ROZHODNUTÍ RADY 2013/527/SZBP
ze dne 24. října 2013,
kterým se mění a prodlužuje mandát zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28, čl. 31 odst. 2 a článek 33 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 8. prosince 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/819/SZBP (1) o jmenování pana Alexandra RONDOSE zvláštním zástupcem Evropské unie (dále jen „zvláštní zástupce EU“) pro oblast Afrického rohu. Mandát zvláštního zástupce EU skončí dne 31. října 2013.
(2)
Dne 11. srpna 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/450/SZBP (2) o jmenování paní Rosalind MARSDENOVÉ zvláštní zástupkyní Evropské unie pro Súdán. Mandát zvláštní zástupkyně EU skončí dne 31. října 2013.
(3)
Mandát zvláštního zástupce EU pro oblast Afrického rohu pana Alexandera RONDOSE by měl být rozšířen tak, aby zahrnoval prvky týkající se Súdánu a Jižního Súdánu, a prodloužen o další období dvanácti měsíců.
(4)
Zvláštní zástupce EU bude vykonávat svůj mandát za situace, která se může zhoršit a která by mohla bránit v dosažení cílů vnější činnosti Unie stanovených v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Zvláštní zástupce Evropské unie
1. Mandát pana Alexandra RONDOSE jako zvláštního zástupce Evropské unie pro oblast Afrického rohu (dále jen „zvláštní zástupce EU“) se prodlužuje do 31. října 2014. Na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“) může být mandát zvláštního zástupce EU ukončen dříve, rozhodne-li tak Rada.
2. Pro účely mandátu zvláštního zástupce EU zahrnuje oblast Afrického rohu Džibutskou republiku, Stát Eritrea, Etiopskou federativní demokratickou republiku, Keňskou republiku, Somálskou federativní republiku, Súdánskou republiku, Jihosúdánskou republiku a Ugandskou republiku. V otázkách s širšími regionálními důsledky zvláštní zástupce EU podle potřeby spolupracuje se zeměmi a regionálními subjekty mimo oblast Afrického rohu.
Článek 2
Cíle politiky
1. Mandát zvláštního zástupce EU vychází z cílů politiky Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu, jak jsou stanoveny ve strategickém rámci přijatém dne 14. listopadu 2011 a v příslušných závěrech Rady, a jeho účelem je aktivně přispívat k regionálnímu a mezinárodnímu úsilí o dosažení mírového soužití a trvalého míru, bezpečnosti a rozvoje v jednotlivých zemích regionu i mezi nimi. Zvláštní zástupce EU rovněž usiluje o zvýšení kvality, intenzity, dopadu a viditelnosti mnohostranného zapojení Unie v oblasti Afrického rohu.
2. Tyto politické cíle Unie zahrnují mimo jiné:
a)
trvalou stabilizaci Somálska, zejména z hlediska regionálního rozměru;
b)
mírové soužití Súdánu a Jižního Súdánu jakožto dvou životaschopných a prosperujících států se silnými a odpovědnými politickými strukturami;
c)
vyřešení probíhajících konfliktů a zamezení potenciálních konfliktů mezi zeměmi v regionu nebo uvnitř jednotlivých zemí;
d)
podporu politické, bezpečnostní a hospodářské regionální spolupráce.
