė. Jis taip pat teigė, kad nedidelis fizinis atstumas tarp KLR ir Taipėjaus neturėtų būti laikomas tinkamu kriterijumi pasirenkant šį konkretų dydį, tačiau savo tvirtinimo nepagrindė. Kadangi nebuvo alternatyvių lyginamojo dydžio pasiūlymų, Kinijos Taipėjaus lyginamasis dydis patvirtinamas.
(203)
Atsižvelgdama į visus šiuos veiksnius Komisija padarė išvadą, kad jei KLR vyrautų rinkos sąlygos, žemėnaudos teisės kainos atrinktiems eksportuojantiems gamintojams būtų labai panašios į žemės kainas Kinijos Taipėjuje.
(204)
2012 m. Kinijos Taipėjaus vidutinės žemės kainos nustatytos pagal Ekonomikos reikalų ministerijos Pramonės departamento duomenis ir pakoreguotos atsižvelgiant į infliaciją ir BVP augimą, siekiant nustatyti lyginamąją žemės kainą kiekvienais kalendoriniais metais. Kadangi žemėnaudos teisės skiriamos 50 metų ir nuvertėja tuo pagrindu, nauda per TL bus vertinama kaip lyginamosios kainos ir faktiškai sumokėtos kainos skirtumas santykiu 1/50.
(205)
Nustatoma ši žemės suteikimo už mažesnį nei tinkamas atlygį subsidijos norma:
Žemės suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jingsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Išvada dėl subsidijavimo
(206)
Komisija pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento nuostatas apskaičiavo tirtų bendrovių kiekvienos schemos kompensuotinos subsidijos sumas ir šias sumas sudėjo, kad apskaičiuotų bendrą kiekvieno eksportuojančio gamintojo subsidijų sumą per TL.
(207)
Bendriems subsidijų skirtumams apskaičiuoti Komisija pirmiausia apskaičiavo subsidijavimo procentinį dydį kaip subsidijos sumą, palyginti su bendra bendrovės apyvarta. Tada šis procentinis dydis panaudotas skaičiuojant nagrinėjamojo produkto eksportui į Sąjungą per TL suteiktą subsidiją.
(208)
Tada apskaičiuota subsidijos suma už į Sąjungą per TL eksportuoto nagrinėjamojo produkto toną, o toliau nurodyti skirtumai apskaičiuoti kaip to paties eksportuoto produkto vienos tonos kainos, draudimo ir frachto (CIF) vertės procentinis dydis.
(209)
Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 15 straipsnio 3 dalį neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms, remiantis atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, išskyrus grupę, kuriai priklauso eksportuojantis gamintojas, kuriam taikomos 28 straipsnio 1 dalies nuostatos, nustatytu bendru svertiniu vidutiniu subsidijų skirtumu, apskaičiuotas bendras subsidijų skirtumas.
Bendrovės pavadinimas
Subsidijų skirtumas
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
10,2 %
D. ŽALA
1. Sąjungos gamyba ir Sąjungos pramonė
(210)
Panašų produktą per tiriamąjį laikotarpį Sąjungoje gamino aštuoni gamintojai. Jie yra Sąjungos pramonė, kaip apibrėžta pagrindinio antidempingo reglamento 4 straipsnio 1 dalyje ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 9 straipsnio 1 dalyje.
(211)
Nustatyta, kad per tiriamąjį laikotarpį visa Sąjungos gamybos apimtis sudarė 530 000-580 000 t produkto. Komisija šią gamybos apimtį nustatė remdamasi visa turima APFE pateikta informacija apie Sąjungos pramonę. Kaip nurodyta 17 konstatuojamojoje dalyje, atrinktos trijų Sąjungos gamintojų gamyklos, kuriose pagaminama 52 % viso panašaus produkto Sąjungoje.
(212)
Remiantis informacija, pateikta skunde ir prašyme atlikti peržiūrą, kuriuose atskleisti skundo pateikėjų ir pareiškėjų faktiniai makroekonominiai rodikliai, ir tuo, kad prie skundo pateikėjų ir pareiškėjų neprisijungė tik labai nedaug Sąjungos gamintojų, nederėtų atskleisti su visais Sąjungos gamintojais susijusių faktinių suvestinių makroekonominių rodiklių, nes bet kuri suinteresuotoji šalis galėtų atskirti trūkstamus skundo ir prašymo nepateikusių bendrovių konkrečius duomenis.
(213)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė nesutiko su duomenų konfidencialumu ir viso Sąjungos suvartojimo ir kitų makroekonominių žalos rodiklių duomenų pateikimu intervalais.
(214)
Gavusi prašymą ir remdamasi pagrįstomis priežastimis Komisija privalo saugoti prie skundo neprisijungusių gamintojų konfidencialius duomenis. Atskleidus tikslius makroekonominius rodiklius būtų galima nustatyti tokių gamintojų konfidencialius duomenis, o tai pakenktų jų interesams. Todėl šis tvirtinimas atmestas.
2. Sąjungos suvartojimas
(215)
Sąjungos suvartojimą Komisija nustatė remdamasi i) Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje apimtimi, pagrįsta APFE pateiktais duomenimis, ir ii) importu iš trečiųjų šalių, pagrįstu iš Eurostato (COMEXT) gautais duomenimis.
(216)
Sąjungos suvartojimo raida:
1 lentelė
Sąjungos suvartojimas (metrinėmis tonomis)
2010 m.
2011 m.
2012 m.
TL
Bendras Sąjungos suvartojimas
700 000-750 000
680 000-730 000
710 000-760 000
720 000-770 000
Indeksas (2010 m. = 100)
100
97
101
103
Šaltinis: APFE pateikti duomenys, Eurostatas (COMEXT).
(217)
Nuo 2010 m. iki TL Sąjungos suvartojimas padidėjo 3 %
(218)
Po galutinio atskleidimo vienas naudotojas tvirtino, kad Sąjungos suvartojimas 2009 m. sumažėjo beveik 30 % Tuo remdamasis jis tvirtina, kad 3 % padidėjimas nuo 2010 m. yra labai nedidelis. Tačiau Komisija šio padidėjimo ir nevertino kaip labai didelio, tik pastebėjo, kad suvartojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo.
3. Importas iš nagrinėjamosios šalies
3.1. Importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo apimtis ir rinkos dalis
(219)
Toliau kartu analizuotas importas dempingo kaina ir subsidijuotas importas iš tų pačių atrinktų KLR gamintojų per tą patį TL.
(220)
Nagrinėjamojo produkto importo iš KLR apimties raida:
2 lentelė
Importo apimtis (metrinėmis tonomis) ir rinkos dalis
2009
2010
2011
2012
TL
Importo apimtis (tonomis)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeksas (2010 m. = 100)
65
100
72
82
86
Indeksas (2009 m. = 100)
100
154
110
127
132
Rinkos dalis
13-18 %
19-24 %
13-18 %
15-20 %
15-20 %
Indeksas (2010 m. = 100)
87
100
73
81
83
Indeksas (2009 m. = 100)
100
115
84
93
97
Šaltinis: Eurostatas (COMEXT).
(221)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį importo iš KLR apimtis sumažėjo 14 %, o jo rinkos dalis - 17 % Tačiau 2010 m. nėra tinkami ataskaitiniai metai - importo tendencijas būtų galima tiksliau analizuoti atsižvelgiant ir į 2009 m., kaip nurodyta pirmesnėje lentelėje. Iki 2010 m. rugsėjo mėn., kai buvo nustatyti laikinieji muitai, Sąjungos importuotojai 2010 m. prikaupė labai daug Kinijos kilmės stiklo pluošto gijų produktų atsargų. Iš tiesų, atlikus tyrimą nustatyta, kad per pirmuosius devynis 2010 m. mėnesius iš KLR importuotas kur kas didesnis nei įprastai produkto kiekis. Importo iš KLR apimtis 2009 m. buvo apie 99 000 t, o 2010 m. - daugiau nei 152 000 t, vėliau 2011 m. importo apimtis sumažėjo iki apytiksliai 109 000 t. Iš šios tendencijos matyti, kad nuo 2009 m. importo apimtis akivaizdžiai padidėjo. Nuo 2011 m. importo iš Kinijos apimtis padidėjo 20 %, jo rinkos dalis vėl padidėjo 2 procentiniais punktais.
(222)
Kelios šalys pakartojo tvirtinimus, kad importas iš KLR ir jo rinkos dalis nuo 2010 m. iki TL pabaigos sumažėjo, dėl to neįrodyta, kad importo apimtis būtų labai padidėjusi, kaip to reikalaujama pagal Antidempingo susitarimo 3 straipsnio 2 dalį ir Susitarimo dėl subsidijų ir kompensacinių priemonių 15 straipsnio 2 dalį. Be to, jos tvirtino, kad 2009 m. yra netinkami ataskaitiniai metai, nes: i) tam nėra teisinio pagrindo pagal pagrindinį antidempingo reglamentą ir pagrindinį antisubsidijų reglamentą ir „Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel“ manymu „tyrimą atliekanti institucija negali naudoti tam tikro laikotarpio laiko atkarpų“, ii) nėra tvirtinimo, kad 2010 m. duomenys susiję su atsargų kaupimu, įrodymų ir iii) į 2009 m. duomenis nebuvo atsižvelgta dėl jokių kitų žalos vertinimo aspektų, dėl to vertinimas buvo neobjektyvus.
(223)
Dėl pirmo ir trečio tvirtinimo - pagrindiniame antidempingo reglamente ir pagrindiniame antisubsidijų reglamente (t. y. taikomoje teisėje) nenurodyta, kuris laikotarpis turėtų būti nagrinėjamas tendencijoms išanalizuoti. Todėl nėra priežasties, dėl kurios 2009 m. negalėtų būti nagrinėjami importo iš KLR tendencijoms išanalizuoti. Analizė dėl to netampa neobjektyvi, priešingai - taip papildoma Sąjungos pramonės padėties analizė. Kaip paaiškinta 219 konstatuojamojoje dalyje, papildomai be nagrinėjamojo laikotarpio 2009 m. nagrinėti tik siekiant nustatyti konkrečius su importu iš Kinijos susijusius žalos rodiklius. Nustatant kitus žalos rodiklius neturėta objektyvių priežasčių, kodėl neturėtų būti nagrinėjami visi nagrinėjamojo laikotarpio metai.
(224)
Dėl antro tvirtinimo - atsargų kaupimas labai aiškiai matyti iš mėnesinių importo duomenų, kurie gauti iš duomenų bazės, sukurtos pagal pagrindinio antidempingo reglamento 14 straipsnio 6 dalį (žr. 1 diagramą) (34). Kol nebuvo nustatytos laikinosios priemonės, nagrinėjamojo produkto importas iš KLR labai padidėjo per 2010 m. antrą ir trečią ketvirčius (importuotas produktas buvo skirtas suvartoti iki 2010 m. pabaigos ar 2011 m. pradžios dėl ribotos laikymo trukmės). Šis padidėjimas neatitiko panašaus suvartojimo padidėjimo, o tai rodo, kad importuota siekiant sukaupti atsargų, nes tikėtasi, kad bus nustatytos priemonės. KLR Vyriausybė nepateikė kito šio padidėjimo paaiškinimo, todėl Komisija gali pagrįstai manyti, kad atsargos kauptos iki priemonių nustatymo 2010 m. pabaigoje. Dar vienas įrodymas - nuo laikinųjų priemonių nustatymo iki galutinių priemonių nustatymo (2010 m. ketvirtas ketvirtis ir 2011 m. pirmieji trys mėnesiai) importo iš KLR per mėnesį lygis buvo labai žemas. Kai galutiniu etapu priemonės buvo sumažintos (2011 m. kovo mėn.), importo per mėnesį lygis vėl padidėjo ir buvo stabilus.
1 diagrama
Nagrinėjamojo produkto importas iš KLR (kiekis per mėnesį)
Šaltinis: pagal 14 straipsnio 6 dalį sukurta duomenų bazė.
3.2. Importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo kainos
(225)
Importo iš Kinijos kainų (išskyrus galiojančius antidempingo muitus) raida:
3 lentelė
Importo kainos
2010
2011
2012
TL
Vidutinė CIF kaina (EUR/t)
911
877
892
834
Indeksas (2010 m. = 100)
100
96
98
92
Šaltinis: Eurostatas (COMEXT).
(226)
Importo iš Kinijos CIF kainos (išskyrus galiojančius antidempingo muitus) per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo nuo 911 EUR/t iki 834 EUR/t. Taigi, per nagrinėjamąjį laikotarpį jos sumažėjo 8 %
(227)
KLR Vyriausybė ir naudotojas tvirtino, kad vidutinių importo kainų palyginimas neanalizuojant produkto asortimento buvo klaidinantis. Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad iš KLR daugiausia importuota pigiausios rūšies produkto, t. y. pusverpalių.
(228)
Priešingai, nei tvirtinta, analizuojant buvo visapusiškai atsižvelgta į produkto asortimentą, nes Komisija lygino eksportuojančių Kinijos gamintojų ir atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo kainas. Taip pat daryta ir per pirminį tyrimą.
(229)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė reikalavo, kad 3 lentelėje būtų pateiktos kiekvienos rūšies produkto importo iš Kinijos kainos, nes duomenys apie kiekvienos rūšies produktą naudoti skaičiuojant priverstinio kainų mažinimo ir žalos skirtumus.
(230)
Vidutinė importo iš Kinijos kaina 3 lentelėje nurodyta siekiant parodyti nagrinėjamojo laikotarpio tendencijas. Tendencijoms parodyti pakanka nurodyti vidutines kainas. Skaičiuojant priverstinio kainų mažinimo ir žalos skirtumus naudoti duomenys apie kiekvienos rūšies produktą.
(231)
Siekiant nustatyti priverstinį kainų mažinimą per TL, pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis pakoreguotos vidutinės svertinės atrinktų Sąjungos gamintojų kiekvienos rūšies produkto pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje kainos palygintos su atitinkamomis vidutinėmis svertinėmis iš atrinktų Kinijos gamintojų importuojamo kiekvienos rūšies produkto kainomis pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje, nustatytomis remiantis CIF kaina ir atitinkamai pakoreguotomis atsižvelgiant į muitus, antidempingo muitus ir išlaidas po importo. Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos. Palyginimo rezultatas išreikštas atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinės svertinės kainos pagal gamintojo kainas EXW sąlygomis per tiriamąjį laikotarpį procentiniu dydžiu. Nustatyta, kad, nepaisant galiojančių antidempingo priemonių (ir muitų), pagrindinio Kinijos eksportuotojo į Sąjungą priverstinio kainų mažinimo skirtumas yra 2 %, ir jis buvo pridėtas prie importo kainos. Didžiosios dalies kito importo kainos buvo panašaus į Sąjungos kainas lygio.
(232)
Po galutinio atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad būta tam tikrų su 3 PKN susijusių CIF verčių netikslumų.
(233)
Komisija į šį tvirtinimą atsižvelgė ir pakoregavo atitinkamas CIF vertes, dėl to šiek tiek pasikeitė šio eksportuojančio gamintojo priverstinio kainų mažinimo ir priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumai (žr. 440 konstatuojamąją dalį).
(234)
Kelios šalys tvirtino, kad per TL kainos nebuvo itin priverstinai mažinamos. Jos nurodė, kad vieno eksportuotojo 2 % priverstinio kainų mažinimo skirtumas yra beveik de minimis, todėl jo negalima laikyti reikšmingu. Be to, jos rėmėsi Komisijos praktika, pagal kurią laikyta, kad dėl nedidelio 6 % priverstinio kainų mažinimo ar priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis bendram Sąjungos kainų lygiui poveikio nedaryta, nes eksporto apimtis buvo nedidelė.
