NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1163/2014
ze dne 22. října 2014
o poplatcích za dohled
(ECB/2014/41)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 ze dne 15. října 2013, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi (1), a zejména na druhý pododstavec čl. 4 odst. 3, článek 30 a druhý pododstavec čl. 33 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na veřejnou konzultaci a analýzu provedenou v souladu s čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1024/2013 zřizuje jednotný mechanismus dohledu, který se skládá z Evropské centrální banky (ECB) a vnitrostátních příslušných orgánů.
(2)
Podle nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB odpovídá za účinné a konzistentní fungování jednotného mechanismu dohledu nad všemi úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi a smíšenými finančními holdingovými společnostmi ve všech členských státech eurozóny, jakož i v členských státech mimo eurozónu, které navázaly úzkou spolupráci s ECB. Pravidla a postupy, kterými se řídí spolupráce ECB s vnitrostátními příslušnými orgány a vnitrostátními pověřenými orgány v rámci jednotného mechanismu dohledu, jsou vymezeny v nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (2).
(3)
Článek 30 nařízení (EU) č. 1024/2013 stanoví, že ECB uloží úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízeným pobočkám úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě roční poplatek za dohled. Tyto poplatky, které ECB ukládá, by měly pokrývat a neměly by překračovat náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly, které jí byly svěřeny podle článků 4 až 6 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(4)
Roční poplatek za dohled by měl sestávat z částky, kterou by měly každoročně platit všechny úvěrové instituce usazené v zúčastněných členských státech a v zúčastněném členském státě zřízené pobočky úvěrových institucí usazených v nezúčastněném členském státě, nad nimiž je vykonáván dohled v rámci jednotného mechanismu dohledu.
(5)
V rámci jednotného mechanismu dohledu je odpovědnost ECB a jednotlivých vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu rozdělena na základě významu dohlížených subjektů.
(6)
ECB má pravomoc vykonávat přímý dohled nad významnými úvěrovými institucemi, finančními holdingovými společnostmi, smíšenými finančními holdingovými společnostmi usazenými v zúčastněných členských státech a nad v zúčastněném členském státě zřízenými pobočkami významných úvěrových institucí usazených v nezúčastněných členských státech.
(7)
ECB rovněž vykonává dozor nad fungováním jednotného mechanismu dohledu, jenž zahrnuje všechny úvěrové instituce, ať významné, či méně významné. ECB má ve vztahu ke všem úvěrovým institucím usazeným v zúčastněných členských státech výlučnou pravomoc vydávat povolení k činnosti úvěrové instituce, povolení odejmout a posuzovat nabývání a zcizování kvalifikovaných účastí.
(8)
Vnitrostátní příslušné orgány odpovídají za přímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty, aniž by byla dotčena pravomoc ECB vykonávat přímý dohled v konkrétních případech, kdy je to nezbytné k zajištění důsledného uplatňování vysokých standardů dohledu. Toto sdílení pravomocí v oblasti dohledu v rámci jednotného mechanismu dohledu a s tím související náklady vzniklé ECB jsou zohledněny při rozdělení částky, která má být získána zpět prostřednictvím poplatků za dohled, mezi kategorie významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených subjektů.
(9)
Čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 vyžaduje, aby ECB prostřednictvím nařízení a rozhodnutí zveřejnila podrobné operační postupy pro provádění úkolů, které jsou jí svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013.
(10)
Podle čl. 30 odst. 3 nařízení (EU) č. 1024/2013 mají poplatky vycházet z objektivních kritérií souvisejících s důležitostí a rizikovým profilem dotyčných úvěrových institucí, včetně jejích rizikově vážených aktiv.
(11)
Poplatky se vypočítávají na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států. To znamená, že jsou-li úvěrové instituce součástí dohlížené skupiny usazené v zúčastněných členských státech, vypočte se a platí se jeden poplatek na úrovni skupiny.