Článek 3
Mandát
1. K dosažení politických cílů Unie ve vztahu k oblasti Afrického rohu se zvláštnímu zástupci EU uděluje mandát:
a)
spolupracovat se všemi zúčastněnými stranami regionu, s vládami, regionálními orgány, mezinárodními a regionálními organizacemi, občanskou společností a diasporami s cílem podpořit dosažení politických cílů Unie a přispět k lepšímu chápání úlohy Unie v regionu;
b)
zastupovat Unii podle potřeby na příslušných mezinárodních fórech a zajišťovat viditelnost podpory Unie při řešení krizí, řešení konfliktů a jejich předcházení;
c)
podněcovat a podporovat efektivní politickou a bezpečnostní spolupráci a hospodářskou integraci v regionu prostřednictvím partnerství Unie s Africkou unií (dále jen „AU“) a subregionálními organizacemi, zejména s Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD);
d)
sledovat politický vývoj v regionu a přispívat k rozvoji politiky Unie vůči tomuto regionu, mimo jiné ve vztahu k Somálsku, Súdánu a Jižnímu Súdánu a v souvislosti s otázkou etiopsko-eritrejské hranice a prováděním alžírské dohody, iniciativou pro povodí Nilu a dalšími znepokojivými otázkami v regionu, které mají dopad na jeho bezpečnost, stabilitu a prosperitu;
e)
ve vztahu k Somálsku v úzké koordinaci se zvláštním vyslancem EU pro Somálsko a s příslušnými regionálními a mezinárodními partnery, včetně zvláštního zástupce generálního tajemníka OSN pro Somálsko a Africké unie, aktivně přispívat k opatřením a iniciativám, které povedou k další stabilizaci Somálska a ujednáním pro období po transformaci, s důrazem na prosazování koordinovaného a soudržného přístupu mezinárodního společenství k Somálsku, budování dobrých sousedských vztahů a podporu rozvoje bezpečnostního sektoru v Somálsku, mimo jiné prostřednictvím vojenské mise Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (EUTM Somalia), operace EUNAVFOR Atalanta, mise EUCAP Nestor a pokračující podpory Unie pro misi Africké unie v Somálsku (AMISOM), a to v úzké spolupráci s členskými státy;
f)
ve vztahu k Súdánu a Jižnímu Súdánu v úzké koordinaci s příslušnými vedoucími delegací Unie přispívat k soudržnosti a účinnosti politiky Unie vůči Súdánu a Jižnímu Súdánu a podporovat jejich mírové soužití, zejména prováděním dohod z Addis Abeby a vyřešením zbývajících otázek v souvislosti se souhrnnou mírovou dohodu, včetně oblasti Abyei, politickým řešením probíhajících konfliktů, zejména v Dárfúru a v oblasti Jižního Kordofánu a Modrého Nilu, budováním institucí v Jižním Súdánu a prostřednictvím národního usmíření. V tomto ohledu bude zvláštní zástupce EU přispívat k soudržnému přístupu mezinárodního společenství v úzké spolupráci s AU, a zejména s prováděcím panelem AU na vysoké úrovni pro Súdán (AUHIP), s OSN a dalšími předními regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami;
g)
pozorně sledovat přeshraniční výzvy s dopadem na oblast Afrického rohu, včetně terorismu, radikalizace, námořní bezpečnosti a pirátství, organizované trestné činnosti, pašování zbraní, uprchlických a migračních toků a veškerých politických a bezpečnostních důsledků humanitárních krizí;
h)
podporovat v celém regionu přístup humanitární pomoci;
i)
přispívat k provádění rozhodnutí Rady 2011/168/SZBP (3) o Mezinárodním trestním soudu a politiky Unie v oblasti lidských práv ve spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva, včetně obecných zásad EU pro lidská práva, zejména obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů a obecných zásad EU týkajících se násilí páchaného na ženách a dívkách a boje proti všem formám jejich diskriminace, a politiky Unie související s rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) o ženách, míru a bezpečnosti, mimo jiné sledováním vývoje situace v tomto ohledu, podáváním zpráv a vypracováváním příslušných doporučení.
2. Za účelem plnění svého mandátu zvláštní zástupce EU mimo jiné:
a)
podle potřeby poskytuje poradenství při formulaci postojů Unie na mezinárodních fórech a v souvislosti s tím podává zprávy za účelem proaktivní podpory komplexního politického přístupu Unie k oblasti Afrického rohu;
b)
vede přehled o veškeré činnosti Unie.
Článek 4
Provádění mandátu
1. Zvláštní zástupce EU provádí svůj mandát pod vedením vysokého představitele.
2. Politický a bezpečnostní výbor udržuje se zvláštním zástupcem EU výsadní spojení a je pro něho hlavním orgánem pro styk s Radou. Politický a bezpečnostní výbor poskytuje zvláštnímu zástupci EU strategické a politické vedení v rámci mandátu, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele.
3. Zvláštní zástupce EU pracuje v úzké koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“) a jejími příslušnými útvary, s delegacemi Unie v regionu a s Komisí.
Článek 5
Financování
1. Finanční referenční částka určená na krytí výdajů souvisejících s mandátem zvláštního zástupce EU v období od 1. listopadu 2013 do 31. října 2014 činí 2 720 000 EUR.
2. Výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými na souhrnný rozpočet Unie.
3. Správa výdajů se řídí smlouvou mezi zvláštním zástupcem EU a Komisí. Zvláštní zástupce EU za veškeré výdaje odpovídá Komisi.
