NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 516/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond, mění rozhodnutí Rady 2008/381/ES a zrušují rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES a č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíl Unie, který spočívá ve vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, by mělo být mimo jiné dosaženo prostřednictvím společných rámcových opatření azylové a přistěhovalecké politiky založené na solidaritě mezi členskými státy a spravedlivé vůči třetím zemím a jejich státním příslušníkům. Evropská rada dne 2. prosince 2009 uznala, že je v zájmu podpory vývoje politiky v oblasti azylu a migrace zapotřebí v rámci Unie zvýšit pružnost a soudržnost finančních zdrojů, a to jak z hlediska rozsahu, tak z hlediska použitelnosti.
(2)
S cílem přispět k rozvoji společné azylové a přistěhovalecké politiky Unie a k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva s ohledem na uplatňování zásad solidarity a sdílené odpovědnosti mezi členskými státy, jakož i zásady spolupráce se třetími zeměmi by se měl tímto nařízením zřídit Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“).
(3)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení při respektování požadavků ohledně předvídatelnosti a při zajištění spravedlivého a transparentního rozdělování zdrojů za účelem splnění obecných a specifických cílů stanovených v tomto nařízení.
(4)
Účinnost opatření a kvalita výdajů jsou hlavními zásadami při provádění fondu. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(5)
Nová struktura o dvou pilířích by měla přispět ke zjednodušení, racionalizaci, konsolidaci a transparentnosti financování v oblasti vnitřních věcí. Mělo by se usilovat o součinnost, soudržnost a doplňkovost mezi různými fondy a programy, a to i s ohledem na přidělování finančních prostředků na společné cíle. Mělo by se však vyloučit jakékoli překrývání mezi různými nástroji financování.
(6)
Fond by měl vytvořit pružný rámec, který by členským státům umožňoval přijímat finanční prostředky v rámci jejich národních programů na podporu oblastí politik spadajících do působnosti tohoto fondu, a to podle konkrétní situace a potřeb a s ohledem na obecné i specifické cíle fondu, u nichž by byla finanční podpora vyhodnocena jako nejúčinnější a nejvhodnější.
(7)
Fond by měl být vyjádřením solidarity formou finanční pomoci členským státům. Měl by posílit účinné řízení migračních toků do Unie v oblastech s maximální přidanou hodnotou Unie, zejména sdílením odpovědnosti mezi členskými státy, sdílením odpovědnosti se třetími zeměmi a posílením spolupráce s nimi.
(8)
Za účelem přispění k dosažení obecného cíle fondu členské státy zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na specifické cíle tohoto nařízení a aby přidělování zdrojů cílům zajišťovalo, že tyto mohou být splněny. V mimořádném případě, kdy si určitý členský stát přeje odchýlit se od minimálních procentních podílů stanovených v tomto nařízení by měl dotyčný členský stát předložit podrobné odůvodnění v rámci svého národního programu.
(9)
V zájmu zajištění jednotné a vysoce kvalitní azylové politiky, jakož i v zájmu uplatňování vyšších standardů mezinárodní ochrany by měl fond přispívat k účinnému fungování společného evropského azylového systému, který zahrnuje opatření týkající se politiky, právních předpisů a budování kapacit ve spolupráci s jinými členskými státy, agenturami Unie a se třetími zeměmi.
(10)
Je vhodné podporovat a zvyšovat úsilí členských států o plné a řádné provádění acquis Unie v oblasti azylu, a to zejména s cílem poskytnout odpovídající podmínky přijímání vysídleným osobám, žadatelům o mezinárodní ochranu a osobám požívajícím mezinárodní ochrany a s cílem zajistit správné určení jejich postavení v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU (4), uplatňovat spravedlivé a účinné azylové řízení a prosazovat osvědčené postupy v oblasti azylu, tak aby byla chráněna práva osob, jež žádají o mezinárodní ochranu, a aby azylové systémy členských států mohly účinně fungovat.
(11)
Fond by měl poskytnout přiměřenou podporu společnému úsilí členských států při určování, sdílení a prosazování osvědčených postupů a při vytváření účinných struktur spolupráce s cílem zvýšit kvalitu rozhodování v rámci společného evropského azylového systému.
(12)
Fond by měl doplnit a podpořit činnost Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jenž byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 (5) s cílem koordinovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, poskytovat podporu členským státům, jejichž azylové systémy jsou vystaveny mimořádnému tlaku, a přispět k provádění společného evropského azylového systému. Komise může využít možnost poskytnutou nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) svěřit Evropskému podpůrnému úřadu pro otázky azylu provádění specifických úkolů a ad hoc úkolů, jako je koordinace akcí členských států souvisejících se znovuusídlením v souladu s nařízením (EU) č. 439/2010.
(13)
Fond by měl podporovat úsilí Unie a členských států spojené se zvyšováním kapacity členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky s ohledem na jejich závazky vyplývající ze stávajících právních předpisů Unie.
(14)
Fond by měl podporovat členské státy v jejich úsilí poskytnout uprchlíkům a vysídleným osobám, které jsou Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) označeny za způsobilé ke znovuusídlení, mezinárodní ochranu a trvalé řešení na vlastním území, jako je například posouzení potřeb souvisejících se znovuusídlením a přesun příslušných osob na vlastní území s tím, že jim zaručí bezpečné právní postavení a podpoří jejich účinnou integraci.
(15)
Fond by měl poskytovat podporu novým postojům týkajícím se přístupu k azylovým řízením bezpečnějším způsobem, zejména zaměřením se na hlavní země tranzitu, jako jsou programy ochrany zacílené na specifické skupiny či určité postupy pro posuzování žádostí o azyl.
(16)
Fond se vyznačuje tím, že by měl mít možnost podporovat dobrovolné operace s rozdělením zátěže dohodnuté mezi členskými státy a spočívající v přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(17)
Partnerství a spolupráce se třetími zeměmi na zajištění odpovídajícího řízení přílivu žadatelů o azyl či jiný druh mezinárodní ochrany představují základní prvky azylové politiky Unie. V zájmu zajištění co nejrychlejšího přístupu k mezinárodní ochraně a trvalých řešení, mimo jiné v rámci regionálních programů ochrany, by měl fond zahrnovat silnou unijní složku věnovanou znovuusídlení.
(18)
V zájmu zlepšení a posílení procesu integrace do evropských společností by měl fond usnadňovat legální migraci do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a zajišťovat přípravu procesu integrace již v zemi původu státních příslušníků třetích zemí, kteří přicházejí do Unie.
(19)
Při podpoře ucelených strategií konkrétně zaměřených na podporu integrace státních příslušníků třetích zemí na celostátní, případně místní nebo regionální úrovni by měl fond v zájmu účinnosti a dosažení co největší přidané hodnoty postupovat cílenějším způsobem. Tyto strategie by měly být prováděny především místními či regionálními orgány a nestátními subjekty, přičemž by neměly být vyloučeny orgány s celostátní působností, zejména pokud by tak vyžadovala konkrétní správní organizace daného členského státu nebo pokud by byly v daném státě akce v oblasti integrace prováděny ve sdílené pravomoci ústředních a decentralizovaných správních orgánů. Provádějící organizace by z řady dostupných opatření měly vybrat ta, která jsou nejvhodnější s ohledem na jejich konkrétní situaci.
(20)
Provádění fondu by mělo být v souladu se společnými základními principy Unie v oblasti integrace, které jsou uvedeny ve Společném programu pro integraci.
(21)
Oblast působnosti integračních opatření by v zájmu zajištění komplexního přístupu k integraci měla rovněž zahrnovat osoby požívající mezinárodní ochrany, přičemž je třeba zohlednit specifické rysy těchto cílových skupin. Pokud jsou integrační opatření kombinována s opatřeními při přijetí, měly by akce případně zahrnovat i žadatele o mezinárodní ochranu.
(22)
Pro zajištění soudržné reakce Unie na integraci státních příslušníků třetích zemí by akce financované z fondu měly být specifické ve vztahu k akcím financovaným v rámci Evropského sociálního fondu, s kterými by se měly vzájemně doplňovat. V této souvislosti by se mělo od orgánů členských států odpovědných za provádění tohoto fondu vyžadovat, aby zřídily mechanismy spolupráce a koordinace s orgány, které členské státy pověřily řízením intervencí Evropského sociálního fondu.
(23)
Z praktických důvodů se mohou některé akce týkat skupiny lidí, na niž se lze účinněji obrátit jako na celek bez rozlišování mezi jejími členy. Bylo by proto vhodné stanovit, aby měly členské státy, které si to přejí, možnost stanovit v jejich národních programech, že opatření pro integraci mohou zahrnovat nejbližší příbuzné státních příslušníků třetích zemí, je-li to nezbytné pro účinné provádění takových akcí. Za „nejbližší příbuzné“ by měli být považováni manželé(manželky)/partneři(partnerky), jakož i jakákoli osoba s přímými rodinnými vazbami v sestupné či vzestupné linii na státního příslušníka třetí země, na nějž jsou dané integrační akce zaměřeny, která by jinak nebyla do oblasti působnosti fondu zahrnuta.
(24)
Fond by měl podporovat členské státy při zavádění strategií zaměřených na organizování legální migrace, posílit jejich celkovou schopnost rozvíjet, zavádět, monitorovat a hodnotit veškeré strategie a politiky týkající se přistěhovalectví a integrace, jakož i politiky a opatření zaměřená na státní příslušníky třetích zemí, a to včetně právních nástrojů Unie. Měl by také podporovat výměnu informací a osvědčených postupů a spolupráci mezi různými správními útvary i s dalšími členskými státy.
(25)
Unie by měla pokračovat v provádění partnerství v oblasti mobility a rozšiřovat jejich využití coby hlavního strategického, komplexního a dlouhodobého rámce spolupráce se třetími zeměmi v oblasti řízení migrace. Z fondu by se měly podporovat činnosti v rámci partnerství v oblasti mobility, jež jsou prováděny buď na území Unie, nebo ve třetích zemích a jejichž cílem je sledovat potřeby a priority Unie, zvláště akce, které zajišťují kontinuitu financování zahrnujícího jak Unii, tak třetí země.
(26)
Je vhodné i nadále podporovat a podněcovat členské státy v jejich úsilí o zlepšování řízení v oblasti navracení státních příslušníků třetích zemí ve všech jeho aspektech, a to s ohledem na trvalé, spravedlivé a účinné provádění společných norem pro navracení osob, stanovených zejména ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (7). Fond by měl podporovat jak rozvoj strategií pro navracení osob na vnitrostátní úrovni v rámci koncepce integrovaného řízení navracení, tak i opatření podporující jejich účinné provádění ve třetích zemích.
(27)
Pokud jde o dobrovolné návraty osob, včetně osob, které si návrat přejí, i když nejsou povinny území opustit, je třeba pro tyto osoby navrhnout pobídky, jako je například přednostní zacházení ve formě rozšířené pomoci při návratu. Tento druh dobrovolného návratu je z hlediska nákladové efektivnosti v zájmu vracejících se osob i v zájmu orgánů. Členské státy by měly být podněcovány k tomu, aby dávaly přednost dobrovolným návratům.
(28)
Z politického hlediska jsou ovšem dobrovolné a nucené návraty navzájem propojené a jejich účinky se navzájem posilují, a proto by členské státy měly být vybízeny k tomu, aby v rámci svého systému řízení navracení osob posílily doplňkovost obou těchto forem. Vyhoštění je nezbytné provádět v zájmu zachování integrity přistěhovalecké a azylové politiky Unie a přistěhovaleckých a azylových systémů členských států. Proto je možnost vyhoštění předpokladem, jenž zaručí, že nedojde k narušení této politiky a že budou prosazovány zásady právního státu, což je samo o sobě nezbytné pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z fondu by tedy měly být podporovány akce členských států zaměřené na usnadnění vyhoštění, případně v souladu s normami stanovenými v právu Unie a při plném respektování základních práv a důstojnosti navracených osob.
(29)
Je zásadní, aby v zemi návratu fond podporoval specifická opatření určená vracejícím se osobám, jež jim zajistí opravdový návrat do jejich města či regionu původu za dobrých podmínek a jež podpoří jejich trvalé opětovné začlenění do jejich společenství.
(30)
Dohody Unie o zpětném přebírání osob jsou nedílnou součástí návratové politiky Unie a ústředním nástrojem účinného řízení migračních toků, neboť usnadňují rychlé navracení nelegálních migrantů. Tyto dohody představují důležitý prvek v rámci dialogu a spolupráce se třetími zeměmi původu a tranzitu nelegálních migrantů a v zájmu účinnosti strategií pro navracení osob na úrovni členských států i Unie by mělo být podporováno jejich provádění ve třetích zemích.
(31)
Fond by měl doplňovat a posilovat aktivity prováděné Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, která byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (8) a jejímž jedním z úkolů je poskytovat členským státům nezbytnou pomoc při organizaci společných návratových operací a určit osvědčené postupy v oblasti získávání cestovních dokladů a vyhošťování neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí na území členských států, jakož i napomáhat členským státům za okolností, které vyžadují zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích s přihlédnutím k případům, které mohou představovat humanitární nouzi a vyžadovat záchranné operace na moři.
(32)
Vedle podporování návratu osob, jak je stanoveno v tomto nařízení, by měl fond podporovat rovněž jiná opatření pro boj proti nedovolenému přistěhovalectví nebo obcházení stávajících právních předpisů v oblasti migrace, čímž by zajišťoval integritu imigračních systémů členských států.
(33)
Při čerpání z fondu by měly být plně dodržovány práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie a základní práva zakotvená v příslušných mezinárodních nástrojích, včetně příslušné judikatury Evropského soudu pro lidská práva. Způsobilé akce by měly zohledňovat přístup k ochraně migrantů, uprchlíků a žadatelů o azyl založený na lidských právech a zejména by měly zajistit, že bude věnována zvláštní pozornost specifické situaci zranitelných osob, zejména žen, nezletilých osob bez doprovodu a jiných ohrožených nezletilých osob, na něž je třeba zaměřit cílená opatření.
(34)
Pojmy „zranitelné osoby“ a „rodinní příslušníci“ jsou v různých aktech příslušných pro toto nařízení vymezeny různě. Měly by proto být chápány ve smyslu příslušného aktu s ohledem na kontext, v němž jsou použity. V souvislosti se znovuusídlením by měly členské státy, které znovuusídlení provádějí, podrobně konzultovat UNHCR ohledně pojmu „rodinní příslušníci“ v souvislosti se svou praxí v oblasti znovuusídlení a faktickými postupy znovuusídlování.
(35)
Opatření, která se provádějí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím a která dostávají podporu z fondu, by měla být přijímána v součinnosti a soudržnosti s ostatními akcemi, probíhajícími mimo Unii za podpory zeměpisně a tematicky zaměřených nástrojů v oblasti vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo usilovat především o plnou soudržnost se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, které jsou vůči dotyčné zemi či oblasti uplatňovány. Tato opatření by se neměla zaměřovat na podporu činností, jež jsou přímo zaměřeny na rozvoj a měla by případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Zásada soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, jak je stanovena v bodu 35 Evropského konsensu o rozvoji, by měla být respektována. Je rovněž důležité zajistit, aby provádění mimořádné pomoci bylo v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňovalo, při dodržování humanitárních zásad, které jsou stanoveny v Evropském konsensu o humanitární pomoci.
(36)
Velká část dostupných prostředků v rámci fondu by se měla přidělovat úměrně odpovědnosti, kterou každý členský stát při svém úsilí o řízení migračních toků nese, a to podle objektivních kritérií. Za tímto účelem by se měly používat nejnovější dostupné statistické údaje shromážděné Eurostatem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 862/2007 (9) související s migračními toky, jako jsou počet prvních žádostí o azyl, počet kladných rozhodnutí přiznávajících postavení uprchlíka nebo status podpůrné ochrany, počet znovuusídlených uprchlíků, počet oprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, počet státních příslušníků třetích zemí, kteří obdrželi povolení k pobytu vydané členským státem, počet rozhodnutí o navrácení vydaných vnitrostátními orgány a počet uskutečněných návratů.
(37)
V tomto nařízení se stanoví přidělení základních částek jednotlivým členským státům. Základní částka je složena z minimální částky a částky vypočtené na základě průměrné hodnoty částek, které byly jednotlivým členským státům přiděleny v letech 2011, 2012 a 2013 z Evropského uprchlického fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES (10), Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí zřízeného rozhodnutím Rady 2007/435/ES (11) a Evropského návratového fondu zřízeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES (12). Výpočty přidělených částek byly provedeny v souladu s kritérii pro rozdělení stanovenými v rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí 2007/435/ES a rozhodnutí č. 575/2007/ES. S ohledem na závěry Evropské rady ze dnů 7. a 8. února 2013, které zdůraznily, že zvláštní důraz by měl být kladen na ostrovní společnosti, které čelí neúměrným migračním výzvám, je vhodné zvýšit minimální částky pro Kypr a Maltu.
(38)
Ačkoli je vhodné, aby se každému členskému státu přidělily prostředky ve výši vycházející z nejnovějších dostupných statistických údajů, část prostředků dostupných v rámci fondu by se měla přidělit také na provádění specifických akcí, jež od členských států vyžadují vzájemnou spolupráci a pro Unii vytvářejí významnou přidanou hodnotu, jakož i na provádění programů Unie pro znovuusídlení a na provádění přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého.
(39)
Za tímto účelem by mělo toto nařízení obsahovat seznam specifických akcí způsobilých k financování z fondu. Členským státům, jež se zavážou k provádění těchto akcí, by měly být přiděleny dodatečné finanční prostředky.
(40)
S ohledem na postupné zavádění programu Unie pro znovuusídlení by měl fond poskytovat cílenou pomoc ve formě finančních pobídek (jednorázové částky) pro každou znovuusídlenou osobu. Komise a Evropský podpůrný úřadu pro otázky azylu by měly ve vzájemné spolupráci a v souladu se svými příslušnými pravomocemi sledovat účinnost provádění operací spojených se znovuusídlením, které jsou z prostředků fondu podporovány.
(41)
S cílem zvýšit dopad úsilí Unie v oblasti znovuusídlení při poskytování ochrany osobám, které potřebují mezinárodní ochranu, a zajistit co největší strategický dopad znovuusídlení prostřednictvím cílenějšího zaměření na ty osoby, které znovuusídlení potřebují nejvíce, je zapotřebí na úrovni Unie stanovit společné priority pro oblast znovuusídlení. Tyto společné priority by se měly měnit pouze v řádně odůvodněných případech nebo v návaznosti na doporučení UNHCR, a to na základě obecných kategorií stanovených v tomto nařízení.
(42)
Některé kategorie osob, které potřebují mezinárodní ochranu, by vzhledem ke zvláštní zranitelnosti měly být do společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení zahrnuty stále.