(235)
Nepaisant šiuo metu galiojančių antidempingo priemonių kainos vis vien priverstinai mažinamos. Rėmimasis Komisijos praktika yra klaidingas. Tankaus natrio karbonato (35) atveju laikyta, kad priverstinis kainų mažinimas 6 % iš esmės neturi jokio poveikio bendram kainų lygiui, nes iš eksportuojančios šalies importuotas labai nedidelis produkto kiekis, o tokio importo rinkos dalis sudarė 1,4 % Palyginimui - KLR rinkos dalis per TL sudarė 15-20 % Tam tikrų lazerinių optinių skaitymo sistemų (36) atveju priverstinis kainų mažinimas dėl nagrinėjamojo importo laikytas nedideliu atsižvelgiant į i) labai padidėjusį Sąjungos suvartojimą (129 %) ir ii) nagrinėjamojo produkto pobūdį - tai buvo nevienalytis produktas, pasižymintis įvairiomis savybėmis ir techniniais skirtumais ir priklausantis nuo greitos technologinės plėtros. Dabartiniuose tyrimuose nagrinėjamojo produkto rinka yra visiškai kitokia, todėl priverstinio kainų mažinimo dydį reikia vertinti atsižvelgiant į šią konkrečią rinką. Nagrinėjamasis produktas yra elementarus vienalytis sutvirtinimo produktas pakankamai stabilioje rinkoje. Tokia rinka labiau reaguoja į kainų skirtumus ir net nedidelis kainų skirtumas gali jai turėti didelio poveikio. Todėl tai, kad nebuvo didelio priverstinio kainų mažinimo, nekeičia Komisijos išvadų. Priešingai, vertinant į šį aspektą buvo visapusiškai atsižvelgta. Galiausiai kiekvienu atveju vertinimas atliekamas pagal susijusias aplinkybes, o žala nustatoma pagal įvairius rodiklius, kurių nė vienas neturi lemiamos reikšmės.
4. Sąjungos pramonės ekonominė padėtis
(236)
Pagal pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 5 dalį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 8 straipsnio 4 dalį nagrinėjant importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo poveikį Sąjungos pramonei įvertinti visi ekonominiai rodikliai, per nagrinėjamąjį laikotarpį turėję įtakos Sąjungos pramonės būklei.
(237)
Kaip minėta 17-25 konstatuojamosiose dalyse, norint nustatyti galimą žalą Sąjungos pramonei atlikta atranka.
(238)
Žalai nustatyti Komisija makroekonominius žalos rodiklius atskyrė nuo mikroekonominių. Makroekonominius rodiklius Komisija vertino remdamasi skunde ir prašyme atlikti peržiūrą pateiktais duomenimis ir vėliau pateiktomis pastabomis ir, jei įmanoma, juos sutikrino su statistiniais duomenimis. Duomenys buvo susiję su visais Sąjungos gamintojais. Mikroekonominius rodiklius Komisija vertino remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymuose pateiktais duomenimis. Nustatyta, kad abu duomenų rinkiniai tinkamai rodė Sąjungos pramonės ekonominę padėtį.
(239)
Makroekonominiai rodikliai: gamyba, gamybos pajėgumai, pajėgumų naudojimas, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas, našumas, dempingo ir subsidijų skirtumų dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo ar subsidijavimo.
(240)
Mikroekonominiai rodikliai: vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, darbo sąnaudos, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą.
5. Makroekonominiai rodikliai
5.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(241)
Sąjungos pramonei būdinga, kad metinė gamybos apimtis keičiasi, nes kas 7-10 metų reikia atnaujinti krosnis, todėl metais iki atnaujinimo gamybos apimtis būna didesnė, kad būtų prikaupta atsargų, o tais metais, kai krosnys atnaujinamos, gamybos apimtis būna mažesnė. Bet kada, kai krosnis neveikia dėl atnaujinimo, tais metais gamybos pajėgumai taip pat būna mažesni.
(242)
Atsižvelgiant į šiuos apribojimus, bendros Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
4 lentelė
Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
2010
2011
2012
TL
Gamybos apimtis (tonomis)
560 000-610 000
580 000-630 000
510 000-560 000
530 000-580 000
Indeksas
100
103
92
95
Gamybos pajėgumai (tonomis)
670 000-720 000
680 000-730 000
650 000-700 000
640 000-690 000
Indeksas
100
101
97
96
Pajėgumų naudojimas
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeksas
100
102
95
99
Šaltinis: APFE pateikti duomenys.
(243)
Didėjant Sąjungos suvartojimui (3 %) Sąjungos pramonės panašaus produkto gamyba nuo 2010 m. iki TL sumažėjo 5 % Gamybos pajėgumai nuo 2010 m. iki TL taip pat sumažėjo apie 4 % Pajėgumų naudojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį iš esmės nesikeitė, išskyrus sumažėjimą 2012 m.
(244)
Galima pastebėti, kad 2011-2012 m. gamyba sumažėjo 11 procentinių punktų, o gamybos pajėgumai - 4 procentiniais punktais. Tai lėmė Sąjungos pramonės restruktūrizacija ir kai kurių Sąjungos pramonės gamyklų uždarymas. Nebegalėdami atsigauti nuo importo dempingo kaina 2011 m. pabaigoje gamybą nutraukė stiklo pluošto gijų gamintojas „Ahlstrom“, o 2012 m. gamyklą Italijoje uždarė „Owens Corning Vado Ligure“. Tačiau Sąjungos pramonė mano, kad po restruktūrizacijos ir vėl atkūrus vienodas sąlygas ji gali išlikti gyvybinga - dėl to Sąjungos pramonė vis dar investuoja į esamų krosnių atnaujinimą.
(245)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija nurodė trumpesnę nei vidutinę krosnių eksploatavimo trukmę, dėl to Sąjungos gamintojų investicijos ir (arba) krosnių naudojimas yra neveiksmingi.
(246)
Buvo įrodyta, kad Sąjungos pramonė sprendimus dėl krosnių atnaujinimo priimdavo remdamasi gamybos ir energijos vartojimo efektyvumo veiksniais. Nebuvo požymių, kad atrinktų Sąjungos gamintojų taikyta krosnių eksploatavimo trukmė būtų buvusi bloga praktika pagal pramonės sektorių ir produktų asortimento reikalavimus.
(247)
Kelios šalys tvirtino, kad visų pirma dėl krosnių atnaujinimo sąnaudų, kurios turi poveikio visiems makroekonominiams ir mikroekonominiams rodikliams, reikėtų nagrinėti ilgesnį laikotarpį nei nuo 2010 m. iki TL. KLR Vyriausybė nurodė, kad nebuvo pateikta duomenų ar informacijos, kuriais metais Sąjungos gamintojai atnaujino krosnis.
(248)
Krosnių atnaujinimas būdingas šiai pramonės šakai ir jis kartojamas. Tai reikalinga, norint užtikrinti veiklos tęstinumą ir nesumažinti pajėgumų. Investicijos į MTTP yra tiesiogiai susijusios su gamybos pajėgumais, be to, investuojama norint sukurti produktus pagal pirkėjų užsakymuose nurodytas specifikacijas. Todėl šios investicijos per nagrinėjamąjį laikotarpį nėra išskirtinės. Nesvarbu, kokia pasirenkama eksploatacijos trukmė, krosnių remonto ar atnaujinimo darbai visada turės poveikio gamybos apimčiai. Su bendrove susijusi informacija apie tai, kada buvo atnaujinamos krosnys, laikoma konfidencialia.
(249)
Be to, vienas naudotojas tvirtino, kad Sąjungos pramonė galėjo išvengti (subsidijuoto importo ir importo dempingo kaina) žalingo poveikio, nes nuo 2010 m. iki TL pabaigos pajėgumų naudojimas buvo pakankamai stabilus.
(250)
Panašaus produkto gamyba yra nenutrūkstamas procesas, kurio negalima priderinti prie trumpalaikių paklausos pokyčių. Pakankamai stabilų pajėgumų naudojimą reikia vertinti atsižvelgiant į mažėjančius gamybos pajėgumus. Todėl tvirtinimas atmetamas.
5.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(251)
Sąjungos pramonės pardavimo laisvojoje Sąjungos rinkoje apimties, pardavimo uždarojoje Sąjungos rinkoje apimties ir susijusių rinkos dalių raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
5 lentelė
Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
2010
2011
2012
TL
Pardavimo laisvojoje Sąjungos rinkoje apimtis (tonomis)
420 000-470 000
390 000-440 000
400 000-450 000
420 000-470 000
Indeksas
100
94
96
99
Pardavimo laisvojoje rinkoje rinkos dalis
58-63 %
56-61 %
55-60 %
56-61 %
Indeksas
100
96
95
97
Pardavimo uždarojoje Sąjungos rinkoje apimtis (tonomis)
20 000-70 000
30 000-80 000
30 000-80 000
30 000-80 000
Indeksas
100
114
123
121
Pardavimo uždarojoje rinkoje rinkos dalis
4-9 %
5-10 %
5-10 %
5-10 %
Indeksas
100
117
122
118
Šaltinis: APFE pateikti duomenys.
(252)
Sąjungos pramonės stiklo pluošto gijų produktų pardavimo laisvojoje rinkoje (t. y. nesusijusiems pirkėjams) apimtis per nagrinėjamąjį laikotarpį šiek tiek sumažėjo (1 %). Tačiau Sąjungos suvartojimui padidėjus 3 % Sąjungos pramonės rinkos dalis sumažėjo nuo 58-63 % 2010 m. iki 56-61 % per TL. 2011 m. pardavimo apimtis buvo mažesnė dėl to, kad 2010 m. buvo prikaupta daug iš Kinijos importuoto produkto atsargų, kurios 2011 m. palaipsniui pateko į rinką.
(253)
Sąjungos pramonės pardavimas uždarojoje rinkoje per nagrinėjamąjį laikotarpį sudarė 11-14 % viso Sąjungos pramonės pardavimo (laisvojoje ir uždarojoje) Sąjungos rinkoje. Pardavimas uždarojoje rinkoje 2010-2012 m. didėjo, vėliau per TL buvo pastovus. Vertinant absoliučiais skaičiais pardavimo uždarojoje rinkoje padidėjimas 2010-2011 m. yra labai nedidelis.
5.3. Užimtumas ir našumas
(254)
Sąjungos gamintojų užimtumo ir našumo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
6 lentelė
Užimtumas ir našumas
2010
2011
2012
TL
Darbuotojų skaičius
3 450-3 950
3 350-3 850
3 200-3 700
3 000-3 500
Indeksas
100
97
95
89
Našumas (vnt./vienam darbuotojui)
153
163
150
164
Indeksas
100
106
98
107
Šaltinis: APFE pateikti duomenys.
(255)
Sąjungos gamintojų užimtumo lygis rodo, kad Sąjungos pramonė per nagrinėjamąjį laikotarpį bandė racionalizuoti gamybą siekdama sumažinti gamybos sąnaudas. Iš tikrųjų, darbuotojų skaičius per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo 11 %
(256)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį pasikeitus darbuotojų skaičiui ir gamybos apimčiai Sąjungos gamintojų darbuotojų našumas, vertinamas pagal darbuotojo išdirbį (tonomis) per metus, nuo 2010 m. iki TL padidėjo 7 %
5.4. Augimas
(257)
Kaip nurodyta 217 konstatuojamojoje dalyje, Sąjungos suvartojimas per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo 3 % Kadangi panašus produktas naudojamas daugeliui paskirčių, Sąjungos pramonė ir naudotojai tikisi, kad artimoje ateityje suvartojimas toliau didės.
5.5. Dempingo ir subsidijų skirtumo dydis ir atsigavimas po buvusio dempingo ar subsidijavimo
(258)
Sąjungos pramonei žala dėl importo dempingo kaina iš KLR buvo daroma iki 2011 m., kai buvo nustatyti muitai. Iš KLR importuojamam produktui nustatytais muitais siekta užtikrinti vienodas sąlygas, kuriomis Sąjungos pramonė galėtų sąžiningai konkuruoti su minėtu importu ir atsigauti po jai darytos žalos.
(259)
Tačiau to neįvyko. Sąjungos pramonė vėl veikia nuostolingai ir toliau praranda rinkos dalį, nors Sąjungos suvartojimas ir padidėjo. Iš KLR toliau importuota labai mažomis kainomis ir didėjo šiam importui tenkanti rinkos dalis. Importo iš Kinijos rinkos dalis per tiriamąjį laikotarpį buvo 3 procentiniais punktais didesnė nei prieš nustatant muitus (37). Sąjungos pramonė vykdė restruktūrizaciją ir uždarė kai kurias gamyklas (žr. 244 konstatuojamąją dalį). Akivaizdu, kad atsigavimo po buvusio dempingo nebuvo.
(260)
Atsižvelgiant į importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR apimtį, rinkos dalį ir kainas ir atsižvelgiant į esamus dempingo skirtumus (9,6 % ir 29,7 %) (38) poveikį Sąjungos pramonės padėčiai galima laikyti reikšmingu.
(261)
Kadangi tai pirmas antisubsidijų tyrimas dėl nagrinėjamojo produkto, atsigavimas po buvusio subsidijavimo nevertinamas.
6. Mikroekonominiai rodikliai
6.1. Kainos
(262)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių svertinių vieneto pardavimo Sąjungoje kainų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
7 lentelė
Pardavimo laisvojoje ir uždarojoje Sąjungos rinkose kainos
2010
2011
2012
TL
Vidutinė vieneto gamintojo kainomis EXW sąlygomis pardavimo kaina laisvojoje Sąjungos rinkoje (EUR/t)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeksas (2010 m. = 100)
100
108
101
98
Vidutinė vieneto gamintojo kainomis EXW sąlygomis pardavimo kaina uždarojoje Sąjungos rinkoje (EUR/t)
1 006
1 031
1 027
989
Indeksas (2010 m. = 100)
100
103
102
98
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(263)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį vieneto pardavimo laisvojoje rinkoje kainos sumažėjo 2 % 2010 m. rugsėjo mėn. įsigaliojus laikiniesiems muitams Sąjungos pramonė 2011 m. galėjo padidinti savo kainas. Tačiau nuo 2011 m. vieneto pardavimo kainos sumažėjo 10 %
(264)
Vieneto pardavimo uždarojoje rinkoje kainos (t. y. sandorių kainos) keitėsi taip pat kaip vieneto pardavimo laisvojoje rinkoje kainos - Sąjungos pramonė 2011 m. padidino pardavimo uždarojoje rinkoje kainas, vėliau jos sumažėjo 4 %
6.2. Vidutinės vieneto gamybos sąnaudos
(265)
Vieneto gamybos sąnaudų raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
8 lentelė
Vieneto gamybos sąnaudos
2010
2011
2012
TL
Vieneto gamybos sąnaudos (EUR/t)
964
990
1 032
976
Indeksas (2010 m. = 100)
100
103
107
101
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(266)
Vidutinės vieneto gamybos sąnaudos 2010-2012 m. padidėjo. Po 2012 m. vidutinės vieneto gamybos sąnaudos vėl sumažėjo beveik iki 2010 m. lygio. 2012 m. jos labiausiai padidėjo dėl konkrečios padėties, susijusios su vieno atrinkto Sąjungos gamintojo investicijomis. Vidutinės vieneto gamybos sąnaudos per visą nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo tik 1 %
(267)
Keli naudotojai tvirtino, kad bendrų išvadų negalima pagrįsti su viena konkrečia bendrove susijusia padėtimi. Dėl vieneto gamybos sąnaudų padaryta išvada, kad sąnaudos buvo pakankamai stabilios. Dėl padidėjimo 2012 m. bendros išvados nepasikeitė.
(268)
Vieneto gamybos sąnaudos pagrįstos bendra atrinktų Sąjungos gamintojų gamybos apimtimi. 7 lentelėje nurodyta vieneto pardavimo kaina pagrįsta padavimu nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje. Taigi, šie du rodikliai pagrįsti skirtingais duomenimis, todėl jų negalima tiesiogiai palyginti.
(269)
Po galutinio atskleidimo CCCLA tvirtino, kad Komisija privalo pateikti pakankamai palyginamų duomenų, kad būtų galima įvertinti, ar gamybos sąnaudų pasikeitimu būtų galima paaiškinti nedidelį Sąjungos pardavimo kainų sumažėjimą.
(270)
Šie du rodikliai pagrįsti skirtingais duomenimis ir jei jų palyginti negalima pagal absoliučius skaičius, tai jų tendencijas palyginti galima.
6.3. Darbo sąnaudos
(271)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
9 lentelė
Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos
2010
2011
2012
TL
Vidutinis vieno darbuotojo darbo užmokestis (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeksas (2010 m. = 100)
100
103
104
106
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(272)
Vidutinės vieno darbuotojo darbo sąnaudos per nagrinėjamąjį laikotarpį palaipsniui didėjo (+ 6 %). Ši raida atitiko darbo sąnaudų indeksą šalyse, kuriose įsikūrę atrinkti gamintojai (39).