Článek 6
Sestavení a složení týmu
1. V mezích svého mandátu a odpovídajících finančních prostředků, které má k dispozici, odpovídá zvláštní zástupce EU za sestavení svého týmu. Tento tým zahrnuje odborníky na konkrétní politické a bezpečnostní otázky podle požadavků mandátu. Zvláštní zástupce EU neprodleně a pravidelně informuje o složení svého týmu Radu a Komisi.
2. Členské státy, orgány Unie a ESVČ mohou navrhnout vyslání personálu ke zvláštnímu zástupci EU. Plat takto vyslaného personálu hradí dotyčný členský stát, dotyčný orgán Unie nebo ESVČ. Zvláštnímu zástupci EU mohou být rovněž přiděleni odborníci vyslaní členskými státy do orgánů Unie nebo do ESVČ. Mezinárodní smluvní pracovníci musí být státními příslušníky některého členského státu.
3. Veškerý vyslaný personál je nadále administrativně podřízen vysílajícímu členskému státu, vysílajícímu orgánu Unie nebo ESVČ a vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mandátu zvláštního zástupce EU.
4. Aby mohl personál zvláštního zástupce EU vykonávat své činnosti konzistentním způsobem, jsou jednotliví pracovníci zařazeni do příslušných oddělení ESVČ nebo delegací Unie.
Článek 7
Výsady a imunity zvláštního zástupce EU a jeho personálu
Výsady, imunity a další záruky nezbytné pro završení a řádné působení mise zvláštního zástupce EU a jeho personálu se podle potřeby dohodnou s hostitelskými zeměmi. Členské státy a ESVČ poskytují za tímto účelem veškerou nezbytnou podporu.
Článek 8
Bezpečnost utajovaných informací EU
Zvláštní zástupce EU a členové jeho týmu dodržují bezpečnostní zásady a minimální bezpečnostní normy zavedené rozhodnutím Rady 2011/292/EU (4).
Článek 9
Přístup k informacím a logistická podpora
1. Členské státy, Komise, ESVČ a generální sekretariát Rady zajistí, aby měl zvláštní zástupce EU přístup k veškerým důležitým informacím.
2. Logistickou podporu v regionu poskytují podle okolností delegace Unie v regionu nebo členské státy.
Článek 10
Bezpečnost
V souladu s politikou Unie pro bezpečnost personálu vyslaného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy přijme zvláštní zástupce EU v souladu se svým mandátem a s ohledem na bezpečnostní situaci ve své územní působnosti veškerá rozumně proveditelná opatření k zajištění bezpečnosti veškerého personálu, který je mu přímo podřízen, zejména tím, že:
a)
podle pokynů ESVČ vypracuje bezpečnostní plán pro danou misi zahrnující fyzická, organizační a procedurální bezpečnostní opatření pro danou misi, řízení bezpečných přesunů personálu do oblasti mise a uvnitř této oblasti, jakož i řízení bezpečnostních událostí, a dále pohotovostní plán a evakuační plán mise;
b)
zajistí, aby byl veškerý personál vyslaný mimo Unii pojištěn pro případ zvýšeného rizika, jak vyžaduje situace v oblasti mise;
c)
zajistí, aby všichni členové jeho týmu, kteří mají být vysláni mimo Unii, včetně najatého místního personálu, prošli před příjezdem nebo bezprostředně po příjezdu do oblasti mise náležitým bezpečnostním školením, a to na základě stupně rizika vyhodnoceného pro oblast mise ze strany ESVČ;
d)
zajistí, aby byla provedena veškerá schválená doporučení vydaná na základě pravidelných posouzení bezpečnosti, a předkládá Radě, vysokému představiteli a Komisi písemné zprávy o provádění těchto doporučení a o dalších bezpečnostních otázkách v rámci zprávy o pokroku a zprávy o provádění mandátu.
Článek 11
Podávání zpráv
1. Zvláštní zástupce EU pravidelně podává ústní a písemné zprávy vysokému představiteli a Politickému a bezpečnostnímu výboru. Podle potřeby podává zprávy rovněž pracovním skupinám Rady. Pravidelné písemné zprávy jsou rozesílány prostřednictvím sítě COREU. Na doporučení vysokého představitele nebo Politického a bezpečnostního výboru může zvláštní zástupce EU podávat zprávy Radě pro zahraniční věci. V souladu s článkem 36 Smlouvy může být zvláštní zástupce EU zapojen do informování Evropského parlamentu.