(12)
Při výpočtu ročního poplatku za dohled by se neměly brát v úvahu dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech. V této souvislosti a s cílem určit relevantní faktory pro výpočet poplatku pro dohlíženou skupinu by měly být poskytovány subkonsolidované údaje za všechny dceřiné společnosti a provozy kontrolované mateřským podnikem v zúčastněných členských státech. Náklady na tvorbu těchto subkonsolidovaných údajů však mohou být vysoké, a dohlížené subjekty by proto měly mít možnost zvolit si poplatek vypočtený na základě údajů poskytnutých na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států včetně dceřiných společností usazených v nezúčastněných členských státech, i když by to mohlo mít za následek vyšší poplatek.
(13)
Instituce uvedené v čl. 2 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3) jsou vyňaty z úkolů v oblasti dohledu svěřených ECB podle nařízení (EU) č. 1024/2013, a ECB jim proto nebude poplatky ukládat.
(14)
Nařízení má obecnou působnost, je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech eurozóny. Je proto vhodným právním nástrojem pro zakotvení praktických postupů k provedení článku 30 nařízení (EU) č. 1024/2013.
(15)
V souladu s čl. 30 odst. 5 nařízení (EU) č. 1024/2013 není tímto nařízením dotčeno právo vnitrostátních příslušných orgánů ukládat poplatky v souladu s vnitrostátním právem a v rozsahu, v jakém úkoly v oblasti dohledu nebyly svěřeny ECB, nebo pokud jde o náklady na spolupráci s ECB, na pomoc ECB a při jednání podle pokynů ECB, v souladu s příslušným právem Unie a s výhradou ujednání k provedení nařízení (EU) č. 1024/2013, včetně článků 6 a 12,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ČÁST I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví:
a)
postupy pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled ukládaných ve vztahu k dohlíženým subjektům a dohlíženým skupinám;
b)
metodiku a kritéria pro výpočet ročního poplatku za dohled hrazeného každým dohlíženým subjektem a každou dohlíženou skupinou;
c)
postup pro výběr ročních poplatků za dohled ze strany ECB;
2. Celková výše ročních poplatků za dohled zahrnuje roční poplatek za dohled nad každým významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a každým méně významným dohlíženým subjektem nebo skupinou a ECB ji vypočítává na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států.
Článek 2
Definice
Není-li uvedeno jinak, platí pro účely tohoto nařízení definice obsažené v nařízení (EU) č. 1024/2013 a nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17) spolu s těmito definicemi:
1.
„ročním poplatkem za dohled“ se rozumí poplatek, který se platí za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu a který se vypočte v souladu s postupy vymezenými v čl. 10 odst. 6;
2.
„ročními náklady“ se rozumí částka určená v souladu s ustanoveními článku 5, kterou ECB za určité období placení poplatků získá zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled;
3.
„poplatníkem“ se rozumí úvěrová instituce nebo pobočka, která platí poplatek v souladu s článkem 4 a které je určena výzva k zaplacení poplatku;
4.
„faktory pro výpočet poplatku“ se rozumí údaje o dohlíženém subjektu nebo dohlížené skupině vymezené v čl. 10 odst. 3 písm. a), které se používají pro výpočet ročního poplatku za dohled;
5.
„výzvou k zaplacení poplatku“ se rozumí výzva vydaná v souladu s tímto nařízením příslušnému poplatníkovi, v níž je vymezen roční poplatek za dohled, který má tento poplatník platit;
6.
„úvěrovou institucí, která platí poplatek“ se rozumí úvěrová instituce usazená v zúčastněném členském státě;
7.
„pobočkou, která platí poplatek“ se rozumí pobočka zřízená v zúčastněném členském státě úvěrovou institucí usazenou v nezúčastněném členském státě;
8.
„obdobím placení poplatku“ se rozumí kalendářní rok;
9.
„prvním obdobím placení poplatku“ se rozumí časové období, které začíná dnem, ve který ECB převezme úkoly, které jí byly svěřeny nařízením (EU) č. 1024/2013, a které končí koncem kalendářního roku, ve kterém ECB tyto úkoly převezme;
10.
„skupinou subjektů, které platí poplatek“ se rozumí i) dohlížená skupina a ii) určitý počet poboček, které platí poplatek, které se v souladu s čl. 3 odst. 3 považují za jednu pobočku;
11.
„členským státem“ se rozumí členský stát Unie;
12.
„celkovými aktivy“ se rozumí celková hodnota aktiv určená v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17). V případě skupiny subjektů, které platí poplatek, se do celkových aktiv nezapočítávají dceřiné společnosti usazené v nezúčastněných členských státech a třetích zemích;
13.