6.4. Atsargos
(273)
Atrinktų Sąjungos gamintojų atsargų raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
10 lentelė
Atsargos
2010
2011
2012
TL
Laikotarpio pabaigos atsargos (tonomis)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeksas (2010 m. = 100)
100
251
271
285
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(274)
Laikotarpio pabaigos atsargos pirmiausia gerokai padidėjo 2011 m., o po to per nagrinėjamąjį laikotarpį toliau didėjo.
(275)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad APFE pateiktuose duomenyse nurodyti atsargų svyravimai atskleidžia nedeklaruotus pardavimus, ir lyginant su importo iš Kinijos duomenimis nerodo, kad būtų padaryta žala.
(276)
Į šį tvirtinimą neturėtų būti atsižvelgta. Komisija mikroekonominius rodiklius, kaip antai atsargų lygį, analizavo remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų pateiktais faktiniais duomenimis. Per atrinktų Sąjungos gamintojų tyrimą nebuvo nustatyta nedeklaruotų pardavimų.
(277)
Po galutinio atskleidimo vienas naudotojas tvirtino, kad 2010 m. nėra tinkami ataskaitiniai metai, nes atsargų lygis buvo neįprastai žemas, palyginti su laikotarpiu nuo 2006 m. iki 2009 m. spalio mėn. (pirminio antidempingo tyrimo tiriamuoju laikotarpiu).
(278)
Tvirtinimas atmestas, nes šiems tyrimams ir pirmesniam tyrimui atrinkti subjektai skiriasi, dėl to duomenų palyginti neįmanoma. Komisija analizavo tik nagrinėjamojo laikotarpio duomenis, visų pirma mikroekonominius duomenis, ir ji neturi duomenų apie atrinktų Sąjungos gamintojų atsargų lygį iki nagrinėjamojo laikotarpio. KLR Vyriausybė nurodė, kad atsargų lygis 2011 m. yra didesnis ir dėl to, kad tais metais Sąjungos suvartojimas sumažėjo 3 % Tačiau tai neturi poveikio nagrinėjamojo laikotarpio tendencijoms.
6.5. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą
(279)
Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
11 lentelė
Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
2010
2011
2012
TL
Pardavimo nesusijusiems pirkėjams Sąjungoje pelningumas (pardavimo apyvartos %)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeksas (2010 m. = 100)
100
66
- 200
- 134
Grynųjų pinigų srautas (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeksas (2010 m. = 100)
100
33
- 4
45
Investicijos (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeksas (2010 m. = 100)
100
126
398
421
Investicijų grąža
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeksas (2010 m. = 100)
100
69
- 184
- 137
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų duomenys.
(280)
Komisija atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumą nustatė ikimokestinį pelną, gautą parduodant panašų produktą nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškusi tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumas per nagrinėjamąjį laikotarpį gerokai sumažėjo nuo 3 % iki - 4 %
(281)
Grynųjų pinigų srautas yra Sąjungos gamintojų gebėjimas patiems finansuoti savo veiklą. Grynųjų pinigų srautas per nagrinėjamąjį laikotarpį labai sumažėjo (- 55 %).
(282)
Atrinktų Sąjungos gamintojų investicijų lygis per nagrinėjamąjį laikotarpį didėjo. 2012 m. ir per TL jos dar labiau padidėjo. Investicijų sąnaudos buvo didelės dėl krosnių atnaujinimo. Šioje kapitalui imlioje pramonėje krosnys turi būti atnaujinamos kas 7-10 metų, o su tuo susijusios sąnaudos gali siekti 8-13 mln. EUR (duomenys nurodyti intervalais dėl konfidencialumo). Investicijoms taip pat priskiriamos didelės struktūrinės investicijų sąnaudos, susijusios su įvorių lydinių sunaudojimu ir jų nuolatiniu atnaujinimu.
(283)
Investicijų grąža išreiškiama investicijų grynosios buhalterinės vertės pelno procentiniu dydžiu. Investicijų grąžos tendencijos buvo tokios pat neigiamos, kaip pelningumo. Mažėjanti investicijų grąža akivaizdžiai rodo, kad Sąjungos pramonės ekonominė padėtis per nagrinėjamąjį laikotarpį blogėjo.
(284)
Finansinė padėtis buvo nestabili nepaisant per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjusio suvartojimo, kaip aprašyta 217 konstatuojamojoje dalyje, ir Sąjungos pramonės pastangų racionalizuoti gamybos sąnaudas, kaip aprašyta 244 ir 337 konstatuojamosiose dalyse.
(285)
Per tyrimus nenustatyta, kad atrinkti Sąjungos gamintojai būtų turėję didelių sunkumų padidinti kapitalą.
(286)
Po galutinio atskleidimo kelios šalys pastebėjo, kad investicijų lygis buvo toks didelis 2012 m. ir per TL, kad dėl šių didelių investicijų sąnaudų Sąjungos pramonė per TL galėjo veikti nepelningai. Be to, KLR Vyriausybė tvirtino, kad sumažėjęs pelningumas yra tiesiogiai susijęs su padidėjusiomis gamybos sąnaudomis ir dėl krosnių atnaujinimo sumažėjusia gamybos apimtimi.
(287)
Pirma, 32 mln. EUR investicijų per TL nuo 2012 m. spalio 1 d. iki 2013 m. rugsėjo 30 d. iš dalies sutampa su 30 mln. EUR investicijomis 2012 m. Antra, tais laikotarpiais daugiausia investuota į krosnių atnaujinimą, šios investicijos šiame versle kartojasi ir laikomos investicijomis įprastomis verslo sąlygomis, kaip nustatyta 241-250 konstatuojamosiose dalyse. Trečia, investicijų lygis turėjo poveikio Sąjungos pramonės rezultatams, nes susidarė papildomų sąnaudų. Tačiau pagrindinis investicijų poveikis matyti balanse, o ne pelno ir nuostolio ataskaitoje, kurioje nurodomos pasikartojančios įprastinės nusidėvėjimo sąnaudos, todėl investicijomis negalima paaiškinti, kodėl veikta nuostolingai. Dėl KLR Vyriausybės tvirtinimo - krosnių atnaujinimas nuodugniai planuojamas iš anksto. Tiekimo pirkėjams tęstinumas užtikrinamas sukauptomis atsargomis. Pagaliau šių investicijų poveikis paskirstomas kelių metų sąnaudoms ir bendrovės rezultatams.
(288)
Be to, kelios šalys teigė, i) kad didesnės investicijų sąnaudos matyti iš mažesnės investicijų grąžos 2012 m. ir per TL (atsižvelgiant į tai, kad kai kurių investicijų grąža gaunama ne iš karto) ir ii) kad neracionalu remtis kelių metų atkarpomis, kai būta daugiausia investicijų, ir padaryti išvadą, kad Sąjungos pramonės padėtis dėl to pablogėjo.
(289)
Investicijos į krosnis per nagrinėjamąjį laikotarpį nėra išskirtinės. Atlikus tyrimą nustatyta, kad nuo 2004 m. Sąjungos pramonė į krosnis investavo beveik kasmet. Todėl nesvarbu, koks laikotarpis pasirenkamas, krosnių remonto ar atnaujinimo darbai visada turės poveikio gamybos apimčiai ir investicijų grąžai. Sumažėjęs atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumas rodo, kad gamintojai už panašų produktą negalėjo nustatyti tokių kainų, kurios užtikrintų būtiniausias investicijas į verslo tęstinumą.
(290)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad pramonė prieš skolindamasi pirmiausia naudoja turimus grynuosius pinigus, dėl to normalu, kad grynųjų pinigų srautas sumažėjo, kai atrinkti Sąjungos gamintojai daug investavo 2012 m. ir per TL. Be to, ji tvirtina, kad nuostolingai veikianti pramonė nebūtų galėjusi tiek daug investuoti, kiek investavo atrinktos bendrovės.
(291)
Stiklo pluošto gijų pramonė yra pasaulinis verslas, kurio finansavimo mechanizmai aprėpia kur kas daugiau nei atrinktų Sąjungos gamintojų finansų sritį. Investicijos nebūtinai turi poveikio grynųjų pinigų srautui. Todėl šie tvirtinimai atmesti.
7. Išvada dėl Sąjungos pramonės padėties
(292)
Tyrimo išvados patvirtina, kad Sąjungos pramonei daryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 5 dalyje ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 8 straipsnio 4 dalyje.
(293)
Nustačius antidempingo priemones Sąjungos pramonė 2011 m. galėjo padidinti savo kainas. Tuo pačiu metu Sąjungos pramonė dėjo pastangas veiksmingumui ir našumui didinti. Nors Sąjungos suvartojimas ir didėjo, Sąjungos pramonė nuo 2012 m. neturėjo kito pasirinkimo, kaip vėl mažinti vieneto pardavimo kainas, kad išlaikytų rinkos dalį.
(294)
Iš priverstinio kainų mažinimo analizės (žr. 231 konstatuojamąją dalį) ir Sąjungos gamintojų pardavimo kainos mažėjimo tendencijos (žr. 263 konstatuojamąją dalį) akivaizdžiai matyti, kad Sąjungos gamintojai su importu iš Kinijos bandė konkuruoti kainomis ir panaikino kainų skirtumą. Tačiau dėl to labai pablogėjo Sąjungos gamintojų finansiniai rodikliai ir nuo 2012 m. Sąjungos pramonė veikia nuostolingai. Ši padėtis nėra tvari per trumpalaikį ar vidutinį laikotarpį.
(295)
Kiti rodikliai, kaip antai gamyba, gamybos pajėgumai, užimtumas, atsargos ir grynųjų pinigų srautas, taip pat blogėjo, net ir nustačius priemones importui iš KLR.
(296)
Abiejų tyrimų išvados taip pat patvirtina, kad pasikeitusios aplinkybės, kuriomis buvo pagrįstas dalinės tarpinės antidempingo priemonių peržiūros inicijavimas, t. y. restruktūrizacija ir kai kurių Sąjungos gamyklų uždarymas, kaip paaiškinta 244 konstatuojamojoje dalyje, yra pagrįstos ir ilgalaikės. Gamyklą uždarius ji yra visiškai išmontuojama. Be to, naujos krosnies statymui reikia didelio kapitalo ir daug laiko, tad to neįmanoma padaryti per trumpą laikotarpį. Todėl reikėtų tinkamai įvertinti laiką ir sąnaudas, kurie reikalingi naujai gamyklai su krosnimis pastatyti. Taigi, kai kurių gamyklų restruktūrizaciją ir uždarymą galima laikyti pagrįsta ir ilgalaike aplinkybe.
(297)
Kelios šalys tvirtino, kad buvo aiškių požymių, kad žala nebuvo daroma. Šie tvirtinimai nagrinėjami tolesnėse konstatuojamosiose dalyse.
(298)
CCCLA nurodė, kad „Binani“ grupė 2012 m. įsigijo vieną Sąjungos gamintoją („3B Fibreglass“) ir kad bendra Sąjungos pramonės padėtis privalo būti gera, nes joks racionalus ekonominės veiklos vykdytojas neinvestuotų į neveiksnią pramonę. CCCLA taip pat pacitavo „Braj Binani“ 2013 m. metinę ataskaitą, kad „bendra šių dviejų gamybos subjektų Belgijoje ir Norvegijoje padėtis vertinama kaip gera“. Be to, CCCLA taip pat nurodė, kad dviejų Sąjungos gamintojų apyvarta nuo 2010 m. iki TL padidėjo ir kad dėl to akivaizdu, kad Sąjungos pramonei žala nėra daroma.
(299)
Indijos „Binani“ grupė iš tiesų 2012 m. įsigijo „3B Fibreglass“. Tačiau nepaisydama „Binani“ grupės atskirų verslo motyvų, Komisija remiasi tyrimo išvadomis, kad Sąjungos pramonė prarado rinkos dalį ir sumažėjo jos pelningumas. Reikėtų nurodyti citatos kontekstą ir ją pateikti pilną: „Bendra šių dviejų gamybos subjektų Belgijoje ir Norvegijoje padėtis vertinama kaip gera, o pajėgumai buvo iš dalies sumažinti, atsižvelgiant į sumažėjusią paklausą rinkoje. Gamyba sėkmingai padidinta, siekiant įprasto veiksmingumo. Tačiau vidutinis pardavimas sumažėjo dėl pigaus importo iš Azijos.“
(300)
Tvirtinimas, kad Sąjungos pramonei žala nedaroma, nes du Sąjungos gamintojai nuo 2010 m. iki TL padidino apyvartą, yra klaidinantis ir neteisingas. CCCLA šiai išvadai padaryti rėmėsi kilogramais išreikšta apyvarta. Tačiau daryti išvadas tik pagal didesnę pardavimo apimtį yra netikslu, nes neatsižvelgiama į tokio pardavimo kainų lygį ir atitinkamai poveikį bendrovės pelningumui.
(301)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad APFE nariai investuoja į pajėgumų didinimą tiek Sąjungoje, tiek už jos ribų (pvz., KLR, Rusijoje, Indijoje ir Tunise), o tai yra aiškus ženklas, kad žala nėra daroma.
(302)
Šis žalos tyrimas yra susijęs su Sąjungos gamintojų veikla Sąjungos rinkoje. Kaip matyti iš 4 lentelės, Sąjungos pramonė 2011 m. šiek tiek padidino pajėgumus (1 %), o vėliau iki TL pabaigos pajėgumai sumažėjo 5 procentiniais punktais. Taigi Sąjungoje pajėgumai nepadidėjo. Tačiau daug stiklo pluošto gijų gamintojų yra tarptautinės bendrovės, todėl nenuostabu kad šios bendrovės, matydamos verslo galimybių, investuoja ir ne Sąjungoje. Į papildomus pajėgumus ne Sąjungoje investuojama norint patenkinti besiformuojančių rinkų poreikius ir siekiant gauti pelno. Gamyklos tuose regionuose statomos ir siekiant priartėti prie pirkėjų. Tačiau verslo sprendimas dėl gamyklos statymo ne Sąjungoje visiškai nesusijęs su tuo, kad Sąjungos gamintojams buvo daroma žala. Panašūs tvirtinimai dėl didelių Sąjungos pramonės investicijų nagrinėjami skirsnyje dėl sau padarytos žalos.
(303)
Kelios šalys tvirtino, kad žala nedaroma, nes kai kurie Sąjungos gamintojai pranešė, kad jų panašaus produkto kainos nuo 2014 m. sausio mėn. didės siekiant kompensuoti nuolat didėjančias žaliavų, energijos ir vežimo sąnaudas.
(304)
Pirma, 2014 m. kainų lygis yra susijęs su veikla po TL. Antra, Sąjungos pramonė daugumą tokių kainų padidėjimų pastaraisiais metais absorbavo didindama našumą. Tačiau susiklostė tokia situacija, kai toliau didinti našumą per trumpą laikotarpį darosi vis sunkiau. Kadangi Sąjungos pramonė per TL veikė nuostolingai ir nebegali daugiau absorbuoti tokių didėjančių kainų, tam tikru metu belieka padidėjusias kainas perkelti pirkėjams, o tai kelia grėsmę prarasti dar dalį rinkos. Remiantis tuo, kas išdėstyta, tvirtinimai buvo atmesti.
E. PRIEŽASTINIS RYŠYS
1. Įžanga
(305)
Pagal pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 6 ir 7 dalis ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 8 straipsnio 6 ir 7 dalis nagrinėta, ar dėl importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR Sąjungos pramonei padaryta tokia žala, kad ją būtų galima laikyti materialine.
(306)
Taip pat nagrinėti kiti, su importu dempingo kaina nesusiję žinomi veiksniai, galėję tuo pačiu metu daryti žalą Sąjungos pramonei, nes siekta užtikrinti, kad žala, kurią galėjo padaryti tie kiti veiksniai, nebūtų priskirta importui dempingo kaina ir subsidijuotam importui.
1.1. Importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo poveikis
(307)
Atlikus tyrimus nustatyta, kad, nepaisant galiojančių antidempingo priemonių, per nagrinėjamąjį laikotarpį, kurio ataskaitiniais metais pasirinkti 2009 m., padidėjo importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR apimtis (32 %). Dėl to KLR rinkos dalis padidėjo nuo 13-18 % 2009 m. iki 15-20 % TL pabaigoje.