2. V koordinaci s delegacemi Unie v regionu podává zvláštní zástupce EU zprávy o tom, jakým způsobem lze nejlépe provádět iniciativy Unie, jako je příspěvek Unie k reformám, a zahrnout politické aspekty příslušných rozvojových projektů Unie.
Článek 12
Koordinace
1. Zvláštní zástupce EU přispívá k jednotnosti, důslednosti a účinnosti činnosti Unie a pomáhá zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a činnosti členských států byly uplatňovány soudržně v zájmu dosažení cílů politiky Unie. Činnosti zvláštního zástupce EU jsou koordinovány s činnostmi delegací Unie a s činnostmi Komise a dalších zvláštních zástupců EU působících v regionu, zejména se zvláštním zástupcem EU při AU a se zvláštním vyslancem EU pro Somálsko. Zvláštní zástupce EU pravidelně informuje mise členských států a delegace Unie v regionu.
2. Na místě jsou udržovány úzké vztahy a komunikace s vedoucími delegací Unie a vedoucími misí členských států. Všichni se snaží být zvláštnímu zástupci EU co nejvíce nápomocni při provádění jeho mandátu. Zvláštní zástupce EU v úzké koordinaci s příslušnými delegacemi Unie poskytuje vedení v otázkách místní politické situace veliteli sil operace EUNAVFOR Atalanta, veliteli mise EUTM Somalia, vedoucímu mise EUCAP Nestor a vedoucímu mise EUAVSEC v Jižním Súdánu. Zvláštní zástupce EU, velitelé operací EU a civilní velitel operace se podle potřeby navzájem konzultují.
3. Zvláštní zástupce EU úzce spolupracuje s orgány zúčastněných zemí, OSN, AU, Mezivládním úřadem pro rozvoj (IGAD), dalšími vnitrostátními, regionálními a mezinárodními zúčastněnými stranami a rovněž s občanskou společností v regionu.
Článek 13
Přezkum
Provádění tohoto rozhodnutí a jeho soulad s jinými iniciativami Unie v regionu podléhají pravidelnému přezkumu. Zvláštní zástupce EU předloží Radě, vysokému představiteli a Komisi do konce dubna roku 2014 zprávu o pokroku a na konci svého mandátu souhrnnou zprávu o provádění mandátu.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 24. října 2013.
TARYBOS SPRENDIMAS 2013/527/BUSP
2013 m. spalio 24 d.
kuriuo iš dalies keičiami ir pratęsiami Europos Sąjungos specialiojo įgaliotinio Afrikos Kyšulyje įgaliojimai
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 28 straipsnį, 31 straipsnio 2 dalį ir 33 straipsnį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2011 m. gruodžio 8 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/819/BUSP (1), kuriuo paskyrė Alexander RONDOS Europos Sąjungos specialiuoju įgaliotiniu (toliau - ES specialusis įgaliotinis) Afrikos Kyšulyje. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai baigiasi 2013 m. spalio 31 d.;
(2)
2010 m. rugpjūčio 11 d. Taryba priėmė Sprendimą 2010/450/BUSP (2), kuriuo Rosalind MARSDEN paskirta Europos Sąjungos specialiąja įgaliotine (toliau - ES specialusis įgaliotinis) Sudane. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai baigiasi 2013 m. spalio 31 d.;
(3)
ES specialiojo įgaliotinio Afrikos Kyšulyje Alexander RONDOS įgaliojimai turėtų būti išplėsti, kad apimtų Sudano ir Pietų Sudano elementus, ir pratęsti dar vienam 12 mėnesių laikotarpiui;
(4)
ES specialusis įgaliotinis vykdys įgaliojimus tokiomis aplinkybėmis, kurios gali pablogėti ir galėtų kliudyti pasiekti Sutarties 21 straipsnyje nustatytus Sąjungos išorės veiksmų tikslus,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Europos Sąjungos specialusis įgaliotinis
1. ES specialiojo įgaliotinio Afrikos Kyšulyje Alexander RONDOS įgaliojimai pratęsiami iki 2014 m. spalio 31 d. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų terminas gali būti nutrauktas anksčiau, jei Taryba, remdamasi Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) pasiūlymu, priims tokį sprendimą.
2. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymo tikslais Afrikos Kyšulys apibrėžiamas kaip apimantis Džibučio Respubliką, Eritrėjos Valstybę, Etiopijos Federacinę Demokratinę Respubliką, Kenijos Respubliką, Somalio Federacinę Respubliką, Sudano Respubliką, Pietų Sudano Respubliką ir Ugandos Respubliką. Spręsdamas klausimus, turinčius platesnį poveikį regionų lygiu, ES specialusis įgaliotinis atitinkamai bendradarbiauja su šalimis ir regioniniais subjektais, nepriklausančiais Afrikos Kyšuliui.
2 straipsnis
Politikos tikslai
1. ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimai grindžiami Sąjungos politikos tikslais, susijusiais su Afrikos Kyšuliu, kurie išdėstyti 2011 m. lapkričio 14 d. priimtoje strateginėje programoje ir atitinkamose Tarybos išvadose ir kuriais siekiama aktyviai prisidėti prie veiksmų regioniniu ir tarptautiniu lygiu siekiant taikaus sambūvio ir ilgalaikės taikos, saugumo ir vystymosi šio regiono šalyse ir tarp jų. ES specialusis įgaliotinis taip pat siekia gerinti įvairialypio Sąjungos vykdomo bendradarbiavimo Afrikos Kyšulyje kokybę, stiprinti jo intensyvumą, poveikį ir matomumą.
2. Sąjungos politikos tikslai, inter alia, apima:
a)
tolesnį Somalio stabilizavimą, visų pirma vertinant regiono perspektyvos aspektu;
b)
taikų Sudano ir Pietų Sudano, kaip dviejų perspektyvių ir klestinčių valstybių, turinčių patikimų ir atskaitingų politinių struktūrų, sambūvį;
c)
siekį išspręsti šiuo metu vykstančius konfliktus ir išvengti galimų konfliktų tarp regiono šalių arba jų viduje;
d)
paramą politiniam, saugumo ir ekonominiam regionų bendradarbiavimui.
3 straipsnis
Įgaliojimai
1. Kad būtų pasiekti su Afrikos Kyšuliu susiję Sąjungos politikos tikslai, ES specialiajam įgaliotiniui suteikiami šie įgaliojimai:
a)
siekiant įgyvendinti Sąjungos politikos tikslus ir prisidėti prie to, kad būtų geriau suvokiamas Sąjungos vaidmuo regione, bendradarbiauti su visais suinteresuotaisiais regiono subjektais, vyriausybėmis, regioninės valdžios institucijomis, tarptautinėmis ir regioninėmis organizacijomis, pilietine visuomene ir diasporomis;
b)
prireikus atstovauti Sąjungai atitinkamuose tarptautiniuose forumuose ir užtikrinti Sąjungos paramos krizių valdymui, konfliktų sprendimui ir prevencijai matomumą;
c)
skatinti ir remti veiksmingą politinį ir saugumo srities bendradarbiavimą bei ekonominę integraciją regione, pasitelkiant Sąjungos partnerystę su Afrikos Sąjunga (AS) ir subregioninėmis organizacijomis, visų pirma Tarpvyriausybine vystymo institucija (IGAD);
d)
stebėti politinius pokyčius regione ir prisidėti prie Sąjungos politikos regiono atžvilgiu vystymo, įskaitant kiek tai susiję su Somaliu, Sudanu, Pietų Sudanu, Etiopijos ir Eritrėjos sienos problema, taip pat Alžyro susitarimo įgyvendinimu, Nilo baseino iniciatyvos vykdymo klausimu bei kitais susirūpinimą keliančiais klausimais regione, kurie daro poveikį jo saugumui, stabilumui ir gerovei;
e)
Somalio klausimu, glaudžiai bendradarbiaujant su ES specialiuoju pasiuntiniu Somaliui ir atitinkamais regioniniais bei tarptautiniais partneriais, be kita ko Jungtinių Tautų Generalinio Sekretoriaus specialiuoju įgaliotiniu Somaliui ir Afrikos Sąjunga, aktyviai prisidėti prie veiksmų ir iniciatyvų, kuriais siekiama tolesnio Somalio stabilizavimo ir tvarkos po pereinamojo laikotarpio įgyvendinimo, ypatingą dėmesį skiriant tam, kad būtų siekiama suderinto ir nuoseklaus tarptautinio požiūrio Somalio klausimu, užmezgant gerus kaimyniškus santykius ir remiant saugumo sektoriaus vystymą Somalyje, be kita ko, pasitelkiant Europos Sąjungos karinę misiją siekiant prisidėti prie Somalio saugumo pajėgų mokymo (EUTM Somalia), operaciją EUNAVFOR Atalanta, EUCAP NESTOR bei Sąjungai toliau remiant Afrikos Sąjungos misiją Somalyje (AMISOM), glaudžiai bendradarbiaujant su valstybėmis narėmis;