„celkovou rizikovou expozicí“ se ve vztahu ke skupině subjektů, které platí poplatek, a ve vztahu k úvěrové instituci, která platí poplatek a která není součástí skupiny subjektů, které platí poplatek, rozumí objem určený na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států a vypočtený za použití čl. 92 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (4).
Článek 3
Obecná povinnost platit roční poplatek za dohled
1. ECB uloží ve vztahu ke každému dohlíženému subjektu a každé dohlížené skupině roční poplatek za dohled za každé období placení poplatku.
2. Roční poplatek za dohled za každý dohlížený subjekt a každou dohlíženou skupinu se stanoví ve výzvě k zaplacení poplatku vydané poplatníkovi, který má tento poplatek platit. Poplatník je adresátem výzvy k zaplacení poplatku a jakéhokoli oznámení nebo sdělení ze strany ECB v souvislosti s poplatky za dohled. Poplatník odpovídá za zaplacení ročního poplatku za dohled.
3. Dvě či více poboček zřízených toutéž úvěrovou institucí ve stejném zúčastněném členském státě, které platí poplatek, se považují za jednu pobočku. Pobočky, které platí poplatek, zřízené toutéž úvěrovou institucí v různých zúčastněných členských státech, se za jednu pobočku nepovažují.
4. Pobočky, které platí poplatek, se pro účely tohoto nařízení považují za oddělené od dceřiných společností téže úvěrové instituce usazených v témže zúčastněném členském státě.
Článek 4
Poplatník
1. Poplatníkem ročního poplatku za dohled je:
a)
úvěrová instituce, která platí poplatek, jedná-li se o úvěrovou instituci, která platí poplatek a která není součástí dohlížené skupiny;
b)
pobočka, která platí poplatek, jedná-li se o pobočku, která platí poplatek a která není spojena s jinou pobočkou, která platí poplatek;
c)
subjekt určený v souladu ustanoveními odstavce 2, jedná-li se o dohlíženou skupinu subjektů, které platí poplatek.
2. Aniž by byla dotčena ujednání v rámci skupiny subjektů, které platí poplatek, týkající se rozdělení nákladů, považuje se skupina subjektů, které platí poplatek, za jednu jednotku. Každá skupina subjektů, které platí poplatek, jmenuje poplatníka za celou skupinu a totožnost tohoto poplatníka oznámí ECB. Poplatník musí být usazen v zúčastněném členském státě. Toto oznámení se považuje za platné, pouze pokud:
a)
uvádí názvy všech dohlížených subjektů ve skupině, na něž se oznámení vztahuje;
b)
je podepsáno jménem všech dohlížených subjektů ve skupině;
c)
je ECB doručeno nejpozději do 1. července každého roku, aby bylo zohledněno při vydání výzvy k zaplacení poplatku pro následující období placení poplatku.
Je-li ECB včas doručeno více než jedno oznámení za skupinu subjektů, které platí poplatek, má přednost oznámení, které bylo ECB doručeno jako poslední před uplynutím lhůty.
3. Aniž by byl dotčen odstavec 2, vyhrazuje si ECB právo určit poplatníka.
ČÁST II
VÝDAJE A NÁKLADY
Článek 5
Roční náklady
1. Základem pro stanovení ročních poplatků za dohled jsou roční náklady, které se získávají zpět prostřednictvím ročních poplatků za dohled.
2. Výše ročních nákladů se stanoví na základě výše ročních výdajů, které sestávají ze všech výdajů, které ECB vznikly v příslušném období placení poplatku a které přímo či nepřímo souvisejí s úkoly ECB v oblasti dohledu.
Celková výše ročních poplatků za dohled pokrývá, ale nepřekračuje náklady vzniklé ECB v souvislosti s úkoly v oblasti dohledu v průběhu příslušného období placení poplatku.
3. Při stanovení výše ročních nákladů ECB zohlední:
a)
výši všech poplatků za předchozí období placení poplatku, kterou nebylo možné vybrat;
b)
všechny platby úroků přijaté v souladu s článkem 14;
c)
všechny částky přijaté nebo navrácené v souladu s čl. 7 odst. 3.