(308)
Tuo pačiu metu, nepaisant padidėjusio suvartojimo, Sąjungos pramonės rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo trim procentiniais punktais.
(309)
Importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo vidutinės kainos nuo 2010 m. iki TL sumažėjo 8 % ir buvo mažesnės už Sąjungos pramonės kainas per tą patį laikotarpį.
(310)
2010-2011 m. Sąjungos pramonė vis dar veikė pelningai, o vėliau patyrė nuostolių, kurie sutapo su padidėjusiu importu dempingo kaina ir subsidijuotu importu iš KLR. NET ir sumažinusi pardavimo kainą Sąjungos pramonė negalėjo išlaikyti savo rinkos dalies. Kaina mažinta pelningumo sąskaita - Sąjungos pramonė pradėjo veikti nuostolingai.
(311)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, daroma išvada, kad importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR kainų lygis ir padidėjusi tokio importo apimtis turėjo itin neigiamo poveikio Sąjungos pramonės ekonominei padėčiai ir dėl to buvo lemiamas Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos veiksnys.
(312)
Po galutinio atskleidimo kelios šalys tvirtino, kad trūksta analizės, kuria būtų įrodyta, kad dėl importo iš Kinijos buvo smukdomos Sąjungos pramonės kainos ir buvo daroma žala ir kad Komisija analizuodama rėmėsi tik laiko sutapimu. Šios šalys cituoja Kinijos rentgeno įrangos grupės ataskaitą: „Grupė pripažįsta, kad apskritai išvadą dėl priežastinio ryšio galima pagrįsti importo dempingo kaina ir žalos vidaus rinkai sutapimu. Tačiau tokio sutapimo analizė nėra būdinga priežastiniam ryšiui nustatyti; priežastinis ryšys ir sutapimas yra dvi skirtingos sąvokos. Šio atvejo aplinkybėmis (…) priežastinis ryšys negali būti nustatytas remiantis tokia bendra išvada dėl sutapimo.“ (40)
(313)
Tačiau išvados pagrįstos didelio rodiklių sąrašo analize. Kaip nustatyta D skirsnyje, nagrinėjant importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo poveikį vertinti visi susiję ekonominiai faktai ir rodikliai, turintys poveikio Sąjungos pramonės būklei. Iš daugelio rodiklių buvo matyti, kad daroma žala. Tokioje situacijoje vienintelė priežastis Sąjungos pramonei mažinti kainas yra išlaikyti rinkos dalį arba bent neprarasti dar dalies rinkos, kai konkuruojama dėl kainos. Nustačius pirmines priemones Sąjungos pramonei pavyko 2011 m. padidinti kainas, tačiau vėliau ji turėjo jas sumažinti, nors gamybos sąnaudos ir nemažėjo. Kaip išsamiau nurodyta 320-335 konstatuojamosiose dalyse, per visą nagrinėjamąjį laikotarpį iš trečiųjų šalių daugiausia eksportuota didelėmis kainomis, o trečiųjų šalių rinkos dalis iš esmės nesikeitė ir nuo 2011 m. net mažėjo. Taigi, Sąjungos pramonė kainas mažino ne dėl importo iš trečiųjų šalių, o dėl importo maža dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR. Nuo 2011 m. gerokai padidėjo tik importas iš KLR, tik importui iš KLR teko Sąjungos pramonės rinkos dalis ir sumažėjo tik importo iš KLR kainos. Tuo remdamasi Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos pramonės kainos smukdytos ir žala daryta dėl padidėjusio importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR. Kiti veiksniai, kurie galėtų nutraukti šį priežastinį ryšį, analizuojami toliau.
(314)
CCCLA ir KLR Vyriausybė tvirtino, kad kainos nėra smukdomos arba nėra daromas spaudimas jas mažinti, nes „Sąjungos gamintojų pardavimo kaina sumažėjo labai nedaug - per nagrinėjamąjį laikotarpį ji daugiausia sumažėjo tik 2 %“ Kelios šalys taip pat tvirtino, kad siūlomų drastiškų priemonių negalima pateisinti tuo, kad 1 % sumažėjo Sąjungos pardavimas, 2 % padidėjo importo iš KLR rinkos dalis ir 3 % sumažėjo Sąjungos pramonės rinkos dalis.
(315)
Komisija kartoja, kad po to, kai 2010 m. rugsėjo mėn. buvo nustatyti laikinieji muitai, Sąjungos pramonei pavyko 2011 m. padidinti kainas. Tačiau nuo 2011 m. vieneto pardavimo kainos sumažėjo 10 % Todėl akivaizdu kad pardavimo kainos labai sumažėjo. Nepaisant to, kad taikomos antidempingo priemonės, Sąjungos pramonės pardavimo apimtis, kaina ir rinkos dalis toliau mažėjo, o importo iš Kinijos pardavimo apimtis ir rinkos dalis tuo pačiu metu padidėjo ir gerokai viršijo per pirminio tyrimo tiriamąjį laikotarpį nustatytą apimtį ir rinkos dalį. Paprastai nustačius priemones tikimasi, kad Sąjungos pramonė atsigaus nuo buvusio dempingo ar subsidijavimo poveikio. Šiuo atveju taip nebuvo. Tik nustačius priemones būta kelių atsigavimo požymių, tačiau per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos pramonės padėtis toliau blogėjo.
(316)
Vienas nesusijęs importuotojas teigė, kad Sąjungos gamintojams nereikėjo tiek daug mažinti kainų, nes Sąjungos rinkoje paklausa buvo didesnė už pasiūlą. KLR Vyriausybė tvirtino, kad Sąjungos pardavimo kainų sumažėjimo ir importo iš Kinijos kainų padidėjimo, kurie atitinka įprastą rinkos padėtį, negalima vertinti neatsižvelgiant į pasaulinius nagrinėjamojo produkto kainų pokyčius. Be to, KLR Vyriausybė tvirtina, kad Komisija netikrino, ar pagal rinkos sąlygas 2011 m. būtų buvę galima ir kokiu mastu didinti kainas (po to, kai po pirmesnio tyrimo buvo nustatytos priemonės) atsižvelgiant į pasaulinį kontekstą. Be to, Komisija neteisingai pasielgė atsisakydama priimti įrodymus apie Sąjungos gamintojų padidintas kainas po TL ir nurodo Soliarinio stiklo ir Asmeninio naudojimo fakso bylas (41).
(317)
Komisijos nuomone, teiginys, kad paklausa viršija pasiūlą, buvo nepagrįstas. Prarasta rinkos dalis ir padidėjęs atsargų lygis nereiškia, kad paklausa viršijo pasiūlą, veikiau priešingai. Dėl KLR Vyriausybės tvirtinimo - svarstyti kainų pokyčiai yra susiję su pardavimu Sąjungos rinkoje, o ne visame pasaulyje. Sąjungos rinkoje panašus ir nagrinėjamasis produktai konkuruoja kainomis. Kaip pirmiau įrodyta, kainos sumažėjimo negalima priskirti kitiems veiksniams nei minėta konkurencija kainomis (atsižvelgiant į gana pastovias gamybos sąnaudas ir Sąjungos suvartojimą). Be to, KLR Vyriausybė nepateikė išsamesnės informacijos apie kainų pokyčius pasauliniu mastu. Todėl nuspręsta, kad šis tvirtinimas yra nepagrįstas. Dėl tvirtinimo, susijusio su kainos padidėjimu po TL, pažymima, kad įvykiai po TL nepriskiriami šio tyrimo sričiai. Bet kuriuo atveju, nepateikta pagrįstų įrodymų apie faktinį kainų padidėjimą po TL. Todėl šis tvirtinimas atmetamas.
(318)
Be to, CCCLA tvirtino, kad nustatant 226 konstatuojamojoje dalyje nurodytą vidutinį importo iš Kinijos kainų sumažėjimą 8 % reikėjo atsižvelgti į kainas, pakoreguotas atsižvelgiant į muitus, tvarkymo sąnaudas, antidempingo muitą, importuotojų pelno dydį ir importuotojų patirtas pardavimo, bendrąsias ir administracines išlaidas. Šios pakoreguotos kainos būtų panašaus lygio į Sąjungos pardavimo kainas, kaip parodyta 7 lentelėje, dėl to jos nebūtų buvęs Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos lemiamas veiksnys.
(319)
Analizuojant rodiklius 3 lentelėje nurodyta eksportuojančių gamintojų pardavimo CIF vertė lyginta su 7 lentelėje nurodyta Sąjungos gamintojų kaina EXW sąlygomis. Tai tikslus metodas tendencijoms analizuoti. Skaičiuojant priverstinio kainų mažinimo ir žalos skirtumus iš tiesų naudotos pakoreguotos kainos, kaip paaiškinta 231 konstatuojamojoje dalyje. Dėl to Komisija pabrėžia, kad priverstinis kainų mažinimas yra tik vienas nagrinėtinas rodiklis, tačiau analizuojant turėtų būti atsižvelgiama į visus žalos rodiklius kartu. Todėl tvirtinimas atmetamas.
1.2. Kitų veiksnių poveikis
1.2.1. Importas iš kitų šalių
(320)
Lentelėje nurodoma importo iš trečiųjų šalių apimtis, vidutinės vieneto kainos ir rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį.
12 lentelė
Importo apimtis (metrinėmis tonomis), vidutinės vieneto kainos (EUR/t)
2010
2011
2012
TL
Iš viso iš trečiųjų šalių
Apimtis (tonomis)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indeksas (2010 m. = 100)
100
142
143
136
Rinkos dalis
14-19 %
22-27 %
21-26 %
20-25 %
Malaizija
Apimtis (tonomis)
37 919
70 847
60 931
60 841
Vidutinė tonos kaina (EUR)
980
1 029
998
958
Rinkos dalis
2-7 %
7-12 %
5-10 %
5-10 %
Norvegija
Apimtis (tonomis)
25 204
30 496
33 277
30 781
Vidutinė tonos kaina (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Rinkos dalis
0-5 %
1-6 %
1-6 %
1-6 %
Turkija
Apimtis (tonomis)
18 430
20 017
23 235
19 233
Vidutinė tonos kaina (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Rinkos dalis
0-5 %
0-5 %
0-5 %
0-5 %
Šaltinis: Eurostatas (COMEXT).
(321)
Be KLR nagrinėjamasis produktas importuojamas daugiausia iš Malaizijos, Norvegijos ir Turkijos. Taip pat šiek tiek importuojama iš Meksikos, Jungtinių Valstijų ir Taivano. Bendra trečiosioms šalims tenkanti rinkos dalis 2010-2011 m. labai padidėjo. Vėliau per TL ši rinkos dalis sumažėjo.
(322)
Didžiosios dalies importo iš trečiųjų šalių (išskyrus nedidelį kiekį iš Taivano) kainos buvo gerokai didesnės už importo iš Kinijos kainą. Be to, vidutinės importo iš kitų šalių kainos apskritai buvo didesnės už Sąjungos pramonės kainas arba į jas panašios.
(323)
Importas iš Malaizijos sudarė didžiausią importo iš trečiųjų šalių į Sąjungą dalį (40 %). Tačiau iš Malaizijos importuoti tik vienos rūšies stiklo pluošto gijų produktai - kapotos sruogos. Malaizijai tenkanti Sąjungos rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį padidėjo. Vidutinės kapotų sruogų importo iš Malaizijos kainos taip pat buvo didesnės už KLR kainas ir beveik tokios pačios kaip Sąjungos pramonės kainos. Be to, importo iš Malaizijos kainos netrukdė Sąjungos gamintojams 2010-2011 m., kai importui iš KLR buvo nustatyti laikinieji muitai, padidinti kainų. Jei dėl importo iš Malaizijos kainų Sąjungos pramonei iš tiesų būtų daryta materialinė žala, Sąjungos gamintojai nebūtų galėję padidinti savo kainų, kai importui iš KLR buvo nustatyti laikinieji antidempingo muitai. Iš Malaizijos importuojami produktai konkuravo su Sąjungos pramonės produkcija, tačiau jų kaina, produkto rūšys ir kiekis per nagrinėjamąjį laikotarpį nesikeitė.
(324)
Importas iš Norvegijos sudarė antrą pagal dydį importo iš trečiųjų šalių į Sąjungą dalį. Norvegijai tenkanti Sąjungos rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį nesikeitė. Vidutinės kiekvienos rūšies produkto importo iš Norvegijos kainos buvo didesnės už KLR kainas. Iš Norvegijos daugiausia importuoti vienos bendrovės, kuri priklauso tai pačiai grupei kaip vienas Sąjungos gamintojų, gaminti pusverpaliai. Be to, visa Norvegijos produkcija parduodama per Sąjungos gamintoją. Todėl Norvegija nelaikoma konkurencinga trečiąja šalimi.
(325)
Importas iš Turkijos sudarė trečią pagal dydį importo iš trečiųjų šalių į Sąjungą dalį. Turkijai tenkanti Sąjungos rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį nesikeitė. Vidutinės kiekvienos rūšies panašaus produkto importo kainos buvo taip pat gerokai didesnės už KLR kainas.
(326)
Be to, KLR Vyriausybė nurodė, kad Sąjungos atsargos 2011 m. padidėjo po to, kai labai padidėjo importas iš trečiųjų šalių, nors tais metais importas iš KLR sumažėjo.
(327)
Iš tiesų, 2010-2011 m. importas iš Kinijos sumažėjo, o importas iš trečiųjų šalių padidėjo. Tačiau 2010-2011 m. Sąjungos pramonė vis dar veikė pelningai, o po to patyrė nuostolių, kurie sutapo su padidėjusiu importu dempingo kaina ir subsidijuotu importu iš KLR. Importas iš trečiųjų šalių po 2011 m. sumažėjo, todėl juo negalima pagrįsti vėliau Sąjungos pramonės patirtų nuostolių. Dėl pirmiau nurodytų priežasčių galima pagrįstai daryti išvadą, kad dalis importo iš kitų šalių galėjo turėti neigiamo poveikio Sąjungos pramonei, tačiau ne tiek, kad būtų nutrauktas importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR ir Sąjungos pramonei darytos žalos priežastinis ryšys.
(328)
Po galutinio atskleidimo kelios šalys tvirtino, kad priverstinio kainų mažinimo analizei (Kinijos ir Sąjungos gamintojų kainoms palyginti) naudotas produkto asortimentas skyrėsi nuo iš trečiųjų šalių importuojamo produkto asortimento. KLR Vyriausybė aiškiai pareikalavo pateikti išsamios informacijos apie iš trečiųjų šalių importuojamo produkto asortimentą, kurios negalima nustatyti pagal Eurostato statistinius duomenis.
(329)
Iš tiesų Komisija, analizuodama importą iš trečiųjų šalių, visapusiškai atsižvelgė į produkto asortimentą - ji lygino trečiosios šalies kiekvienos rūšies produkto ir atitinkamo Sąjungos kiekvienos rūšies produkto kainas. Kadangi trijose trečiosiose šalyse yra tik vienas gamintojas, dėl konfidencialumo priežasčių nebuvo galima atskleisti konkrečių duomenų.
(330)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisijos išvada, kad dalis importo iš trečiųjų šalių galėjo turėti poveikio Sąjungos gamintojų padėčiai, tačiau nenutraukė priežastinio ryšio, yra neobjektyvi ir nepagrįsta racionalia analize.
(331)
Trys pagrindinės panašų produktą į Sąjungą eksportavusios trečiosios šalys buvo Malaizija, Norvegija ir Turkija. Kaip jau nurodyta pirmiau, iš Malaizijos daugiausia importuotas vienos rūšies produktas, kurio kaina buvo panašaus lygio kaip Sąjungos pramonės kaina. Norvegijos gamintojas nelaikomas trečiosios šalies konkurentu dėl pirmiau nurodytų priežasčių. Importo iš Turkijos rinkos dalis per nagrinėjamąjį laikotarpį nesikeitė ir buvo gana nedidelė. Todėl tvirtinimas, kad dėl importo iš trečiųjų šalių nutraukiamas priežastinis ryšys, atmetamas.
(332)
KLR Vyriausybė taip pat tvirtino, kad Komisija nepaisė importo iš Taivano ir Meksikos, kurio kainos ir apimtis labai pasikeitė, poveikio.
(333)
Kadangi iš Taivano ir Meksikos importuotas labai nedidelis produkto kiekis, dėl šio importo negalėjo nutrūkti priežastinis ryšys.
