PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1337/2013
ze dne 13. prosince 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011, pokud jde o uvádění země původu nebo místa provenience u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnic Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (1), a zejména na čl. 26 odst. 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 1169/2011 se stanoví povinnost uvádět zemi původu nebo místo provenience na etiketě masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI zmíněného nařízení, tj. u čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového, skopového, kozího a drůbežího masa.
(2)
Je třeba dosáhnout rovnováhy mezi potřebou informovat spotřebitele a dodatečnými náklady pro provozovatele a vnitrostátní orgány, které mají v konečném důsledku dopad na konečnou cenu produktu. Posouzení dopadů a studie, kterou Komise zadala, prozkoumaly několik možností, jak uvádět zemi původu nebo místo provenience s ohledem na nejdůležitější fáze života zvířat. Výsledky ukazují, že spotřebitelé požadují především informace ohledně místa, kde bylo zvíře chováno. Poskytování povinných informací o místě narození zvířete by naopak vyžadovalo zřízení nových systémů zpětného vysledování i na úrovni zemědělských podniků s příslušnými náklady z toho plynoucími, zatímco označení místa porážky lze provést za dostupnou cenu a poskytuje cenné informace pro spotřebitele. Pokud jde o zeměpisné značení, existují důkazy, že uvedení členského státu nebo třetí země by pro spotřebitele představovalo nejdůležitější informaci.
(3)
V rámci nařízení (EU) č. 1169/2011 je koncept „země původu“ potraviny stanoven v souladu s články 23 až 26 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (2). Pro živočišné produkty se tento koncept týká země, ve které je produkt zcela vyroben nebo získán, čímž se při použití pro maso rozumí země, v níž se zvíře narodilo, bylo chováno a poraženo. Pokud se na výrobě potraviny podílelo několik zemí, týká se tento koncept země, v níž u těchto produktů došlo k jejich poslednímu podstatnému a hospodářsky zdůvodněnému zpracování nebo opracování. Použití tohoto konceptu na případy, při kterých pochází maso ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých zemích, by však nevedlo k dostatečnému informování spotřebitelů o původu tohoto masa. Ve všech těchto případech je proto nezbytné zajistit na etiketě uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře chováno po dobu, která představuje podstatnou část obvyklého cyklu chovu pro každý druh, jakož i uvedení členského státu nebo třetí země, kde bylo zvíře poraženo. Pojem „původ“ by měl být vyhrazen pro maso získané ze zvířat narozených, chovaných a poražených, a proto zcela získaných v jednom členském státě nebo třetí zemi.
(4)
V případech, kdy je zvíře chováno v několika členských státech či třetích zemích a dobu chovu nelze dodržet, by mělo být zajištěno odpovídající uvedení místa chovu, aby se mohlo lépe vyhovět potřebám spotřebitelů a zabránilo se zbytečné komplikovanosti etikety.
(5)
Kromě toho by měla být stanovena pravidla pro balení obsahující kusy masa ze stejných nebo různých druhů získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech nebo třetích zemích.
(6)
Tento systém označování vyžaduje pravidla pro zpětné vysledování ve všech fázích produkce a distribuce masa, od porážky až po balení, aby byla zaručena souvislost mezi označeným masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno.
(7)
Je třeba stanovit zvláštní pravidla pro maso dovážené ze třetích zemí, kdy informace požadované pro označení nejsou k dispozici.
(8)
Co se týče mletého masa a ořezů, mělo by být provozovatelům vzhledem k povaze příslušných výrobních procesů umožněno využívat zjednodušený systém označení.
(9)
S ohledem na obchodní význam informací, které mají být podle tohoto nařízení poskytovány, by provozovatelé potravinářských podniků měli mít možnost doplnit k povinnému označení na etiketě další prvky odkazující na provenienci masa.