Článek 6
Odhad a stanovení ročních nákladů
1. Aniž by byla dotčena zpravodajská povinnost podle nařízení (EU) č. 1024/2013, ECB do konce každého kalendářního roku vypočte odhadované roční náklady za období placení poplatku pro následující kalendářní rok.
2. ECB stanoví skutečné roční náklady za určité období placení poplatku do čtyř měsíců po skončení tohoto období placení poplatku.
3. Odhadované roční náklady a skutečné roční náklady slouží jako základ pro výpočet celkové výše ročních poplatků za dohled uvedené v čl. 9 odst. 1.
ČÁST III
STANOVENÍ ROČNÍHO POPLATKU ZA DOHLED
Článek 7
Nové dohlížené subjekty nebo změna statusu
1. Je-li nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled pouze po část období placení poplatku, vypočte se roční poplatek za dohled podle počtu celých měsíců během období placení poplatku, po které je nad dohlíženým subjektem nebo dohlíženou skupinou vykonáván dohled.
2. Pokud se v návaznosti na příslušné rozhodnutí ECB změní status dohlíženého subjektu či dohlížené skupiny z významného na méně významný nebo naopak, vypočte se roční poplatek za dohled na základě počtu měsíců, v nichž byl dohlížený subjekt či dohlížená skupina významným nebo méně významným subjektem či skupinou v poslední den měsíce.
3. Pokud se výše uloženého ročního poplatku za dohled liší od výše poplatku vypočtené v souladu s odstavci 1 nebo 2, ECB poplatníkovi příslušnou částku vrátí, nebo mu vystaví dodatečnou fakturu k úhradě.
Článek 8
Rozdělení ročních nákladů mezi významné a méně významné dohlížené subjekty
1. Za účelem výpočtu ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt a dohlíženou skupinu, se roční náklady dělí na dvě části, z nichž jedna je pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, takto:
a)
roční náklady, které se získají zpět od významných dohlížených subjektů;
b)
roční náklady, které se získají zpět od méně významných dohlížených subjektů.
2. Roční náklady se v souladu s odstavcem 1 rozdělí na základě nákladů příslušných funkčních oblastí, které vykonávají přímý dohled nad významnými dohlíženými subjekty a nepřímý dohled nad méně významnými dohlíženými subjekty.
Článek 9
Výše ukládaných poplatků
1. Celková výše ročních poplatků za dohled, které ECB uloží, je součtem:
a)
odhadovaných ročních nákladů za stávající období placení poplatku podle schváleného rozpočtu na období placení poplatku;
b)
přeplatku či nedoplatku za předchozí období placení poplatku, který se určí tak, že se skutečné roční náklady vzniklé za předchozí období placení poplatku odečtou od odhadovaných ročních nákladů za předchozí období placení poplatku.
2. ECB určí pro každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin celkovou částku, která má být prostřednictvím ročních poplatků za dohled vybrána; tato částka se zveřejňuje do 30. dubna příslušného období placení poplatku na internetových stránkách ECB.
Článek 10
Roční poplatek za dohled, který se platí za dohlížené subjekty nebo dohlížené skupiny
1. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý významný dohlížený subjekt nebo významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým významným dohlíženým subjektům a významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
2. Roční poplatek za dohled, který se platí za každý méně významný dohlížený subjekt nebo méně významnou dohlíženou skupinu, se stanoví tak, že se částka, která má být vybrána od kategorie méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin přidělí jednotlivým méně významným dohlíženým subjektům a méně významným dohlíženým skupinám na základě příslušných faktorů pro výpočet poplatku.