(43)
S ohledem na potřeby v oblasti znovuusídlení stanovené ve společných prioritách Unie v této oblasti je rovněž nutné poskytovat dodatečné finanční pobídky na znovuusídlení osob v souvislosti s konkrétními zeměpisnými regiony a státními příslušníky určitých zemí i v souvislosti s konkrétními kategoriemi osob, které mají být znovuusídleny, je-li znovuusídlení označeno za nejvhodnější řešení jejich zvláštních potřeb.
(44)
V zájmu posílení solidarity a lepšího sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm státům, které jsou azylovými toky zasaženy nejvíce, by měl být podobný mechanismus založený na finančních pobídkách zřízen i pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého. Tento mechanismus by měl snížit tlak na členské státy přijímající vysoké počty žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany buď v absolutních, nebo v poměrných hodnotách.
(45)
Podpora poskytovaná z fondu bude efektivnější a bude mít vyšší přidanou hodnotu, pokud se v tomto nařízení stanoví omezený počet povinných cílů, jež mají být plněny v rámci programů, které jednotlivé členské státy s přihlédnutím ke svým specifickým podmínkám a potřebám vypracují.
(46)
Pro posilování solidarity je důležité, aby ve vhodných případech a v koordinaci a v součinnosti s humanitární pomocí, již řídí Komise, přicházela z fondu dodatečná podpora na mimořádnou pomoc při řešení mimořádných situací, k nimž v členských státech či třetích zemích dochází v důsledku velkých migračních tlaků či masového přílivu vysídlených osob, a to v souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES (13). Mimořádná pomoc by měla rovněž zahrnovat podporu ad hoc humanitárním programům přijetí zaměřeným na poskytování dočasného pobytu na území určitého členského státu v případě naléhavé humanitární krize ve třetích zemích. Nicméně takovými jinými humanitárními programy přijetí není dotčen unijní program znovuusídlení, jenž je od začátku výslovně zaměřen na poskytování trvalého řešení pro osoby potřebující mezinárodní ochranu přesunuté do Unie ze třetích zemí. Za tímto účelem by členské státy neměly být oprávněny obdržet dodatečné jednorázové částky ohledně osob, jimž byl udělen dočasný pobyt na území určitého členského státu v rámci takových jiných humanitárních programů přijetí.
(47)
Toto nařízení by mělo stanovit finanční pomoc pro činnosti Evropské migrační sítě zřízené rozhodnutím Rady 2008/381/ES (14), a to v souladu s cíli a úkoly této sítě.
(48)
Rozhodnutí 2008/381/ES by proto mělo být změněno, aby byly sladěny postupy a usnadněno poskytování vhodné a včasné finanční podpory národním kontaktním místům podle uvedeného rozhodnutí.
(49)
S ohledem na účel finančních pobídek, jež jsou členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého přidělovány ve formě jednorázových částek, a vzhledem k tomu, že tyto částky představují malou část skutečných nákladů, by toto nařízení mělo stanovit určité odchylky od pravidel pro způsobilost výdajů.
(50)
Za účelem doplnění či změny ustanovení tohoto nařízení, která se týkají jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, a definic specifických akcí a společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla náležité konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžné, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(51)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně vypracovávání aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(52)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (15).
(53)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřovat na akce, u nichž může intervence Unie ve srovnání s akcemi prováděnými jednotlivými členskými státy samostatně přinést přidanou hodnotu. Vzhledem k tomu, že Unie může lépe než členské státy poskytnout rámec pro vyjádření solidarity Unie při řízení migračních toků, by finanční podpora poskytovaná podle tohoto nařízení měla především přispět k posílení kapacit v této oblasti na úrovni členských států i Unie.
(54)
Je nutné zajistit co největší dopad financování Unie tím, že budou uvolněny a shromážděny veřejné a soukromé finanční zdroje a bude docíleno jejich pákového účinku.
(55)
Komise by měla sledovat provádění fondu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (16) za pomoci společných ukazatelů pro vyhodnocení výsledků a dopadů. Uvedené ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvořit minimální základ pro vyhodnocení toho, v jakém rozsahu bylo dosaženo cílů fondu.
(56)
Aby bylo možné výsledky dosažené fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý společný cíl fondu. Společnými ukazateli by neměla být dotčena dobrovolná či závazná povaha provádění souvisejících akcí stanovených v tomto nařízení.
(57)
Pokud jde o řízení a provádění fondu, měl by být fond součástí celkového rámce, který tvoří toto nařízení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2014 (17). Pro účely fondu by partnerství uvedené v nařízení (EU) č. 514/2014 mělo zahrnovat příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery. Každý členský stát by měl odpovídat za složení partnerství a měl by stanovit způsoby jeho provádění.
(58)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádět, posilovat a rozvíjet společnou azylovou politiku, politiku týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společnou přistěhovaleckou politiku, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(59)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by tento fond měl zohledňovat prosazování zásady rovnosti žen a mužů a zásady nediskriminace.
(60)
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES by měla být zrušena za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(61)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, oznámil tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(62)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(63)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (18). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se zřizuje Azylový, migrační a integrační fond (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle finanční podpory a způsobilé akce;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
dostupné finanční zdroje a jejich přidělování;
d)
zásady a mechanismus pro stanovení společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení a
e)
finanční pomoc poskytovanou na akce prováděné Evropskou migrační sítí.
3. Tímto nařízením se stanoví, že se použijí pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„znovuusídlením“ proces, kdy jsou státní příslušníci třetích zemí na žádost Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) vycházející z individuální potřeby mezinárodní ochrany, přesunuti ze třetí země do členského státu, v němž se usadí a mohou zde pobývat jakožto osoby v některém z uvedených postavení:
i)
„postavení uprchlíka“ ve smyslu čl. 2 písm. e) směrnice 2011/95/EU,
ii)
status doplňkové ochrany ve smyslu čl. 2 písm. g) směrnice 2011/95/EU nebo
iii)
další statusy, s nimiž jsou spojena obdobná práva a výhody podle práva členských států a práva Unie jako se statusy uvedenými v bodech i) a ii);
b)
„jinými humanitárními programy přijímání“ určitý ad hoc postup, kterým členský stát přijímá určitý počet státních příslušníků třetí země k dočasnému pobytu na svém území, aby je chránil před naléhavými humanitárními krizemi způsobenými událostmi, jako jsou politický vývoj nebo konflikty;
c)
„mezinárodní ochranou“ postavení uprchlíka a status doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
d)
„navrácením“ proces navrácení státního příslušníka třetí země jako dobrovolné splnění povinnosti návratu nebo jako nucený návrat, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
e)
„státním příslušníkem třetí země“ osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Odkaz na státní příslušníky třetích zemí musí být vykládán tak, že zahrnuje osoby bez státní příslušnosti a osoby s nevymezenou státní příslušností;
f)
„vyhoštěním“ výkon povinnosti návratu, totiž fyzické dopravení osoby mimo území dotyčného členského státu, jak je stanoveno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
g)
„dobrovolným opuštěním území“ splnění povinnosti návratu ve lhůtě stanovené za tímto účelem v rozhodnutí o navrácení, jak je vymezeno v článku 3 směrnice 2008/115/ES;
h)
„nezletilou osobou bez doprovodu“ státní příslušník třetí země mladší 18 let, jenž vstupuje či vstoupil na území členského státu bez doprovodu dospělé osoby, která za něj podle práva nebo vnitrostátních zvyklostí daného členského státu odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilou osobu, jež je ponechána bez doprovodu po vstupu na území členského státu;
i)
„zranitelnou osobou“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
j)
„rodinným příslušníkem“ státní příslušník třetí země, který odpovídá definici této kategorie osob podle práva Unie použitelného na akce v oblasti politiky podporované z fondu;
k)
„mimořádnou situací“ situace, jež nastala v důsledku:
i)
velkých migračních tlaků v jednom či více členských státech, které se vyznačují nadměrným přílivem velkého počtu státních příslušníků třetích zemí a které kladou značné a naléhavé nároky na jejich přijímací zařízení, zařízení sloužící k zadržení osob, azylové systémy a azylová řízení,
ii)
provádění mechanismů dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES nebo
iii)
silných migračních tlaků ve třetích zemích, v nichž uprchlíci uvázli z důvodu např. politického vývoje nebo konfliktů.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem fondu je přispívat k účinnému řízení migračních toků a provádění, posilování a rozvoji společné azylové politiky, politiky týkající se doplňkové a dočasné ochrany a společné přistěhovalecké politiky při plném dodržování práv a zásad zakotvených v Listině základních práv Evropské unie.
2. V rámci svého obecného cíle fond přispěje k plnění těchto společných specifických cílů:
a)
posílení a rozvoji všech aspektů společného evropského azylového systému včetně jeho vnějšího rozměru;
b)
podpoře legální migrace do členských států v souladu s jejich hospodářskými a sociálními potřebami, jako jsou potřeby trhu práce, při zajištění integrity imigračních systémů členských států a podpora účinné integrace státních příslušníků třetích zemí;
c)
podpoře spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných v členských státech, jež podporují boj proti nedovolenému přistěhovalectví, s důrazem na udržitelnost návratů a efektivnost zpětného přebírání osob v zemích původu a tranzitu;
d)
posilování solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména s těmi členskými státy, které jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce, a to i prostřednictvím praktické spolupráce.
Plnění specifických cílů fondu se vyhodnocuje v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. 514/2014 prostřednictvím společných ukazatelů stanovených v příloze IV tohoto nařízení a ukazatelů pro specifické programy zahrnutých v národních programech.
3. Opatření přijatá v zájmu splnění cílů uvedených v odstavcích 1 a 2 jsou v plném souladu s opatřeními podporovanými nástroji vnější finanční pomoci Unie a se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti Unie.
4. Cíle uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku jsou plněny v řádném souladu s cíli a zásadami humanitární politiky Unie. Soudržnost ve vztahu k opatřením financovaným z vnějších finančních nástrojů Unie je zajištěna v souladu s článkem 24.
Článek 4
Partnerství
Pro účely fondu zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 příslušné mezinárodní organizace, nevládní organizace a sociální partnery.
KAPITOLA II
SPOLEČNÝ EVROPSKÝ AZYLOVÝ SYSTÉM
Článek 5
Přijímací a azylové systémy
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů uvedenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z uvedených kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
osoby v postavení uprchlíka nebo se statusem doplňkové ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU;
b)
osoby, které podaly žádost o jednu z forem mezinárodní ochrany uvedených v písmeni a) a dosud neobdržely konečné rozhodnutí;
c)
osoby, které požívají dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES;
d)
osoby, které jsou znovuusídlovány či byly znovuusídleny v rámci členského státu nebo jsou z tohoto členského státu přesunovány či z něj byly přesunuty.
Pokud jde o podmínky přijetí a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce:
a)
poskytování materiální pomoci, včetně pomoci na hranicích, vzdělávání, odborné přípravy, podpůrných služeb, lékařské a psychologické péče;
b)
poskytování podpůrných služeb, jako je překlad a tlumočení, vzdělávání a odborná příprava, včetně výuky jazyků, a další iniciativy, které jsou v souladu se statusem dotčené osoby;
c)
zřízení a zlepšení správních struktur, systémů a odborné přípravy pracovníků a příslušných orgánů s cílem zajistit účinný a snadný přístup k azylovým řízením pro žadatele o azyl, jakož i účinná a vysoce kvalitní azylová řízení, zejména za účelem podpory při případných změnách unijního acquis;
d)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci s administrativními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství ohledně možného výsledku azylového řízení, včetně otázek, jako je řízení o navracení;
e)
poskytování právní pomoci a zastoupení;
f)
určení zranitelných skupin a stanovení specifické pomoci pro zranitelné osoby, zejména v souladu s písmeny a) až e);
g)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob.
Pokud je to považováno za vhodné a stanoví tak národní programy členských států, může fond rovněž podpořit opatření související s integrací, jako jsou opatření uvedená v čl. 9 odst. 1 týkající se přijímání osob uvedených v prvním pododstavci tohoto odstavce.
2. Pokud jde o ubytovací infrastrukturu a přijímající systémy, fond v souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 podpoří zejména tyto akce:
a)
zlepšování a udržování stávající ubytovací infrastruktury a ubytovacích služeb;
b)
posilování a zlepšování administrativních struktur a systémů;
c)
informování místních společenství;
d)
odbornou přípravu pracovníků orgánů, včetně místních orgán, jež budou jednat s osobami uvedenými v odstavci 1 v souvislosti s jejich přijímáním;
e)
vybudování, provoz a rozvoj nové ubytovací infrastruktury a služeb, jakož i administrativních struktur a systémů, zejména za účelem řešení případných strukturálních potřeb členských států;
3. V souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže tyto akce souvisejí s osobami, které se dočasně nacházejí:
-
v centrech pro tranzit a evidenci uprchlíků, zejména s cílem podpořit operace spojené se znovuusídlením ve spolupráci s UNHCR, nebo
-
na území určitého členského státu v rámci jiných humanitárních programů přijímání.
Článek 6
Schopnost členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit své azylové politiky a azylová řízení
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu, podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce týkající se posílení schopnosti členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky a azylová řízení, fond podpoří zejména tyto akce:
a)
akce posilující schopnost členských států - i pokud jde o mechanismus včasného varování, připravenosti a řešení krizí zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (19) -shromažďovat, analyzovat a šířit kvalitativní a kvantitativní údaje a statistiky o azylových řízeních, přijímací kapacitě a opatřeních týkajících se znovuusídlení a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého;
b)
akce posilující schopnost členských států shromažďovat, analyzovat a šířit informace o zemi původu;
c)
akce přímo přispívající k hodnocení azylové politiky, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi různými cílovými skupinami a dalšími relevantními zúčastněnými stranami, rozvoj ukazatelů a srovnávací analýzy.
Článek 7
Znovuusídlení, přesun žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany a jiná humanitární přijímání ad hoc
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří zejména následující akce spojené se znovuusídlením státního příslušníka třetí země, který je znovuusídlován nebo byl znovuusídlen v určitém členském státě, a jiné humanitární programy přijímání:
a)
vytvoření a rozvoj národních programů a strategií zaměřených na znovuusídlení a jiných humanitárních programů přijímání, včetně analýz potřeb, zlepšení ukazatelů a hodnocení;
b)
vytvoření infrastruktury a služeb vhodných k zajištění hladkého a účinného provádění akcí v oblasti znovuusídlení a akcí týkajících se jiných humanitárních programů přijímání, včetně jazykové pomoci;
c)
vytvoření struktur, systémů a organizování odborné přípravy pracovníků zaměřené na vysílání na služební cesty do třetích zemí nebo jiných členských států, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
d)
posuzování možných případů znovuusídlení a případů jiných humanitárních přijímání příslušnými orgány členských států, jako je vysílání na služební cesty do třetích zemí, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek;
e)
lékařské vyšetření a lékařská péče před odjezdem, zabezpečení materiálních potřeb před odjezdem, poskytnutí informací před odjezdem, integrační opatření a opatření týkající se cesty prováděná před odjezdem, včetně zajištění služeb lékařského doprovodu;
f)
poskytování informací a pomoci při příjezdu nebo krátce po něm, včetně tlumočnických služeb;
g)
akce zaměřené na sloučení rodiny v případě osob znovuusídlených v členském státě;
h)
posilování infrastruktury a služeb příslušných pro migraci a azyl v zemích určených k provádění regionálních programů ochrany;
i)
vytváření podmínek pro dlouhodobou integraci, autonomii a posilování sebedůvěry znovuusídlených uprchlíků.
2. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. d) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří obdobné akce, jako jsou akce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jestliže jsou považovány za vhodné s ohledem na změny příslušné politiky, ke kterým dojde v průběhu prováděcího období fondu, nebo jestliže národní program členského státu stanoví takové akce, v souvislosti s přesunem žadatelů o mezinárodních ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany. Takové operace se provádějí za jejich souhlasu z členského státu, který jim poskytl mezinárodní ochranu, nebo odpovídá za posouzení jejich žádosti, do jiného zainteresovaného členského státu, kde jim bude poskytnuta rovnocenná ochrana nebo kde bude jejich žádost o mezinárodní ochranu posouzena.
KAPITOLA III
INTEGRACE STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A LEGÁLNÍ MIGRACE
Článek 8
Přistěhovalectví a opatření před odjezdem
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond rovněž podpoří akce prováděné ve třetí zemi a zaměřené na státní příslušníky této třetí země, kteří splňují požadavky specifických akcí prováděných před odjezdem nebo podmínky stanovené ve vnitrostátním právu a případně v souladu s právem Unie, včetně podmínek týkajících se schopnosti integrace do společnosti daného členského státu. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
přípravu informačních balíčků a kampaní zaměřených na zvyšování povědomí a podporu mezikulturního dialogu, mimo jiné prostřednictvím uživatelsky přístupných informačních a komunikačních technologií a internetových stránek;
b)
posuzování dovedností a kvalifikací, jakož i posilování transparentnosti a slučitelnosti dovedností a kvalifikací ve třetí zemi s dovednostmi a kvalifikacemi členského státu;
c)
odbornou přípravu zaměřenou na posílení možnosti pracovního uplatnění v členském státě;
d)
komplexní kurzy zaměřené na občanskou orientaci a výuku jazyků;
e)
pomoc v souvislosti se žádostmi o sloučení rodiny ve smyslu směrnice Rady 2003/86/ES (20).
Článek 9
Integrační opatření
1. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce, jež se uskutečňují v rámci soudržných strategií, při zohlednění integračních potřeb státních příslušníků třetích zemí na místní a regionální úrovni. V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na státní příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státě nebo s nimiž bylo případně zahájeno řízení za účelem získání povolení k pobytu v členském státě:
a)
vytváření a rozvoj těchto integračních strategií za účasti místních nebo regionálních subjektů, je-li to vhodné včetně analýzy potřeb, vylepšování ukazatelů integrace a hodnocení, včetně participativních hodnocení, s cílem nalézt osvědčené postupy;
b)
poskytování poradenství a pomoci v oblastech, jako je ubytování, prostředky na živobytí, administrativní a právní poradenství, zdravotní, psychologická a sociální péče a péče o dítě a sloučení rodiny;
c)
akce týkající se uvádění státních příslušníků třetích zemí do přijímající společnosti a akce, které jim umožní se přizpůsobit, akce zaměřené na informování těchto osob o jejich právech a povinnostech, na jejich začlenění do občanského a kulturního života a sdílení hodnot zakotvených v Listině základních práv Evropské unie;
d)
akce zaměřené na vzdělávání a odbornou přípravu, včetně výuky jazyků, a přípravné akce na usnadnění přístupu na trh práce;
e)
akce na podporu soběstačnosti a schopnosti státních příslušníků třetích zemí samostatně zabezpečit své potřeby;
f)
akce na podporu účelných kontaktů a konstruktivního dialogu mezi státními příslušníky třetích zemí a přijímající společností a akce na podporu přijetí ze strany přijímající společnosti, mimo jiné s využitím sdělovacích prostředků;
g)
akce na podporu rovného přístupu a rovnocenných výsledků, pokud jde o jednání státních příslušníků třetích zemí s veřejnými a soukromými službami, včetně úpravy těchto služeb pro jednání se státními příslušníky třetích zemí;
h)
budování kapacit příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a to i prostřednictvím výměny zkušeností a osvědčených postupů a navazování vzájemných kontaktů.