f)
Sudano ir Pietų Sudano klausimu, glaudžiai bendradarbiaujant su atitinkamų Sąjungos delegacijų vadovais, prisidėti prie Sąjungos politikos Sudano bei Pietų Sudano atžvilgiu nuoseklumo ir veiksmingumo bei remti jų taikų sambūvį, visų pirma įgyvendinant Adis Abebos susitarimus ir išsprendžiant neišspręstus su Visapusišku taikos susitarimu susijusius klausimus, įskaitant Abjėjų, randant vykstančių konfliktų, visų pirma Darfūro, Pietų Kordofano ir Mėlynojo Nilo provincijose, politinius sprendimus, užtikrinant institucijų kūrimą Pietų Sudane ir nacionalinį susitaikymą. Šiuo klausimu ES specialusis įgaliotinis prisidės, kad būtų siekiama nuoseklaus tarptautinio požiūrio, glaudžiai bendradarbiaujant su Afrikos Sąjunga, visų pirma su AS aukšto lygio įgyvendinimo komisija Sudane, Jungtinėmis Tautomis (JT) ir kitais pagrindiniais regioniniais bei tarptautiniais suinteresuotaisiais subjektais;
g)
atidžiai stebėti tarpvalstybinius iššūkius, kurie turi įtakos Afrikos Kyšuliui, įskaitant terorizmą, radikalėjimą, laivybos saugumą ir piratavimą, organizuotą nusikalstamumą, ginklų kontrabandą, pabėgėlių ir migracijos srautus, taip pat humanitarinių krizių politines ir saugumo pasekmes;
h)
sudaryti galimybes teikti humanitarinę pagalbą visame regione;
i)
prisidėti įgyvendinant Tarybos sprendimą 2011/168/BUSP (3) ir Sąjungos žmogaus teisių politiką bendradarbiaujant su ES specialiuoju įgaliotiniu žmogaus teisių klausimais, įskaitant Sąjungos gaires dėl žmogaus teisių, visų pirma ES gaires dėl vaikų ir ginkluoto konflikto, taip pat dėl smurto prieš moteris ir mergaites ir kovos su visų formų moterų ir mergaičių diskriminacija, ir Sąjungos politiką, susijusią su JT Saugumo Tarybos (JT ST) rezoliucija 1325 (2000) dėl moterų, taikos ir saugumo, be kita ko, vykdant pokyčių stebėseną ir teikiant ataskaitas apie juos bei rengiant rekomendacijas šioje srityje.
2. Vykdydamas savo įgaliojimus, ES specialusis įgaliotinis, inter alia:
a)
konsultuoja ir teikia ataskaitas Sąjungos pozicijos tarptautiniuose forumuose, kai reikia, nustatymo klausimu, siekdamas aktyviai skatinti, kad Sąjungoje būtų laikomasi visapusiško politikos požiūrio dėl Afrikos Kyšulio;
b)
nuolat stebi visą Sąjungos veiklą.
4 straipsnis
Įgaliojimų vykdymas
1. ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už įgaliojimų vykdymą; jo veiklą prižiūri vyriausiasis įgaliotinis.
2. Politinis ir saugumo komitetas (toliau - PSK) palaiko ypatingus ryšius su ES specialiuoju įgaliotiniu ir per šį komitetą ES specialusis įgaliotinis bendrauja su Taryba. PSK teikia ES specialiajam įgaliotiniui strategines gaires ir politinius nurodymus pagal jo įgaliojimus, nepažeisdamas vyriausiojo įgaliotinio kompetencijos.
3. ES specialusis įgaliotinis savo veiklą glaudžiai koordinuoja su Europos išorės veiksmų tarnyba (toliau - EIVT) ir jos atitinkamais padaliniais, Sąjungos delegacijomis regione ir Komisija.
5 straipsnis
Finansavimas
1. Su ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų vykdymu nuo 2013 m. lapkričio 1 d. iki 2014 m. spalio 31 d. susijusioms išlaidoms padengti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 2 720 000 EUR.