3. Faktory pro výpočet poplatku na nejvyšší úrovni konsolidace v rámci zúčastněných členských států se vypočítají na níže uvedeném základě.
a)
Faktory pro výpočet poplatku, které se použijí pro stanovení ročního poplatku za dohled, který se platí za každý dohlížený subjekt nebo dohlíženou skupinu, je výše:
i)
celkových aktiv;
ii)
celkové rizikové expozice (V případě pobočky, která platí poplatek, se má za to, že celková riziková expozice je rovna nule.)
k referenčnímu datu.
b)
Údaje týkající se faktorů pro výpočet poplatku jsou určeny a shromažďovány v souladu s rozhodnutím ECB, které vymezuje příslušnou metodiku a postupy. Toto rozhodnutí bude zveřejněno na internetových stránkách ECB.
c)
Pro účely výpočtu faktorů pro výpočet poplatku by dohlížené skupiny zpravidla neměly zahrnovat aktiva dceřiných společností v nezúčastněných členských státech a třetích zemích. Dohlížené skupiny se mohou rozhodnout, že tato aktiva při stanovení faktorů pro výpočet poplatku zahrnou.
d)
V případě dohlížených subjektů nebo dohlížených skupin, které jsou klasifikovány jako méně významné na základě čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 1024/2013, nepřesahuje faktor pro výpočet poplatku, kterým jsou celková aktiva, 30 miliard EUR.
e)
Relativní váha používaná ve vztahu k faktorům pro výpočet poplatku je:
i)
celková aktiva: 50 %;
ii)
celková riziková expozice: 50 %.
4. Poplatníci poskytují faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem 31. prosince předcházejícího roku a vnitrostátnímu příslušnému orgánu předávají údaje vyžadované pro výpočet ročních poplatků za dohled ze strany ECB do konce pracovní doby 1. července roku následujícího po uvedeném referenčním datu, nebo v následující pracovní den, pokud 1. červenec není dnem pracovním. Sestavují-li dohlížené subjekty roční účetní závěrku ke konci účetního roku, který se liší od roku kalendářního, mohou poplatníci poskytnout faktory pro výpočet poplatku s referenčním datem, kterým je konec jejich účetního roku. Vnitrostátní příslušné orgány tyto údaje předávají ECB v souladu s postupy, které stanoví ECB. Součet celkových aktiv všech poplatníků a součet celkových rizikových expozic všech poplatníků se zveřejňuje na internetových stránkách ECB.
5. Pokud poplatník faktory pro výpočet poplatku neposkytne, určí ECB faktory pro výpočet poplatku podle metodiky vymezené v rozhodnutí ECB. Neposkytnutí faktorů pro výpočet poplatku v souladu s odstavcem 4 tohoto článku se považuje za porušení tohoto nařízení.
6. Výpočet ročního poplatku za dohled, který má každý poplatník platit, se provádí, jak je uvedeno níže.
a)
Roční poplatek za dohled je součtem minimální složky poplatku a proměnné složky poplatku.
b)
Minimální složka poplatku se vypočítá jako pevný procentní podíl z celkové výše ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů a dohlížených skupin, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9. Pro kategorii významných dohlížených subjektů a významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Pro významné dohlížené subjekty a významné dohlížené skupiny s celkovými aktivy do 10 miliard EUR se minimální složka poplatku snižuje na polovinu. Pro kategorii méně významných dohlížených subjektů a méně významných dohlížených skupin tvoří pevný procentní podíl 10 %. Tato částka se rovným dílem dělí mezi všechny poplatníky. Minimální složka poplatku představuje spodní hranici ročního poplatku za dohled na poplatníka.
c)
Proměnná složka poplatku je rozdíl mezi celkovou výší ročních poplatků za dohled za každou kategorii dohlížených subjektů, jež se stanoví v souladu s články 8 a 9, a minimální složkou poplatku pro tutéž kategorii. Proměnná složka poplatku se jednotlivým poplatníkům v každé kategorii přiřazuje podle podílu jednotlivého poplatníka na součtu vážených faktorů pro výpočet poplatku všech poplatníků, jež se stanoví v souladu s odstavcem 3.
Na základě výpočtu provedeného podle předcházejících odstavců a faktorů pro výpočet poplatku poskytnutých podle odstavce 4 tohoto článku stanoví ECB roční poplatek za dohled, který má každý poplatník hradit. Roční poplatek za dohled, který má být uhrazen, bude poplatníkovi oznámen prostřednictvím výzvy k zaplacení poplatku.
ČÁST IV
SPOLUPRÁCE S VNITROSTÁTNÍMI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNY
Článek 11
Spolupráce s vnitrostátními příslušnými orgány
1. Předtím, než rozhodne o konečné výši poplatku, ECB s cílem zajistit, aby dohled byl i nadále nákladově efektivní a přiměřený pro všechny dotčené úvěrové instituce a pobočky, komunikuje s vnitrostátními příslušnými orgány. Za tímto účelem ECB ve spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány vytvoří a zavede vhodný komunikační kanál.