2. Akce uvedené v odstavci 1 zohlední vždy, kdy je to nutné, specifické potřeby jednotlivých kategorií státních příslušníků třetích zemí, včetně osob požívajících mezinárodní ochrany, znovuusídlených nebo přesunutých osob a zejména zranitelných osob.
3. Národní programy mohou umožnit začlenění přímých příbuzných osob, jež náležejí do cílové skupiny uvedené ve výše uvedeném odstavci, do akcí podle odstavce 1 v té míře, v níž je to nezbytné pro účinné provádění takových akcí.
4. Za účelem programování a provádění akcí uvedených v odstavci 1 tohoto článku zahrnuje partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. 514/2014 orgány určené členskými státy pro účely řízení intervencí Evropského sociálního fondu.
Článek 10
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení fond podpoří akce zaměřené na jednu nebo více z těchto oblastí:
a)
vytváření strategií na podporu legální migrace s cílem usnadnit rozvoj a provádění pružných postupů pro přijímání;
b)
spolupráci mezi pracovními agenturami třetích zemí, úřady práce a imigračními úřady členských států, jakož i podporu členských států při provádění právních předpisů Unie týkajících se migrace, konzultace se zúčastněnými subjekty a odborné poradenství či výměnu informací o přístupech, které se s ohledem na potřeby trhu práce zaměřují na osoby konkrétní státní příslušnosti či kategorie státních příslušníků třetích zemí;
c)
posílení schopnosti členských států rozvíjet, provádět, monitorovat a vyhodnocovat své strategie, politiky a opatření týkající se přistěhovalectví napříč různými úrovněmi a útvary úřadů, především pak posilování jejich kapacit shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o migračních řízeních a migračních tocích, povoleních k pobytu a rozvíjení monitorovacích nástrojů, programů hodnocení, ukazatelů a stanovování referenčních hodnot pro účely měření úspěšnosti těchto strategií;
d)
odbornou přípravu příjemců vymezených v čl. 2 písm. g) nařízení (EU) č. 514/2014 a pracovníků poskytujících veřejné a soukromé služby, včetně vzdělávacích institucí, podpora výměny zkušeností a osvědčených postupů, spolupráce a navazování vzájemných kontaktů a mezikulturních schopností, jakož i zvyšování kvality poskytovaných služeb;
e)
budování udržitelných organizačních struktur pro integraci a řízení rozmanitosti, především prostřednictvím spolupráce mezi různými zúčastněnými subjekty, což úředníkům na různých úrovních státní správy umožní rychle získat informace o zkušenostech a osvědčených postupech uplatňovaných jinde a případně sdílet zdroje s jinými příslušnými orgány, jakož i mezi vládními a nevládními subjekty v zájmu efektivnějšího poskytování služeb státním příslušníkům třetích zemí, mimo jiné prostřednictvím jednoho kontaktního místa (například koordinovaná střediska poskytující podporu při integraci);
f)
obousměrný dynamický proces vzájemné interakce, který je základem integračních strategií na místní a regionální úrovni, rozvíjením platforem pro konzultaci státních příslušníků třetích zemí, výměnu informací mezi zúčastněnými subjekty a platforem pro mezikulturní a náboženský dialog mezi společenstvími státních příslušníků třetích zemí navzájem nebo mezi nimi a orgány, které se podílejí na vytváření politiky a přijímají rozhodnutí;
g)
akce na podporu a posílení praktické spolupráce mezi příslušnými orgány členských států, zaměřené mimo jiné na výměnu informací, osvědčených postupů a strategií a na vytváření a provádění společných akcí, a to i s ohledem na zajištění integrity imigračních systémů členských států.
KAPITOLA IV
NAVRACENÍ OSOB
Článek 11
Doprovodná opatření při řízeních o navracení osob
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o opatření doprovázející řízení o navracení osob, zaměří se fond na jednu nebo více z těchto kategorií státních příslušníků třetích zemí:
a)
státní příslušníky třetích zemí, jejichž žádost o povolení k pobytu, jejich oprávněný pobyt nebo mezinárodní ochranu v členském státě dosud nebyla pravomocně zamítnuta a které se mohou rozhodnout využít možnosti dobrovolného návratu;
b)
státní příslušníky třetích zemí, kteří mají v členském státě právo k pobytu, oprávněný pobyt nebo požívají mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice 2011/95/EU nebo dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES a kteří se rozhodnou využít možnosti dobrovolného návratu;
c)
státní příslušníky třetích zemí, kteří se nacházejí v členském státě a nesplňují nebo již nesplňují podmínky pro vstup nebo pobyt na území členského státu, včetně těch státních příslušníků třetích zemí, jejichž vyhoštění bylo odloženo v souladu s článkem 9 a čl. 14 odst. 1 směrnice 2008/115/ES.
V této souvislosti fond podpoří zejména následující akce zaměřené na kategorie osob uvedené v prvním pododstavci:
a)
zavádění, rozvoj a zlepšování alternativních opatření k zajištění osob;
b)
poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci se správními nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství;
c)
poskytování právní a jazykové pomoci;
d)
specifická pomoc zranitelným osobám;
e)
zavádění a zlepšování nezávislých a účinných systémů pro sledování nuceného navracení stanovených v čl. 8 odst. 6 směrnice 2008/115/ES;
f)
zřizování, provoz a zlepšování ubytování, infrastruktury v oblasti přijímání a zadržování, služeb a podmínek;
g)
vytváření administrativních struktur a systémů, včetně nástrojů informačních technologií,
h)
odborná příprava pracovníků v zájmu zajištění bezproblémových a účinných řízení o navracení osob, včetně jejich řízení a provádění.
Článek 12
Opatření při navracení
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o akce při navracení, podpoří fond akce zaměřené na osoby uvedené v článku 11 tohoto nařízení. V této souvislosti fond podpoří zejména tyto akce:
a)
opatření nezbytná k přípravě operací souvisejících s návratem, jako jsou opatření vedoucí ke zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí, vydání cestovních dokladů a vyhledání rodinných příslušníků;
b)
spolupráce s konzulárními a imigračními úřady třetích zemí za účelem získání cestovních dokladů, usnadnění repatriace a zajištění zpětného převzetí;
c)
opatření asistovaného dobrovolného návratu, včetně lékařských prohlídek a lékařské pomoci, cestovních opatření, finančních příspěvků, pomoci a poradenství před návratem a po něm;
d)
operace vyhoštění, včetně souvisejících opatření, v souladu se standardy stanovenými v právu Unie, s výjimkou donucovacího vybavení;
e)
opatření k zahájení opětovného začlenění vracející se osoby do společnosti vzhledem k jejímu osobnímu rozvoji, jako jsou peněžní pobídky, odborná příprava, pomoc při hledání zaměstnání a ucházení se o ně a podpora zahájení výdělečné činnosti;
f)
zařízení a služby ve třetích zemích sloužící k zajištění vhodného dočasného ubytování a přijetí po příjezdu;
g)
specifická pomoc zranitelným osobám.
Článek 13
Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit
V souladu se zvláštním cílem uvedeným v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. c) tohoto nařízení a s ohledem na výsledky politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014, a v souladu s cíli národních programů vymezenými v článku 19 tohoto nařízení, pokud jde o praktickou spolupráci a opatření na budování kapacit, podpoří fond zejména tyto akce:
a)
akce na podporu, rozvoj a posílení operativní spolupráce a výměny informací mezi útvary členských států zodpovědnými za navracení osob a dalšími orgány členských států zapojenými do procesu navracení, včetně spolupráce s konzulárními úřady a imigračními úřady třetích zemí a společných návratových operací;
b)
akce na podporu spolupráce mezi třetími zeměmi a útvary členských států zodpovědnými za navracení osob, včetně opatření zaměřených na posilování kapacit třetích zemí při zpětném přebírání osob a jejich opětovném začleňování do společnosti, zejména v rámci dohod o zpětném přebírání osob;
c)
akce na posílení schopnosti rozvíjet účinné a udržitelné návratové politiky především prostřednictvím výměny informací o situaci v zemích návratu a osvědčených postupů, sdílení zkušeností a sdružování zdrojů mezi členskými státy;
d)
akce na posílení schopnosti shromažďovat, analyzovat a šířit podrobné a systematické údaje a statistiky o řízeních a opatřeních týkajících se navracení osob, kapacitách v oblasti přijímání a zadržování, o nucených a dobrovolných návratech, jakož i o monitorování a opětovném začleňování;
e)
akce, které přímo přispívají k hodnocení politik v oblasti navracení, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi cílovými skupinami, vypracovávání ukazatelů a stanovování referenčních hodnot;
f)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích, jejichž cílem je zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
KAPITOLA V
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 14
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje přidělené na provádění tohoto nařízení činí 3 137 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky fondu schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou vynakládány prostřednictvím těchto nástrojů:
a)
národních programů podle článku 19;
b)
akcí Unie podle článku 20;
c)
mimořádné pomoci podle článku 21;
d)
Evropské migrační sítě podle článku 22;
e)
technické pomoci podle článku 23.
4. Rozpočet přidělený podle tohoto nařízení na akce Unie, uvedené v článku 20 tohoto nařízení, na mimořádnou pomoc uvedenou v článku 21 tohoto nařízení, Evropskou migrační síť uvedenou v článku 22 tohoto nařízení, a na technickou pomoc uvedenou v článku 23 tohoto nařízení, se plní v rámci přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a případně v rámci nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Rozpočet přidělený národním programům uvedeným v článku 19 tohoto nařízení se provádí v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. V souladu s článkem 317 Smlouvy o fungování EU za plnění rozpočtu Unie odpovídá i nadále Komise, která informuje Evropský parlament a Radu o operacích prováděných jinými subjekty než členskými státy.
6. Finanční krytí, jež představuje hlavní referenční hodnotu, se, aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, orientačně použije takto:
a)
2 752 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
385 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc, Evropskou migrační síť a technickou pomoc Komise, z nichž alespoň 30 % se použije na akce Unie a Evropskou migrační síť.
Článek 15
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. Částka ve výši 2 752 milionů EUR se mezi členské státy rozdělí orientačně takto:
a)
2 392 milionů EUR se rozdělí v souladu s přílohou I. Členské státy přidělí nejméně 20 % těchto zdrojů na specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a) a alespoň 20 % na zvláštní cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b). Členské státy se mohou od těchto minimálních podílů odchýlit pouze tehdy, pokud bude národní program obsahovat podrobné vysvětlení ohledně skutečnosti, proč přidělení zdrojů pod touto úrovní neohrožuje dosažení daného cíle. Pokud jde o specifický cíl uvedený v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a), ty členské státy, které čelí strukturálním nedostatkům v oblasti ubytování, infrastruktury a služeb, by se neměly dostat pod minimální podíl stanovený v tomto nařízení;
b)
360 milionů EUR se rozdělí na základě přerozdělovacího mechanismu určeného pro specifické akce uvedené v článku 16, pro program Unie pro znovuusídlení uvedený v článku 17 a pro přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
2. Částka uvedená v odst. 1 písm. b) podpoří:
a)
specifické akce uvedené v příloze II;
b)
program Unie pro znovuusídlení podle článku 17 nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého podle článku 18.
3. V případě, že určitá částka zůstává k dispozici v rámci odst. 1 písm. b) tohoto článku, nebo je k dispozici jiná částka, bude přidělena v rámci přezkumu v polovině období stanoveného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014 poměrně k základním částkám pro národní programy stanoveným v příloze I tohoto nařízení.
Článek 16
Zdroje určené na specifické akce
1. Členským státům mohou být přiděleny dodatečné prostředky uvedené v čl. 15 odst. 2 písm. a), pokud jsou takové prostředky v programu vyčleněny, a použijí se na provádění specifických akcí. Tyto specifické akce jsou uvedeny v příloze II.
2. Za účelem zohlednění nového vývoje dané politiky je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení s cílem revidovat přílohu II v rámci přezkumu v polovině období uvedeného v článku 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Na základě revidovaného seznamu specifických akcí a v závislosti na dostupných zdrojích mohou členské státy obdržet dodatečné finanční prostředky, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí na základě zvláštního rozhodnutí o financování, kterým se v rámci přezkumu v polovině období schvaluje či reviduje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článcích 14 a 15 nařízení (EU) č. 514/2014. Tyto finanční prostředky se použijí výhradně na provádění specifických akcí uvedených v příloze II tohoto nařízení.
Článek 17
Zdroje na program Unie pro znovuusídlení
1. Členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží každé dva roky dodatečné finanční prostředky v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) stanovené na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou znovuusídlenou osobu.
2. Jednorázová částka uvedená v odstavci 1 bude navýšena na 10 000 EUR na každou osobu znovuusídlenou podle společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení stanovených podle odstavce 3 a uvedených v příloze III a pro každou zranitelnou osobu podle odstavce 5.
3. Společné priority Unie v oblasti znovuusídlení jsou stanoveny na základě těchto obecných kategorií osob:
a)
osob ze země či regionu určených k provádění regionálního programu ochrany;
b)
osob ze země či regionu označených v prognóze týkající se znovuusídlení vypracované podle UNHCR, v nichž by společná akce Unie měla významný dopad na řešení potřeb v oblasti ochrany;
c)
osob, jež patří do zvláštní kategorie, na něž se vztahují kritéria znovuusídlení podle UNHCR.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 za účelem změny přílohy III na základě obecných kategorií osob uvedených v odstavci 3 tohoto článku, existuje-li pro to řádné odůvodnění nebo s ohledem na doporučení UNHCR.
5. Tyto zranitelné skupiny osob mají rovněž nárok na jednorázovou částku stanovenou v odstavci 2:
a)
ohrožené ženy a děti;
b)
nezletilé osoby bez doprovodu;
c)
osoby, jejichž potřeby související se zdravotním stavem mohou být vyřešeny pouze prostřednictvím znovuusídlení;
d)
osoby, které musí být znovuusídleny z mimořádných nebo naléhavých důvodů za účelem právní či fyzické ochrany, mimo jiné oběti násilí nebo mučení.
6. V případě, že členský stát znovuusídlí osobu, která patří do více než jedné z kategorií osob uvedených v odstavcích 1 a 2, obdrží výše stanovenou částku na tuto osobu pouze jednou.
7. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavcích 1, 3 a 5 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli znovuusídleni v souladu s tímto nařízením.
8. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví časový harmonogram a další prováděcí podmínky spojené s mechanismem přidělování finančních zdrojů na program Unie pro znovuusídlení. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 27 odst. 2.
9. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se členským státům přidělí každé dva roky, poprvé na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutím, kterými se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
10. Za účelem účinného plnění cílů programu Unie pro znovuusídlení a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, kterými se upravují jednorázové částky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, pokud je to považováno za vhodné, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti znovuusídlení, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek.
Článek 18
Zdroje určené na přesun osob požívajících mezinárodní ochrany
1. S ohledem na provádění zásady solidarity a spravedlivé sdílení odpovědnosti a s ohledem na vývoj politiky Unie v průběhu prováděcího období fondu členské státy kromě přídělu vypočteného podle čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží dodatečné finanční prostředky podle čl. 15 odst. 2 písm. b) na základě jednorázové částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou osobu požívající mezinárodní ochrany přesunutou z jiného členského státu.
2. Na jednorázovou částku mohou mít případně nárok i členské státy pro rodinné příslušníky osob uvedených v odstavci 1 za podmínky, že tito rodinní příslušníci byli přesunuti v souladu s tímto nařízením.
3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavci 1 tohoto článku se členským státům poprvé přidělí na základě samostatných rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, a následně na základě rozhodnutí o financování připojených k rozhodnutí, kterým se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiné akce.
4. Za účelem účinného plnění cílů solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy uvedených v článku 80 Smlouvy o fungování EU a v rámci dostupných zdrojů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 tohoto nařízení pro účely úpravy jednorázové částky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, zejména s ohledem na aktuální míru inflace, relevantní vývoj v oblasti přesunu osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého, jakož i s ohledem faktory, které mohou optimalizovat využití finančních pobídek obdržených ve formě jednorázových částek
Článek 19
Národní programy
1. V rámci národních programů, které mají být přezkoumány a schváleny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 sledují především tyto cíle:
a)
zesílenou podporu při zřizování společného evropského azylového systému zajištěním účinného a jednotného uplatňování acquis Unie v oblasti azylu a podpora řádného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013. Tyto akce mohou zahrnovat rovněž vytvoření a rozvoj programu Unie pro znovuusídlení;
b)
vytvoření a rozvoj integračních strategií zahrnujících různé aspekty obousměrného dynamického procesu, které budou podle potřeby prováděny na celostátní, místní nebo regionální úrovni, budou zohledňovat potřeby státních příslušníků třetích zemí v oblasti integrace na místní a regionální úrovni, řešit specifické potřeby různých kategorií migrantů a rozvíjet účinná partnerství mezi klíčovými zúčastněnými stranami;
c)
rozvoj návratového programu, který zahrnuje složku týkající se asistovaného dobrovolného návratu a případně složku věnovanou opětovnému začleňování.
2. Členské státy zajistí, aby veškeré akce podporované v rámci fondu byly prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Zejména by měly takové akce plně dodržovat práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie.
3. V souladu s požadavkem sledovat výše uvedené cíle a při zohlednění konkrétních okolností se členské státy zaměří na spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi specifické cíle stanovené v čl. 3 odst. 2.
Článek 20
Akce Unie
1. Z podnětu Komise lze fond využít k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) v souvislosti s obecnými a specifickými cíli uvedenými v článku 3.