(334)
Be to, KLR Vyriausybė tvirtino, kad analizuodama atsargų iš Kinijos kaupimą Komisija nepaisė fakto, kad importas iš trečiųjų šalių 2010-211 m. padidėjo daugiau nei 40 %
(335)
Statistiniai duomenys (žr. 224 konstatuojamąją dalį) rodo, kad atsargos iš Kinijos kauptos per 2010 m. antrą ir trečią ketvirčius (importuotas produktas buvo skirtas suvartoti iki 2010 m. pabaigos ar 2011 m. pradžios dėl ribotos laikymo trukmės). Nustatyta, kad importas iš trečiųjų šalių padidėjo 2011 m., kai nustota kaupti atsargas ir kai įsigaliojo importui iš KLR nustatytos priemonės - tai buvo naudinga trečiųjų šalių gamintojams. Todėl šis tvirtinimas atmetamas.
1.2.2. Gamybos sąnaudos
(336)
Kelios šalys nurodė, kad Sąjungos pramonės gamybos sąnaudų padidėjimas daugiausia dėl žaliavų, energijos, vežimo ir su darbuotojais susijusių sąnaudų padidėjimo turėjo neigiamo poveikio Sąjungos pramonės pelningumui. Viena šalis taip pat nurodė, kad vienas svarbių sąnaudų veiksnių yra tai, kad pirkėjai negrąžina ričių, tačiau poveikio sąnaudoms išsamiau nepaaiškino. Tvirtinimus šalys pagrindė cituodamos Sąjungos gamintojus, kad jų sąnaudos iš tiesų padidėjo.
(337)
Iš tiesų padidėjo Sąjungos pramonės žaliavų, energijos, vežimo ir su darbuotojais susijusios sąnaudos. Tačiau, kaip matyti iš 8 lentelės, Sąjungos pramonės vidutinės vienos tonos gamybos sąnaudos nuo 2010 m. iki TL padidėjo tik 1 % Tai reiškia, kad Sąjungos pramonė didžiąją dalį padidėjusių sąnaudų sugebėjo kompensuoti didindama veiksmingumą ir našumą. Todėl daroma išvada, kad gamybos sąnaudų padidėjimas nebuvo susijęs su daroma žala, taigi, dėl to negali būti nutrauktas priežastinis ryšys.
(338)
Po galutinio atskleidimo kelios šalys pakartojo tvirtinimus, bet nepateikė naujų argumentų.
1.2.3. Suvartojimo raida
(339)
Kaip minėta pirmiau, Sąjungos suvartojimas nuo 2010 m. iki TL padidėjo 3 % Tikimasi, kad suvartojimas toliau didės, nes, kaip nurodė Sąjungos pramonė ir daug naudotojų, panašus produktas naudojamas naujoms paskirtims. Tačiau Sąjungos pramonei nepavyko išlaikyti rinkos dalies ir ji dalį jos prarado, o importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR rinkos dalis nuo 2011 m. didėjo. Todėl dėl Sąjungos suvartojimo pokyčių negali būti nutrauktas žalos ir importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo iš KLR priežastinis ryšys.
1.2.4. Nepakankami gamybos pajėgumai ir atsargos Sąjungoje
(340)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad žala, jei tokia buvo, buvo padaryta dėl nepakankamų Sąjungos gamintojų gamybos pajėgumų. KLR Vyriausybė nurodė keletą Sąjungos gamintojų finansinių ataskaitų rinkinių. „3B Fibreglass“ 2010 m. finansinių ataskaitų rinkiniuose nurodyta, kad „dėl ribotų gamybos pajėgumų negalėjome padidinti rinkos dalies“ ir „dėl to didėjančią mūsų pirkėjų paklausą turėjome patenkinti iš nedidelių atsargų“. „3B Fibreglass“ 2011 m. finansinių ataskaitų rinkinyje nurodyta, kad „ekonomikos atsigavimo 2010 m. požymiai pasitvirtino per pirmąjį 2011 m. pusmetį, tačiau, dėl mažesnių nei tikėtasi bendrovės gamybos rezultatų per pirmuosius tris mėnesius, negalėjome visapusiškai išnaudoti pajėgumų ir turėjome riboti 2011 m. sutartinius įsipareigojimus“. „Lanxess“ 2011 m. finansinių ataskaitų rinkinyje nurodyta, kad „2011 m. Lanxess stiklo pluoštą gamino maksimaliai naudodama pajėgumus“ ir „antrąjį 2012 m. ketvirtį pirma krosnis planuotai uždaroma 10 savaičių, dėl to 2012 m. metinė gamybos apimtis bus 14 % mažesnė“.
(341)
Iš tiesų, kaip nurodyta 10 lentelėje, 2010 m. atsargų lygis buvo žemas. Taip buvo dėl to, kad 2009 m. sumažėjo gamybos apimtis, nes dėl smukusių kainų ir prarastos rinkos dalies dėl importo dempingo kaina iš KLR kelios gamybos linijos buvo išmontuotos, laikinai uždarytos ar apribotas jų veikimas (42). Tačiau 2011 m. Sąjungos pramonė atsargų lygį padidino daugiau nei 150 % ir vėliau visą laiką jį didino. Nepakanka nurodyti ataskaitų dėl nedidelių atsargų tik 2010 m. - reikia apžvelgti tendencijas per visą nagrinėjamąjį laikotarpį.
(342)
Be to, kai kuriose citatose nurodoma, kad gamybos apimtis sumažėjo dėl krosnių remonto ar atnaujinimo. Kaip paaiškinta 241 konstatuojamojoje dalyje, toks remontas ar atnaujinimas yra būdingi šiam sektoriui ir yra įprasta atsargas kaupti atsižvelgiant į krosnių remontą ar atnaujinimą, kad produktą būtų galima toliau tiekti pagrindiniams pirkėjams.
(343)
Be to, Sąjungos pramonė galėtų investuoti į didesnius pajėgumus, jei tam būtų sudarytos vienodos sąžiningos galimybės, leidžiančios Sąjungos pramonei gauti pelno, kuriuo būtų pagrįsta ir dėl kurio būtų įmanoma pajėgumų plėtra.
(344)
Nemanoma, kad Sąjungos gamybos pajėgumai ir atsargos būtų nepakankami, todėl tai negalėjo daryti žalos ir nutraukti importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinio ryšio.
1.2.5. Ekonomikos krizės poveikis
(345)
Kelios šalys tvirtino, kad Sąjungos pramonei žala padaryta dėl ekonomikos krizės, dėl kurios ypač sumažėjo naudotojų pramonės (pvz., automobilių pramonės ir vėjo energijos rinkos) paklausa.
(346)
KLR Vyriausybė citavo kelis Sąjungos gamintojus, pvz., „European Owens Corning Fibreglass SPRL“ (toliau - EOCF) 2010 m. finansinių ataskaitų rinkinį, kuriame teigiama, kad „šį sumažėjimą iš dalies galima paaiškinti tuo, kad ši veikla labai priklauso nuo vėjo energijos rinkos, kuri nuolat mažėja, nes susijusiems šios rinkos subjektams sunku finansuoti naujus projektus“, „Lanxess“ 2011 m. finansinių ataskaitų rinkinį, kuriame teigiama, kad „importui iš Kinijos nustačius antidempingo priemones LANXESS pavyko padidinti savo pardavimo kainas. Tačiau 2011 m. antroje pusėje dėl prastėjančių ekonomikos tendencijų jos sumažėjo 16 %, palyginti su 2010 m.“, ir EOCF 2012 m. finansinių ataskaitų rinkinį, kuriame teigiama, kad 2012 m. apyvarta „iš esmės susijusi su besitęsiančia ekonomikos krize, neleidžiančia veikti pilnu pajėgumu“.
(347)
Iš tiesų pastebėta, kad 2010-2011 m. stiklo pluošto gijų produktų suvartojimas Sąjungoje sumažėjo 3 % Tačiau iki TL pabaigos Sąjungos suvartojimas vėl padidėjo 6 procentiniais punktais.
(348)
Citata, kad viena bendrovė 2011 m. antrąjį pusmetį turėjo 16 % sumažinti kainas, palyginti su 2010 m., tik iš dalies atskleidžia 2011 m. padėtį. Atlikus tyrimą nustatyta, kad per visus 2011 m. vieneto kaina padidėjo 8 % (palyginti su 2010 m.).
(349)
Be to, 2010-2011 m. Sąjungos pramonė vis dar veikė pelningai, o po to patyrė nuostolių, kurie sutapo su padidėjusiu importu dempingo kaina ir subsidijuotu importu iš KLR, dėl kurio buvo priverstinai mažinamos Sąjungos pramonės kainos.
(350)
Galima laikyti, kad ekonomikos nuosmukis 2010-2011 m. turėjo poveikio Sąjungos pramonės ekonominės padėties blogėjimui. Tačiau ekonomikos nuosmukiu negalima paaiškinti Sąjungos pramonės nuostolingos padėties 2012 m. ir per TL. Daugiausia nuostolių patirta tik po ekonomikos nuosmukio, per laikotarpį, kai vėl didėjo suvartojimas.
(351)
Dėl 2011 m. „Owens Corning“ citatos svarbu pažymėti, kad citata paimta iš EOCF, t. y. „Owens Corning“ prekybos subjekto, atsakingo už visą veiklą Europoje ir Artimuosiuose Rytuose. EOCF be panašaus produkto per tą laikotarpį pardavė neaustinius dirbinius, medžiagas, stogų dangos produktus (malksnas) ir izoliacines medžiagas, kurie tyrime nenagrinėjami. Todėl ši citata nėra susijusi su panašiu produktu Sąjungos rinkoje.
(352)
2012 m. „Owens Corning“ citata susijusi konkrečiai su medžiagų gamyba vienoje iš EOCF gamyklų. Kadangi medžiagos nepriskiriamos panašiam produktui, ši citata yra nesusijusi.
(353)
Atsižvelgiant į nurodytas aplinkybes ekonomikos nuosmukis galėjo turėti neigiamo poveikio Sąjungos pramonei, tačiau ne tokio, kad nutrauktų importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinį ryšį.
1.2.6. Importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR konkurencingumas
(354)
Kelios šalys tvirtino, kad žalą darė ne nagrinėjamojo produkto dempingas ar subsidijavimas, o pasenusios Sąjungos pramonės technologijos, palyginti su moderniomis eksportuojančių Kinijos gamintojų naudojamomis technologijomis.
(355)
Tačiau atlikus tyrimą patvirtinta, kad Sąjungos pramonės gamybos procesai taip pat yra modernūs. Todėl tvirtinimas, kad dėl Sąjungos pramonės technologijų būklės būtų nutrauktas importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys, atmetamas.
1.2.7. Sau padaryta žala
(356)
Kelios šalys tvirtino, kad galėjo būti daroma žala sau, nes i) Sąjungos gamintojų 2014 m. nustatytos kainos buvo mažesnės už kotiruojamąsias kainas, kurias eksportuojantys Kinijos gamintojai nustatė šioms šalims, ii) pareiškėjų investicijos pastaraisiais metais prieštarauja išvadai dėl žalos, nes didelės investicijos ir žalą patirianti pramonė yra nesuderinami dalykai, be to, dėl jų nepadidėjo Sąjungos pramonės rinkos dalis, iii) gali būti, kad pareiškėjai investavo į restruktūrizaciją ir naujų pajėgumų diegimą, kad galėtų gaminti „ne tuos“ stiklo pluošto gijų produktus (pvz., produktus, kurių paklausa yra labiau ribota), vietoje, pvz., kapotų sruogų, kurių paklausa šalių teigimu buvo didelė ir iš tiesų Sąjungoje potencialiai trūko šių produktų pasiūlos.
(357)
Dėl pirmojo tvirtinimo, kad Sąjungos gamintojai nustatė mažesnes kainas, pažymėtina, kad šis teiginys susijęs su padėtimi po TL, todėl į 2014 m. kainas nebuvo galima atsižvelgti. Be to, atsižvelgdama į tai, kad krosnys veikia visą parą ir kad labai brangu lėtinti gamybą, Sąjungos pramonė rinkos dalį siekė išlaikyti produkciją parduodama mažesnėmis kainomis ir taip padengdama dalį savo nustatytųjų išlaidų.
(358)
Dėl didelių Sąjungos pramonės investicijų pastaraisiais metais pažymėtina, kad šioje kapitalui imlioje pramonėje krosnys turi būti atnaujinamos kas 7-10 metų, o su tuo susijusios sąnaudos gali siekti 8-13 mln. EUR (duomenys nurodyti intervalais dėl konfidencialumo). Didelė kitų, labiau struktūrinių didelių investicijų sąnaudų dalis susijusi su įvorių lydinių sunaudojimu ir vėlesniu įvorių atnaujinimu. Todėl tokios investicijos pramonei būdingos ir būtinos, kad būtų galima užtikrinti esamus pajėgumus. Investicijos į MTTP taip pat būtinos, kad būtų galima išlikti rinkoje ir patenkinti pirkėjų poreikius.
(359)
Dėl trečiojo tvirtinimo, kad tariamai investuojama į „ne tuos“ produktus, t. y. ne į kapotas sruogas, pažymėtina, kad i) Sąjungos pramonė restruktūrizavosi, kad galėtų pasiūlyti įvairių produktų. Nepateikta įrodymų, kad ši restruktūrizacija buvo ekonomiškai neperspektyvi, ir ii) pastaraisiais metais sustabdžius kapotų sruogų gamybą dėl restruktūrizacijos, kapotas sruogas pradėta gaminti kitoje, pertvarkytoje gamykloje.
(360)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad Sąjungos gamintojai laikė iš trečiųjų šalių importuoto produkto atsargų ir pacitavo vieno iš Sąjungos gamintojų 2011 m. finansinių ataskaitų rinkinį, kuriame teigiama, kad: „prekių atsargos (21,4 mln. EUR 2011 m. gruodžio 31 d.) didėja dėl visuotinio ekonomikos lėtėjimo mūsų veiklos srityje per antrąjį metų pusmetį, 75 % atsargų sudaro gatavi produktai, importuoti iš (…) (mūsų) grupės bendrovių ne Europoje, o likusi dalis - daugiausia žaliavos ir produktai, reikalingi medžiagoms gaminti“.
(361)
Šis Sąjungos gamintojas nurodytą atsargų kiekį 2011 m. padidino dėl to, kad atsargų reikėjo norint užtikrinti tiekimą vienai savo gamyklų ne ES, kai ši 2012 m. turėjo atnaujinti krosnį. Iš kitų ne ES gamyklų nebūtų buvę importuota, jei šiuos produktus ne ES gamyklai būtų buvę galima gaminti Sąjungoje.
(362)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė prašė paaiškinti, ar tai KLR ar kitų šalių kilmės importas ir koks kiekis importuotas. Tačiau atrinkti Sąjungos gamintojai per nagrinėjamąjį laikotarpį nepirko nagrinėjamojo produkto iš KLR.
(363)
KLR Vyriausybė taip pat tvirtino, kad žala galėjo būti daryta sau, nes Sąjungos gamintojas „3B Fibreglass“ nusprendė padidinti BASF skirtas atsargas 2011 m., kai gamybos apimtis buvo nepakankama. Ji cituoja „3B Fibreglass“ 2011 m. finansinių ataskaitų rinkinį: „padidinti BASF skirtas atsargas ir pasirengti neveikiančios krosnies Nr. 2 remontui“.
(364)
Tačiau verslo požiūriu yra normalu užtikrinti atsargų, kad būtų galima vykdyti sutartines prievoles pagrindiniams pirkėjams. Be to, citatoje minimas planuotas krosnies remontas, o tam reikia padidinti atsargų, kad būtų galima produktą tiekti pirkėjams (ir vykdyti 3B bendrovės tiekimo sutarčių sutartines prievoles pirkėjams), kol vykdomas remontas.
(365)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, tvirtinimas, kad dėl sau padarytos žalos būtų nutrauktas importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei darytos žalos priežastinis ryšys, atmetamas.