2. Pokud o to ECB požádá, vnitrostátní příslušné orgány ECB napomáhají při ukládání poplatků.
3. V případě úvěrových institucí v zúčastněných členských státech mimo eurozónu, jejichž úzká spolupráce s ECB nebyla pozastavena ani ukončena, vydá ECB vnitrostátnímu příslušnému orgánu daného členského státu pokyny, pokud se týká předání faktorů pro výpočet poplatku a fakturace ročního poplatku za dohled.
ČÁST V
FAKTURACE
Článek 12
Výzva k zaplacení poplatku
1. ECB každoročně vydává výzvu k zaplacení poplatku adresovanou každému poplatníkovi.
2. Výzva k zaplacení poplatku upřesňuje, jakým způsobem se roční poplatek za dohled platí. Poplatník je povinen splnit požadavky, které jsou ve výzvě k zaplacení poplatku uvedeny ohledně placení ročního poplatku za dohled.
3. Částku splatnou na základě výzvy k zaplacení poplatku poplatník zaplatí do 35 dnů ode dne vydání výzvy k zaplacení poplatku.
Článek 13
Oznámení výzvy k zaplacení poplatku
1. Poplatník odpovídá za aktualizaci kontaktních údajů pro účely předložení výzvy k zaplacení poplatku a oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů (tj. jméno, funkce, organizační jednotka, adresa, e-mailová adresa, telefonní číslo, faxové číslo). Poplatník oznámí ECB jakékoli změny kontaktních údajů nejpozději do 1. července každého období placení poplatku. Kontaktní údaje se týkají fyzické osoby nebo pokud možno funkce v rámci organizace poplatníka.
2. Výzvu k zaplacení poplatku ECB oznámí kterýmkoli z těchto způsobů: a) elektronicky nebo jiným srovnatelným komunikačním prostředkem, b) faxem, c) expresní kurýrní službou, d) doporučenou poštou s doručenkou, e) osobním předáním či doručením. Výzva k zaplacení poplatku je platná bez podpisu.
Článek 14
Úrok v případě neplacení
Aniž je dotčen jakýkoli jiný nápravný prostředek, který má ECB k dispozici, nabíhá v případě částečného placení, neplacení či nedodržení podmínek placení uvedených ve výzvě k zaplacení poplatku každodenní úrok z dlužné částky ročního poplatku za dohled s úrokovou sazbou ve výši hlavní refinanční sazby ECB plus 8 procentních bodů ode dne splatnosti příslušné platby.
ČÁST VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Sankce
V případě porušení tohoto nařízení může ECB dohlíženým subjektům ukládat sankce v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2532/98 (5) doplněným nařízením (EU) č. 468/2014 (ECB/2014/17).
Článek 16
Přechodná ustanovení
1. Výzva k zaplacení poplatku za první období placení poplatku bude vydána spolu s výzvou k zaplacení poplatku za období placení poplatku roku 2015.
2. S cílem umožnit, aby ECB mohla začít ukládat roční poplatek za dohled, jmenuje každá skupina subjektů, které platí poplatek, za tuto skupinu poplatníka a jeho totožnost v souladu s čl. 4 odst. 2 oznámí ECB do 31. prosince 2014.
3. Poplatník poprvé předloží údaje uvedené v čl. 13 odst. 1 do 1. března 2015.
Článek 17
Zpráva a přezkum
1. V souladu s čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) č. 1024/2013 ECB každoročně předkládá Evropskému parlamentu, Radě Evropské unie, Evropské komisi a Euroskupině zprávu o plánovaném vývoji struktury a výše ročních poplatků za dohled.
2. ECB provede přezkum tohoto nařízení, zejména pokud se týká metodiky a kritérií pro výpočet ročních poplatků za dohled, které mají být uloženy každému dohlíženému subjektu a skupině, nejpozději do roku 2017.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 22. října 2014.