2. Způsobilé akce Unie jsou akce, které podporují zejména:
a)
rozšiřování spolupráce Unie při provádění práva Unie a při sdílení osvědčených postupů v oblasti azylu, zejména ohledně znovuusídlování a přesunu žadatelů o mezinárodní ochranu nebo osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého i prostřednictvím navazování kontaktů a výměny informací, legální migrace, integrace státních příslušníků třetích zemí, včetně pomoci při příjezdu a koordinačních činností na podporu znovuusídlení s místními společenstvími, jež mají přijmout znovuusídlené uprchlíky, a navracení osob;
b)
zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů, včetně inovačních projektů, založených na nadnárodních partnerstvích mezi subjekty sídlícími ve dvou či více členských státech za účelem stimulování inovací a usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů;
c)
studie a výzkum zaměřené na možné nové formy spolupráce Unie v oblasti azylu, přistěhovalectví, začleňování, navracení osob a příslušného práva Unie, šíření a výměnu informací týkající se osvědčených postupů a všech dalších aspektů azylu, přistěhovalectví, integrace a návratové politiky, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie;
d)
vývoj společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení vývoje politik v oblasti azylu, legální migrace, začleňování a navracení osob a jejich používání členskými státy;
e)
přípravu, monitorování, administrativní a technickou podporu a rozvoj mechanismu hodnocení, jež jsou nezbytné k provádění politiky v oblasti azylu a přistěhovalectví;
f)
spolupráci s třetími zeměmi na základě globálního přístupu Unie k migraci a mobilitě, především v rámci provádění dohod o zpětném přebírání osob, partnerství v oblasti mobility a regionálních programů ochrany;
g)
opatření zaměřená na informování a informační kampaně ve třetích zemích určené na zvyšování povědomí o vhodných dovolených způsobech přistěhovalectví a rizicích nedovoleného přistěhovalectví.
3. Akce Unie se provedou v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Komise zajistí spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů mezi cíle uvedené v čl. 3 odst. 2.
Článek 21
Mimořádná pomoc
1. Nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a zvláštních potřeb v případě mimořádné situace, jak ji vymezuje čl. 2 písm. k). Opatření prováděná ve třetích zemích v souladu s tímto článkem musí být v souladu s humanitární politikou Unie a případně ji doplňují a zároveň musí dodržovat humanitární zásady stanovené v konsensu o humanitární pomoci.
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s články 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 22
Evropská migrační síť
1. Z fondu se podporuje Evropská migrační síť a poskytuje se finanční pomoc nezbytná pro její činnost a budoucí rozvoj.
2. Částku vyhrazenou na Evropskou migrační síť v rámci ročních rozpočtových prostředků fondu i pracovní program stanovující priority jejích činností přijímá Komise po schválení řídícím výborem v souladu s postupem uvedeným v čl. 4 odst. 5 písm. a) rozhodnutí 2008/381/ES. Rozhodnutí Komise o této částce je finančním rozhodnutím ve smyslu článku 84 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Finanční pomoc určená na činnost Evropské migrační sítě má formu grantů udělovaných národním kontaktním místům podle článku 3 rozhodnutí 2008/381/ES a případně veřejných smluv v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Tato pomoc zajistí národním kontaktním místům odpovídající a včasnou finanční podporu. Náklady vzniklé v souvislosti s prováděním akcí národních kontaktních míst podpořených prostřednictvím grantů přidělených v roce 2014 mohou být způsobilé ode dne 1. ledna 2014.
4. Rozhodnutí 2008/381/ES se mění takto:
a)
v čl. 4 odst. 5 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
připravuje a schvaluje návrh pracovního programu činností, zejména pokud jde o cíle a tematické priority a stanovení orientační výše rozpočtu jednotlivých národních kontaktních míst, která je nezbytná k zajištění řádného fungování Evropské migrační sítě, a to na základě návrhu předloženého předsedou.“;
b)
článek 6 se mění takto:
i)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Komise sleduje provádění programu činností a podává řídícímu výboru pravidelně zprávy o provádění programu a o rozvoji Evropské migrační sítě.“,
ii)
odstavce 5 až 8 se zrušují;
c)
článek 11 se zrušuje;
d)
článek 12 se zrušuje.
Článek 23
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise se na technickou pomoc ročně z fondu vynaloží až 2,5 milionu EUR v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu je možné z fondu financovat činnosti v oblasti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka vyčleněná na technickou pomoc v období 2014-2020 nepřesáhne 5,5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšenou o 1 000 000 EUR.
Článek 24
Koordinace
Komise a členské státy, případně spolu s Evropskou službou pro vnější činnost, zajistí, aby akce ve třetích zemích a ve vztahu k nim byla přijímána v součinnosti a soudržnosti s jinými opatřeními mimo Unii podporovanými prostřednictvím nástrojů Unie. Zejména zajistí, aby uvedené akce:
a)
byly soudržné s vnější politikou Unie, dodržovaly zásadu soudržnosti politik v oblasti rozvoje a aby byly soudržné se strategickými programovými dokumenty pro danou oblast či zemi;
b)
byly zaměřeny na opatření, která nejsou orientována na rozvoj;
c)
sloužily zájmům vnitřních politik Unie a byly v souladu s činnostmi vyvíjenými uvnitř Unie.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Zvláštní ustanovení týkající se jednorázových částek určených na znovuusídlení a přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého
Odchylně od pravidel způsobilosti výdajů stanovených v článku 18 nařízení (EU) č. 514/2014, zvláště pokud jde o jednorázové částky a paušální sazby, jsou jednorázové částky přidělované podle tohoto nařízení členským státům na znovuusídlení nebo přesun osob požívajících mezinárodní ochrany z jednoho členského státu do druhého:
a)
osvobozeny od povinnosti, podle níž musí být podloženy statistickými údaji či údaji z minulosti a
b)
vyplaceny za podmínky, že osoba, na kterou je jednorázová částka přidělena, byla skutečně znovuusídlena nebo přesunuta v souladu s tímto nařízením.
Článek 26
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu sedmi let ode dne 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 2, čl. 17 odst. 4 a 10 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 27
Postup projednávání ve výborech
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Azylový, migrační a integrační fond a Fond pro vnitřní bezpečnost, zřízený čl. 59 odst. 1 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 28
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení na základě návrhu Komise do 30. června 2020.
Článek 29
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento fond se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014, aniž je dotčen článek 4 tohoto nařízení.
Článek 30
Zrušení
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014
Článek 31
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně celkového nebo částečného zrušení, dotyčných projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, finanční podpory schválené Komisí na základě rozhodnutí 2008/381/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování v rámci tohoto nařízení Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES, 2007/435/ES a 2008/381/ES před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření akce zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
4. K částkám na akce, které byly pozastaveny z důvodů soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
5. Členské státy předloží Komisi do 30. června 2015 hodnotící zprávy týkající se výsledků a dopadů akcí spolufinancovaných v rámci rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES v období 2011 až 2013.
6. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince 2015 následné hodnotící zprávy podle rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES za období 2011 až 2013.
Článek 32
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
V Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 516/2014
2014 m. balandžio 16 d.
kuriuo įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas ir iš dalies keičiamas Tarybos sprendimas 2008/381/EB ir panaikinami Europos Parlamento ir Tarybos sprendimai Nr. 573/2007/EB ir Nr. 575/2007/EB bei Tarybos sprendimas 2007/435/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 78 straipsnio 2 dalį ir 79 straipsnio 2 bei 4 dalis,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Sąjunga turėtų siekti tikslo sukurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, inter alia, imdamasi bendrų priemonių, formuojančių prieglobsčio ir imigracijos politiką, grindžiamą valstybių narių solidarumu, kuria būtų užtikrintos vienodos galimybės trečiosioms šalims ir jų piliečiams. 2009 m. gruodžio 2 d. susitikime Europos Vadovų Taryba pripažino, kad Sąjungos finansinius išteklius reikėtų vis lanksčiau ir nuosekliau naudoti tiek apimties, tiek pritaikomumo požiūriu siekiant remti prieglobsčio ir migracijos srityje plėtojamą politiką;
(2)
siekiant prisidėti prie Sąjungos bendros prieglobsčio ir imigracijos politikos plėtojimo ir laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės stiprinimo atsižvelgiant į valstybių narių solidarumo ir atsakomybės pasidalijimo principų taikymą ir bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis, šiuo reglamentu turėtų būti įsteigtas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas (toliau - fondas);
(3)
kad būtų pasiekti šiame reglamente nustatyti bendrieji ir konkretūs tikslai, fondas turėtų atitikti didesnio lankstumo ir supaprastinimo poreikį, kartu turėtų būti laikomasi nuspėjamumo reikalavimų ir užtikrinamas teisingas ir skaidrus išteklių paskirstymas;
(4)
priemonių efektyvumas ir išlaidų kokybė yra pagrindiniai fondo įgyvendinimo principai. Be to, fondas taip pat turėtų būti įgyvendinamas kuo veiksmingiau ir naudotojams kuo patogiau;
(5)
nauja dviejų ramsčių finansavimo vidaus reikalų srityje struktūra turėtų padėti supaprastinti, racionalizuoti ir konsoliduoti finansavimą toje srityje ir padidinti tokio finansavimo skaidrumą. Turėtų būti siekiama užtikrinti sąveikumą, suderinamumą ir papildomumą su kitais fondais ir programomis, įskaitant atvejus, kai finansavimo skiriamas bendriems tikslams. Vis dėlto reikėtų vengti skirtingų finansavimo instrumentų dubliavimosi;
(6)
fondu turėtų būti sukurta lanksti sistema, kuria valstybėms narėms būtų sudarytos sąlygos gauti finansinius išteklius pagal jų nacionalines programas, kad būtų remiama atitinkamų sričių politika pagal šį fondą atsižvelgiant į jų konkrečią situaciją bei poreikius ir atsižvelgiant į bendruosius bei konkrečius fondo tikslus, kurių atveju finansinė parama būtų veiksmingiausia ir tikslingiausia;
(7)
fondu turėtų būti įgyvendinamas solidarumas teikiant finansinę paramą valstybėms narėms. Juo turėtų būti gerinamas veiksmingas migracijos į Sąjungą srautų valdymas tose srityse, kuriose Sąjungos dalyvavimas teikia didžiausią naudą, visų pirma valstybėms narėms dalijantis atsakomybe tarpusavyje ir dalijantis atsakomybe bei stiprinant bendradarbiavimą su trečiosiomis šalimis;
(8)
tam, kad prisidėtų siekiant bendrojo fondo tikslo, valstybės narės turėtų užtikrinti, kad jų nacionalinėse programose būtų numatyti veiksmai, kuriais būtų siekiama konkrečių šio reglamento tikslų, ir kad ištekliai tikslams būtų paskirstyti taip, kad tikslus būtų galima pasiekti. Retais atvejais kai valstybė narė norėtų nesilaikyti šiame reglamente nustatyto mažiausio procentinio dydžio, ta valstybė narė savo nacionalinėje programoje turėtų išsamiai tai pagrįsti;
(9)
siekiant užtikrinti vienodą aukštos kokybės prieglobsčio politiką ir taikyti aukštesnius tarptautinės apsaugos standartus, fondo lėšomis turėtų būti prisidedama prie veiksmingo bendros Europos prieglobsčio sistemos veikimo, kuris apima priemones, susijusias su politika, teisės aktais ir gebėjimų stiprinimu, veiklą bendradarbiaujant su kitomis valstybėmis narėmis, Sąjungos agentūromis ir trečiosiomis šalimis;
(10)
tikslinga remti ir gerinti valstybių narių pastangas visiškai ir tinkamai įgyvendinti Sąjungos prieglobsčio srities acquis, visų pirma siekiant perkeltiesiems asmenims ir asmenims, kurie prašo suteikti tarptautinę apsaugą, bei asmenims, kuriems ta apsauga suteikta, sudaryti tinkamas priėmimo sąlygas, užtikrinti, kad būtų tinkamai nustatomas statusas pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/95/ES (4), taikyti teisingas bei veiksmingas prieglobsčio procedūras ir propaguoti gerą praktiką prieglobsčio srityje, kad būtų apsaugotos asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, teisės, o valstybių narių prieglobsčio sistemos galėtų veiksmingai veikti;
(11)
fondo lėšomis turėtų būti teikiama tinkama parama bendriems valstybių narių veiksmams nustatant ir propaguojant geriausios praktikos pavyzdžius bei jais keičiantis, taip pat kuriant veiksmingas bendradarbiavimo struktūras, siekiant pagerinti bendros Europos prieglobsčio sistemos srityje priimamų sprendimų kokybę;
(12)
fondas turėtų papildyti ir sustiprinti Europos prieglobsčio paramos biuro (EASO), įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 439/2010 (5), veiklą siekiant koordinuoti valstybių narių tarpusavio praktinį bendradarbiavimą prieglobsčio srityje, remti valstybes nares, kurių prieglobsčio sistemoms tenka ypatingas krūvis, ir prisidėti prie bendros Europos prieglobsčio sistemos įgyvendinimo. Komisija gali pasinaudoti Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (6) numatyta galimybe EASO patikėti įgyvendinti konkrečias, ad hoc užduotis, pavyzdžiui, valstybių narių vykdomo perkėlimo pagal Reglamentą (ES) Nr. 439/2010 koordinavimą;
(13)
fondo lėšomis turėtų būti remiami Sąjungos ir valstybių narių veiksmai, susiję su valstybių narių gebėjimų plėtoti, stebėti ir vertinti savo prieglobsčio politiką stiprinimu atsižvelgiant į jų įsipareigojimus pagal esamą Sąjungos teisę;
(14)
fondo lėšomis turėtų būti remiamos valstybių narių pastangos savo teritorijose teikti tarptautinę apsaugą ir rasti ilgalaikius sprendimus pabėgėliams ir perkeltiesiems asmenims, kuriuos, Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro nuomone, galima perkelti į Europos Sąjungą, pavyzdžiui, perkėlimo į Europos Sąjungą poreikių įvertinimas ir atitinkamų asmenų perkėlimas į jų teritoriją, siekiant suteikti jiems saugų teisinį statusą ir skatinti jų veiksmingą integraciją;
(15)
fondo lėšomis turėtų būti remiami nauji požiūriai, susiję su galimybe saugiau naudotis prieglobsčio procedūromis, visų pirma daugiausia dėmesio sutelkiant į pagrindines tranzito šalis, pavyzdžiui, tam tikroms grupėms skirtos apsaugos programos arba tam tikros prašymų suteikti prieglobstį nagrinėjimo procedūros;
(16)
atsižvelgiant į fondo pobūdį, jo lėšomis turėtų būti teikiama parama savanoriškoms ir valstybių narių bendrai sutartoms naštos pasidalijimo operacijoms, kurių metu iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę perkeliami asmenys, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, ir tarptautinės apsaugos prašytojai;
(17)
esminė Sąjungos prieglobsčio politikos sudedamoji dalis - partnerystė ir bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis siekiant užtikrinti tinkamą asmenų, kurie pateikia prašymą dėl prieglobsčio arba kitų formų tarptautinės apsaugos, srautų valdymą. Siekiant suteikti galimybę gauti tarptautinę apsaugą ir naudotis ilgalaikiais sprendimais kuo ankstesniame etape, be kita ko, pagal regionines apsaugos programas, fondas turėtų turėti tvirtą asmenų perkėlimo į Europos Sąjungą komponentą;
(18)
siekiant tobulinti ir stiprinti integracijos procesą Europos visuomenėje, fondas turėtų palengvinti teisėtą migraciją į Sąjungą atsižvelgiant į valstybių narių ekonominius ir socialinius poreikius, o integracijos procesui būtų ruošiamasi jau į Sąjungą atvykstančių trečiųjų šalių piliečių kilmės šalyse;
(19)
tam, kad fondas būtų veiksmingas ir suteiktų kuo didesnę pridėtinę vertę, jis turėtų būti naudojamas laikantis tikslingesnio požiūrio remiant nuoseklias strategijas, specialiai sukurtas trečiųjų šalių piliečių integracijai nacionaliniu, vietos ir (arba) regioniniu lygmeniu, kai taikoma, skatinti. Šias strategijas turėtų įgyvendinti daugiausia vietos arba regioninės valdžios institucijos ir nevalstybiniai subjektai, taip pat nacionalinės valdžios institucijos, visų pirma jeigu to reikia dėl valstybės narės specifinės administracinės struktūros arba kai valstybėje narėje integracijos veiksmai priklauso pasidalijamajai valstybės ir decentralizuoto lygio administracijos kompetencijai. Strategijas įgyvendinančios organizacijos turėtų iš įvairių turimų priemonių pasirinkti jų konkrečiai situacijai tinkamiausias priemones;
(20)
fondas turėtų būti įgyvendinamas laikantis Sąjungos bendrų pagrindinių integracijos principų, kaip nurodyta Bendroje integracijos darbotvarkėje;
(21)
integracijos priemonių taikymo sritis turėtų taip pat apimti asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, kad būtų užtikrintas visapusiškas požiūris į integraciją, atsižvelgiant į tų tikslinių grupių ypatumus. Kai integracijos priemonės taikomos kartu su priėmimo priemonėmis, atitinkamais atvejais veiksmais taip pat turėtų būti sudarytos sąlygos įtraukti tarptautinės apsaugos prašytojus;
(22)
norint užtikrinti, kad Sąjungos veiksmai, susiję su trečiųjų šalių piliečių integracija, būtų nuoseklūs, fondo lėšomis finansuojami veiksmai turėtų būti konkretūs ir papildyti Europos socialinio fondo lėšomis finansuojamus veiksmus. Atsižvelgiant į tai, turėtų būti reikalaujama, kad už fondo įgyvendinimą atsakingos valstybių narių valdžios institucijos sukurtų bendradarbiavimo ir veiklos koordinavimo su valdžios institucijomis, valstybių narių paskirtomis valdyti Europos socialinio fondo intervencijas, mechanizmus;
(23)
dėl praktinių priežasčių kai kurie veiksmai gali būti siejami su asmenų grupe; grupei, kaip visumai, veiksmai gali būti efektyviau taikomi, neišskiriant jos narių. Todėl būtų tikslinga toms valstybėms narėms, kurios to nori, suteikti galimybę savo nacionalinėse programose numatyti, kad integracijos veiksmai gali būti taikomi trečiųjų šalių piliečių tiesioginiams artimiesiems tiek, kiek tai būtina, kad tokie veiksmai būtų veiksmingai įgyvendinti. Tiesioginiai artimieji reikštų trečiosios šalies piliečio, kuriam taikomi integracijos veiksmai, sutuoktinį / partnerį ir bet kurį asmenį, su juo turintį tiesiosios aukštutinės arba tiesiosios žemutinės linijos tiesioginių giminystės ryšių, ir kuris kitu atveju nepatektų į fondo taikymo sritį;