(10)
Jelikož jsou příslušná ustanovení nařízení (EU) č. 1169/2011 použitelná ode dne 13. prosince 2014 a článek 47 uvedeného nařízení stanoví použití prováděcích pravidel podle uvedeného nařízení od 1. dubna každého kalendářního roku, mělo by se toto nařízení začít používat od 1. dubna 2015.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla pro uvádění země původu nebo místa provenience na etiketě čerstvého, chlazeného a zmrazeného vepřového masa, skopového nebo kozího masa a masa z drůbeže příslušných kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice „provozovatele potravinářského podniku“ v čl. 3 bodě 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (3), definice „provozu“ v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 852/2004 (4) a definice „mletého masa“, „jatek“ a „bourárny/porcovny“ stanovené v bodech 1.13, 1.16 a 1.17 přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 (5).
2. Použijí se rovněž tyto definice:
a)
„ořezy“ se rozumí malé kousky masa kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, uznané za vhodné k lidské spotřebě a získané výhradně z ořezávání při vykosťování jatečně upravených těl nebo bourání/porcování masa;
b)
„šarží“ se rozumí maso kódů kombinované nomenklatury uvedených na seznamu v příloze XI nařízení (EU) č. 1169/2011, získané z jednoho živočišného druhu, též s kostí, též bourané/porcované nebo mleté, které bylo bouráno/porcováno, mleto nebo baleno za téměř stejných podmínek.
Článek 3
Zpětné vysledování
1. Provozovatelé potravinářských podniků mají k dispozici a používají ve všech fázích produkce a distribuce masa uvedeného v článku 1 systém identifikace a registrace.
2. Uvedený systém se používá tak, aby byla zaručena:
a)
souvislost mezi masem a zvířetem nebo skupinou zvířat, ze kterých bylo maso získáno, přičemž během porážky za tuto souvislost odpovídají jatka, a
b)
předávání informací týkajících se označení uvedených v článcích 5, 6 nebo 7 spolu s masem, provozovatelům v následujících fázích produkce a distribuce.
Každý provozovatel potravinářského podniku je odpovědný za provádění systému identifikace a registrace stanoveného v prvním pododstavci, a to ve fázi výroby a distribuce, ve které působí.
Provozovatel potravinářského podniku, který balí nebo značí maso v souladu s články 5, 6 nebo 7, zajistí vzájemnou souvislost mezi kódem šarže identifikujícím maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování a příslušnou šarží nebo šaržemi masa, z nichž se balení nebo označená šarže skládá. Všechna balení se stejným kódem šarže musí odpovídat stejným označením v souladu s články 5, 6 nebo 7.
3. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje zejména záznamy o dovozech zvířat, jatečně upravených těl nebo kusů těl do provozu provozovatele potravinářského podniku a odvozech z něj a zajišťuje vzájemnou souvislost mezi o dovozy a odvozy.
Článek 4
Skupina zvířat
1. Velikost skupiny zvířat uvedené v článku 3 je dána:
a)
počtem jatečně upravených těl bouraných/porcovaných společně a tvořících jednu šarži příslušné bourárny/porcovny v případě bourání/porcování jatečně upravených těl;
b)
počtem jatečně upravených těl, jejichž maso tvoří jednu šarži příslušné bourárny/porcovny nebo zařízení na mletí masa v případě dalšího bourání/porcování nebo mletí.
2. Velikost šarže nesmí být větší než denní produkce jednoho provozu.
3. Kromě případu, kdy se použije článek 7, provozy, v nichž se maso bourá/porcuje nebo mele, zajistí při vytváření šarží, že všechna jatečně upravená těla v šarži odpovídají zvířatům, na jejichž maso se vztahuje totožné označení v souladu s čl. 5 odst. 1 nebo čl. 5 odst. 2.
