PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. října 2013,
kterým se schvaluje prozatímní opatření přijaté Francouzskou republikou v souladu s článkem 129 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, aby se omezilo používání amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty
(oznámeno pod číslem C(2013) 6658)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/505/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (1), a zejména na čl. 129 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Francouzská republika informovala dne 14. srpna 2013 v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006 (ochranná doložka) Komisi, Evropskou agenturu pro chemické látky (dále jen „agentura“) a ostatní členské státy o tom, že má oprávněné důvody domnívat se, že je nutné přijmout naléhavá opatření na ochranu veřejnosti před expozicí amoniaku uvolňovaného z amonných solí v izolačních materiálech z buničité vaty používaných v budovách. Francouzská republika přijala dne 21. června 2013 prozatímní opatření a zveřejnila je v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. července 2013.
(2)
Vyhláška ze dne 21. června 2013 o zákazu uvádění na trh, dovozu, prodeje a distribuce a výroby izolačních materiálů z buničité vaty s amonnými solemi jako adjuvanty (dále jen „vyhláška“) zakazuje uvádění na trh, dovoz, držení za účelem prodeje nebo distribuce, prodej nebo distribuci a výrobu izolačních materiálů z buničité vaty obsahujících amonné soli jako přídatné látky. Tyto výrobky musí být ve Francii rovněž staženy z trhu a z prodeje na náklady osoby, která je odpovědná za jejich první uvedení na trh.
(3)
Návrh vyhlášky byl podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (2) nejprve předložen Komisi. V souladu s čl. 9 odst. 7 uvedené směrnice Francie prohlásila, že zmíněná vyhláška je naléhavá, a Komise dospěla k názoru, že důvody, které Francie uvedla pro potvrzení naléhavosti této záležitosti, jsou uspokojivé.
(4)
V návaznosti na výzvu Komise Francie vyhlášku znovu předložila v souladu s čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006. Komise ji prozkoumala spolu s předloženými vědeckými a technickými informacemi. Komise ohledně vyhlášky uspořádala krátkou konzultaci s členskými státy a zúčastněnými stranami.
(5)
Vzhledem ke krátké lhůtě, během níž musí Komise podle čl. 129 odst. 2 nařízení (ES) č. 1907/2006 přijmout rozhodnutí ohledně prozatímního opatření, musí své rozhodnutí založit především na informacích, které jí poskytla Francie.
(6)
Do září 2011 obsahovaly izolační materiály z buničité vaty ve Francii kyselinu boritou, která měla funkci jako látka zpomalující hoření a biocidní látka. Po zákazu kyseliny borité pro biocidní účely a za účelem zachování těch vlastností určitých izolačních materiálů (včetně buničité vaty), které zajišťují zpomalování hoření, nahradilo francouzské výrobní odvětví sloučeniny boru amonnými solemi.
(7)
Toto francouzské opatření je oprávněné na základě incidentů zaznamenaných vnitrostátními toxikologickými středisky (několik případů intoxikace osob od listopadu 2011) a stížností zaznamenaných profesním sdružením výrobců izolačních materiálů z buničité vaty (asi 150 případů). Francouzské orgány rovněž měřily koncentraci amoniaku v domech, ohledně nichž byly podány stížnosti, a tato měření prokázala, že úrovně expozice amoniaku jsou vyšší než referenční toxikologické hodnoty pro bezpečnou dlouhodobou expozici. Proto by amonné soli měly být nahrazeny.
(8)
Informace, které poskytla Francie, naznačují, že amonné soli v izolačních materiálech z buničité vaty představují riziko pro lidské zdraví, které nelze odpovídajícím způsobem kontrolovat a které musí být řešeno. V tomto konkrétním případě by v zájmu dosažení rychlé harmonizace vnitřního trhu a současně v zájmu vysoké úrovně ochrany lidského zdraví mělo být opatření přijaté Francií považováno za naléhavé, jak vyžaduje ustanovení čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1907/2006.
(9)
Jelikož prozatímní opatření přijaté Francií spočívá v omezení uvedení na trh nebo použití určité látky, požaduje ustanovení čl. 129 odst. 3 nařízení (ES) č. 1907/2006, aby Francie zahájila řízení o omezení na úrovni Unie tím, že předloží agentuře dokumentaci podle přílohy XV do tří měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
(10)
Na základě všech těchto důvodů by uvedená vyhláška měla být schválena.