EUROPOS CENTRINIO BANKO REGLAMENTAS (ES) NR. 1163/2014
2014 m. spalio 22 d.
dėl priežiūros mokesčių
(ECB/2014/41)
EUROPOS CENTRINIO BANKO VALDANČIOJI TARYBA,
atsižvelgdama į 2013 m. spalio 15 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, kuriuo Europos Centriniam Bankui pavedami specialūs uždaviniai, susiję su rizikos ribojimu pagrįstos kredito įstaigų priežiūros politika (1), ir ypač į jo 4 straipsnio 3 dalies antrą pastraipą, 30 straipsnį ir 33 straipsnio 2 dalies antrą pastraipą,
atsižvelgdama į viešą konsultaciją ir analizę, atliktus pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 30 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1024/2013 sukuriamas Bendras priežiūros mechanizmas (BPM), kurį sudaro Europos Centrinis Bankas (ECB) ir nacionalinės kompetentingos institucijos (NKI);
(2)
vadovaujantis Reglamentu (ES) Nr. 1024/2013, ECB yra atsakingas už veiksmingą ir nuoseklų BPM veikimą visų kredito įstaigų, finansų kontroliuojančiųjų bendrovių ir mišrią veiklą vykdančių finansų kontroliuojančiųjų bendrovių visose euro zonos valstybėse narėse, taip pat ne euro zonos valstybėse narėse, kurios pradėjo glaudžiai bendradarbiauti su ECB, atžvilgiu. ECB ir NKI bendradarbiavimą BPM ir su nacionalinėmis paskirtosiomis institucijomis reglamentuojančios taisyklės ir procedūros yra nustatytos Europos Centrinio Banko reglamente (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (2);
(3)
Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 30 straipsnyje nustatyta, kad dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtoms kredito įstaigoms ir nedalyvaujančioje valstybėje narėje įsteigtos kredito įstaigos filialams, kurie įsteigti dalyvaujančioje valstybėje narėje, ECB taiko metinį priežiūros mokestį. Iš ECB taikomų mokesčių dengiamos, bet neviršijamos, ECB patirtos išlaidos, susijusios su Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 4-6 straipsniais jam pavestų uždavinių vykdymu;
(4)
metinį priežiūros mokestį turėtų sudaryti suma, kurią kasmet turėtų mokėti visos dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtos kredito įstaigos ir nedalyvaujančioje valstybėje narėje įsteigtos kredito įstaigos filialai, kurie įsteigti dalyvaujančioje valstybėje narėje, kurių priežiūra vykdoma BPM;
(5)
ECB ir kiekvienos NKI priežiūros atsakomybė BPM paskirstoma pagal prižiūrimų subjektų svarbą;
(6)
svarbių kredito įstaigų, finansų kontroliuojančiųjų bendrovių, mišrią veiklą vykdančių finansų kontroliuojančiųjų bendrovių, įsteigtų dalyvaujančiose valstybėse narėse, ir nedalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtų svarbių kredito įstaigų filialų, kurie įsteigti dalyvaujančiose valstybėse narėse, atžvilgiu ECB turi tiesioginę priežiūros kompetenciją;
(7)
ECB taip pat prižiūri viso BPM veikimą; tai apima visas - svarbias ir mažiau svarbias - kredito įstaigas. ECB turi išimtinę kompetenciją visų dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtų kredito įstaigų atžvilgiu leisti subjektams pradėti vykdyti kredito įstaigos veiklą, panaikinti išduotus leidimus ir įvertinti kvalifikuotųjų akcijų paketo dalių įsigijimą ir perleidimą;
(8)
NKI yra atsakingos už mažiau svarbių prižiūrimų subjektų tiesioginę priežiūrą nedarant poveikio ECB įgaliojimams vykdyti tiesioginę priežiūrą konkrečiais atvejais, kai to reikia užtikrinti aukštų priežiūros standartų nuoseklų taikymą. Tarp svarbių ir mažiau svarbių prižiūrimų subjektų kategorijų paskirstant sumą, kurią reikia padengti priežiūros mokesčiais, atsižvelgiama į šį priežiūros atsakomybės pasidalijimą BPM ir ECB patirtas susijusias išlaidas;
(9)
Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 33 straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad ECB, priimdamas reglamentus ir sprendimus, skelbtų išsamią jam Reglamentu (ES) Nr. 1024/2013 pavestų uždavinių įgyvendinimo praktinę tvarką;