Článek 5
Označování masa
1. Etiketa masa uvedeného v článku 1 a určeného pro dodání konečnému spotřebiteli nebo zařízením společného stravování obsahuje tyto údaje:
a)
členský stát nebo třetí země, kde probíhal chov, s označením „Chov v: (název členského státu nebo třetí země)“ v souladu s těmito kritérii:
i)
pro prasata:
-
pokud je poražené zvíře starší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň čtyřměsíční doba chovu,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nejméně 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala doba chovu poté, co zvíře dosáhlo hmotnosti 30 kilogramů,
-
pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců a jeho živá hmotnost je nižší než 80 kilogramů, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu;
ii)
pro ovce a kozy: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň šestiměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší 6 měsíců, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu,
iii)
pro drůbež: členský stát nebo třetí země, kde probíhala poslední, alespoň jednoměsíční doba chovu, nebo pokud je poražené zvíře mladší než jeden měsíc, členský stát nebo třetí země, kde probíhala celá doba chovu poté, co bylo zvíře umístěno na výkrm;
b)
členský stát nebo třetí země, kde došlo k porážce, s označením „Porážka v: (název členského státu nebo třetí země)“ a
c)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Pokud doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) se nahradí údajem „Chov v: několik členských států EU“ nebo v případě, že maso nebo zvířata byla dovezena do Unie, údajem „Chov v: několik zemí mimo EU“ nebo „Chov v: několik zemí EU a mimo EU“.
Pokud však doby chovu uvedené v písmenu a) není dosaženo v žádném z členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo, údaj uvedený v písmenu a) lze nahradit údajem „Chov v: (seznam členských států nebo třetích zemí, kde se zvíře chovalo)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že zvíře bylo v těchto členských státech či třetích zemích chováno.
2. Údaje uvedené v písmenech a) a b) odstavce 1 lze nahradit údajem „Původ: (název členského státu nebo třetí země)“, jestliže provozovatel potravinářského podniku doloží ke spokojenosti příslušného orgánu, že maso uvedené v článku 1 bylo získáno ze zvířat narozených, chovaných a poražených v jednom členském státě nebo třetí zemi.
3. Pokud několik kusů masa ze stejných nebo různých druhů odpovídá různým údajům na etiketě v souladu s odstavci 1 a 2 a je předkládáno ve stejném balení pro spotřebitele nebo zařízení společného stravování, musí být na etiketě uveden:
a)
seznam příslušných členských států nebo třetích zemí v souladu s odstavci 1 nebo 2, a to pro každý druh;
b)
kód šarže identifikující maso dodané spotřebiteli nebo zařízení společného stravování.
Článek 6
Odchylka pro maso ze třetích zemí
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) musí etiketa masa uvedeného v článku 1, které bylo dovezeno pro uvedení na trh Unie a pro které nejsou informace stanovené v čl. 5 odst. 1 písm. a) k dispozici, obsahovat údaj „Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: (název třetí země, kde bylo zvíře poraženo)“.
Článek 7
Odchylky pro mleté maso a ořezy
Odchylně od čl. 5 odst. 1 písm. a) a b), čl. 5 odst. 2 a článku 6, pokud jde o mleté maso a ořezy, lze použít tyto údaje:
a)
„Původ: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat narozených, chovaných a poražených v různých členských státech;
b)
„Chov a porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v různých členských státech;
c)
„Chov a porážka v: mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa dovezeného do Unie;
d)
„Chov v: mimo EU“ a „Porážka v: EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny výlučně z masa získaného ze zvířat dovezených do Unie jako zvířata na porážku a poražených v jednom nebo několika členských státech;
e)
„Chov a porážka v: EU a mimo EU“, pokud jsou mleté maso nebo ořezy vyrobeny z:
i)
masa získaného ze zvířat chovaných a poražených v jednom nebo několika členských státech a z masa dovezeného do Unie nebo
ii)
masa získaného ze zvířat dovezených do Unie a poražených v jednom nebo několika členských státech.
Článek 8
Doplňkové dobrovolné informace na etiketě
Provozovatelé potravinářských podniků mohou údaje uvedené v článcích 5, 6 nebo 7 doplnit o doplňkové informace týkající se provenience masa.
Doplňkové informace uvedené v prvním pododstavci nesmí být v rozporu s údaji uvedenými v článcích 5, 6 nebo 7 a musí být v souladu s pravidly kapitoly V nařízení (EU) č. 1169/2011.