(24)
fondo lėšomis turėtų būti remiamas valstybių narių vykdomas strategijų dėl teisėtos migracijos organizavimo, kuriomis būtų stiprinami jų gebėjimai plėtoti, įgyvendinti, stebėti ir apskritai vertinti visas trečiųjų šalių piliečiams skirtas imigracijos ir integracijos strategijas, politiką ir priemones, įskaitant Sąjungos teisines priemones, rengimas. Fondo lėšomis taip pat turėtų būti remiamas keitimasis informacija, geriausios praktikos pavyzdžiais ir įvairių administracinių įstaigų bendradarbiavimas, be kita ko, ir su kitomis valstybėmis narėmis;
(25)
Sąjunga turėtų toliau ir plačiau naudoti partnerystes judumo srityje kaip pagrindinę strateginę, visapusišką ir ilgalaikę bendradarbiavimo sistemą migracijai valdyti kartu su trečiosiomis šalimis. Fondo lėšomis turėtų būti remiama partnerysčių judumo srityje veikla, vykdoma Sąjungoje arba trečiosiose šalyse, kurios tikslas yra tenkinti Sąjungos poreikius ir siekti jos prioritetų, visų pirma veiksmai, kuriais užtikrinamas finansavimo tęstinumas, apimant tiek Sąjungą, tiek trečiąsias šalis;
(26)
tikslinga toliau remti ir skatinti valstybių narių pastangas gerinti grąžinimo valdymą visais jo aspektais, siekiant nuolat, teisingai ir veiksmingai įgyvendinti bendrus trečiųjų valstybių piliečių grąžinimo standartus, visų pirma nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2008/115/EB (7). Fondas turėtų skatinti grąžinimo strategijų plėtojimą nacionaliniu lygmeniu įgyvendinant integruoto grąžinimo valdymo koncepciją, taip pat priemones, kuriomis remiamas jų veiksmingas įgyvendinimas trečiosiose šalyse;
(27)
kalbant apie savanorišką asmenų, įskaitant tuos, kurie norėtų būti grąžinti, nors jiems netaikoma prievolė išvykti iš teritorijos, grįžimą, turėtų būti numatytos jiems taikytinos paskatos, pavyzdžiui, lengvatinės sąlygos teikiant didesnę su grįžimu susijusią paramą. Dėl jo išlaidų efektyvumo tokio pobūdžio savanoriškas grįžimas yra naudingas tiek grįžtantiems asmenims, tiek valdžios institucijoms. Valstybės narės turėtų būti raginamos teikti pirmenybę savanoriškam grįžimui;
(28)
tačiau politikos požiūriu savanoriškas grįžimas ir priverstinis grąžinimas yra tarpusavyje susiję ir vienas kitą papildo, ir dėl šios priežasties valstybės narės turėtų būti skatinamos stiprinti šių abiejų formų papildomumą, vykdant grąžinimo valdymą. Išsiuntimą vykdyti reikia, kad būtų užtikrintas Sąjungos imigracijos bei prieglobsčio politikos ir valstybių narių imigracijos bei prieglobsčio sistemų vientisumas. Todėl išsiuntimo galimybė yra būtina sąlyga siekiant užtikrinti, kad nebūtų pakenkta šiai politikai, ir siekiant užtikrinti teisinės valstybės principo, kuris pats yra labai svarbus laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės kūrimo procesui, įgyvendinimą. Todėl fondo lėšomis turėtų būti remiami valstybių narių veiksmai siekiant palengvinti išsiuntimą laikantis Sąjungos teisėje nustatytų standartų, kai taikoma, ir visapusiškai gerbiant grąžinamų asmenų pagrindines teises ir orumą;
(29)
itin svarbu fondo lėšomis remti konkrečias priemones, taikomas grįžusiems asmenims grąžinimo šalyje, kad būtų užtikrintas veiksmingas jų grįžimas geromis sąlygomis į jų kilmės miestą arba regioną ir kad būtų sustiprinta jų ilgalaikė reintegracija į jų bendruomenę;
(30)
Sąjungos readmisijos susitarimai yra neatsiejamas Sąjungos grąžinimo politikos komponentas ir viena iš pagrindinių veiksmingo migrantų srautų valdymo priemonių, nes jie palengvina greitą nelegalių migrantų grąžinimą. Tie susitarimai yra svarbus dialogo ir bendradarbiavimo su nelegalių migrantų kilmės ir tranzito trečiosiomis šalimis elementas, ir turėtų būti remiamas jų įgyvendinimas trečiosiose šalyse, kad nacionaliniu ir Sąjungos lygmeniu grąžinimo strategijos būtų veiksmingos;
(31)
fondas turėtų papildyti ir sustiprinti Europos operatyvaus bendradarbiavimo prie Europos Sąjungos valstybių narių išorės sienų valdymo agentūros, įsteigtos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2007/2004 (8), veiklą; dalis agentūros užduočių yra teikti reikiamą paramą valstybėms narėms organizuojant bendras grąžinimo operacijas ir nustatyti geriausią praktiką, susijusią su kelionės dokumentų įgijimu ir nelegaliai valstybių narių teritorijose esančių trečiųjų šalių piliečių išsiuntimu, taip pat padėti valstybėms narėms tais atvejais, kai prie išorės sienų reikia didesnės techninės pagalbos ir pagalbos veiklai atsižvelgiant į tai, kad kai kuriose situacijose gali susidaryti ekstremalioji humanitarinė padėtis ir gali reikėti atlikti gelbėjimo darbus jūroje;
(32)
be paramos grąžinant asmenis, kaip numatyta šiame reglamente, fondo lėšomis taip pat turėtų būti remiamos kitos kovos su nelegalia imigracija ar esamų teisėtos migracijos taisyklių nesilaikymu priemonės tokiu būdu užtikrinant valstybių narių imigracijos sistemų vientisumą;
(33)
fondo veikla turėtų būti įgyvendinama visapusiškai laikantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytų teisių bei principų ir atitinkamuose tarptautiniuose dokumentuose nustatytų pagrindinių teisių, įskaitant atitinkamą Europos žmogaus teisių teismo praktiką. Tinkamais finansuoti veiksmais turėtų būti laikomasi žmogaus teisėmis grindžiamo požiūrio į migrantų, pabėgėlių ir prieglobsčio prašytojų apsaugą, ir visų pirma jais turėtų būti užtikrinta, kad specifinei pažeidžiamų asmenų, visų pirma moterų, nelydimų nepilnamečių ir kitų nepilnamečių, kuriems kyla rizika, padėčiai būtų skiriamas ypatingas dėmesys ir numatyti konkrečiai jų padėčiai spręsti skirti veiksmai;
(34)
terminai „pažeidžiami asmenys“ ir „šeimos nariai“ skirtinguose aktuose, susijusiuose su šiuo reglamentu, yra apibrėžti skirtingai. Todėl jie turėtų būti suprantami taip, kaip apibrėžta atitinkamame akte, atsižvelgiant į kontekstą, kuriame jie yra vartojami. Kalbant apie perkėlimą, perkėlimą vykdančios valstybės narės turėtų glaudžiai konsultuotis su Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro biuru dėl sąvokos „šeimos nariai“ taikymo savo perkėlimo praktikoje ir vykdant faktinį perkėlimo procesą;
(35)
fondo lėšomis remiamos priemonės, taikomos trečiosioms šalims, ir su jomis susijusios priemonės turėtų būti patvirtintos užtikrinant sąveiką ir suderinamumą su kitais už Sąjungos ribų vykdomais veiksmais, kurie remiami pagal Sąjungos išorės pagalbos tiek geografines, tiek temines priemones. Įgyvendinant tokius veiksmus visų pirma turėtų būti siekiama visapusiško suderinamumo su Sąjungos išorės veiksmų ir užsienio politikos, susijusios su tam tikra šalimi ar regionu, principais ir bendraisiais tikslais. Priemonėmis neturėtų būti siekiama remti veiksmus, kurie yra tiesiogiai orientuoti į vystymąsi, ir jie, kai tinkama, turėtų papildyti pagal išorės pagalbos priemones teikiamą finansinę paramą. Turėtų būti laikomasi politikos suderinamumo vystymosi labui pricipo, kaip nustatyta Europos konsensuso dėl vystymosi 35 punkte. Taip pat svarbu užtikrinti, kad pagalba ekstremaliosios situacijos atveju būtų suderinama su Sąjungos humanitarine politika ir, kai tinka, ją papildytų ir kad teikiant tokią pagalbą būtų laikomasi Europos konsensuse dėl humanitarinės pagalbos įtvirtintų humanitarinių principų;
(36)
didelė dalis fondo išteklių turėtų būti skiriama remiantis objektyviais kriterijais proporcingai kiekvienos valstybės narės atsakomybei, jai tenkančiai valdant migracijos srautus. Tuo tikslu turėtų būti naudojami turimi naujausi statistiniai duomenys, renkami Eurostato pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 862/2007 (9), susiję su migrantų srautais, pavyzdžiui, pirmą kartą pateiktų prašymų suteikti prieglobstį skaičius, teigiamų sprendimų, kuriais suteikiamas pabėgėlio statusas arba papildoma apsauga, skaičius, į Europos Sąjungą perkeltų pabėgėlių skaičius, teisėtai gyvenančių trečiųjų šalių piliečių skaičius, trečiųjų šalių piliečių, gavusių valstybių narių išduotą leidimą gyventi, skaičius, nacionalinių valdžios institucijų priimtų sprendimų grąžinti skaičius ir faktiškai įvykdytų grąžinimų skaičius;
(37)
šiame reglamente yra nustatyta bazinių sumų skyrimo tvarka valstybėms narėms. Bazinę sumą sudaro minimali suma ir suma, apskaičiuota remiantis 2011 m., 2012 m. ir 2013 m. asignavimų kiekvienai valstybei narei iš Europos pabėgėlių fondo, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 573/2007/EB (10), Europos fondo trečiųjų šalių piliečių integracijai, įsteigto Tarybos sprendimu 2007/435/EB (11), ir Europos grąžinimo fondo, įsteigto Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 575/2007/EB (12), vidurkiu. Asignavimai apskaičiuoti laikantis paskirstymo kriterijų, nustatytų Sprendime Nr. 573/2007/EB, Sprendime 2007/435/EB ir Sprendime Nr. 575/2007/EB. Atsižvelgiant į 2013 m. vasario 7-8 d. Europos Vadovų Tarybos išvadas, kuriose buvo pabrėžta, kad ypač daug dėmesio bus skiriama salose gyvenančioms bendruomenėms, kurios susiduria su neproporcingomis migracijos problemomis, yra tikslinga padidinti Kiprui ir Maltai skirtas minimalias sumas;
(38)
nors kiekvienai valstybei narei suma turėtų būti skiriama remiantis naujausiais turimais statistiniais duomenimis, dalis turimų fondo išteklių taip pat turėtų būti skiriama konkretiems veiksmams, kuriems reikia bendrų valstybių narių pastangų ir kurie duoda Sąjungai didelę papildomą naudą, vykdyti, taip pat Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą vykdyti ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę;
(39)
todėl šiuo reglamentu turėtų būti nustatytas konkrečių veiksmų, tinkamų finansuoti fondo lėšomis, sąrašas. Papildomos sumos turėtų būti skiriamos toms valstybėms narėms, kurios įsipareigoja vykdyti tokius veiksmus;
(40)
atsižvelgiant į laipsnišką Sąjungos programos dėl perkėlimo į Europos Sąjungą rengimą, iš fondo lėšų turėtų būti teikiama tikslinė parama finansinių paskatų (vienkartinių išmokų) už kiekvieną perkeltą asmenį forma. Komisija, bendradarbiaudama su Europos prieglobsčio paramos biuru ir pagal savo atitinkamą kompetenciją turėtų stebėti, kad fondo remiami perkėlimo veiksmai būtų įgyvendinami veiksmingai;
(41)
siekiant padidinti Sąjungos veiksmų perkėlimo į Europos Sąjungą srityje, kuriais teikiama apsauga asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, poveikį, taip pat siekiant kuo labiau padidinti strateginį perkėlimo poveikį tikslingiau perkeliant asmenis, kuriems to labiausiai reikia, Sąjungos lygiu turėtų būti nustatomi bendri perkėlimo srities prioritetai. Tie bendri prioritetai turėtų būti iš dalies keičiami tik tada, kai yra akivaizdžių priežasčių tą daryti, arba atsižvelgus į Jungtinių Tautų pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro rekomendacijas, remiantis šiame reglamente nustatytomis bendromis kategorijomis;
(42)
atsižvelgiant į kai kurių kategorijų asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, ypatingą pažeidžiamumą, jie visuomet turėtų būti įtraukiami į bendrus Sąjungos prioritetus perkėlimo į Europos Sąjungą srityje;
(43)
atsižvelgiant į perkėlimo į Europos Sąjungą poreikius, nustatytus bendruose Sąjungos prioritetuose perkėlimo į Europos Sąjungą srityje, taip pat būtina suteikti papildomas finansines paskatas tokiam asmenų perkėlimui, atsižvelgiant į konkrečius geografinius regionus, tautybes ir konkrečias perkeltinų asmenų kategorijas, jeigu nustatoma, kad toks perkėlimas yra tinkamiausias šių asmenų ypatingų poreikių sprendimas;
(44)
siekiant stiprinti valstybių narių solidarumą ir geresnį dalijimąsi atsakomybe, visų pirma kiek tai susiję su valstybėmis narėmis, kurioms prieglobsčio prašytojų srautai daro didžiausią poveikį, taip pat turėtų būti sukurtas panašus finansinėmis paskatomis pagrįstas mechanizmas, skirtas perkelti asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, iš vienos valstybės narės į kitą valstybę narę. Tokiu mechanizmu turėtų būti absoliučiai arba proporcingai sumažintas spaudimas valstybėms narėms, priimančioms daugiau prieglobsčio prašytojų ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga;
(45)
fondo lėšomis teikiama parama bus veiksmingesnė ir teiks daugiau pridėtinės vertės, jeigu šiame reglamente bus nustatytas ribotas skaičius privalomų tikslų, kurių turi būti siekiama programomis, kurias parengs kiekviena valstybė narė ir atsižvelgiant į jos konkrečią padėtį ir poreikius;
(46)
siekiant didesnio solidarumo svarbu tai, kad iš fondo būtų teikiama, kai tinka koordinuojant ir derinant su humanitarine pagalba, už kurią atsakinga Komisija, papildoma parama, kad būtų priimami sprendimai ekstremaliosios situacijos atvejais, kai valstybėse narėse arba trečiosiose šalyse smarkiai padidėja migracijos spaudimas arba esant masiniam perkeltųjų asmenų srautui pagal Tarybos direktyvą 2001/55/EB (13). Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju taip pat turėtų apimti paramą ad hoc priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programoms, kurių tikslas - humanitarinės krizės trečiosiose šalyse, į kurią būtina skubiai reaguoti, atveju leisti laikinai apsigyventi valstybės narės teritorijoje. Tačiau tokios kito pobūdžio priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programos nedaro poveikio ir neturėtų trukdyti perkėlimo į Sąjungą programai, kurios aiškus tikslas - į Sąjungą iš trečiųjų šalių perkeltiems asmenims, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, nuo pat pradžių suteikti ilgalaikį sprendimą. Tuo tikslu valstybės narės neturi turėti teisės gauti papildomas vienkartines išmokas asmenų, kuriems leidžiama laikinai apsigyventi valstybės narės teritorijoje pagal kitas priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programas, atžvilgiu;
(47)
pagal šį reglamentą turėtų būti teikiama finansinė parama Tarybos sprendimu 2008/381/EB (14) sukurto Europos migracijos tinklo veiklai, atsižvelgiant į jo tikslus ir uždavinius;
(48)
todėl Sprendimas 2008/381/EB turėtų būti iš dalies pakeistas, kad būtų suderintos procedūros ir sudarytos palankesnės sąlygos tinkamai ir laiku teikti finansinę paramą nacionaliniams informacijos centrams, kurie yra nurodyti tame sprendime;
(49)
atsižvelgiant į valstybėms narėms skirtų finansinių paskatų asmenų perkėlimui į Europos Sąjungą ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą vienkartinių išmokų forma paskirtį ir į tai, kad jos sudaro nedidelę dalį tikrųjų sąnaudų, šiuo reglamentu turėtų būti numatytos tam tikros nukrypti nuo finansuoti tinkamų išlaidų taisyklių leidžiančios nuostatos;
(50)
siekiant papildyti arba iš dalies keisti šio reglamento nuostatas dėl perkėlimui į Europos Sąjungą ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą skirtų vienkartinių išmokų ir dėl konkrečių veiksmų ir bendrų Sąjungos prioritetų perkėlimo į Europos Sąjungą srityje apibrėžties, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(51)
šio reglamento taikymo srityje, įskaitant deleguotųjų aktų rengimą, Komisija turėtų konsultuotis su visų valstybių narių ekspertais;
(52)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (15);
(53)
daugiausia lėšų iš Sąjungos biudžeto reikėtų skirti veiklai, kurios srityje Sąjungos masto intervenciniai veiksmai gali duoti papildomos naudos, palyginti su pavieniui veikiančių valstybių narių veiksmais. Kadangi Sąjunga turi geresnes galimybes nei valstybės narės sudaryti sąlygas Sąjungos solidarumui valdant migrantų srautus parodyti, pagal šį reglamentą teikiama finansinė parama turėtų visų pirma padėti stiprinti šios srities nacionalinio ir Sąjungos lygmenų gebėjimus;
(54)
būtina maksimaliai padidinti Sąjungos finansavimo poveikį mobilizuojant, bendrai sutelkiant ir panaudojant viešojo ir privataus sektorių finansinius išteklius;
(55)
Komisija turėtų stebėti fondo įgyvendinimą pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 514/2014 (16), rezultatų ir poveikio vertinimui pasitelkdama bendrus rodiklius. Tie rodikliai, įskaitant atitinkamas bazines vertes, turėtų būti minimalus fondo tikslų įgyvendinimo masto vertinimo pagrindas;
(56)
tam, kad būtų įvertinti fondo pasiekimai, turėtų būti nustatyti su kiekvienu jo konkrečiu tikslu susiję bendri rodikliai. Bendri rodikliai neturėtų turėti poveikio susijusių veiksmų vykdymo privalomam arba neprivalomam pobūdžiui, kaip nustatyta šiame reglamente;
(57)
kad būtų galima valdyti fondą ir jį įgyvendinti, jis turėtų būti dalis nuoseklios sistemos, kurią sudaro šis reglamentas ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 513/2014 (17). Įgyvendinant fondo tikslus, Reglamente (ES) Nr. 514/2014 nurodyta partnerystė turėtų apimti atitinkamas tarptautines organizacijas, nevyriausybines organizacijas ir socialinius partnerius. Kiekviena valstybė narė turėtų būti atsakinga už partnerystės sudėties ir jos įgyvendinimo praktinės tvarkos nustatymą;
(58)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. prisidėti prie veiksmingo migrantų srautų valdymo ir bendros prieglobsčio, papildomos apsaugos, laikinos apsaugos politikos ir bendros imigracijos politikos įgyvendinimo, stiprinimo ir plėtojimo valstybės narės negali deramai pasiekti, o to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos (toliau - ES sutartis) 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(59)
pagal SESV 8 ir 10 straipsnius fondas turėtų atsižvelgti į moterų ir vyrų lygybės aspekto integravimą ir kovos su diskriminacija principus;
(60)
laikantis šiame reglamente nustatytų pereinamojo laikotarpio nuostatų, sprendimai Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB turėtų būti panaikinti;
(61)
pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 21 dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos dėl laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės 3 straipsnį ir nedarant poveikio to protokolo 4 straipsniui, tos valstybės narės pranešė apie savo pageidavimą dalyvauti priimant ir taikant šį reglamentą;
(62)
pagal prie ES sutarties ir SESV pridėto Protokolo Nr. 22 dėl Danijos pozicijos 1 ir 2 straipsnius Danija nedalyvauja priimant šį reglamentą ir jis nėra jai privalomas ar taikomas,
(63)
tikslinga suderinti šio reglamento taikymo trukmę su Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (18) taikymo trukme. Todėl šis reglamentas turėtų būti taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Tikslas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu įsteigiamas Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondas (toliau - fondas) 2014 m. sausio 1 d.-2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiui.
