ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
ze dne 18. listopadu 2013
na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.
(2)
Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).
(3)
Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.
(4)
Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.
(5)
Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.
(6)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.
(7)
Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.
(8)
V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.
(9)
V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).
(10)
Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.
(11)
WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.
(12)
Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:
-
zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,
-
prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:
-
prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,
-
vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).
Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.
V Bruselu dne 18. listopadu 2013.
TARYBOS SPRENDIMAS 2013/668/BUSP
2013 m. lapkričio 18 d.
dėl paramos Pasaulio sveikatos organizacijos veiklai biologinės saugos ir biologinio saugumo srityje, atsižvelgiant į Europos Sąjungos kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategiją
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 26 straipsnio 2 dalį ir 31 straipsnio 1 dalį,
atsižvelgdama į Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai pasiūlymą,
kadangi:
(1)
2003 m. gruodžio 12 d. Europos Vadovų Taryba priėmė ES kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu strategiją (toliau - ES strategija), kurios III skyriuje pateiktas kovos su tokiu platinimu priemonių sąrašas;
(2)
Sąjunga aktyviai įgyvendina nurodytą ES strategiją ir vykdo jos III skyriuje išvardytas priemones, visų pirma priemones, susijusias su Konvencijos dėl bakteriologinių (biologinių) ir toksinių ginklų kūrimo, gamybos ir saugojimo uždraudimo bei jų sunaikinimo (toliau - BTWC) stiprinimu, įgyvendinimu ir visuotiniu taikymu;
(3)
Šeštojoje (2006 m.) ir septintojoje (2011 m.) BTWC peržiūros konferencijose Sąjunga ragino visas BTWC Šalis visiškai laikytis BTWC nuostatų ir prireikus griežtinti nacionalines įgyvendinimo priemones, įskaitant baudžiamosios teisės aktus, bei patogeninių mikroorganizmų ir toksinų kontrolę pagal BTWC;
(4)
2008 m. balandžio 14 d. Taryba priėmė Bendruosius veiksmus 2008/307/BUSP (1). Pasaulio sveikatos organizacija (toliau - PSO) tuos bendruosius veiksmus sėkmingai įgyvendino iki 2011 m. gruodžio 31 d.;
(5)
2008 m. gruodžio 11 d. Taryba priėmė ES strategijos stiprinimo „Naujas veiksmų kryptis“. ES strategijos IV skyriuje apibrėžiama Sąjungos parama koordinuotam ir papildančiam požiūriui į su biologine sauga ir biologiniu saugumu susijusias problemas, kurio laikantis būtų garantuojamas optimalus valdymas, visų pirma biologinių pavojų ir biologinės grėsmės atvejais;
(6)
2011 m. liepos 18 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/429/BUSP (2), kuriame nustatoma Sąjungos parama nacionalinių reguliavimo sistemų, visų pirma, susijusių su biologine sauga ir biologiniu saugumu, plėtojimui;
(7)
Septintojoje peržiūros konferencijoje dar kartą patvirtintas BTWC Šalių įsipareigojimas imtis būtinų nacionalinių priemonių pagal BTWC I, III ir IV straipsnius, kad būtų užtikrinta laboratorijose bei kituose objektuose naudojamų mikrobinių ar kitų biologinių medžiagų ar toksinų sauga ir saugumas, taip pat jų pervežimo metu, ir būtų užkirstas kelias neteisėtai prieigai prie tokių medžiagų ir toksinų bei jų neteisėtam pašalinimui. Be to, konferencijoje BTWC Šalys, turinčios atitinkamos patirties BTWC nuostatų įgyvendinimo teisinių ir administracinių priemonių srityje, paragintos teikti pagalbą kitoms BTWC Šalims, jų prašymu. Konferencijoje buvo paskatinta teikti tokią pagalbą regioniniu lygiu;
(8)
Septintojoje peržiūros konferencijoje taip pat pažymėta, kad, atsižvelgiant į BTWC VII straipsnį, BTWC šalių nacionalinio pasirengimo veikla prisidedama prie tarptautinių pajėgumų, skirtų reaguoti į ligos protrūkius, be kita ko, kilusius dėl tariamo biologinių ar toksinių ginklų panaudojimo, juos tirti ir sušvelninti jų poveikį;
(9)
Septintojoje peržiūros konferencijoje, atsižvelgiant į BTWC X straipsnį, BTWC šalys paskatintos toliau stiprinti egzistuojančias tarptautines organizacijas ir tinklus, visų pirma susijusius su PSO, Maisto ir žemės ūkio organizacija (FAO), Pasauline gyvūnų sveikatos organizacija (OIE) ir Tarptautine augalų apsaugos konvencija (IPPC);
(10)