Článek 9
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. dubna 2015. Nepoužije se pro maso, které bylo na trh Unie uvedeno v souladu s právními předpisy před 1. dubnem 2015, a to až do spotřebování zásob.
Je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. prosince 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1337/2013
2013 m. gruodžio 13 d.
kuriuo nustatomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1169/2011 taikymo taisyklės, susijusios su šviežios, atšaldytos ir užšaldytos kiaulienos, avienos, ožkienos ir paukštienos kilmės šalies arba kilmės vietos nuorodomis
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1169/2011 dėl informacijos apie maistą teikimo vartotojams, kuriuo iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos reglamentai (EB) Nr. 1924/2006 ir (EB) Nr. 1925/2006 bei kuriuo panaikinami Komisijos direktyva 87/250/EEB, Tarybos direktyva 90/496/EEB, Komisijos direktyva 1999/10/EB, Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/13/EB, Komisijos direktyvos 2002/67/EB ir 2008/5/EB bei Komisijos reglamentas (EB) Nr. 608/2004 (1), ypač į jo 26 straipsnio 8 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 26 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad privaloma nurodyti mėsos, kurios Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti to reglamento XI priede, t. y. šviežios, atšaldytos ir užšaldytos kiaulienos, avienos, ožkienos ir paukštienos, kilmės šalį arba kilmės vietą;
(2)
reikia siekti vartotojų poreikio gauti informacijos ir operatorių bei nacionalinės valdžios institucijų patiriamų papildomų išlaidų, kurios galiausiai turi įtakos galutinei produkto kainai, pusiausvyros. Poveikio vertinime ir Komisijos užsakymu atliktame tyrime išnagrinėtos kelios kilmės šalies arba kilmės vietos nurodymo galimybės, atsižvelgiant į svarbiausius gyvūnų gyvenimo tarpsnius. Nustatyta, kad vartotojai labiausiai pageidauja informacijos apie vietą, kurioje gyvūnas užaugintas. Nustačius, kad privaloma teikti informaciją apie gyvūno gimimo vietą, reikėtų naujų atsekamumo sistemų ūkių lygmeniu, tam reikėtų atitinkamų išlaidų, o skerdimo vietos nuoroda etiketėje nereikalauja per didelių išlaidų ir teikia vertingos informacijos vartotojui. Turima duomenų, kad geografiniu atžvilgiu svarbiausia informacija, kurios pageidauja vartotojai, - valstybės narės arba trečiosios šalies nuoroda;
(3)
Reglamente (ES) Nr. 1169/2011 maisto produkto kilmės šalies sąvoka nustatyta pagal Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (2) 23-26 straipsnius. Gyvūninių produktų kilmės šalis - šalis, kurioje gaunamas visas produktas, o mėsos atveju - šalis, kurioje gyvūnas gimė, buvo užaugintas ir paskerstas. Jeigu maisto produktas buvo gaminamas ne vienoje šalyje, kilmės šalis yra ta šalis, kurioje buvo atliktas paskutinis svarbus ir ekonomiškai pagrįstas produktų perdirbimo arba apdorojimo procesas. Tačiau taikant šį principą tais atvejais, kai mėsa gaunama iš skirtingose šalyse gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų, vartotojai būtų nepakankamai informuojami apie tokios mėsos kilmę. Todėl visais tais atvejais būtina numatyti, kad etiketėje būtų nurodyta valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas laikotarpį, atitinkantį svarbiausią įprasto tos rūšies gyvūnų auginimo ciklo dalį, ir valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje jis paskerstas. Terminas kilmės šalis turėtų būti vartojamas tik kalbant apie vienoje valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsą, t. y. tik vienoje šalyje gautą mėsą;
(4)
tais atvejais, kai gyvūnas augintas keliose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse ir nė vienoje iš jų neaugintas reikiamą auginimo laikotarpį, turėtų būti numatyta tinkama auginimo vietos nuoroda, kad būtų labiau atsižvelgta į vartotojų poreikius, o etiketėje pateikta informacija nebūtų pernelyg paini;