2. Šiuo reglamentu nustatoma:
a)
finansinės paramos tikslai ir tinkami finansuoti veiksmai;
b)
bendroji tinkamų finansuoti veiksmų įgyvendinimo sistema;
c)
turimi finansiniai ištekliai ir jų paskirstymas;
d)
bendrų Sąjungos prioritetų perkėlimo į Europos Sąjungą srityje nustatymo principai ir mechanizmas ir
e)
finansinė parama, numatyta Europos migracijos tinklo veiklai.
3. Šiame reglamente numatoma, kad taikomos Reglamente (ES) Nr. 514/2014 išdėstytos taisyklės, nedarant poveikio šio reglamento 4 straipsniui.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
perkėlimas į Europos Sąjungą - procesas, kai Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro prašymu, pagrįstu būtinybe suteikti asmeniui tarptautinę apsaugą, trečiųjų šalių piliečiai perkeliami iš trečiosios šalies ir įkurdinami valstybėje narėje, kurioje jiems leidžiama gyventi turint vieną iš toliau nurodytų statusų:
i)
pabėgėlio statusą, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio e punkte;
ii)
papildomos apsaugos statusą, kaip apibrėžta Direktyvos 2011/95/ES 2 straipsnio g punkte, arba
iii)
bet kokį kitą statusą, kuriuo pagal nacionalinę ir Sąjungos teisę suteikiamos teisės ir privilegijos, panašios į suteiktąsias i ir ii papunkčiuose nurodytais statusais;
b)
kitos priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programos - ad hoc procesas, kuriuo valstybė narė priima tam tikrą skaičių trečiosios šalies piliečių laikinai apsigyventi savo teritorijoje siekiant juos apsaugoti nuo humanitarinės krizės, į kurią reikia skubiai reaguoti, susidariusios dėl tokių įvykių kaip politiniai pokyčiai ar konfliktai;
c)
tarptautinė apsauga - pabėgėlio statusas ir papildomos apsaugos statusas, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES;
d)
grąžinimas - trečiosios šalies piliečio grįžimo į savo šalį procesas - savanoriškai vykdant prievolę grįžti arba priverstinai - kaip apibrėžta Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnyje;
e)
trečiosios šalies pilietis - bet kuris asmuo, kuris nėra Sąjungos pilietis, kaip apibrėžta SESV 20 straipsnio 1 dalyje. Nuoroda į trečiosios šalies piliečius apima asmenis be pilietybės ir nenustatytos pilietybės asmenis;
f)
išsiuntimas - priverstinis prievolės grįžti įvykdymas, tai yra fizinis išvežimas iš valstybės narės, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnyje;
g)
savanoriškas išvykimas - prievolės grįžti įvykdymas per sprendime grąžinti tam tikslui nustatytą laikotarpį, kaip apibrėžta Direktyvos 2008/115/EB 3 straipsnyje;
h)
nelydimas nepilnametis - jaunesnis nei 18 metų amžiaus trečiosios šalies pilietis, kuris į valstybių narių teritoriją atvyksta ar atvyko nelydimas pagal atitinkamos valstybės narės teisę ar nacionalinę praktiką už jį atsakingo suaugusio asmens, ir tol, kol toks asmuo faktiškai ima jį prižiūrėti; priskiriami ir nepilnamečiai, atvykę į valstybės narės teritoriją ir joje palikti be priežiūros;
i)
pažeidžiamas asmuo - trečiosios šalies pilietis, kuris atitinka apibrėžtį pagal Sąjungos teisę, susijusią su politikos sritimi, kurioje vykdomi fondo lėšomis remiami veiksmai;
j)
šeimos narys - trečiosios šalies pilietis, kuris atitinka apibrėžtį pagal Sąjungos teisę, susijusią su fondo lėšomis remiamų veiksmų politikos sritimi;
k)
ekstremalioji situacija - situacija, kylanti dėl:
i)
didelio migracijos spaudimo vienoje arba keliose valstybėse narėse, kai dėl didelio ir neproporcingo trečiųjų šalių piliečių antplūdžio atsiranda didelių ir skubių poreikių, susijusių priėmimo ir sulaikymo infrastruktūra, prieglobsčio sistemomis ir procedūromis,
ii)
laikinos apsaugos mechanizmų įgyvendinimo, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/55/EB, arba
iii)
didelio migracijos spaudimo trečiosiose šalyse, iš kurių pabėgėliai negali išvykti dėl, pavyzdžiui, politinių įvykių arba konfliktų.
3 straipsnis
Tikslai
1. Bendrasis fondo tikslas - prisidėti prie veiksmingo migracijos srautų valdymo ir bendros politikos prieglobsčio, papildomos apsaugos bei laikinos apsaugos klausimais ir bendros imigracijos politikos įgyvendinimo, stiprinimo ir plėtojimo visapusiškai laikantis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintų teisių ir principų.
2. Įgyvendinant bendrąjį tikslą fondas padeda siekti šių bendrų konkrečių tikslų:
a)
stiprinti ir plėtoti visus bendros Europos prieglobsčio sistemos aspektus, įskaitant jos išorės dimensiją;
b)
remti į valstybes nares nukreiptą teisėtą migraciją, atitinkančią jų ekonominius ir socialinius poreikius, pavyzdžiui, darbo rinkos poreikius, kartu užtikrinant valstybių narių imigracijos sistemų vientisumą, ir skatinti veiksmingą trečiųjų šalių piliečių integraciją;
c)
stiprinti teisingas ir veiksmingas valstybių narių grąžinimo strategijas, kuriomis būtų padedama kovoti su neteisėta imigracija ir kuriose būtų akcentuojamas grąžinimo tvarumas ir veiksminga readmisija kilmės ir tranzito šalyse;
d)
stiprinti valstybių narių solidarumą ir dalijimąsi atsakomybe, visų pirma kiek tai susiję su valstybėmis narėmis, kurioms migrantų ir prieglobsčio prašytojų srautai daro didžiausią poveikį, įskaitant praktinį bendradarbiavimą.
Fondo konkrečių tikslų pasiekimas vertinamas pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 55 straipsnio 2 dalį taikant šio reglamento IV priede išdėstytus bendrus rodiklius ir į nacionalines programas įtrauktus su konkrečiomis programomis susietus rodiklius.
3. Priemonės, kurių imamasi siekiant įgyvendinti 1 ir 2 dalyse nurodytus tikslus, turi būti visiškai suderinamos su priemonėmis, remiamomis pagal Sąjungos išorės finansavimo priemones, ir su bendrais Sąjungos išorės veiksmų tikslais ir principais.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyti tikslai įgyvendinami laikantis Sąjungos humanitarinės politikos tikslų bei principų. Suderinamumas su priemonėmis, kurios finansuojamos Sąjungos išorės finansavimo priemonių lėšomis, užtikrinamas pagal 24 straipsnį.
4 straipsnis
Partnerystė
Įgyvendinant fondo tikslus, Reglamento (ES) Nr. 514/2014 12 straipsnyje nurodyta partnerystė apima atitinkamas tarptautines organizacijas, nevyriausybines organizacijas ir socialinius partnerius.
II SKYRIUS
BENDRA EUROPOS PRIEGLOBSČIO SISTEMA
5 straipsnis
Priėmimo ir prieglobsčio sistemos
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatą ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje nustatytų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama vienos ar kelių toliau nurodytų kategorijų trečiųjų šalių piliečiams:
a)
kurie turi pabėgėlio statusą arba papildomos apsaugos statusą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES;
b)
kurie pateikė prašymą dėl vienos iš a punkte nurodytų tarptautinės apsaugos formų, ir kurių atžvilgiu dar nėra priimtas galutinis sprendimas;
c)
kuriems suteikta laikina apsauga, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/55/EB;
d)
kurie perkeliami arba perkelti iš valstybės narės.
Kiek tai susiję su priėmimo sąlygomis ir prieglobsčio procedūromis, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama šios dalies pirmoje pastraipoje nurodytų kategorijų asmenims:
a)
materialinės pagalbos, įskaitant pagalbą pasienyje, švietimo, mokymo, paramos paslaugų, sveikatos priežiūros ir psichologinės pagalbos teikimas;
b)
tokių paramos paslaugų kaip vertimas raštu ir žodžiu, švietimas, mokymas, įskaitant kalbų mokymą, teikimas ir kitos atitinkamo asmens statusą atitinkančios iniciatyvos;
c)
administracinių struktūrų, sistemų kūrimas ir tobulinimas bei susijusių institucijų personalo mokymo organizavimas ir tobulinimas siekiant užtikrinti, kad prieglobsčio prašytojai lengvai ir veiksmingai galėtų naudotis veiksmingomis ir kokybiškomis prieglobsčio procedūromis, visų pirma siekiant, kai būtina, remti Sąjungos acquis raidą;
d)
socialinės pagalbos, informacijos arba pagalbos administraciniams ir (arba) teisminiams formalumams atlikti teikimas, informavimas apie galimą prieglobsčio procedūros baigtį ar konsultavimas šiuo klausimu, įskaitant tokius aspektus kaip grąžinimo procedūros;
e)
teisinės pagalbos teikimas ir teisinis atstovavimas;
f)
pažeidžiamų grupių nustatymas ir specifinė pagalba pažeidžiamiems asmenims, visų pirma laikantis a-e punktų;
g)
sulaikymą pakeičiančių priemonių rengimas, plėtojimas ir tobulinimas.
Kai tai laikoma tikslinga ir kai tai numatyta valstybės narės nacionalinėje programoje, fondo lėšomis taip pat gali būti remiamos su integracija susijusios priemonės, pavyzdžiui, nurodytosios 9 straipsnio 1 dalyje, kiek tai susiję su šios dalies pirmoje pastraipoje nuodytų asmenų priėmimu.
2. Įgyvendinant 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte apibrėžtą konkretų tikslą ir laikantis 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su apgyvendinimo infrastruktūra ir priėmimo sistemomis, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
esamos apgyvendinimo infrastruktūros ir paslaugų tobulinimas ir išlaikymas;
b)
administracinių struktūrų ir sistemų stiprinimas ir tobulinimas;
c)
vietos bendruomenių informavimas;
d)
valdžios institucijų, įskaitant vietos valdžios institucijas, kurios bendraus su 1 dalyje nurodytais asmenimis jų priėmimo klausimais, personalo mokymas;
e)
naujos apgyvendinimo infrastruktūros ir paslaugų, taip pat administracinių struktūrų ir sistemų kūrimas, veikimo užtikrinimas ir plėtojimas, visų pirma siekiant, kai būtina, patenkinti valstybių narių struktūrinius poreikius.
3. Įgyvendinant 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a ir d punktuose apibrėžtus konkrečius tikslus ir laikantis 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis taip pat remiami veiksmai, panašūs į šio straipsnio 1 dalyje išvardytus veiksmus, jei tokie veiksmai yra susiję su asmenimis, kurie yra laikinai apsistoję:
-
pabėgėlių tranzito ir įforminimo centruose, visų pirma remiant perkėlimo į Europos Sąjungą operacijas bendradarbiaujant su Jungtinių Tautų vyriausiuoju pabėgėlių reikalų komisaru arba
-
valstybės narės teritorijoje įgyvendinant kitas priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programas.
6 straipsnis
Valstybių narių gebėjimai plėtoti, stebėti ir vertinti savo prieglobsčio politiką ir procedūras
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatą ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su veiksmais, susijusiais su valstybių narių gebėjimų plėtoti, stebėti ir vertinti savo prieglobsčio politiką ir procedūras stiprinimu, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
veiksmai, kuriais stiprinami valstybių narių gebėjimai - įskaitant susiję su Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 604/2013 (19) nustatytu ankstyvojo perspėjimo, pasirengimo ir krizių valdymo mechanizmu - rinkti, analizuoti ir skleisti kokybinius ir kiekybinius duomenis bei statistinę informaciją apie prieglobsčio procedūras, priėmimo pajėgumus, perkėlimo į Europos Sąjungą ir tarptautinės apsaugos prašytojų ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą veiksmus;
b)
veiksmai, kuriais stiprinami valstybių narių gebėjimai rinkti, analizuoti ir skleisti informaciją apie kilmės šalį;
c)
veiksmai, kuriais tiesiogiai prisidedama prie prieglobsčio politikos vertinimo, pavyzdžiui, nacionaliniai poveikio vertinimai, tikslinių grupių ir kitų atitinkamų suinteresuotųjų subjektų apklausos bei rodiklių ir lyginamoji analizė.
7 straipsnis
Perkėlimas į Europos Sąjungą, tarptautinės apsaugos prašytojų ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimas ir kitoks ad hoc priėmimas dėl humanitarinių priežasčių
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a ir d punktuose nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatą ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, susiję su bet kurio trečiosios šalies piliečio, kuris yra perkeliamas arba buvo perkeltas į valstybę narę, perkėlimu į Europos Sąjungą ir su kitomis priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programomis:
a)
nacionalinių perkėlimo į Europos Sąjungą programų ir strategijų bei kitų priėmimo dėl humanitarinių priežasčių programų rengimas ir plėtojimas, įskaitant poreikių analizę, rodiklių tobulinimą ir vertinimą;
b)
tinkamos infrastruktūros ir paslaugų sukūrimas, kad perkėlimo į Europos Sąjungą veiksmai ir veiksmai, susiję su kitomis perkėlimo dėl humanitarinių priežasčių programomis, įskaitant kalbinę pagalbą, būtų vykdomi sklandžiai ir efektyviai;
c)
struktūrų, sistemų kūrimas ir personalo mokymas siekiant rengti vizitus į trečiąsias šalis ir (arba) kitas valstybes nares, kad būtų rengiami pokalbiai, medicininės apžiūros ir patikimumo patikrinimai;
d)
valstybių narių kompetentingų valdžios institucijų atliekamas galimų perkėlimo į Europos Sąjungą atvejų ir (arba) kitokio priėmimo dėl humanitarinių priežasčių atvejų įvertinimas, pavyzdžiui, vizitai į trečiąją šalį, pokalbiai, medicininės apžiūros ir patikimumo patikrinimai;
e)
sveikatos būklės įvertinimas ir medicininis gydymas iki išvykimo, materialinis aprūpinimas iki išvykimo, informavimo ir integracijos priemonės iki išvykimo ir kelionės organizavimas, įskaitant lydinčių medikų paslaugų teikimą;
f)
informavimas ir pagalba atvykus arba netrukus po atvykimo, be kita ko, vertimo žodžiu paslaugos;
g)
veiksmai, kuriais siekiama sujungti į Europos Sąjungos valstybę narę perkeliamų asmenų šeimas;
h)
su migracija ir prieglobsčiu susijusios infrastruktūros ir paslaugų teikimo šalyse, kuriose numatoma vykdyti regionines apsaugos programas, stiprinimas;
i)
perkeltų pabėgėlių integracijai, autonomijai ir savarankiškumui palankių ilgalaikių sąlygų sukūrimas.
2. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos d punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus bei laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis taip pat remiami su tarptautinės pagalbos prašytojų ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė pagalba, perkėlimu susiję veiksmai, panašūs į išvardytuosius šio straipsnio 1 dalyje, kai tai laikoma tikslinga atsižvelgiant į politikos pokyčius fondo įgyvendinimo laikotarpiu arba kai tai numatyta valstybės narės nacionalinėje programoje. Tokios operacijos vykdomos, jiems davus sutikimą, perkeliant iš valstybės narės, kuri suteikė jiems tarptautinę apsaugą arba yra atsakinga už jų prašymų nagrinėjimą į kitą suinteresuotą valstybę narę, kurioje jiems bus suteikta lygiavertė apsauga arba kurioje bus nagrinėjami jų prašymai dėl tarptautinės apsaugos.
III SKYRIUS
TREČIŲJŲ ŠALIŲ PILIEČIŲ INTEGRACIJA IR TEISĖTA MIGRACIJA
8 straipsnis
Imigracija ir iki išvykimo taikomos priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kurie vykdomi trečiojoje šalyje ir kuriais daugiausia dėmesio skiriama trečiųjų šalių piliečiams, kurie laikosi konkrečių iki išvykimo taikomų priemonių ir (arba) sąlygų, nustatytų nacionalinės teisės aktuose ir atitinkamais atvejais pagal Sąjungos teisę, be kita ko, susijusių su gebėjimu integruotis valstybės narės visuomenėje. Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
informacinių paketų rengimas ir kampanijos, skirtos informuotumui didinti ir kultūrų dialogui skatinti, be kita ko, naudojant naudotojams patogias ryšių ir informacines technologijas ir interneto svetaines;
b)
gebėjimų bei kvalifikacijos vertinimas ir trečiojoje šalyje įgytų gebėjimų bei kvalifikacijos skaidrumo ir atitikties valstybės narės pripažįstamiems gebėjimams ir kvalifikacijai didinimas;
c)
mokymas, kuriuo didinamos įsidarbinimo valstybėje narėje galimybės;
d)
išsamūs kursai apie piliečių teises bei pareigas ir kalbų mokymas;
e)
parama, susijusi su prašymais dėl šeimos susijungimo, kaip apibrėžta Tarybos direktyvoje 2003/86/EB (20).