1.2.8. Sąjungos gamintojų pardavimas eksportui ir persikėlimas arčiau rinkų
(366)
KLR Vyriausybė tvirtina, kad tariama žala, jei tokia buvo, daryta dėl sprendimo persikelti į naudotojų pramonės sektorių regionus. Be to, ji teigia, kad tai vyksta ne tik Sąjungos lygmeniu, bet ir visame pasaulyje. KLR Vyriausybė teigia, kad Sąjungos gamintojas P+D išplėtė savo veiklą į Rusiją ir Indiją, Sąjungos gamintojas 3B - į Tunisą, Sąjungos gamintojas PPG - į KLR, o Sąjungos gamintojas „Ahlstrom“ gamybą iš Europos į KLR perkėlė 2011 m. pradžioje, kad galėtų geriau patenkinti augančių vėjo energijos rinkų poreikius Azijoje ir visų pirma KLR.
(367)
Daug stiklo pluošto gijų gamintojų yra tarptautinės bendrovės, todėl nenuostabu kad šios bendrovės, matydamos verslo galimybių, investuoja ir ne Sąjungoje. Į papildomus pajėgumus ne Sąjungoje investuojama norint patenkinti besiformuojančių rinkų poreikius ir siekiant gauti pelno. Gamyklos tuose regionuose iš tiesų statomos siekiant priartėti prie pirkėjų. Tačiau verslo sprendimas dėl gamyklos statymo ne Sąjungoje visiškai nesusijęs su tuo, kad Sąjungos gamintojams daroma žala.
(368)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė pakartojo tvirtinimą, kad dėl didelių investicijų užsienyje sumažėjo Sąjungos gamybos apimtis, darbo vietų skaičius ir pardavimas eksportui ir todėl buvo padaryta žala.
(369)
Šis tvirtinimas yra nepagrįstas. Stiklo pluošto gijų gamintojai veikia pagal geografinio artumo modelį, kai pirkėjams produktą tiekia jų regione veikiančios gamyklos. Iš pajėgumo ir užimtumo rodiklių nematyti, kad galimai daug investuota užsienyje ir taip darytas neigiamas poveikis Sąjungos pramonės veiklai.
(370)
KLR Vyriausybė taip pat tvirtino, kad Sąjungos pramonės pardavimo eksportui sumažėjimas turėjo didelio neigiamo poveikio, kurio Komisija neanalizavo.
(371)
Per šiuos tyrimus Sąjungos pramonės pardavimo eksportui apimtis (susijusiems ir nesusijusiems pirkėjams) sudarė 11-13 % viso Sąjungos pramonės pardavimo (susijusiems ir nesusijusiems pirkėjams) nuo 2010 m. iki TL pabaigos. Panašiai per pirminį antidempingo tyrimą tokio pardavimo apimtis svyravo nuo 10 iki 14 % nuo 2006 m. iki 2009 m. rugsėjo mėn. Pardavimo eksportui svyravimai nėra dideli ir atitinka per pirmesnį antidempingo tyrimą nustatytą eksporto apimtį, todėl pardavimo eksportui raida neturėjo didelio neigiamo poveikio, kaip tvirtinta pirmiau.
(372)
Dėl šių priežasčių Sąjungos gamintojų pardavimas eksportui ir gamybos perkėlimas nedarė žalos ir dėl to negali nutraukti importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinio ryšio.
1.2.9. EUR ir JAV dolerio valiutos kursas
(373)
KLR Vyriausybė tvirtino, kad tiekimas iš Kinijos yra rizikingas dėl sudėtingesnės logistikos ir valiutos kurso svyravimų, todėl pirkėjai nenori labai priklausyti nuo tokios rizikos. Vienas naudotojas teigė, kad Kinijos stiklo pluošto gijų produktų kainos labai priklauso nuo EUR ir JAV dolerio valiutos kurso. JAV dolerio kursas nuo 2000 m. palaipsniui mažėja, palyginti su EUR, dėl to tariamai galėjo nutrūkti priežastinis ryšys.
(374)
Iš tiesų, 2000 m. pradžioje EUR kursas buvo silpnesnis už JAV dolerio nei dabar. Tačiau reikėtų pažymėti, kad EUR ir JAV dolerio valiutos kursas per nagrinėjamąjį laikotarpį buvo pakankamai stabilus. Vis dėlto atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumas per nagrinėjamąjį laikotarpį sumažėjo net nuo 3 % iki - 4 % NET jei EUR ir JAV dolerio valiutos kursą būtų galima laikyti susijusiu su žala, dėl to jokiu būdu negali sumažėti žalingas importo mažomis dempingo kainomis iš KLR į Sąjungos rinką poveikis nuo 2011 m. iki TL pabaigos.
(375)
Todėl EUR ir JAV dolerio valiutos kursas nėra susijęs su padaryta žala ir dėl jo negali nutrūkti importo dempingo kaina ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
1.3. Išvados dėl priežastinio ryšio
(376)
Taigi, iš atliktos analizės matyti, kad padidėjo importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR apimtis ir rinkos dalis. Padidėjusio importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo Sąjungos rinkoje daromas spaudimas neleido Sąjungos pramonei taikyti tokių pardavimo kainų, kurios atitiktų įprastas rinkos sąlygas ir nustatytas padidėjusias sąnaudas. NET ir sumažinę pardavimo kainą atrinkti Sąjungos gamintojai negalėjo išlaikyti savo rinkos dalies. Kaina mažinta pelningumo sąskaita, dėl to patirta nesubalansuotų nuostolių.
(377)
Atliekant analizę tinkamai atskirtas ir atskirai įvertintas poveikis, kurį Sąjungos pramonės padėčiai darė visi žinomi veiksniai, ir žalingas importo dempingo kaina poveikis. Remiantis šia analize daroma išvada, kad dėl importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo iš KLR Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 6 dalyje ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 8 straipsnio 5 dalyje.
(378)
Pagal pagrindinio antidempingo reglamento 3 straipsnio 7 dalį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 8 straipsnio 6 dalį, be importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo, įvertinti kiti žinomi veiksniai. Nustatyta, kad nė dėl vieno šių veiksnių, juos išanalizavus atskirai ir kartu, negali būti nutrauktas importo dempingo kaina bei subsidijuoto importo ir Sąjungos pramonei padarytos žalos priežastinis ryšys.
(379)
Po galutinio atskleidimo KLR Vyriausybė tvirtino, kad Komisija atmetė suinteresuotųjų šalių argumentus ir nenagrinėjo visų žinomų veiksnių (be importo dempingo kaina), kurie Sąjungos pramonei daro žalą.
(380)
Komisija nagrinėjo kitų veiksnių, kaip antai: importo iš kitų šalių, gamybos sąnaudų, suvartojimo raidos, gamybos pajėgumų ir atsargų, ekonomikos krizės, importo iš KLR konkurencingumo, sau daromos žalos, Sąjungos gamintojų pardavimo eksportui ir perkėlimo, taip pat EUR ir JAV dolerio valiutos kurso, poveikį. Atlikus tyrimą nenustatyta jokių kitų veiksnių, kurie galėtų nutraukti priežastinį ryšį.
F. SĄJUNGOS INTERESAI
(381)
Remdamasi pagrindinio antisubsidijų reglamento 31 straipsniu Komisija nagrinėjo, ar, nepaisant išvados dėl žalingo subsidijavimo, esama įtikinamų priežasčių, leidžiančių daryti išvadą, kad šiuo konkrečiu atveju priemonių taikymas neatitiktų Sąjungos interesų. Vertinant Sąjungos interesus įvertinti visi susiję, t. y. Sąjungos pramonės, importuotojų ir naudotojų, interesai.
(382)
Visoms suinteresuotosioms šalims buvo suteikta galimybė pareikšti savo nuomonę pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 31 straipsnio 2 dalį. Komisija išsiuntė klausimynus penkiems nepriklausomiems importuotojams ir 34 naudotojams. Per nustatytą laikotarpį išsamius klausimyno atsakymus pateikė du importuotojai ir 13 naudotojų. Be to, atliekant tyrimą apie save pranešė keli naudotojai ir naudotojų asociacijos ir pateikė raštus, kuriais nesutinkama su bet kuriomis galimomis priemonėmis šiuo atveju. KLR Vyriausybė ir CCCLA taip pat pateikė pastabų ir tvirtinimų, kuriais prieštaraujama bet kurioms galimoms priemonėms šiuo atveju.
(383)
Per pirminį antidempingo tyrimą laikyta, kad nustačius priemones nebūtų prieštaraujama Sąjungos interesams. Per tarpinę peržiūrą nagrinėjama tik žala, todėl lieka galioti nustatytos išvados dėl Sąjungos interesų. Todėl toliau aprašoma analizė susijusi su antisubsidijų tyrimu.
1. Sąjungos pramonės interesai
(384)
Taikant galiojančias antidempingo priemones importo dempingo kaina iš KLR apimtis nesumažėjo, o Sąjungos pramonės padėtis nepalengvėjo. Kaip minėta pirmiau, Sąjungos pramonei toliau daryta materialinė žala dėl kainų nuosmukio, kurį lėmė importas dempingo kaina iš KLR. Jei priemonės nebūtų nustatytos, Sąjungos pramonės finansinė padėtis veikiausiai toliau blogėtų. Labai sumažėjo atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumas - nuo + 3 % 2010 m. iki - 4 % TL pabaigoje. Jei veiklos rodikliai toliau blogėtų, galiausiai būtų mažinama gamybos linijų ir uždaroma dar daugiau gamyklų, o tai keltų grėsmę užimtumui ir investicijoms Sąjungoje.
(385)
Nustačius priemones būtų atkurta sąžininga konkurencija rinkoje. Sąjungos pramonės pelningumas mažėjo dėl sunkumų konkuruojant su subsidijuotu KLR kilmės importu mažomis kainomis. Todėl tikimasi, kad nustačius antisubsidijų priemones nebebūtų smukdomos kainos ir nemažėtų rinkos dalis ir kad Sąjungos pramonės pardavimo kaina pradėtų didėti, taigi Sąjungos pramonės pelningumas pagerėtų ir būtų tokio lygio, kuris laikomas būtinu šioje kapitalui imlioje pramonėje.
(386)
Priemonės suteiktų Sąjungos pramonei galimybę atsigauti po žalingo dempingo, kuris buvo nustatytas per tyrimą.
(387)
Todėl daroma išvada, kad antisubsidijų priemonių nustatymas akivaizdžiai atitiktų Sąjungos pramonės interesus.
(388)
Po galutinio atskleidimo viena pramonės asociacija tvirtino, kad padidinus priemones Sąjungos pramonei nebūtų lengviau, nes akivaizdu, kad 2011 m. nustatytos pirminės priemonės nepadarė jokio poveikio.
(389)
Komisija atmeta šį tvirtinimą ir remiasi pirmesnėmis konstatuojamosiomis dalimis, kuriose padaryta išvada, kad nenustačius priemonių neigiamos Sąjungos pramonės finansinės padėties tendencijos veikiausiai tęstųsi.
2. Importuotojų interesai
(390)
Kaip nurodyta pirmiau, nesusijusių importuotojų atranka nebuvo vykdoma ir du nesusiję importuotojai atliekant šį tyrimą visapusiškai bendradarbiavo ir pateikė klausimyno atsakymus. Su nagrinėjamuoju produktu susijusi veikla sudaro tik mažą visos abiejų importuotojų apyvartos dalį (mažiau nei 0,5 %). Abu jie prieštaravo galimam antidempingo priemonių didinimui, nes dėl jų galėtų nutrūkti nagrinėjamojo produkto importas iš KLR.
(391)
Abiejų importuotojų nurodyta importo apimtis sudarė didelę viso importo iš KLR per TL dalį, todėl ji laikoma tipiška Sąjungos importuotojų apimtimi. Klausimyno atsakymų ar pagrįstų pastabų nepateikė ir nebendradarbiavo joks kitas importuotojas. Tuo remiantis daroma išvada, kad atsižvelgiant į tai, kad nagrinėjamasis produktas sudaro tik nedidelę visos importuotojų veiklos dalį, nustačius priemones Sąjungos importuotojų interesams apskritai nebūtų daromas didelis neigiamas poveikis.
3. Naudotojų interesai
(392)
Panašus produktas naudojamas daugeliui paskirčių, pvz., automobilių pramonėje, vėjo energijos jėgainėms, naudojimui jūroje, gabenimo srityje, aviacinėje kosminėje pramonėje ir infrastruktūrai. Bendradarbiavo įvairūs naudotojai, kurie buvo suskirstyti pagal veiklos sektorius: junginių gamintojai, kompozitų gamintojai, daugiaašių medžiagų audėjai ir vėjo jėgainių gamintojai. Taip Komisija galėjo įvertinti padidintų priemonių poveikį įvairių tipų naudotojams.
(393)
Bendradarbiaujantys naudotojai per TL pirko apie 13 % nagrinėjamojo produkto iš KLR. Atitinkamai didžioji dalis panašaus produkto pirkta iš kitų šaltinių, pvz., trečiųjų šalių ir Sąjungos pramonės. Tik keletas iš jų nagrinėjamąjį produktą pirko tik iš KLR.
(394)
Panašų produktą naudoja daug galutinės grandies įmonių, kurios skiriasi pagal dydį - nuo pasaulinių bendrovių iki MVĮ. Iš informacijos, kuri buvo pateikta atliekant tyrimą, paaiškėjo, kad Sąjungos naudotojų pramonėje dirba daug darbuotojų (apie 100 000), nors išsamių ir pagrįstų duomenų pateikta nebuvo.
3.1. Galimas priemonių poveikis naudotojų pelningumui
(395)
Apskritai, remiantis klausimyno atsakymais, nustatyta, kad stiklo pluošto gijų naudotojų įmonių padėtis buvo gera. Iš tiesų, dauguma bendradarbiaujančių naudotojų nurodė per nagrinėjamąjį laikotarpį pelningai pardavę produktus, kuriuose naudojamas nagrinėjamasis produktas. Tik keli naudotojai nurodė, kad iš šios veiklos per TL patyrė nuostolių, o daugumos kitų pelnas siekė nuo 2 iki 22 % Taigi, net ir taikant dabartines priemones naudotojų įmonės sugebėjo gauti pelno.
(396)
Remiantis gautais duomenimis kiekvienai naudotojų grupei atlikta poveikio naudotojams analizė.
(397)
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad nelygu įvairių naudotojų įmonių savybės, naudotojai padidėjusį muitą skirtingai perkelia savo pirkėjams, todėl muito padidėjimo poveikis kiekvienos naudotojų įmonės pelno dydžiui bus skirtingas.
(398)
Taigi, nustačius bendras priemones, daugumos naudotojų įmonių, išskyrus daugiaašio audimo pramonės įmones, pelnas sumažėtų mažiau nei vienu procentiniu punktu. Daugiaašio audimo pramonės įmonių atveju nagrinėjamasis produktas sudaro didesnę nei kitų aptariamų naudotojų pramonės įmonių gamybos sąnaudų dalį. Taigi, šiems konkretiems naudotojams bus padarytas didesnis poveikis nei kitiems vertintiems naudotojams.
(399)
Remiantis pirmiau pateikta analize, junginių, kompozitų ir vėjo jėgainių srities naudotojai veikiausiai gali absorbuoti dalį visų padidėjusių sąnaudų arba jas visas. Be to, jie veikiausiai gali dalį padidėjusių sąnaudų perkelti pirkėjams. Dėl to vienas stambus naudotojas, kuris veikia vėjo jėgainių gamybos srityje, nurodė, kad sutinka su tyrimo išvadomis ir absorbuos muitus.
(400)
Šis apskritai nedidelis poveikis pelningumui taip pat reiškia, kad dėl siūlomų didinti muitų naudotojų įmonių lygmeniu užimtumui tokios grėsmės, kurią nurodė keli naudotojai, nėra.
(401)
Bet kuriuo atveju, galimą neigiamą poveikį sušvelnintų išlikusios galimybės naudotojams naudoti iš trečiųjų šalių importuojamus produktus. Priemonių nustatymas netrukdo naudotojams produkto tiekti iš skirtingų tiekėjų.
(402)
Po galutinio atskleidimo keli naudotojai tvirtino, kad naudotojų argumentai buvo atmesti remiantis tik kokybinėmis priežastimis. Jie tai pat tvirtino, kad jų pelno, ypač susijusio su atskirais produktais, dydis sumažėjo kur kas daugiau nei vienu procentiniu punktu, kaip nurodyta 398 konstatuojamojoje dalyje.