(5)
be to, turėtų būti nustatytos taisyklės, taikomos pakuotėms, kuriose supakuota tos pačios ar skirtingų rūšių gyvūnų mėsa, gauta iš skirtingose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse užaugintų ir paskerstų gyvūnų;
(6)
šiai ženklinimo sistemai reikalingos atsekamumo visais mėsos gamybos ir paskirstymo etapais (nuo skerdimo iki pakavimo) taisyklės, kad paženklintą mėsą būtų galima susieti su gyvūnu arba gyvūnų grupe, iš kurių gauta mėsa;
(7)
turėtų būti numatytos specialios taisyklės, taikomos iš trečiųjų šalių importuotai mėsai, jeigu neturima jai ženklinti reikalingos informacijos;
(8)
atsižvelgiant į smulkintos mėsos ir mėsos nuopjovų gamybos procesų specifiką, operatoriams turėtų būti leidžiama naudoti supaprastintą nuorodų sistemą;
(9)
atsižvelgiant į komercinius interesus, susijusius su pagal šį reglamentą teiktina informacija, maisto verslo operatoriams turėtų būti suteikta galimybė privalomas nuorodas papildyti kita informacija apie mėsos kilmės vietą;
(10)
kadangi atitinkamos Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 nuostatos taikomos nuo 2014 m. gruodžio 13 d., o jo 47 straipsnyje numatyta, kad to reglamento įgyvendinimo taisyklės taikomos nuo kiekvienų kalendorinių metų balandžio 1 d., šis reglamentas turėtų būti pradėtas taikyti 2015 m. balandžio 1 d.;
(11)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos kilmės šalies arba kilmės vietos nuorodos pateikimo šviežios, atšaldytos ir užšaldytos kiaulienos, avienos, ožkienos ir paukštienos, kurių Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 XI priede, etiketėse taisyklės.
2 straipsnis
Apibrėžtys
1. Šiame reglamente vartojami terminai: maisto verslo operatorius - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 178/2002 (3) 3 straipsnio 3 punkte, įmonė - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 852/2004 (4) 2 straipsnio 1 dalies c punkte, smulkinta mėsa, skerdykla ir mėsos išpjaustymo įmonė - kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 853/2004 (5) I priedo I dalies 13, 16 ir 17 punktuose.
2. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
a) mėsos nuopjovos- maistui skirti mėsos, kurios Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 XI priede, gabalėliai, gauti tik nupjaustymo būdu, iškaulinėjant skerdenas arba pjaustant mėsą;
b) partija- vienos rūšies gyvūnų mėsa, kurios Kombinuotosios nomenklatūros kodai nurodyti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 XI priede, su kaulais arba be kaulų, (ne)smulkinta arba (ne)pjaustyta, kuri buvo supjaustyta, susmulkinta arba supakuota praktiškai vienodomis sąlygomis.
3 straipsnis
Atsekamumas
1. Maisto verslo operatoriai kiekvienu 1 straipsnyje nurodytos mėsos gamybos ir paskirstymo etapu turi turėti ir naudoti identifikavimo ir registravimo sistemą.
2. Ta sistema taikoma taip, kad:
a)
būtų galima susieti mėsą ir gyvūną arba gyvūnų grupę, iš kurios ji gauta; skerdimo etapu už tai atsakinga skerdykla ir
b)
su nuorodomis susijusi informacija, nurodyta atitinkamai 5, 6 ir 7 straipsniuose, kartu su mėsa būtų perduodama kito gamybos ir paskirstymo etapo operatoriams.
Kiekvienas maisto verslo operatorius savo gamybos ir paskirstymo etapu atsako už identifikavimo ir registravimo sistemos taikymą, kaip nustatyta pirmoje pastraipoje.
Maisto verslo operatorius, kuris pakuoja ir ženklina mėsą pagal 5, 6 ir 7 straipsnius, užtikrina partijos kodo, pagal kurį identifikuojama vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai tiekiama mėsa, ir atitinkamos mėsos partijos ar partijų, iš kurių sudaryta pakuotė arba paženklinta partija, sąsają. Visoms pakuotėms su tuo pačiu partijos kodu priskiriama ta pati nuoroda pagal 5, 6 ir 7 straipsnius.