2. Tos išlaidos tvarkomos pagal Sąjungos bendrajam biudžetui taikomas procedūras ir taisykles.
3. Išlaidos tvarkomos pagal ES specialiojo įgaliotinio ir Komisijos sudarytą sutartį. Už visas išlaidas ES specialusis įgaliotinis atsiskaito Komisijai.
6 straipsnis
Darbuotojų grupės sudarymas ir sudėtis
1. ES specialusis įgaliotinis yra atsakingas už darbuotojų grupės sudarymą neviršijant savo įgaliojimų ir turimų atitinkamų finansinių išteklių. Į darbuotojų grupę įtraukiami darbuotojai, turintys profesinės patirties konkrečiose politikos ir saugumo srityse, kaip reikalaujama įgaliojimuose. ES specialusis įgaliotinis laiku ir reguliariai praneša Tarybai ir Komisijai apie darbuotojų grupės sudėtį.
2. Valstybės narės, Sąjungos institucijos ir EIVT gali pasiūlyti komandiruoti darbuotojus dirbti su ES specialiuoju įgaliotiniu. Tokiems komandiruotiems darbuotojams atlyginimą moka atitinkamai ta valstybė narė, Sąjungos institucija arba EIVT. ES specialiajam įgaliotiniui taip pat gali būti priskirti valstybių narių į Sąjungos institucijas arba EIVT komandiruoti ekspertai. Pagal sutartį pasamdyti kitų šalių darbuotojai turi turėti vienos iš valstybių narių pilietybę.
3. Visi komandiruoti darbuotojai administraciniu požiūriu lieka pavaldūs siunčiančiajai valstybei narei, siunčiančiajai Sąjungos institucijai ar EIVT ir vykdo savo pareigas bei veikia ES specialiojo įgaliotinio įgaliojimų labui.
4. ES specialiojo įgaliotinio personalas bendrai įkuriamas kartu su atitinkamais EIVT padaliniais ar Sąjungos delegacijomis siekiant prisidėti prie jų atitinkamų veiksmų suderinamumo ir nuoseklumo.
7 straipsnis
ES specialiojo įgaliotinio ir ES specialiojo įgaliotinio personalo privilegijos ir imunitetai
Su priimančiosiomis šalimis atitinkamai susitariama dėl ES specialiojo įgaliotinio ir ES specialiojo įgaliotinio personalo narių misijų įvykdymui ir sklandžiam darbui užtikrinti būtinų privilegijų, imunitetų ir kitų garantijų. Valstybės narės ir EIVT tuo tikslu suteikia visą būtiną paramą.
8 straipsnis
ES įslaptintos informacijos saugumas
ES specialusis įgaliotinis ir ES specialiojo įgaliotinio darbuotojų grupės nariai laikosi saugumo principų ir būtiniausių standartų, nustatytų Tarybos sprendimu 2011/292/ES (4).
9 straipsnis
Galimybė susipažinti su informacija ir logistinė parama
1. Valstybės narės, Komisija, EIVT ir Tarybos generalinis sekretoriatas užtikrina, kad ES specialiajam įgaliotiniui būtų sudaryta galimybė susipažinti su bet kokia reikiama informacija.
2. Prireikus Sąjungos delegacijos regione ir (arba) valstybės narės teikia logistinę paramą regione.
10 straipsnis
Saugumas
ES specialusis įgaliotinis, laikydamasis Sąjungos politikos dėl personalo, dislokuoto už Sąjungos ribų vykdyti veiksmus pagal Sutarties V antraštinę dalį, saugumo, neviršydamas savo įgaliojimų ir atsižvelgdamas į saugumo padėtį jo atsakomybei priskirtoje geografinėje teritorijoje, imasi visų praktiškai įgyvendinamų priemonių viso tiesiogiai jam pavaldaus personalo saugumui užtikrinti, visų pirma:
a)
sudarydamas misijai skirtą saugumo planą, grindžiamą EIVT gairėmis, kuriame numatomos misijai skirtos fizinės, organizacinės ir procedūrinės saugumo priemonės, reglamentuojančios saugaus personalo atvykimo į misijos teritoriją ir judėjimo toje teritorijoje valdymą, taip pat saugumo incidentų valdymą, ir numatomas misijos nenumatytų atvejų planas bei evakuacijos planas;
b)
užtikrindamas, kad visi už Sąjungos ribų dislokuoti personalo nariai būtų apdrausti didelės rizikos draudimu, būtinu dėl misijos teritorijoje esančių sąlygų;
c)
užtikrindamas, kad prieš atvykstant arba atvykus į misijos teritoriją būtų organizuotas visų ES specialiojo įgaliotinio grupės narių, kurie turi būti dislokuoti už Sąjungos ribų, įskaitant vietoje pasamdytus darbuotojus, atitinkamas mokymas saugumo klausimais, atsižvelgiant į EIVT nustatytą rizikos lygį misijos teritorijoje;
d)
užtikrindamas, kad būtų įgyvendinamos visos sutartos rekomendacijos, pateiktos remiantis reguliariais saugumo įvertinimais, ir Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui, ir Komisijai būtų raštu teikiamos jų įgyvendinimo ir kitų saugumo klausimų ataskaitos, sudarančios pažangos ataskaitos ir įgaliojimų vykdymo ataskaitos dalį.