(403)
Šie tvirtinimai atmetami dėl toliau nurodytų priežasčių. Remdamasi naudotojų pateiktais duomenimis Komisija atliko nuodugnius skaičiavimus, kad įvertintų priemonių padidėjimo kiekybinį poveikį naudotojų pelningumui. Nagrinėjamąjį produktą naudoja labai skirtingos pramonės įmonės, jos labai skiriasi ir pagal dydį (nuo MVĮ iki tarptautinių įmonių), priklausomumą nuo nagrinėjamojo produkto ir jų galutinio produkto panaudojimą, taip pat pirkėjus (nuo mažų iki didelių bendrovių, parduodantys Sąjungoje arba eksportuojantys). Kaip jau paaiškinta 398 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pripažįsta, kad kai kuriems naudotojų segmentams poveikis bus didesnis. Remiantis bendradarbiaujančių naudotojų pateiktais duomenimis, panaudoto nagrinėjamojo produkto, kuris buvo pirktas iš KLR, dalis buvo gana nedidelė (mažiau nei 13 %, žr. 393 konstatuojamąją dalį). Be to, bendrų gamybos sąnaudų nagrinėjamojo produkto iš KLR dalis vidutiniškai buvo labai nedidelė, t. y. mažiau nei 4 % Tačiau daugiaašio audimo įmonių atvejų ši dalis gerokai didesnė. Muitų padidėjimo poveikis buvo apskaičiuotas vadovaujantis prielaidomis, kad iš KLR būtų perkamas panašus stiklo pluošto kiekis, kaip nurodytas per TL, ir kad importui iš Kinijos būtų taikomi apie 30 % muitai, nors didžiajai daliai eksportuojančių Kinijos gamintojų bus taikomi mažesni muitai. Vadovaujantis šiomis prielaidomis iš skaičiavimų paaiškėjo, kad padidėjusios KLR kilmės nagrinėjamojo produkto kainos vidutiniškas poveikis visų bendradarbiaujančių naudotojų pelningumui bus mažesnis nei vienas procentinis punktas, kaip nurodyta pirmiau.
3.2. Nepakeičiamumas
(404)
Keli naudotojai tvirtino, kad naudotojų pramonei reikalingų stiklo pluoštų gijų produktų negalima įsigyti rinkoje įprastu būdu. Tiekėjai esą turi atlikti ilgą ir sudėtingą atitikties nustatymo procesą, kuris gali užtrukti 6-12 mėnesių, be garantijos, kad jis baigsis sėkmingai. Todėl keisti tiekėją, kad būtų išvengta muito, būtų brangu, be to, to nebūtų įmanoma padaryti greitai ir technologiniu požiūriu būtų rizikinga.
(405)
Šiuo atžvilgiu pripažįstama, kad dėl konkrečių nagrinėjamojo produkto savybių tam tikram jo naudojimui gali prireikti ilgo atitikties nustatymo proceso, per kurį turi būti atliekami bandymai. Tačiau, atsižvelgiant ir į kelių naudotojų pastabas, šiuo metu dauguma atvejų egzistuoja keletas šaltinių. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad naudotojai paprastai turi kelias tiekimo galimybes kaip atsarginę priemonę ir dažnai nustatoma kelių tiekėjų produkto atitiktis, kad naudotojas nebūtų priklausomas tik nuo vieno tiekėjo. Taip pat reikėtų priminti, kad priemonėmis nesiekiama neleisti tam tikriems tiekėjams patekti į Sąjungos rinką - visomis siūlomomis priemonėmis tik siekiama atkurti sąžiningą prekybą ir atitaisyti iškreiptą rinkos padėtį.
(406)
Todėl nepanašu, kad nagrinėjamajam produktui iš KLR nustačius priemones naudotojų pramonei būtų laikinai nutrauktas žaliavų tiekimas.
3.3. Negalėjimas perkelti padidėjusių sąnaudų kainų ir sustiprėjusi konkurencija su galutinės grandies produktais iš ne ES šalių
(407)
Keli naudotojai tvirtino, kad jie patiria didelę konkurenciją su ne Sąjungos gamintojais ir dėl to negali pirkėjams perkelti padidėjusių nagrinėjamojo produkto kainų, nes dėl to sumažėtų pardavimas. Naudotojų bendrovės yra labai įvairios, todėl galimybės galimą sąnaudų padidėjimą perkelti pirkėjams skirsis nelygu naudotojų tipas. Vis dėlto remiantis klausimyno atsakymų duomenimis, naudotojų, kurie negali didžiosios padidėjusių sąnaudų dalies perkelti pirkėjams, apyvartai ir pelningumui daugeliu atvejų būtų padarytas tik nedidelis poveikis.
(408)
Keli naudotojai nurodė, kad nustačius antisubsidijų muitus susidarytų nepalanki konkurencinė padėtis ne Sąjungos tiekėjų, kurie gali gauti nagrinėjamąjį produktą, kuriam nėra taikomos priemonės, atžvilgiu. Naudotojai tvirtina, kad galutinės grandies rinkose jie konkuruoja su importu iš KLR. Nustačius bendras priemones konkurencinė padėtis dar pablogėtų. Atsižvelgiant į šias aplinkybes teigta, kad nebūtų įmanoma padidėjusių žaliavų kainų perkelti pirkėjams. Be to, teigta, kad dėl to gamyba būtų iškelta už Sąjungos ribų ir taip prarasta daug darbo vietų.
(409)
Pažymėtina, kad tai, kad antisubsidijų priemonių nustatymas gali lemti didesnę konkurenciją, negali būti priežastimi nenustatyti priemonių, jei jos yra pagrįstos. Šie tyrimai susiję su konkrečiu produktu. Bet kuri naudotojų įmonė turi visas teises pagal Sąjungos prekybos teisę prašyti atlikti antidempingo tyrimą dėl jų produktų. Be to, bendrovės sprendimai dėl gamybos vietos priklauso nuo daugelio veiksnių. Nepanašu, kad sprendimai dėl gamybos perkėlimo priklausytų tik nuo muitų vienai žaliavai.
(410)
Kelios šalys tvirtino, kad Sąjungos gamintojai yra pasaulinės užsienio kapitalo bendrovės, o dauguma jungtinių bendrovių yra vietos kapitalo mažosios arba vidutinės įmonės. MVĮ tvirtino, kad padidinus muitus iškils grėsmė prarasti darbo vietų. CCCLA tvirtino, kad darbo vietų Sąjungoje bus prarasta, kai dėl padidėjusių muitų naudotojai perkels veiklą. Be to, vienas naudotojas nurodė, kad naudotojams perkėlus veiklą sumažės Sąjungos pramonės pardavimo apimtis.
(411)
Komisija vienodai vertina visas darbo vietas Sąjungoje, nepaisydama nuosavybės teisių ir bendrovės dydžio. Dėl to Komisija taip pat nurodo 400 ir 403 konstatuojamąsias dalis. Be to, tvirtinimus dėl perkėlimo, galimo darbo vietų praradimo ir Sąjungos pramonės pardavimo apimties mažėjimo Komisija vertina kaip hipotetinius ir nepagrįstus.
(412)
Kelios šalys teigė, kad šiuo metu Sąjungoje produktas gaminamas pasaulinei rinkai, kurioje jis konkuruoja su trečiųjų šalių produktu. Vienas naudotojas teigė, kad jis gali nagrinėjamąjį produktą importuoti pagal laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą ir nemokėti antidempingo muitų, jei jo pagaminamas gatavas produktas vėliau yra eksportuojamas iš Sąjungos. Tačiau to rezultatas - šis naudotojas ne Sąjungos pirkėjams gali pasiūlyti konkurencingesnes kainas nei Sąjungos pirkėjams.
(413)
Iš tikrųjų, naudotojai gali nagrinėjamąjį produktą importuoti pagal laikinojo įvežimo perdirbti procedūrą ir nemokėti antidempingo muitų, jei jų pagaminamas gatavas produktas vėliau yra eksportuojamas iš Sąjungos. Tačiau dėl to nepasikeičia šio tyrimo Komisijos išvados.
3.4. Pasiūlos trūkumas
(414)
Vienas naudotojas teigė, kad Sąjungos pramonė negali patenkinti visos Sąjungos paklausos, ypač tam tikrų tipų didelių pagal užsakymą pagamintų stiklo pluošto gijų produktų užsakymų. Be to, tas naudotojas teigia, kad dėl ribotų Sąjungos gamybos pajėgumų joks Sąjungos gamintojas veikiausiai nenorėtų skirti didelės pajėgumų dalies vieno pirkėjo užsakymams patenkinti. Kitas naudotojas teigė, kad nėra kapotų sruogų perteklinės pasiūlos ir kad KLR pašalinus iš Sąjungos rinkos kiltų didelių pasiūlos problemų Sąjungos rinkoje, ypač atsižvelgiant į didėjančią paklausą. KLR Vyriausybė cituoja Sąjungos gamintoją „3B“, kad nuo 2002 m. šiame pramonės sektoriuje neįdiegta naujų lydymo pajėgumų ir kad norint patenkinti rinkos poreikius, ypač Europoje, būtini papildomi 200 000 t gamybos pajėgumai.
(415)
Šiuo atžvilgiu reikėtų pirmiausia pažymėti, kad antisubsidijų priemonėmis siekiama panaikinti nesąžiningos prekybos daromą žalą Sąjungos pramonei bei atkurti veiksmingą konkurenciją Sąjungos rinkoje, o ne apsunkinti importą. Siūlomos priemonės nėra tokio dydžio, kad eksportuojantiems KLR gamintojams uždarytų Sąjungos rinką, nors jie eksportuotų ir nežalinga kaina, todėl į Sąjungos rinką bus galima ir toliau importuoti kapotas sruogas ir kitus stiklo pluošto gijų produktus iš KLR.
(416)
Dėl Sąjungos pramonės galimybių patenkinti galimą kapotų sruogų trūkumą: iš dabartinio Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimo lygio matyti, kad Sąjungos pramonė gali tam tikru mastu padidinti gamybą.
(417)
Kapotas sruogas, kaip ir bet kurios kitos nagrinėjamojo produkto rūšies produktą, galima importuoti į Sąjungą ir iš trečiųjų šalių, pvz., Malaizijos.
(418)
Be to, Kinijos stiklo pluošto gijų gamintojai gamyklas stato kuo arčiau Sąjungos (Egipte ir Bahreine), kad iš čia galėtų tiekti Sąjungos rinkai.
(419)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, galima daryti išvadą, kad galimą kapotų sruogų pasiūlos trūkumą galima patenkinti išplečiant Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimą, importuojant iš kitų šalių tiekėjų ir toliau importuojant iš KLR nežalinga kaina.
(420)
Remiantis pirmesniais skirsniais daroma išvada, kad bendrų priemonių nustatymo poveikis Sąjungos galutinės grandies įmonėms apskritai būtų nedidelis ir nenusvertų teigiamo priemonių poveikio Sąjungos pramonei.
(421)
Po galutinio atskleidimo viena pramonės asociacija teigė, kad sunku suprasti, kodėl Sąjungos gamintojai neišnaudoja pajėgumų, kai padidėjus kainoms Sąjungos rinkoje trūksta stiklo pluošto. Kelios šalys pakartojo, kad toliau didinant priemones trūks Sąjungos gamintojų pasiūlos.
(422)
Per tyrimą nenustatyta, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu būtų trūkę pasiūlos. Dėl galimo pasiūlos trūkumo ateityje Komisija mano, kad padidinus muitus nebus kliudoma importuoti iš KLR ir trečiųjų šalių į Sąjungą, kaip nurodyta pirmiau.
4. Išvada dėl Sąjungos interesų
(423)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, tikimasi, kad nustačius bendras priemones Sąjungos pramonei būtų sudaryta galimybė didinant padavimo kainas ir rinkos dalį pagerinti savo padėtį. Tam tikriems naudotojams gali būti padarytas nedidelis neigiamas poveikis, nes gali padidėti sąnaudos, tačiau šį neigiamą poveikį veikiausiai kompensuotų numatoma nauda Sąjungos pramonei ir jos tiekėjams.
(424)
Todėl daroma išvada, kad atsižvelgiant į viską, kas išdėstyta, nėra įtikinamų priežasčių nenustatyti priemonių KLR kilmės nagrinėjamojo produkto importui.
(425)
Po galutinio atskleidimo kelios šalys tvirtino, kad nepakankamai neįvertintos siūlomų priemonių pasekmės. Jos tvirtino, kad Komisija labiau pasitiki mažos stiklo pluošto gamintojų grupės tvirtinimu nei daug didesnės, tačiau susiskaidžiusios, daugiausia mažųjų ir vidutinių tolesnių tiekėjų grupės, kuri neturėjo realios galimybės apie save pranešti tokiu pat lygiu, pasipriešinimu.
(426)
Šie tvirtinimai atmesti, nes naudotojams per tyrimą suteikta daug galimybių pranešti apie save. Daug jų apie save pranešė, jų duomenys buvo nuodugniai išnagrinėti ir į juos atsižvelgta. Visoms suinteresuotosioms šalims per tyrimą buvo suteiktos vienodos galimybės.
G. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO IR ANTISUBSIDIJŲ PRIEMONĖS
(427)
Atsižvelgiant į Komisijos padarytas išvadas dėl subsidijų, žalos, priežastinio ryšio ir Sąjungos interesų, turėtų būti nustatytos galutinės priemonės, kad būtų apsisaugota nuo tolesnės importo dempingo kaina ir subsidijuoto importo Sąjungos pramonei daromos žalos.
1. Žalos pašalinimo lygis
(428)
Siekdama nustatyti priemonių lygį, Komisija visų pirma nustatė muito dydį, būtiną Sąjungos pramonei padarytai žalai pašalinti.
(429)
Žala būtų pašalinta, jei Sąjungos pramonė galėtų padengti gamybos sąnaudas ir gauti tokį ikimokestinį pelną, kurį tokios rūšies pramonė šiame sektoriuje pagrįstai galėtų uždirbti įprastomis konkurencijos sąlygomis, t. y. kai nėra importo dempingo kaina, parduodama panašų produktą Sąjungos rinkoje. Kaip ir per pirminį tyrimą, naudotas 5 % tikslinis pelnas.
(430)
APFE reikalavo naudoti 10-12 % tikslinį pelną. APFE tvirtino, kad analizei pasirenkant tikslinį pelną svarbu atsižvelgti į tai, kad labai kapitalui imli pramonė turi gauti labai didelę panaudoto kapitalo grąžą, kaip to tikisi investuotojai. APFE taip pat nurodo Niujorko universiteto „Stern Business School“ ataskaitą, kurioje apskaičiuotos įvairių pramonės sektorių vidutinės svertinės kapitalo sąnaudos, į kurias įtrauktos nuosavo kapitalo sąnaudos ir skolos sąnaudos (43). „Stern“ ataskaitoje apskaičiuotos stiklo pluošto gijų pramonės vidutinės svertinės kapitalo sąnaudos yra 8,3-8,4 % Be to, APFE nurodo, kad Kinijos soliarinio stiklo tyrime (44) naudotas 8,3 % pelno dydis. Taip pat teigiama, kad atsižvelgiant į tai, kad Sąjungoje nuosavo kapitalo ir skolos sąnaudos yra šiek tiek didesnės nei JAV, Sąjungai taikoma norma būtų šiek tiek didesnė, t. y. 10-12 %
(431)
Į faktinį per nagrinėjamąjį laikotarpį gautą pelną negalima atsižvelgti, nes tuo metu nepaisant galiojančių priemonių iš KLR vis dar buvo importuojamas didelis produkto kiekis dempingo kaina.
(432)
Soliarinio stiklo iš KLR atveju naudotas 8,3 % tikslinis pelnas, nes tai buvo vidutinis pelnas, kurį atrinkti Sąjungos gamintojai gavo 2010 m., kai nebuvo importuojama daug nagrinėjamojo produkto ir todėl dar nebuvo iškraipytos įprastos konkurencijos sąlygos (t. y. pelnui dar neturėjo poveikio importas dempingo kaina).
(433)
Nors neginčytina, kad Sąjungos pramonė yra labai kapitalui imli pramonė, APFE neįrodė, kad „Stern“ ataskaitoje nurodytomis vidutinėmis svertinėmis kapitalo sąnaudomis pagrįstas tikslinis pelnas tinka dabartiniam tyrimui. Todėl tvirtinimas buvo atmestas.