3. 1 dalyje nurodytoje sistemoje visų pirma registruojama, kada į maisto verslo operatoriaus įmonę atvežami ir iš jos išvežami gyvūnai, skerdenos ar jų dalys, ir užtikrinama atvežimo ir išvežimo sąsaja.
4 straipsnis
Gyvūnų grupės
1. 3 straipsnyje nurodytos gyvūnų grupės dydis nustatomas pagal:
a)
kai pjaustomos skerdenos - konkrečioje mėsos išpjaustymo įmonėje vienu metu išpjaustytų ir vieną partiją sudarančių skerdenų skaičių;
b)
kai toliau pjaustoma arba smulkinama - skerdenų, kurių mėsa konkrečioje mėsos išpjaustymo arba smulkinimo įmonėje sudaro vieną partiją, skaičių.
2. Partijos dydis negali viršyti vienoje įmonėje per dieną pagamintos produkcijos kiekio.
3. Išskyrus atvejus, kai taikomas 7 straipsnis, įmonės, kuriose pjaustoma arba smulkinama mėsa, sudarydamos partijas užtikrina, kad visos partiją sudarančios skerdenos būtų gyvūnų, kurių mėsa pagal 5 straipsnio 1 arba 2 dalį ženklinama vienodomis nuorodomis.
5 straipsnis
Mėsos ženklinimas
1. 1 straipsnyje nurodytos mėsos, skirtos galutiniam vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai, etiketėje pateikiamos šios nuorodos:
a)
nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje užaugintas gyvūnas, - „Užauginta (valstybės narės arba trečiosios šalies pavadinimas)“, laikantis šių kriterijų:
i)
kiaulienai taikomi kriterijai:
-
jeigu skerdžiami daugiau nei 6 mėnesių amžiaus gyvūnai, nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskutinėje gyvūnas augintas mažiausiai keturis mėnesius,
-
jeigu skerdžiami mažiau nei 6 mėnesių amžiaus ir ne mažesnio kaip 80 kilogramų gyvojo svorio gyvūnai, nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas nuo tada, kai jo gyvasis svoris pasiekė 30 kilogramų,
-
jeigu skerdžiami mažiau nei 6 mėnesių amžiaus ir mažesnio kaip 80 kilogramų gyvojo svorio gyvūnai, nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas visą auginimo laikotarpį;
ii)
avienai ir ožkienai taikomi kriterijai: nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskutinėje gyvūnas augintas mažiausiai šešis mėnesius, arba, jeigu skerdžiami mažiau nei šešių mėnesių amžiaus gyvūnai, valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje gyvūnas augintas visą auginimo laikotarpį;
iii)
paukštienai taikomi kriterijai: nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskutinėje gyvūnas augintas mažiausiai mėnesį, arba, jeigu skerdžiami mažiau nei mėnesio amžiaus gyvūnai, valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje pradėtas penėti gyvūnas augintas visą auginimo laikotarpį;
b)
nurodoma valstybė narė arba trečioji šalis, kurioje paskerstas gyvūnas, - „Paskersta (valstybės narės arba trečiosios šalies pavadinimas)“ ir
c)
nurodomas partijos kodas, pagal kurį identifikuojama vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai tiekiama mėsa.
Jeigu nė vienoje iš valstybių narių arba trečiųjų šalių, kuriose augintas gyvūnas, jis neaugintas a punkte nurodytą laikotarpį, vietoj a punkte nustatytos nuorodos pateikiama nuoroda „Užauginta keliose ES valstybėse narėse“ arba, jeigu gyvūnai arba mėsa į Sąjungą buvo importuoti, - „Užauginta keliose ES nepriklausančiose šalyse“ arba „Užauginta keliose ES valstybėse narėse ir ES nepriklausančiose šalyse“.