11 straipsnis
Ataskaitų teikimas
1. ES specialusis įgaliotinis vyriausiajam įgaliotiniui ir PSK reguliariai teikia ataskaitas žodžiu ir raštu. ES specialusis įgaliotinis taip pat prireikus teikia ataskaitas Tarybos darbo grupėms. Reguliariai teikiamos rašytinės ataskaitos platinamos per COREU tinklą. Vyriausiajam įgaliotiniui ar PSK rekomendavus, ES specialusis įgaliotinis gali teikti ataskaitas Užsienio reikalų tarybai. Vadovaujantis Sutarties 36 straipsniu ES specialusis įgaliotinis gali dalyvauti informuojant Europos Parlamentą.
2. Derindamas su Sąjungos delegacijomis regione, ES specialusis įgaliotinis teikia ataskaitas dėl geriausių Sąjungos iniciatyvų įgyvendinimo būdų, pavyzdžiui, dėl Sąjungos indėlio į reformas, įskaitant atitinkamų Sąjungos vykdomų vystymo projektų politinius aspektus.
12 straipsnis
Koordinavimas
1. ES specialusis įgaliotinis prisideda prie Sąjungos veiksmų vieningumo, suderinamumo ir efektyvumo ir padeda užtikrinti, kad visos Sąjungos priemonių ir valstybių narių veiksmų būtų imamasi suderintai, kad būtų pasiekti Sąjungos politikos tikslai. ES specialiojo įgaliotinio veikla derinama su Sąjungos delegacijų ir Komisijos bei su kitų tame regione veikiančių ES specialiųjų įgaliotinių veikla, visų pirma su ES specialiojo įgaliotinio Afrikos Sąjungoje ir ES specialaus pasiuntinio Somalyje veikla. ES specialusis įgaliotinis reguliariai informuoja valstybių narių misijas ir Sąjungos delegacijas regione.
2. Vietos lygiu glaudus ryšys palaikomas su Sąjungos delegacijų vadovais ir valstybių narių misijų vadovais. Jie deda visas pastangas, kad padėtų ES specialiajam įgaliotiniui vykdyti savo įgaliojimus. ES specialusis įgaliotinis, glaudžiai derindamas veiklą su atitinkamomis Sąjungos delegacijomis, teikia vietos politines gaires operacijos EU NAVFOR Atalanta pajėgų vadui, misijos EUTM Somalia vadui, projekto EUCAP NESTOR vadovui ir EUAVSEC Pietų Sudane vadovui. Prireikus ES specialusis įgaliotinis, ES operacijų vadas ir civilinis operacijų vadas konsultuojasi vienas su kitu.
3. ES specialusis įgaliotinis glaudžiai bendradarbiauja su atitinkamų šalių valdžios institucijomis, JT, AS, IGAD, kitais nacionaliniais, regioniniais ir tarptautiniais suinteresuotaisiais subjektais, taip pat su regiono pilietine visuomene.
13 straipsnis
Peržiūra
Šio sprendimo įgyvendinimas ir jo suderinamumas su kita Sąjungos veikla regione yra nuolat peržiūrimi. Iki 2014 m. balandžio mėn. pabaigos ES specialusis įgaliotinis pateikia Tarybai, vyriausiajam įgaliotiniui ir Komisijai pažangos ataskaitą, o pasibaigus įgaliojimų terminui - išsamią įgaliojimų vykdymo ataskaitą.
14 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2013 m. spalio 24 d.