(11)
Rozhodnutí podle čl. 129 odst. 2, kterým se schvaluje prozatímní opatření, musí stanovit dobu vymezenou pro toto schválení. Vzhledem ke lhůtě pro zahájení řízení o omezení na úrovni Unie stanovené v čl. 129 odst. 3 a aby byl poskytnut dostatečný čas pro rozhodnutí, které má být přijato v rámci běžného řízení o omezení poté, co Francie předloží dokumentaci podle přílohy XV, aniž by se musela prodlužovat doba platnosti schválení, měla by tato doba činit 21 měsíců.
(12)
Tímto rozhodnutím není nijak dotčeno rozhodnutí Komise podle článku 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud jsou splněny podmínky stanovené v článku 68 uvedeného nařízení.
(13)
Toto rozhodnutí je v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. S výhradou odstavce 2 se prozatímní opatření oznámené Francouzskou republikou dne 14. srpna 2013 schvaluje na dobu 21 měsíců ode dne nabytí účinku tohoto rozhodnutí.
2. Platnost tohoto schválení vyprší k dřívějšímu z níže uvedených dat, pokud nastanou před uplynutím doby uvedené v odstavci 1:
-
datum, kdy se úprava přílohy XVII nařízení (ES) č. 1907/2006 způsobem, který vyžaduje schválené prozatímní opatření, stane použitelnou, nebo
-
šest měsíců po ukončení řízení o omezení stanoveném v článcích 69 až 73 nařízení (ES) č. 1907/2006, pokud Komise nepředložila návrh omezení.
Článek 2
Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem 15. října 2013.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. října 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2013 m. spalio 14 d.
kuriuo Prancūzijos Respublikai leidžiama taikyti laikinąją priemonę, kurios ji ėmėsi pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) 129 straipsnį, kad apribotų amonio druskų naudojimą celiuliozinės vatos izoliacinėse medžiagose
(pranešta dokumentu Nr. C(2013) 6658)
(Tekstas autentiškas tik prancūzų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
(2013/505/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantį Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantį Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantį Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (1), ypač į jo 129 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
2013 m. rugpjūčio 14 d. pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 129 straipsnio 1 dalį (apsaugos sąlyga) Prancūzijos Respublika pranešė Komisijai, Europos cheminių medžiagų agentūrai (toliau - Agentūra) ir kitoms valstybėms narėms, kad ji turi svarbių priežasčių manyti, kad būtina imtis skubių veiksmų siekiant apsaugoti visuomenę nuo amoniako, išskiriamo iš amonio druskų, esančių pastatuose naudojamose celiuliozinės vatos izoliacinėse medžiagose. 2013 m. birželio 21 d. Prancūzijos Respublika priėmė laikinąją priemonę ir ją paskelbė 2013 m. liepos 3 d. Prancūzijos Respublikos oficialiajame leidinyje;
(2)
2013 m. birželio 21 d. įsakymu dėl draudimo tiekti rinkai, importuoti, parduoti, platinti ir gaminti celiuliozinės vatos izoliacines medžiagas, kurių sudėtyje yra amonio druskų priedų (toliau - įsakymas), draudžiama tiekti rinkai, importuoti, turėti pardavimo arba platinimo tikslais, parduoti arba platinti ir gaminti celiuliozinės vatos izoliacines medžiagas, kurių sudėtyje kaip priedų yra amonio druskų. Be to, šie produktai turi būti išimti iš Prancūzijos rinkos ir atšaukti asmens, kuris pirmą kartą juos pateikė rinkai, sąskaita;
(3)
įsakymo projektas pirmą kartą pateiktas Komisijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB (2). Pagal tos direktyvos 9 straipsnio 7 dalį Prancūzija tvirtino, kad įsakymą būtina priimti nedelsiant, ir Komisija pareiškė, kad Prancūzijos pateikti skubių veiksmų motyvai yra patenkinami;
(4)
pagal Komisijos kvietimą Prancūzija pakartotinai pateikė įsakymą pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 129 straipsnio 1 dalį. Komisija išnagrinėjo įsakymą kartu su pateikta moksline ir technine informacija. Komisija surengė trumpas konsultacijas dėl įsakymo su valstybėmis narėmis ir suinteresuotaisiais subjektais;