Tačiau jeigu nė vienoje iš valstybių narių arba trečiųjų šalių, kuriose augintas gyvūnas, jis neaugintas a punkte nurodytą laikotarpį, vietoj a punkte nustatytos nuorodos gali būti pateikiama nuoroda „Užauginta (išvardijamos valstybės narės ir trečiosios šalys, kuriose augintas gyvūnas)“, jeigu maisto verslo operatorius kompetentingai institucijai pateikia pakankamai įrodymų, kad gyvūnas buvo užaugintas tose valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse.
2. 1 dalies a ir b punktuose nustatytas nuorodas galima pakeisti nuoroda „Kilmės šalis - (valstybės narės arba trečiosios šalies pavadinimas)“, jeigu maisto verslo operatorius kompetentingai institucijai pateikia pakankamai įrodymų, kad 1 straipsnyje nurodyta mėsa gauta iš vienoje valstybėje narėje arba trečiojoje šalyje gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų.
3. Jeigu keli tos pačios ar skirtingų rūšių gyvūnų mėsos gabalai, pagal 1 arba 2 dalį ženklinami skirtingomis nuorodomis, vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai pateikiami supakuoti vienoje pakuotėje, etiketėje:
a)
išvardijamos atitinkamos valstybės narės arba trečiosios šalys, laikantis kiekvienai rūšiai skirtų kriterijų pagal 1 arba 2 dalis;
b)
nurodomas partijos kodas, pagal kurį identifikuojama vartotojui arba viešojo maitinimo įstaigai tiekiama mėsa.
6 straipsnis
Mėsai iš trečiųjų šalių taikoma nukrypti leidžianti nuostata
Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies a punkto, 1 straipsnyje nurodytos mėsos, kuri importuota į Sąjungos rinką ir apie kurią neturima 5 straipsnio 1 dalies a punkte numatytos informacijos, etiketėje pateikiama nuoroda „Užauginta ne ES“ ir „Paskersta (trečiosios šalies, kurioje buvo paskerstas gyvūnas, pavadinimas)“.
7 straipsnis
Smulkintai mėsai ir mėsos nuopjovoms taikoma nukrypti leidžianti nuostata
Nukrypstant nuo 5 straipsnio 1 dalies a ir b punktų, 5 straipsnio 2 dalies ir 6 straipsnio, smulkintai mėsai ir mėsos nuopjovoms galima taikyti šias nuorodas:
a)
„Kilmės šalis - ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš skirtingose valstybėse narėse gimusių, užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsos;
b)
„Užauginta ir paskersta ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš skirtingose valstybėse narėse užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsos;
c)
„Užauginta ir paskersta ne ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš importuotos į Sąjungą mėsos;
d)
„Užauginta ne ES“ ir „Paskersta ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos vien tik iš gyvūnų, importuotų į Sąjungą paskersti ir paskerstų vienoje ar skirtingose valstybėse narėse, mėsos;
e)
„Užauginta ir paskersta ES ir ne ES“, jeigu smulkinta mėsa arba mėsos nuopjovos pagamintos iš:
i)
vienoje ar skirtingose valstybėse narėse užaugintų ir paskerstų gyvūnų mėsos ir į Sąjungą importuotos mėsos;
ii)
į Sąjungą importuotų ir vienoje ar skirtingose valstybėse narėse paskerstų gyvūnų mėsos.
8 straipsnis
Papildoma savanoriškai etiketėje pateikiama informacija
Maisto verslo operatoriai 5, 6 ir 7 straipsniuose nustatytas nuorodas gali papildyti papildoma informacija apie mėsos kilmės vietą.
Pirmoje pastraipoje minima papildoma informacija negali prieštarauti 5, 6 ir 7 straipsniuose nustatytoms nuorodoms ir turi atitikti Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 V skyriaus taisykles.
9 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. balandžio 1 d. Jis netaikomas mėsai, kuri teisėtai pateikta Sąjungos rinkai iki 2015 m. balandžio 1 d., kol bus sunaudotos jos atsargos.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 13 d.