(434)
Po galutinio atskleidimo APFE teigė, kad derėtų peržiūrėti išvadas dėl tikslinio pelno, nes Sąjungos pramonė gali gauti didesnį nei 5 % pelną už tokius produktus, kaip drėgno naudojimo kapotas sruogas (DNKS) neaustinėms medžiagoms ir DNKS gipsui, kurie sąžiningai konkuruoja su importu iš trečiųjų šalių ir kuriems negresia agresyvus priverstinis pardavimas mažesnėmis kainomis dėl dempingo kaina importuojamų ir subsidijuotų Kinijos kilmės stiklo pluošto gijų produktų.
(435)
Per pirmesnį tyrimą naudotas 5 % tikslinis pelnas. Toks tikslinis pelnas ir paliktas, nes negauta pagrįstų argumentų dėl pasikeitusių rinkos sąlygų, kuriomis būtų pateisintas didesnis tikslinis pelnas.
(436)
Be to, kadangi DNKS, kaip ir visų kitų rūšių nagrinėjamasis produktas, naudojamos kaip sutvirtinamoji medžiaga, jų laikymo trukmė yra ribota, o vežimo sąnaudos didesnės dėl vandens kiekio svorio (žr. 63 konstatuojamąją dalį). Į Sąjungą importuojamas kur kas mažesnis DNKS kiekis, nei kitų stiklo pluošto gijų produktų. Todėl šios vienintelės rūšies produkto pelno dydis nėra tipiškas nagrinėjamojo produkto pelno dydis.
(437)
Tada Komisija, remdamasi atrinktų eksportuojančių KLR gamintojų vidutinės svertinės importo kainos ir atrinktų Sąjungos gamintojų Sąjungos rinkoje per tiriamąjį laikotarpį parduoto panašaus produkto vidutinės svertinės nežalingos kainos palyginimu, nustatė žalos pašalinimo lygį. Palyginus gautas skirtumas išreikštas vidutinės svertinės importo CIF vertės procentine dalimi.
(438)
Po galutinio atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad būta tam tikrų su 3 PKN susijusių CIF verčių netikslumų.
(439)
Atlikusi patikrinimą Komisija pakoregavo atitinkamas CIF vertes, dėl to šiek tiek pasikeitė šio eksportuojančio gamintojo priverstinio kainų mažinimo ir priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis skirtumai.
(440)
Tuo remiantis nustatyti šie žalos pašalinimo lygiai:
Bendrovė
Žalos pašalinimo lygis
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
26,1 %
(441)
Vienas naudotojas tvirtino, kad nepasikeitė jokie faktai, todėl vienintelis būdas Komisijai priimti sprendimą, kad žala, kurią tariamai darė importas iš KLR, padidėjo, yra naudoti kitą metodiką žalos skirtumui apskaičiuoti, palyginti su pirminiu tyrimu.
(442)
Iš tiesų faktai pasikeitė. Todėl taikant pirminio tyrimo metodiką apskaičiuotas kitoks dabartinis žalos skirtumas, nes pasikeitė pagrindžiantys duomenys, kaip antai sąnaudos, kainos ir nuostoliai.
(443)
Po galutinio atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas pasiteiravo, dėl kokių pasikeitusių aplinkybių žalos skirtumą būtų galima skaičiuoti remiantis PKN, o ne paprasčiausiai lyginti vidutines kainas, kaip buvo padaryta per pirminį tyrimą.
(444)
Komisija mano, kad dabartinių tyrimų pagrindinė metodika yra tokia pati, kaip taikyta per pirmesnį tyrimą. Atrinktos bendrovės ir lyginti panašūs produktai. PKN pagrįstas žalos skirtumo skaičiavimas leido išsamiau ir tiksliau jį apskaičiuoti, tačiau to negalima vertinti kaip metodikos pakeitimo.
(445)
Tas pats eksportuojantis gamintojas teigė, kad iš stiklo pluošto gijų pagaminti kapotų sruogų dembliai taip pat yra nagrinėjamasis produktas, tačiau skaičiuojant žalos skirtumą į kapotų sruogų demblių PKN neatsižvelgta. Eksportuojantis gamintojas teiravosi, ar i) Sąjungos gamintojai daugiau nebegamino šių kapotų sruogų demblių, ir ii) kodėl Komisija seniau neturėjo sunkumų surasti pagrindinės rūšies produkto pakaitalo žalos skirtumui apskaičiuoti net jei jam nebūta tikslaus PKN atitikmens.
(446)
Iš tiesų kapotų sruogų dembliai yra nagrinėjamasis produktas ir kai kurie Sąjungos gamintojai (jų subjektai) šiuos demblius gamina. Atrinkti Sąjungos gamintojai gamino tam tikrų rūšių demblius, kurie per TL nebuvo importuojami iš KLR. Tačiau apskritai PKN atitikmenų buvo daug, todėl nereikėjo naudoti jokių pakaitalų.
(447)
Be to, šis eksportuojantis gamintojas klausė, i) kodėl reikėjo koreguoti prekybos lygį ir kam Sąjungos gamintojai iš tiesų pardavė savo produktus, taip pat ii) kodėl skaičiuojant žalos skirtumą Kinijos pardavimų atveju neatsižvelgta į ES vežimo į sandėlius sąnaudas ir laikymo sandėliuose sąnaudas.
(448)
Atrinkti Sąjungos gamintojai produktą daugiausia pardavė galutiniams naudotojams. Atrinktų Kinijos eksportuotojų atveju buvo kitaip. Parduota daugiau per platintojus ar kitus tarpinius pardavimo kanalus. Taigi, manyta, kad visus pardavimus pakoregavus pagal pardavimo galutiniam naudotojui lygį, kainas būtų galima lengviau palyginti. Dėl standartinės metodikos - skaičiuojant priverstinį kainų mažinimą atsižvelgiama į snaudas po importo, o žalos skirtumas grindžiamas Kinijos pardavimo eksportui CIF verte.
(449)
Eksportuojantis gamintojas taip pat klausė, kodėl galiojantis antidempingo muitas neįtrauktas š žalos skirtumą, nes šį muitą įskaičiavus į CIF vertę būtų laikomasi taikytinos priverstinio kainų mažinimo skaičiavimo metodikos.
(450)
Šiame reglamente nurodytas žalos pašalinimo skirtumas rodo visą skirtumą, kuris reikalingas žalai pašalinti. Į žalos pašalinimo skirtumą įtraukus galiojantį antidempingo skirtumą būtų gautas tik dalinis pašalinimo skirtumas.
(451)
Po galutinio atskleidimo skundo pateikėjas tvirtino, kad dėl to, kad „Jiangsu Changhai Group“ per tyrimą visapusiškai nebendradarbiavo (žr. C. 2.1 skirsnį), su „Jiangsu Changhai Group“ eksporto kaina susijusi informacija buvo nepatikima, todėl jos nederėtų naudoti žalos skirtumui apskaičiuoti. Skundo pateikėjas tvirtino, kad grupės eksporto kaina gali būti netinkama, jei ji nustatyta remiantis bendrovės gamybos sąnaudomis, kurių nebuvo galima tinkamai patikrinti, nes bendrovė per tyrimą visapusiškai nebendradarbiavo. Grupės eksporto kaina turėtų būti nustatyta remiantis turimais faktais pagal pagrindinio antidempingo reglamento 18 straipsnio 1 dalį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 28 straipsnio 1 dalį.
(452)
Kaip paaiškinta 92 konstatuojamojoje dalyje, grupei priklausanti bendrovė, kuri pateikė klaidinančią informaciją, nagrinėjamojo produkto neeksportavo, jį eksportavo tik OCH. Pastaroji per abu tyrimus visapusiškai bendradarbiavo ir pateikė patikimos informacijos apie grupės eksporto kainą (pvz., buvo pateiktos sąskaitos faktūros, kurias Komisija patikrino vietoje). Todėl Komisija neturi priežasčių abejoti grupės eksporto kaina. Žalos skirtumas apskaičiuotas remiantis faktine patikrinta eksporto kaina (nurodyta pardavimo sąskaitose faktūrose), nepaisant to, kaip ji buvo nustatyta ir ar ji buvo pagrįsta kokiomis nors bendrovės gamybos sąnaudomis. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.
2. Galutinės priemonės
(453)
Antisubsidijų tyrimas buvo atliekamas kartu su antidempingo priemonių peržiūra, per kurią nagrinėta tik žala. Pagal mažesnio muito taisyklę ir atsižvelgiant į tai, kad galutiniai subsidijų skirtumai yra mažesni už žalos pašalinimo lygį, Komisija pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 15 straipsnį turėtų nustatyti galutinį kompensacinį muitą, kuris prilygtų nustatytiems galutiniams subsidijų skirtumams, ir tada nustatyti galutinį antidempingo muitą pagal atitinkamą žalos pašalinimo lygį.
(454)
Remdamasi šia metodika ir su šiuo atveju susijusiais faktais, visų pirma tuo, kad priemonės neturi būti didesnės už žalos skirtumą, Komisija mano, kad šiuo atveju nėra dvigubo skaičiavimo pavojaus.
(455)
Atsižvelgiant į aukštą eksportuojančių Kinijos gamintojų bendradarbiavimo lygį, visoms kitoms bendrovėms nustatytas didžiausio muito, nustatytino atrinktoms ar atliekant tyrimus bendradarbiaujančioms bendrovėms, dydžio muitas. Visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas bus taikomas toms bendrovėms, kurios atliekant tyrimus nebendradarbiavo.
(456)
Kitiems bendradarbiaujantiems neatrinktiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams, kurie išvardyti I priede, nustatoma galutinė muito norma, kuri atitinka atrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams (išskyrus grupę, kuriai priklauso eksportuojantis gamintojas, kuriam taikomos 28 straipsnio 1 dalies nuostatos) nustatytų normų svertinį vidurkį.
(457)
Po galutinio atskleidimo vienas eksportuojantis gamintojas paprašė pagal pagrindinio antidempingo reglamento 9 straipsnio 5 dalį jam taikyti individualų režimą ir individualiai apskaičiuoti dempingo skirtumą.
(458)
Tačiau per dalinę tarpinę peržiūrą nagrinėjama tik žala, todėl per pirmesnį antidempingo tyrimą nustatyti dempingo skirtumai nesikeičia. Todėl prašymas nustatyti individualų dempingo skirtumą atmestas.
(459)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, nustatytos šios muitų normos:
Kinijos eksportuotojas
Dempingo skirtumas (nustatytas per pirminį tyrimą)
Subsidijų skirtumas
Žalos pašalinimo lygis
Kompensacinis muitas
Antidempingo muitas
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Kitos bendradarbiaujančios bendrovės
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Muito normos visoms kitoms bendrovėms
10,3 %
19,9 %
(460)
Šiame reglamente nurodyta konkrečiai bendrovei taikoma antidempingo ir antisubsidijų muito norma buvo apskaičiuota remiantis šių tyrimų išvadomis. Taigi ji atitinka nagrinėjamos bendrovės padėtį, nustatytą atliekant šiuos tyrimus. Todėl ši muito norma (kitaip nei muitas visos šalies mastu, taikomas visoms kitoms bendrovėms) yra taikoma tik importuojamiems nagrinėjamosios šalies kilmės produktams, pagamintiems nurodytos bendrovės. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kuri konkrečiai nepaminėta šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
(461)
Bendrovė gali prašyti taikyti individualią muito normą, jei vėliau ji pakeičia subjekto pavadinimą. Prašymas turi būti teikiamas Komisijai (45). Prašyme turi būti pateikta visa susijusi informacija, kuria remiantis galima įrodyti, kad pavadinimo pakeitimas neturi poveikio bendrovės teisei naudotis jai taikoma muito norma. Jei pakeitimas neturi poveikio bendrovės teisei naudotis jai taikoma muito norma, pranešimas apie pavadinimo pakeitimą skelbiamas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
(462)
Siekiant užtikrinti tinkamą antidempingo muito taikymą, visoms kitoms bendrovėms taikomas muito dydis turėtų būti taikomas ne tik nebendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, bet ir tiems gamintojams, kurie per TL neeksportavo į Sąjungą.
3. Įsipareigojimas
(463)
Vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas pagal pagrindinio antidempingo reglamento 8 straipsnio 1 dalį ir pagrindinio antisubsidijų reglamento 13 straipsnio 1 dalį pateikė pasiūlymą dėl kainos. Pasiūlyme dėl kainos nustatyta minimali importo kaina (MIK) kelių nagrinėjamojo produkto pagrindinių rūšių ir porūšių produktams.
(464)
Komisijos nuomone, yra daug nagrinėjamojo produkto porūšių ir klasifikavimo vienetų, o kainos skiriasi iki 700 % Todėl yra didelė kryžminės kompensacijos rizika. NET vienos rūšies produktų kainos gali skirtis iki 550 %, nelygu produkto porūšiai. Be to, įvairios eksportuojančio Kinijos gamintojo pasiūlytos MIK buvo gerokai mažesnės už nežalingą kainą, todėl jas taikant nebūtų pašalinta Sąjungos pramonei daryta žala.
(465)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, muitinės negalėtų atskirti specifikacijų be individualios kiekvieno importo sandorio analizės, kad galėtų nustatyti, kuriai MIK grupei reikia priskirti produktą, todėl stebėsena būtų labai sudėtinga ir net neįgyvendinama.
(466)
Be to, bendrovė į Sąjungą eksportuoja ir kitus produktus, kuriems priemonės netaikomos. Todėl yra kompensavimo rizika, jei tie produktai būtų parduodami tiems patiems pirkėjams. Kai kurie šios bendrovės Sąjungos pirkėjai yra susijusios bendrovės, kurios prekiauja ir su kitomis susijusiomis bendrovėmis ne Sąjungoje. Dėl šių sudėtingų prekybos ir verslo ryšių kyla dar didesnė kryžminio kompensavimo rizika.
(467)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, įsipareigojimo pasiūlymas buvo atmestas.
(468)
Pagal pagrindinio antidempingo reglamento 15 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas nuomonės nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
(1) Importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ne ilgesnėms kaip 50 mm kapotoms stiklo pluošto sruogoms, stiklo pluošto pusverpaliams, išskyrus impregnuotus ir padengtus stiklo pluošto pusverpalius, kurių degimo nuostoliai yra didesni nei 3 % (kaip nustatyta ISO standarte 1887), ir iš stiklo pluošto gijų pagamintiems dembliams, išskyrus stiklo vatos demblius, kurių KN kodai šiuo metu yra 77019 11 00, ex 7019 12 00 (TARIC kodai 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) ir 7019 31 00, nustatomas galutinis kompensacinis muitas.
(2) Galutinio kompensacinio muito norma, taikoma 1 dalyje aprašyto produkto, kurį pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra ši:
Bendrovė
Galutinis kompensacinis muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; ir Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Kitos I priede išvardytos bendradarbiaujančios bendrovės
10,2
Visos kitos bendrovės
10,3
A999
(3) Individualios kompensacinio muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti II priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu minėta sąskaita faktūra nepateikiama, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.
(4) Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Tarybos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 248/2011 1 straipsnis pakeičiamas, kaip nurodyta toliau.
(1)
Importuojamoms Kinijos Liaudies Respublikos kilmės ne ilgesnėms kaip 50 mm kapotoms stiklo pluošto sruogoms, stiklo pluošto pusverpaliams, išskyrus impregnuotus ir padengtus stiklo pluošto pusverpalius, kurių degimo nuostoliai yra didesni nei 3 % (kaip nustatyta ISO standarte 1887), ir iš stiklo pluošto gijų pagamintiems dembliams, išskyrus stiklo vatos demblius, kurių KN kodai šiuo metu yra 7019 11 00, ex 7019 12 00 (TARIC kodai 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) ir 7019 31 00, nustatomas galutinis antidempingo muitas.
(2)
Galutinio antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašyto ir toliau išvardytų bendrovių pagaminto produkto neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra šios:
Bendrovė
Galutinis antidempingo muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Kitos 1 priede išvardytos bendradarbiaujančios bendrovės
15,9
Visos kitos bendrovės
19,9
A999
(3)
Individualios antidempingo muito normos, nustatytos 2 dalyje nurodytoms bendrovėms, taikomos tik tuo atveju, jei valstybių narių muitinėms pateikiama galiojanti komercinė sąskaita faktūra, atitinkanti II priede išdėstytus reikalavimus. Jeigu minėta sąskaita faktūra nepateikiama, taikomas visoms kitoms bendrovėms nustatytas muitas.
(4)
Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 16 d.