(5)
atsižvelgiant į trumpą terminą, per kurį Komisija turi priimti sprendimą dėl laikinųjų priemonių pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 129 straipsnio 2 dalį, Komisija iš esmės turi pagrįsti savo sprendimą Prancūzijos pateikta informacija;
(6)
iki 2011 m. rugsėjo mėn. Prancūzijoje celiuliozinės vatos izoliacinių medžiagų sudėtyje buvo boro rūgšties, kuri veikė kaip antipirenas ir biocidas. Uždraudus naudoti boro rūgštį kaip biocidą ir siekiant išlaikyti antipirenines tam tikrų izoliacinių medžiagų (įskaitant celiuliozinės vatos) savybes, Prancūzijos pramonė boro rūgštį pakeitė amonio druskų turinčiais junginiais;
(7)
Prancūzijos priemonė pagrįsta incidentais, užregistruotais nacionaliniuose apsinuodijimo centruose (keli žmonių apsinuodijimo atvejai nuo 2011 m. lapkričio mėn.), ir celiuliozinės vatos izoliacinių medžiagų gamintojų profesinės asociacijos užregistruotais skundais (maždaug 150 atvejų). Prancūzijos valdžios institucijos taip pat įvertinto amoniako koncentraciją pastatuose, dėl kurių gauta skundų, ir nustatė, kad amoniako poveikio lygis viršija orientacines toksikologines saugaus ilgalaikio poveikio vertes. Todėl amonio druskas reikėtų pakeisti;
(8)
iš Prancūzijos pateiktos informacijos matyti, kad amonio druskos celiuliozinės vatos izoliacinėse medžiagose kelia pavojų žmogaus sveikatai; šis pavojus gali būti netinkamai kontroliuojamas ir tai reikia ištaisyti. Šiuo konkrečiu atveju siekiant greitai suderinti vidaus rinką ir kartu užtikrinti aukštą žmonių sveikatos apsaugą, galima laikyti, kad priemonė, kurios ėmėsi Prancūzija, atitinka skubos reikalavimą, nustatytą Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 129 straipsnio 1 dalyje;
(9)
kadangi laikinoji priemonė, kurios ėmėsi Prancūzija, riboja medžiagos tiekimą rinkai arba naudojimą, pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 129 straipsnio 3 dalį reikalaujama, kad Prancūzija per tris mėnesius nuo šio sprendimo datos inicijuotų Sąjungos apribojimo procedūrą, pateikdama Agentūrai dokumentaciją pagal XV priedą;
(10)
dėl visų šių priežasčių reikia leisti priimti įsakymą;
(11)
pagal 129 straipsnio 2 dalį priimtame sprendime, kuriuo leidžiama taikyti laikinąją priemonę, turi būti nustatytas konkretus tokio leidimo laikotarpis; atsižvelgiant į Sąjungos apribojimo procedūros inicijavimo terminą, nustatytą 129 straipsnio 3 dalyje, ir siekiant suteikti pakankamai laiko sprendimui pagal įprastą apribojimų nustatymo procesą priimti po to, kai Prancūzija pateiks XV priede nurodytą dokumentaciją, kad nereikėtų leidimo pratęsti, šis laikotarpis turėtų būti 21 mėnuo;
(12)
šiuo sprendimu neturėtų būti daromas poveikis Komisijos sprendimui pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 73 straipsnį, jeigu tenkinamos to reglamento 68 straipsnio sąlygos;
(13)
šis sprendimas atitinka pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 133 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Atsižvelgiant į 2 dalį laikinąją priemonę, apie kurią Prancūzijos Respublika pranešė 2013 m. rugpjūčio 14 d., leidžiama taikyti 21 mėnesį nuo šio sprendimo įsigaliojimo dienos.
2. Leidimas nustoja galioti ankstesniu iš šių atvejų, jeigu kuris nors iš jų įvyksta iki 1 dalyje nurodyto termino:
-
data, kai pradedamas taikyti taip, kaip siekiama pagal leistiną laikinąją priemonę, iš dalies pakeistas Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 XVII priedas, arba
-
šeši mėnesiai po to, kai baigiama apribojimų nustatymo procedūra, nustatyta Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 69-73 straipsniuose, ir Komisija nepasiūlo apribojimų projekto.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja 2013 m. spalio 15 d.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2013 m. spalio 14 d.