9 straipsnis
Integracijos priemonės
1. Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kurie vykdomi laikantis nuoseklių strategijų, atsižvelgiant į trečiųjų šalių piliečių integracijos poreikius vietos ir (arba) regiono lygiu. Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama trečiųjų šalių piliečiams, kurie teisėtai gyvena valstybėje narėje arba atitinkamais atvejais yra pradėję teisėto apsigyvenimo valstybėje narėje procesą:
a)
tokių integracijos strategijų, įskaitant poreikių analizę, rengimas ir plėtojimas, kai tinka, dalyvaujant vietos arba regionų subjektams, integracijos rodiklių gerinimas ir vertinimas, įskaitant dalyvaujamuosius vertinimus siekiant įvardyti geriausią praktiką;
b)
patarimų ir pagalbos teikimas tokiose srityse kaip būstas, pragyvenimo lėšos, administraciniai ir teisiniai patarimai, sveikata, psichologinė pagalba ir socialinė rūpyba, vaikų priežiūra ir šeimos susijungimas;
c)
veiksmai, kuriais trečiųjų šalių piliečiai supažindinami su priimančiąja visuomene, ir veiksmai, kuriais jiems padedama adaptuotis joje, gauti informacijos apie jų teises ir pareigas, dalyvauti pilietiniame bei kultūriniame gyvenime ir puoselėti Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje nustatytas vertybes;
d)
į švietimą ir mokymą orientuotos priemonės, įskaitant kalbų mokymą ir pasirengimo veiksmus, kuriais palengvinamos galimybės įsidarbinti;
e)
veiksmai, kuriais siekiama skatinti įgalinimą ir sudaryti trečiųjų šalių piliečiams galimybes save išlaikyti;
f)
veiksmai, kuriais skatinami trečiųjų šalių piliečių ir priimančiosios visuomenės prasmingi ryšiai ir konstruktyvus dialogas, ir veiksmai, kuriais skatinamas jų pripažinimas priimančiojoje visuomenėje, be kita ko, šiam tikslui pasitelkiant žiniasklaidą;
g)
veiksmai, kuriais skatinamos vienodos trečiųjų šalių piliečių galimybės kreiptis ir gauti vienodus rezultatus tvarkant reikalus viešosiose tarnybose ir privačiose įmonėse, įskaitant šių tarnybų pritaikymą darbui su trečiųjų šalių piliečiais;
h)
paramos gavėjų gebėjimų stiprinimas, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 2 straipsnio g punkte, be kita ko, keičiantis patirtimi bei geriausia praktika ir kuriant tinklus.
2. Vykdant 1 dalyje nurodytus veiksmus, kai tai būtina, atsižvelgiama į įvairių kategorijų trečiųjų šalių piliečių, įskaitant asmenis, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, į Europos Sąjungą perkeltus asmenis ir visų pirma pažeidžiamus asmenis, specifinius poreikius.
3. Nacionalinėse programose gali būti numatyta į 1 dalyje nurodytų veiksmų taikymo sritį įtraukti toje dalyje nurodytai tikslinei grupei priklausančių asmenų tiesioginius artimuosius tiek, kiek tai būtina siekiant veiksmingai įgyvendinti tuos veiksmus.
4. Siekiant programuoti ir įgyvendinti šio straipsnio 1 dalyje nurodytus veiksmus, Reglamento (ES) Nr. 514/2014 12 straipsnyje nurodyta partnerystė apima valdžios institucijas, valstybių narių paskirtas Europos socialinio fondo intervencijų valdymo tikslu.
10 straipsnis
Praktinis bendradarbiavimas ir gebėjimų stiprinimo priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama vienai ar kelioms toliau nurodytoms kategorijoms:
a)
strategijų, kuriomis būtų skatinama teisėta migracija, kūrimas siekiant palengvinti lanksčių priėmimo procedūrų plėtojimą ir įgyvendinimą;
b)
trečiųjų šalių įdarbinimo agentūrų ir valstybių narių užimtumo tarnybų bei imigracijos tarnybų bendradarbiavimo rėmimas, taip pat parama valstybėms narėms joms įgyvendinant Sąjungos migracijos teisę, vykdant konsultacijų procesus su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais ir gaunant ekspertų patarimus arba keičiantis informacija apie metodus, taikomus konkrečių pilietybių arba kategorijų trečiųjų šalių piliečių atžvilgiu atsižvelgiant į darbo rinkų poreikius;
c)
valstybių narių gebėjimų rengti, įgyvendinti, stebėti ir vertinti savo imigracijos strategijas, politiką bei priemones įvairiais institucijų lygmenimis ir įvairiuose jų padaliniuose stiprinimas, visų pirma jų gebėjimų rinkti, analizuoti ir skleisti išsamius ir sistemingus duomenis bei statistinę informaciją apie migracijos procedūras, srautus ir leidimus gyventi stiprinimas, ir stebėjimo priemonių, vertinimo schemų, rodiklių bei standartų, naudojamų šių strategijų rezultatams vertinti, plėtojimas;
d)
paramos gavėjų, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 514/2014 2 straipsnio g punkte, ir personalo, teikiančių viešąsias ir privačias paslaugas, įskaitant švietimo įstaigas, mokymas, keitimosi patirtimi ir geriausia praktika, bendradarbiavimo ir tinklų kūrimo bei tarpkultūrinių gebėjimų skatinimas, taip pat teikiamų paslaugų kokybės gerinimas;
e)
tvarių integracijos ir įvairovės valdymo organizacinių struktūrų kūrimas, visų pirma bendradarbiaujant įvairiems suinteresuotiesiems subjektams, kad įvairių nacionalinių administracijų lygmenų pareigūnai galėtų greitai gauti informacijos apie kitų šalių patirtį bei geriausią praktiką, ir, jei įmanoma, kad atitinkamos valdžios institucijos ir Vyriausybinės bei nevyriausybinės organizacijos drauge telktų išteklius siekiant efektyviau teikti paslaugas trečiųjų šalių piliečiams, inter alia, pasitelkiant vieno langelio principu veikiančius centrus (t. y. koordinuotos paramos integracijai centrus);
f)
bendradarbiavimas įgyvendinant dinamišką abipusės sąveikos procesą, kuriuo grindžiamos vietos ir regioninio lygio integracijos strategijos, plėtojant trečiųjų šalių piliečių konsultavimo platformas, suinteresuotųjų subjektų keitimąsi informacija, taip pat trečiųjų šalių piliečių bendruomenių, tų bendruomenių ir priimančiosios visuomenės ir (arba) šių bendruomenių ir politiką formuojančių ir sprendimus priimančių valdžios institucijų dialogą tarpkultūriniais bei religiniais klausimais;
g)
valstybių narių atitinkamų valdžios institucijų praktinio bendradarbiavimo skatinimo ir stiprinimo veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio būtų skiriama, inter alia, keitimuisi informacija, geriausios praktikos pavyzdžiais bei informacija apie strategijas ir bendrų veiksmų rengimui bei vykdymui, be kita ko, siekiant užtikrinti valstybių narių imigracijos sistemų vientisumą.
IV SKYRIUS
GRĄŽINIMAS
11 straipsnis
Priemonės, kuriomis papildomos grąžinimo procedūros
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su priemonėmis, kuriomis papildomos grąžinimo procedūros, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama vienos ar kelių toliau nurodytų kategorijų trečiųjų šalių piliečiams:
a)
trečiųjų šalių piliečiams, kurie dar nėra gavę galutinio neigiamo sprendimo dėl jų prašymo būti, teisėtai gyventi ir (arba) gauti tarptautinę apsaugą valstybėje narėje ir kurie gali nuspręsti pasinaudoti savanoriško grįžimo galimybe;
b)
trečiųjų šalių piliečiams, kurie naudojasi teise būti, teisėtai gyventi ir (arba) teise į tarptautinę apsaugą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2011/95/ES, arba laikiną apsaugą, kaip apibrėžta Direktyvoje 2001/55/EB, valstybėje narėje, ir kurie nusprendė pasinaudoti savanoriško grįžimo galimybe;
c)
trečiųjų šalių piliečiams, kurie yra valstybėje narėje ir neatitinka arba nebeatitinka atvykimo ir (arba) buvimo valstybėje narėje sąlygų, įskaitant tuos trečiųjų šalių piliečius, kurių išsiuntimas atidėtas pagal Direktyvos 2008/115/EB 9 straipsnį ir 14 straipsnio 1 dalį.
Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama pirmoje pastraipoje nurodytų kategorijų asmenims:
a)
sulaikymą pakeičiančių priemonių rengimas, plėtojimas ir tobulinimas;
b)
socialinės paramos, informacijos arba pagalbos, susijusios su administraciniais ir (arba) teisminiais formalumais, teikimas ir informavimas arba konsultacijų teikimas;
c)
teisinės ir kalbinės pagalbos teikimas;
d)
specifinė pagalba pažeidžiamiems asmenims;
e)
nepriklausomų ir veiksmingų priverstinio grąžinimo stebėsenos sistemų, nurodytų Direktyvos 2008/115/EB 8 straipsnio 6 dalyje, kūrimas ir tobulinimas;
f)
apgyvendinimo, priėmimo arba sulaikymo infrastruktūros, paslaugų ir sąlygų kūrimas, priežiūra ir gerinimas;
g)
administracinių struktūrų ir sistemų, įskaitant IT priemones, sukūrimas;
h)
personalo mokymas siekiant užtikrinti sklandžias ir veiksmingas grąžinimo procedūras, įskaitant jų valdymą ir vykdymą.
12 straipsnis
Grąžinimo priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su grąžinimo priemonėmis, fondo lėšomis remiami veiksmai, kuriais daugiausia dėmesio skiriama šio reglamento 11 straipsnyje nurodytiems asmenims. Atsižvelgiant į tai, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
priemonės, reikalingos norint pasirengti grąžinimo operacijoms, pavyzdžiui, priemonės, kuriomis užtikrinamas trečiųjų šalių piliečių tapatybės nustatymas, kelionės dokumentų išdavimas ir šeimos narių paieška;
b)
bendradarbiavimas su trečiųjų šalių konsulinėmis įstaigomis ir imigracijos tarnybomis siekiant gauti kelionės dokumentus, palengvinti repatriaciją ir užtikrinti readmisiją;
c)
remiamo savanoriško grįžimo priemonės, įskaitant sveikatos patikrinimus ir medicinos pagalbą, kelionės organizavimą, finansines išmokas ir konsultavimą bei pagalbą prieš grįžimą ir po jo;
d)
išsiuntimo operacijos, įskaitant susijusias priemones, laikantis Sąjungos teisės aktuose nustatytų standartų, išskyrus priverstiniams veiksmams naudojamą įrangą;
e)
priemonėmis, skirtomis pradėti grįžusio asmens reintegracijos procesą jo asmeninio vystymosi labui, pvz., piniginėmis paskatomis, mokymu, įsidarbinimo pagalba ir pradine parama ekonominei veiklai;
f)
infrastruktūra ir paslaugos trečiosiose šalyse, kuriomis būtų užtikrinamas tinkamas laikinas apgyvendinimas ir priėmimas atvykus;
g)
specifinė pagalba pažeidžiamiems asmenims.
13 straipsnis
Praktinis bendradarbiavimas ir gebėjimų stiprinimo priemonės
Įgyvendinant šio reglamento 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos c punkte nustatytą konkretų tikslą, atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje numatyto politinio dialogo rezultatus, ir laikantis šio reglamento 19 straipsnyje apibrėžtų nacionalinių programų tikslų, kiek tai susiję su praktiniu bendradarbiavimu ir gebėjimų stiprinimo priemonėmis, fondo lėšomis remiami visų pirma šie veiksmai:
a)
veiksmai, kuriais skatinamas, plėtojamas ir stiprinamas valstybių narių grąžinimo tarnybų ir kitų valdžios institucijų, dalyvaujančių su grąžinimu susijusioje veikloje, veiklos bendradarbiavimas ir keitimasis informacija, įskaitant bendradarbiavimą su trečiųjų šalių konsulinėmis įstaigomis bei imigracijos tarnybomis ir bendras grąžinimo operacijas;
b)
veiksmai, kuriais remiamas trečiųjų šalių ir valstybių narių grąžinimo tarnybų bendradarbiavimas, įskaitant priemones, kuriomis siekiama stiprinti trečiųjų šalių gebėjimus vykdyti veiklą readmisijos ir reintegracijos srityje, visų pirma readmisijos susitarimų srityje;
c)
veiksmai, kuriais stiprinami gebėjimai plėtoti efektyvią ir tvarią grąžinimo politiką, visų pirma valstybėms narėms keičiantis informacija apie padėtį grąžinimo šalyse, geriausios praktikos pavyzdžiais, dalijantis patirtimi ir telkiant išteklius;
d)
veiksmai, kuriais stiprinami gebėjimai rinkti, analizuoti ir skleisti išsamius ir sistemingus duomenis bei statistinę informaciją apie grąžinimo procedūras ir priemones, priėmimo ir sulaikymo gebėjimus, priverstinį grąžinimą ir savanorišką grįžimą, stebėjimą ir reintegraciją;
e)
veiksmai, kuriais tiesiogiai prisidedama prie grąžinimo politikos vertinimo, pavyzdžiui, nacionaliniai poveikio vertinimai, tikslinių grupių apklausos, rodiklių plėtojimas ir lyginamoji analizė;
f)
informavimo priemonės ir kampanijos trečiosiose šalyse, kuriomis siekiama didinti informuotumą apie atitinkamus teisėtus imigracijos kanalus ir neteisėtos imigracijos pavojus.
V SKYRIUS
FINANSINĖ IR ĮGYVENDINIMO SISTEMA
14 straipsnis
Bendri ištekliai ir įgyvendinimas
1. Šiam reglamentui įgyvendinti skiriama 3 137 mln. EUR bendrų išteklių dabartinėmis kainomis.
2. Fondui skirtus metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamento ir Taryba, neviršydami daugiametės finansinės programos ribų.
3. Bendri ištekliai naudojami pasitelkiant tokias priemones:
a)
nacionalines programas, vadovaujantis 19 straipsniu;
b)
Sąjungos veiksmus, vadovaujantis 20 straipsniu;
c)
pagalbą ekstremaliosios situacijos atveju, vadovaujantis 21 straipsniu;
d)
Europos migracijos tinklą, vadovaujantis 22 straipsniu;
e)
techninę pagalbą, vadovaujantis 23 straipsniu.
4. Pagal šį reglamentą jo 20 straipsnyje nurodytiems Sąjungos veiksmams, šio reglamento 21 straipsnyje nurodytai pagalbai ekstremaliosios situacijos atveju, šio reglamento 22 straipsnyje nurodytam Europos migracijos tinklui ir šio reglamento 23 straipsnyje nurodytai techninei pagalbai skirtas biudžetas vykdomas tiesioginio valdymo būdu, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies a punkte ir, kai tinkama, netiesioginio valdymo būdu, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies c punkte. Šio reglamento 19 straipsnyje nurodytoms nacionalinėms programoms skirtas biudžetas vykdomas pasidalijamojo valdymo būdu, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnio 1 dalies b punkte.
5. Komisija lieka atsakinga už Sąjungos biudžeto vykdymą, remiantis SESV 317 straipsniu, ir informuoja Europos Parlamentą bei Tarybą apie kitų subjektų nei valstybės narės vykdytas operacijas.
6. Nepažeidžiant Europos Parlamento ir Tarybos prerogatyvų, pirminis orientacinis finansinis paketas preliminariai naudojamas taip:
a)
2 752 mln. EUR - valstybių narių nacionalinėms programoms;
b)
385 mln. EUR - Sąjungos veiksmams, pagalbai ekstremaliosios situacijos atveju, Europos migracijos tinklui ir Komisijos teikiamai techninei pagalbai, iš kurių bent 30 % turi būti panaudota sąjungos veiksmams ir Europos migracijos tinklui.
15 straipsnis
Ištekliai tinkamiems finansuoti veiksmams valstybėse narėse
1. 2 752 mln. EUR sumos orientacinis paskirstymas valstybėms narėms:
a)
skiriama 2 392 mln. EUR, kaip nurodyta I priede. Valstybės narės bent 20 % šių išteklių skiria 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytam konkrečiam tikslui ir bent 20 % - 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos b punkte nurodytam konkrečiam tikslui. Valstybės narės šių minimalių procentinių dydžių gali nesilaikyti tik tais atvejais, kai nacionalinėje programoje pateikiamas išsamus paaiškinimas, kodėl skiriant mažiau lėšų nekyla grėsmė, kad tikslas nebus pasiektas. Kalbant apie 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punkte nurodytą konkretų tikslą, valstybės narės, kurios susiduria su struktūriniu apgyvendinimo, infrastruktūros ir paslaugų trūkumu, išteklių neturi skirti mažiau nei šiame reglamente nustatytas minimalus procentinis dydis;
b)
skiriama 360 mln. EUR, remiantis paskirstymo mechanizmu, skirtu konkretiems veiksmams, kaip nurodyta 16 straipsnyje - Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą, kaip nurodyta 17 straipsnyje, ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą, kaip nurodyta 18 straipsnyje.
2. 1 dalies b punkte nurodyta suma naudojama remiant:
a)
II priede išvardytus konkrečius veiksmus;
b)
Sąjungos programą dėl perkėlimo į Europos Sąjungą, kaip numatyta 17 straipsnyje, ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimą iš vienos valstybės narės į kitą, kaip numatyta 18 straipsnyje.
3. Tuo atveju, jei pagal šio straipsnio 1 dalies b punktą liktų nepanaudota tam tikra suma arba jei liktų nepanaudota kita suma, ta suma bus paskirta vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą, numatytą Reglamento (ES) Nr. 514/2014 15 straipsnyje, proporcingai pagal šio reglamento I priede nurodytas bazines sumas nacionalinėms programoms.
16 straipsnis
Konkretiems veiksmams skirti ištekliai
1. 15 straipsnio 2 dalies a punkte nurodyta papildoma suma gali būti skirta valstybėms narėms su sąlyga, kad ji pagal programą numatyta šiam tikslui, ir naudojama konkretiems veiksmams, išvardytiems II priede, vykdyti.
2. Siekiant atsižvelgti į naujus politikos pokyčius, Komisijai pagal šio reglamento 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl II priedo tikslinimo vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą, numatytą Reglamento (ES) Nr. 514/2014 15 straipsnyje. Patikslinto konkrečių veiksmų sąrašo pagrindu valstybės narės gali gauti papildomą sumą, kaip nustatyta šio straipsnio 1 dalyje, atsižvelgiant į turimus išteklius.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos papildomos sumos skiriamos valstybėms narėms atskirais finansavimo sprendimais, kuriais Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 ir 15 straipsniuose nustatyta tvarka vykdant laikotarpio vidurio peržiūrą patvirtinama arba peržiūrimos jų nacionalinės programos. Tos sumos naudojamos tik konkretiems veiksmams, išvardytiems šio reglamento II priede, vykdyti.
17 straipsnis
Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą skirti ištekliai
1. Be asignavimų, apskaičiuotų pagal 15 straipsnio 1 dalies a punktą, valstybės narės kas dvejus metus gauna papildomą sumą, kaip nustatyta 15 straipsnio 2 dalies b punkte, pagrįstą vienkartine 6 000 EUR išmoka už kiekvieną į Europos Sąjungą perkeltą asmenį.
2. 1 dalyje nurodyta vienkartinė išmoka padidinama iki 10 000 EUR už kiekvieną asmenį, perkeltą į Europos Sąjungą pagal bendrus Sąjungos prioritetus perkėlimo į Europos Sąjungą srityje, nustatytus pagal 3 dalį ir išvardytus III priede, ir už kiekvieną pažeidžiamą asmenį, kaip nustatyta 5 dalyje.
3. Bendri perkėlimo į Europos Sąjungą prioritetai grindžiami šiomis bendrosiomis asmenų kategorijomis:
a)
asmenys iš šalies ar regiono, kuriame numatyta įgyvendinti regioninę apsaugos programą;
b)
asmenys iš šalies ar regiono, kuris Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro įtrauktas į asmenų perkėlimo prognozes ir kuriame Sąjungos bendri veiksmai padarytų didelį poveikį tenkinant apsaugos poreikius;
c)
asmenys, priklausantys konkrečiai kategorijai, atitinkančiai Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro perkėlimo kriterijus.
4. Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies keičiamas, remiantis šio straipsnio 3 dalyje išdėstytomis bendrosiomis kategorijomis, III priedas, tais atvejais, kai yra akivaizdžių priežasčių tai daryti, arba atsižvelgiant į Jungtinių Tautų vyriausiojo pabėgėlių reikalų komisaro rekomendacijas.
5. Toliau išvardytos pažeidžiamos asmenų grupės taip pat atitinka 2 dalyje numatytos vienkartinės išmokos skyrimo kriterijus:
a)
moterys ir vaikai, kuriems kyla rizika;
b)
nelydimi nepilnamečiai;
c)
asmenys, turintys medicininių poreikių, kurie gali būti patenkinti tik juos perkėlus;
d)
asmenys, kuriuos reikia neatidėliotinai arba skubos tvarka perkelti į Europos Sąjungą dėl teisinių arba fizinės apsaugos priežasčių, įskaitant smurto arba kankinimo aukas.
6. Jeigu valstybė narė į Europos Sąjungą perkelia asmenį, kuris priklauso daugiau nei vienai iš 1 ir 2 dalyse nurodytų kategorijų, ji gauna vienkartinę išmoką už tą asmenį tik vieną kartą.
7. Atitinkamais atvejais valstybės narės taip pat gali būti laikomos atitinkančiomis vienkartinės išmokos skyrimo kriterijus už 1, 3 ir 5 dalyse nurodytų asmenų šeimos narius, su sąlyga, kad tie šeimos nariai perkelti į Europos Sąjungą pagal šį reglamentą.
8. Komisija įgyvendinimo aktais nustato tvarkaraštį ir kitas įgyvendinimo sąlygas, susijusias su išteklių skyrimo Sąjungos programai dėl perkėlimo į Europos Sąjungą mechanizmu. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 27 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
9. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos papildomos sumos pirmą kartą skiriamos valstybėms narėms kas dvejus metus atskirais finansavimo sprendimais, kuriais Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtinamos jų nacionalinės programos, o vėliau finansavimo sprendimu, kuris turi būti pridėtas prie sprendimų, kuriais patvirtinamos jų nacionalinės programos. Šios sumos neperkeliamos kitiems veiksmams pagal nacionalinę programą.
10. Siekiant veiksmingai įgyvendinti Sąjungos programos dėl perkėlimo į Europos Sąjungą tikslus, neviršijant turimų išteklių, Komisijai pagal 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kad prireikus būtų patikslintos šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytos vienkartinių išmokų sumos, visų pirma atsižvelgiant į esamus infliacijos lygius, atitinkamus pokyčius perkėlimo į Europos Sąjungą srityje ir veiksnius, kuriais gali būti optimizuotas finansinės paskatos, kurią suteikia vienkartinės išmokos, naudojimas.
18 straipsnis
Ištekliai asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui į Europos Sąjungą
1. Siekiant įgyvendinti solidarumo ir teisingo atsakomybės pasidalijimo principą ir atsižvelgiant į Sąjungos politikos pokyčius fondo įgyvendinimo laikotarpiu, be asignavimų, apskaičiuotų pagal 15 straipsnio 1 dalies a punktą, valstybės narės gauna papildomą sumą, kaip nustatyta 15 straipsnio 2 dalies b punkte, pagrįstą vienkartine 6 000 EUR išmoka už kiekvieną asmenį, kuriam suteikta tarptautinė apsauga, perkeltą į Europos Sąjungą iš kitos valstybės narės.
2. Atitinkamais atvejais valstybės narės taip pat gali būti laikomos atitinkančiomis vienkartinės išmokos skyrimo kriterijus už 1 dalyje nurodytų asmenų šeimos narius, su sąlyga, kad tie šeimos nariai perkelti į Europos Sąjungą pagal šį reglamentą.
3. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos papildomos sumos pirmą kartą skiriamos valstybėms narėms atskirais finansavimo sprendimais, kuriais Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsnyje nustatyta tvarka patvirtinamos jų nacionalinės programos, o vėliau finansavimo sprendimu, kuris turi būti pridėtas prie sprendimų, kuriais patvirtinamos jų nacionalinės programos. Šios sumos neperkeliamos kitiems veiksmams pagal nacionalinę programą.
4. Siekiant veiksmingai įgyvendinti solidarumo ir atsakomybės pasidalijimo tarp valstybių narių tikslus, nurodytus SESV 80 straipsnyje, neviršijant turimų išteklių, Komisijai pagal šio reglamento 26 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų tikslinama šio straipsnio 1 dalyje nurodyta vienkartinės išmokos suma, visų pirma atsižvelgiant į esamus infliacijos lygius, atitinkamus pokyčius asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą srityje ir veiksnius, kuriais gali būti optimizuotas finansinės paskatos, kurią suteikia vienkartinių išmokų, naudojimas.
19 straipsnis
Nacionalinės programos
1. Pagal nacionalines programas, kurios turi būti išnagrinėtos ir patvirtintos vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 14 straipsniu, valstybės narės, įgyvendindamos šio reglamento 3 straipsnyje nustatytus tikslus ir atsižvelgdamos į Reglamento (ES) Nr. 514/2014 13 straipsnyje nurodyto politinio dialogo rezultatus, visų pirma siekia šių tikslų:
a)
stiprinti bendros Europos prieglobsčio sistemos kūrimą užtikrinant veiksmingą ir vienodą Sąjungos acquis prieglobsčio srityje taikymą ir tinkamą Reglamento (ES) Nr. 604/2013 veikimą. Tokie veiksmai taip pat gali apimti Sąjungos programos dėl perkėlimo į Europos Sąjungą nustatymą ir plėtojimą;
b)
nustatyti ir plėtoti įvairius dinamiško abipusės sąveikos proceso aspektus apimančias integracijos strategijas, įgyvendintinas atitinkamai nacionaliniu / vietos / regiono lygiais atsižvelgiant į trečiųjų šalių piliečių integracijos poreikius vietos / regiono lygiu, kuriomis būtų tenkinami įvairių kategorijų migrantų konkretūs poreikiai ir plėtojamos veiksmingos atitinkamų suinteresuotųjų subjektų partnerystės;
c)
plėtoti grąžinimo programą, kuri apimtų remiamo savanoriško grįžimo komponentą ir atitinkamais atvejais reintegracijos komponentą.
2. Valstybės narės užtikrina, kad visi šio fondo lėšomis remiami veiksmai būtų vykdomi visapusiškai gerbiant pagrindines teises ir žmogaus orumą. Visų pirma, vykdant tokius veiksmus turi būti visapusiškai gerbiamos Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje įtvirtintos teisės ir principai.
3. Su sąlyga, kad laikomasi reikalavimo siekti pirmiau nurodytų tikslų, taip pat atsižvelgiant į konkrečias aplinkybes jose, valstybės narės siekia išteklius 3 straipsnio 2 dalyje išdėstytiems konkretiems tikslams paskirstyti teisingai ir skaidriai.
20 straipsnis
Sąjungos veiksmai
1. Komisijos iniciatyva fondo lėšos gali būti naudojamos tarptautiniams veiksmams arba Sąjungai ypač svarbiems veiksmams (toliau - Sąjungos veiksmai), susijusiems su 3 straipsnyje nurodytais bendraisiais ir konkrečiais tikslais, finansuoti.
2. Sąjungos veiksmai laikomi tinkamais finansuoti, kai jais visų pirma remiama:
a)
Sąjungos bendradarbiavimo, vykdomo įgyvendinant Sąjungos teisę ir keičiantis geriausia praktika prieglobsčio srityje, visų pirma perkėlimo į Europos Sąjungą ir tarptautinės apsaugos prašytojų ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimo iš vienos valstybės narės į kitą klausimais, be kita ko, pasitelkiant bendradarbiavimą tinkluose ir keitimąsi informacija, taip pat teisėtos migracijos, trečiųjų šalių piliečių integracijos, įskaitant paramos atvykus ir koordinavimo veiklą, kuria siekiama informuoti bendruomenes, kuriose norima apgyvendinti į Europos Sąjungą perkeltus pabėgėlius, ir grąžinimo srityse, plėtojimas;
b)
tarptautinių bendradarbiavimo tinklų ir bandomųjų projektų, įskaitant novatoriškus projektus, grindžiamų įstaigų, esančių dviejose ar daugiau valstybių narių, tarptautinėmis partnerystėmis, kuriomis siekiama skatinti inovacijas ir sudaryti geresnes sąlygas keitimuisi patirtimi ir geriausia praktika, kūrimas;
c)
tyrimai ir moksliniai tyrimai, susiję su galimomis naujomis Sąjungos bendradarbiavimo prieglobsčio, imigracijos, integracijos, grąžinimo ir atitinkamos Sąjungos teisės srityse formomis, informacijos apie geriausią praktiką ir visus kitus prieglobsčio, imigracijos, integracijos ir grąžinimo politikos aspektus platinimas ir keitimasis ja, įskaitant institucinį informavimą apie Sąjungos politikos prioritetus;
d)
valstybių narių vykdomas bendrų statistinių priemonių, metodų ir rodiklių, skirtų politikos pokyčiams prieglobsčio, teisėtos migracijos, integracijos ir grąžinimo srityje vertinti, plėtojimas ir taikymas;
e)
parengiamoji, stebėsenos, administracinė ir techninė parama ir vertinimo mechanizmo, reikalingo prieglobsčio ir imigracijos politikai įgyvendinti, plėtojimas;
f)
bendradarbiavimas su trečiosiomis šalimis, grindžiamas Sąjungoje priimtu visuotiniu požiūriu į migraciją ir judumą, visų pirma įgyvendinant readmisijos susitarimus, partnerystes judumo srityje ir regionines apsaugos programas;
g)
informavimo priemonės ir kampanijos trečiosiose šalyse, kuriomis siekiama didinti informuotumą apie atitinkamus teisėtus imigracijos kanalus ir neteisėtos imigracijos pavojus.
3. Sąjungos veiksmai vykdomi pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 straipsnį.
4. Komisija užtikrina, kad ištekliai 3 straipsnio 2 dalyje išdėstytiems konkretiems tikslams būtų paskirstyti teisingai ir skaidriai.
21 straipsnis
Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju
1. Fondo lėšomis finansinė parama teikiama susiklosčius 2 straipsnio k punkte apibrėžtai ekstremaliajai situacijai, kai reikia tenkinti skubius ir konkrečius poreikius. Pagal šį straipsnį trečiosiose šalyse įgyvendinamos priemonės turi derėti su Sąjungos humanitarine politika ir, kai tinka, ją papildyti, ir jas įgyvendinant turi būti laikomasi Konsensuse dėl humanitarinės pagalbos įtvirtintų humanitarinių principų.
2. Pagalba ekstremaliosios situacijos atveju teikiama pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 6 ir 7 straipsnius.
22 straipsnis
Europos migracijos tinklas
1. Fondo lėšomis remiamas Europos migracijos tinklas ir teikiama jo veiklai bei būsimam jo plėtojimui būtina finansinė parama.
2. Sumą, skiriamą Europos migracijos tinklui pagal metinius fondo asignavimus ir darbo programą, kurioje nustatomi tinklo veiklos prioritetai, patvirtina Komisija, Sprendimo 2008/381/EB 4 straipsnio 5 dalies a punkte numatyta tvarka pritarus valdybai. Komisijos sprendimas yra finansavimo sprendimas, kaip numatyta Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 84 straipsnyje.
3. Finansinė parama Europos migracijos tinklo veiklai teikiama kaip dotacijos, skirtos nacionaliniams informacijos centrams, nurodytiems Sprendimo 2008/381/EB 3 straipsnyje ir sudarant viešųjų pirkimų sutartis, kaip nustatyta Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012. Teikiant paramą užtikrinama, kad tiems nacionaliniams informacijos centrams skirta finansinė parama būtų tinkama ir teikiama laiku. Tų nacionalinių informacijos centrų veiksmų, remiamų 2014 m. skirtomis dotacijomis, įgyvendinimo išlaidos finansavimo reikalavimus atitinka nuo 2014 m. sausio 1 d.
4. Sprendimas 2008/381/EB iš dalies keičiamas taip:
a)
4 straipsnio 5 dalies a punktas pakeičiamas taip:
„a)
remdamasi pirmininko pateiktu projektu, rengia ir tvirtina veiklos programos projektą, kuriame visų pirma nurodomi tikslai, teminiai prioritetai ir nustatomos preliminarios kiekvienam nacionaliniam informacijos centrui skirtos biudžeto sumos, kad būtų užtikrintas tinkamas EMT veikimas;“;
b)
6 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
i)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Komisija stebi, kaip vykdoma veiklos programa, ir teikia reguliarias jos vykdymo ir EMT plėtojimo ataskaitas valdybai.“;
ii)
5-8 dalys išbraukiamos;
c)
11 straipsnis išbraukiamas;
d)
12 straipsnis išbraukiamas.
23 straipsnis
Techninė pagalba
1. Komisijos iniciatyva ir (arba) jos vardu iki 2,5 mln. EUR fondo lėšų kasmet naudojama techninei pagalbai, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 9 straipsniu.
2. Valstybės narės iniciatyva fondo lėšomis gali būti finansuojama techninės pagalbos veikla, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 514/2014 20 straipsniu. Techninei pagalbai skirta suma 2014-2020 m. laikotarpiu negali viršyti 5,5 % visos valstybėms narėms skirtos sumos, pridėjus 1 000 000 EUR.
24 straipsnis
Koordinavimas
Komisija ir valstybės narės kartu su Europos išorės veiksmų tarnyba prireikus užtikrina, kad trečiosiose šalyse vykdomų arba su jomis susijusių veiksmų būtų imamasi užtikrinant sąveiką ir suderinamumą su kitais už Sąjungos ribų vykdomais veiksmais, kurie remiami pagal Sąjungos priemones. Jos visų pirma užtikrina, kad tie veiksmai:
a)
būtų suderinami su Sąjungos išorės politika, jais būtų laikomasi politikos suderinamumo vystymosi labui principo ir jie būtų suderinami su konkrečiam regionui ar šaliai taikomais strateginiais programavimo dokumentais;
b)
būtų sutelkti į priemones, kurios nėra orientuotos į vystymąsi;
c)
jais būtų paisoma Sąjungos vidaus politikos sričių interesų ir jie derėtų su veikla, vykdoma Sąjungos teritorijoje.
VI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
25 straipsnis
Specialios nuostatos dėl vienkartinių išmokų už perkėlimą į Europos Sąjungą ir asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimą iš vienos valstybės narės į kitą
Nukrypstant nuo išlaidų tinkamumo finansuoti taisyklių, nustatytų Reglamento (ES) Nr. 514/2014 18 straipsnyje, visų pirma kiek tai susiję su vienkartinėmis išmokomis ir fiksuoto dydžio sumomis, vienkartinėms išmokoms, skiriamoms valstybėms narėms perkėlimui į Europos Sąjungą ir (arba) asmenų, kuriems suteikta tarptautinė apsauga, perkėlimui iš vienos valstybės narės į kitą vadovaujantis šiuo reglamentu, taikomos šios sąlygos:
a)
joms netaikomas įpareigojimas, kad jos turi būti grindžiamos statistiniais arba ankstesnio laikotarpio duomenimis, ir
b)
jos teikiamos su sąlyga, kad asmuo, už kurį skiriama vienkartinė išmoka, buvo perkeltas į Europos Sąjungą ir (arba) perkeltas Europos Sąjungoje vadovaujantis šiuo reglamentu.
26 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 16 straipsnio 2 dalyje, 17 straipsnio 4 ir 10 dalyse ir 18 straipsnio 4 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami septynerių metų laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 21 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami trejų metų laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki septynerių metų laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 16 straipsnio 2 dalyje, 17 straipsnio 4 ir 10 dalyse ir 18 straipsnio 4 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 16 straipsnio 2 dalį, 17 straipsnio 4 ir 10 dalis ir 18 straipsnio 4 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
27 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Prieglobsčio, migracijos ir integracijos fondo ir Vidaus saugumo fondo komitetas, įsteigtas pagal Reglamento (ES) Nr. 514/2014 59 straipsnio 1 dalį.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
28 straipsnis
Peržiūra
Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu, nė vėliau kaip 2020 m. birželio 30 d. peržiūri šį reglamentą.
29 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 514/2014 taikomumas
Fondui taikomos Reglamento (ES) Nr. 514/2014 nuostatos, nedarant poveikio šio reglamento 4 straipsniui.
30 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimai Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB panaikinami nuo 2014 m. sausio 1 d.
31 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Šis reglamentas nedaro poveikio atitinkamų projektų ir metinių programų tęsimui arba keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą, iki jų užbaigimo, arba finansinės paramos, kurią Komisija patvirtina remdamasi sprendimais Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB arba bet kuriuo kitu tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. taikomu teisės aktu, tęsimui arba keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą. Šis reglamentas nedaro poveikio finansinės paramos, kurią Komisija patvirtino remdamasi Sprendimu 2008/381/EB arba bet kuriuo kitu tai paramai 2013 m. gruodžio 31 d. taikomu teisės aktu, tęsimui arba keitimui, įskaitant visišką ar dalinį panaikinimą.
2. Priimdama sprendimus dėl bendro finansavimo pagal šį reglamentą Komisija atsižvelgia į priemones, patvirtintas remiantis sprendimais Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB, 2007/435/EB ir 2008/381/EB prieš 2014 m. gegužės 20 d., kurios turi finansinių pasekmių tokio bendro finansavimo laikotarpiu.
3. Bendram finansavimui skirtas sumas, kurias Komisija patvirtina nuo 2011 m. sausio 1 d. iki 2014 m. gruodžio 31 d. ir kurių atveju veiksmams užbaigti reikalingi dokumentai nebuvo išsiųsti Komisijai iki galutinės ataskaitos pateikimo termino, Komisija automatiškai panaikina ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d., o neteisėtai išmokėtos sumos turi būti grąžinamos.
4. Apskaičiuojant automatiškai panaikintiną sumą neatsižvelgiama į sumas, susijusias su veiksmais, kurie buvo sustabdyti dėl teismo proceso arba administracinio skundo, turinčio sustabdomąjį poveikį.
5. Ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d. valstybės narės pateikia Komisijai veiksmų, bendrai finansuotų pagal sprendimus Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB, 2011-2013 m. laikotarpio rezultatų ir poveikio vertinimo ataskaitas.
6. Ne vėliau kaip 2015 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui ir Regionų komitetui 2011-2013 m. laikotarpio ex post vertinimo ataskaitas pagal sprendimus Nr. 573/2007/EB, Nr. 575/2007/EB ir 2007/435/EB.
32 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.