2007 m. birželio 15 d. įsigaliojo Tarptautinės sveikatos priežiūros taisyklės (toliau - TSPT). Jose reglamentuojamas infekcinių ligų protrūkių judėjimas, kontrolė ir reagavimas į juos neatsižvelgiant į jų kilmę, ir reikalaujama, kad PSO valstybės narės sukurtų pagrindinius laboratorijų ir priežiūros pajėgumus visuomenės apsaugos nuo infekcinių ligų srityje, kad būtų sudarytos sąlygos TSPT įgyvendinimui. PSO sekretoriatas yra įsipareigojęs remti PSO valstybes nares įgyvendinant nacionalinius TSPT planus pasitelkdamas PSO būstinę ir regioninius biurus. PSO biologinių pavojų mažinimo valdymo programoje pateiktos rekomendacijos dėl laboratorijų veikimo vadovaujantis normatyvinėmis gairėmis, organizuojant seminarus ir mokymą biologinės saugos praktikos ir laboratorijų biologinio saugumo srityse ir vadovaujantis elgesio kodeksais patikimų gyvosios gamtos mokslinių tyrimų srityje. Be to, PSO tenka tam tikras vaidmuo nustatant JT gaires dėl infekcinių medžiagų pervežimo. Pagal TSPT visuomenės sveikatos priežiūros laboratorijoms tenka vaidmuo užtikrinant pasirengimą biologinei, cheminei, radiologinei ir branduolinei grėsmei. Biologinės saugos ir laboratorijų biologinio saugumo sąvokų apibrėžtys pateikiamos PSO „Laboratorijų biologinės saugos vadove“ (3-iasis leidimas, 2004 m.) ir leidinyje „Biologinės rizikos valdymas: Laboratorijų biologinio saugumo vadovas“ (2006 m.);
(11)
PSO yra vienintelė įgyvendinimo agentūra, turinti techninės kompetencijos, gilių žinių, personalo, struktūrą ir išteklių, reikalingų šiame Tarybos sprendime numatytiems projektams įgyvendinti ir veiklai vykdyti;
(12)
Komisijai patikėta prižiūrėti tinkamą Sąjungos finansinio įnašo įgyvendinimą,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
1. Siekdama, kad būtų nedelsiant ir praktiškai taikomi atitinkami ES strategijos elementai, Sąjunga prisideda prie BTWC Šalių septintojoje BTWC peržiūros konferencijoje priimtų sprendimų įgyvendinimo siekiant šių tikslų:
-
užtikrinti laboratorijose ir kituose objektuose naudojamų mikrobinių ar kitų biologinių medžiagų ar toksinų saugą ir saugumą, taip pat prireikus jų pervežimo metu, kad būtų užkirstas kelias neteisėtai prieigai prie tokių medžiagų ir toksinų bei jų neteisėtam pašalinimui,
-
vykdant tarptautinį bendradarbiavimą šioje srityje skatinti laikytis biologinių pavojų mažinimo praktikos ir didinti informuotumą, be kita ko, biologinės saugos, biologinio saugumo, biologinės etikos ir parengties užkirsti kelią tyčiniam netinkamam biologinių medžiagų ir toksinų naudojimui klausimais.
2. ES strategijos priemones atitinka tie projektai, kuriais siekiama:
-
propaguoti laboratorijų biologinės rizikos valdymą vykdant nacionalinę ir regioninę informavimo veiklą,
-
kurti kovai su biologine rizika skirtas laboratorijų biologinės rizikos valdymo nacionalines strategijas (šalims skirtas demonstracinis modelis).
Išsamus tų projektų aprašymas pateikiamas priede.
2 straipsnis
1. Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai (toliau - vyriausiasis įgaliotinis) yra atsakingas už šio sprendimo įgyvendinimą.
2. 1 straipsnyje nurodytos veiklos techninis įgyvendinimas pavedamas PSO. Ji vykdo šią užduotį vyriausiojo įgaliotinio atsakomybe. Šiuo tikslu vyriausiasis įgaliotinis sudaro reikiamus susitarimus su PSO.
3 straipsnis
1. 1 straipsnio 2 dalyje nurodytiems projektams įgyvendinti skiriama orientacinė finansavimo suma yra 1 727 000 EUR.
2. Iš 1 dalyje nustatytos sumos finansuojamos išlaidos tvarkomos laikantis Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų procedūrų ir taisyklių.
3. Komisija prižiūri, kad 1 dalyje nurodytos išlaidos būtų tinkamai tvarkomos. Tuo tikslu ji sudaro finansavimo susitarimą su PSO. Finansavimo susitarime nustatoma, kad PSO turi užtikrinti Sąjungos įnašo matomumą, atitinkantį šio sprendimo priede numatytą įnašo dydį.
4. Įsigaliojus šiam sprendimui, Komisija siekia kuo greičiau sudaryti 3 dalyje nurodytą finansavimo susitarimą. Ji praneša Tarybai apie bet kokius sunkumus to proceso metu ir finansavimo susitarimo sudarymo datą.
4 straipsnis
Vyriausiasis įgaliotinis Tarybai pateikia šio sprendimo įgyvendinimo ataskaitą, parengtą remiantis reguliariai teikiamomis PSO ataskaitomis. Taryba, remdamasi šiomis ataskaitomis, atlieka įvertinimą. Komisija teikia informaciją dėl 1 straipsnio 2 dalyje nurodytų projektų finansinių aspektų.
5 straipsnis
1. Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
2. Šis sprendimas netenka galios praėjus 24 mėnesiams nuo 3 straipsnio 3 dalyje nurodyto finansavimo susitarimo sudarymo datos. Tačiau, jei per tą laikotarpį finansavimo susitarimas nesudaromas, šis sprendimas netenka galios praėjus 6 mėnesiams nuo jo priėmimo dienos.
Priimta Briuselyje 2013 m. lapkričio 18 d.