(10)
Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 30 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad mokesčiai grindžiami objektyviais kriterijais, susijusiais su atitinkamos kredito įstaigos svarba ir rizikos profiliu, įskaitant pagal riziką įvertintą jos turtą;
(11)
mokesčiai turi būti apskaičiuojami pagal aukščiausią konsolidavimo lygį dalyvaujančiose valstybėse narėse. Tai reiškia, kad jei kredito įstaigos yra dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtos prižiūrimos grupės dalis, grupės lygiu apskaičiuojamas ir mokamas vienas mokestis;
(12)
apskaičiuojant metinį priežiūros mokestį, neturėtų būti įtrauktos nedalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigtos patronuojamosios bendrovės. Šiuo atžvilgiu, ir tam, kad būtų nustatyti svarbūs prižiūrimos grupės mokestinai veiksniai, turėtų būti teikiami subkonsoliduoti visų patronuojamųjų bendrovių ir operacijų, kurias kontroliuoja patronuojanti bendrovė dalyvaujančiose valstybėse narėse, duomenys. Tačiau tokių subkonsoliduotų duomenų rengimo kaštai gali būti dideli, ir todėl prižiūrimi subjektai turėtų turėti galimybę pasirinkti mokestį, apskaičiuotą remiantis aukščiausio konsolidavimo lygio dalyvaujančiose valstybėse narėse duomenimis, įskaitant patronuojamąsias bendroves, įsteigtas nedalyvaujančiose valstybėse narėse, net jei dėl to mokestis būtų didesnis;
(13)
pagal Reglamentą (ES) Nr. 1024/2013 ECB pavesti priežiūros uždaviniai neapima Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (3) 2 straipsnio 5 dalyje nurodytų įstaigų, todėl ECB joms mokesčių netaiko;
(14)
reglamentas visuotinai taikomas, privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose euro zonos valstybėse narėse. Todėl jis yra tinkama teisinė priemonė Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 30 straipsnio įgyvendinimo praktinei tvarkai nustatyti;
(15)
pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 30 straipsnio 5 dalį šis reglamentas nedaro poveikio NKI teisei rinkti mokesčius pagal nacionalinę teisę, o ta apimtimi, kuria priežiūros uždaviniai nebuvo pavesti ECB, arba dėl išlaidų, patirtų bendradarbiaujant su ECB, padedant ECB ir veikiant pagal jo nurodymus - pagal atitinkamą Sąjungos teisę ir atsižvelgiant į Reglamento (ES) Nr. 1024/2013, įskaitant jo 6 ir 12 straipsnius, įgyvendinimo priemones,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatoma:
a)
visos prižiūrimiems subjektams ir prižiūrimoms grupėms taikomų metinių priežiūros mokesčių sumos apskaičiavimo tvarka;
b)
kiekvieno prižiūrimo subjekto ir prižiūrimos grupės mokamo metinio priežiūros mokesčio apskaičiavimo metodika ir kriterijai;
c)
ECB metinių priežiūros mokesčių rinkimo procedūra.
2. Visa metinių priežiūros mokesčių suma apima metinį priežiūros mokestį už kiekvieną svarbų prižiūrimą subjektą arba grupę ir kiekvieną mažiau svarbų prižiūrimą subjektą arba grupę; ECB jį apskaičiuoja aukščiausiu konsolidavimo lygiu dalyvaujančiose valstybėse narėse.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Jei nenurodyta kitaip, šiame reglamente taikomos Reglamente (ES) Nr. 1024/2013 ir Reglamente (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) nustatytos apibrėžtys kartu su šiomis apibrėžtimis:
1) metinis priežiūros mokestis- už kiekvieną prižiūrimą subjektą ir kiekvieną prižiūrimą grupę mokamas mokestis, apskaičiuotas pagal 10 straipsnio 6 dalyje nustatytą tvarką;
2) metinės sąnaudos- pagal 5 straipsnį nustatyta suma, kurią ECB turi padengti surinkęs metinius priežiūros mokesčius už konkretų mokestinį laikotarpį;
3) mokesčio subjektas- pagal 4 straipsnį apibrėžta mokestį mokanti kredito įstaiga arba mokestį mokantis filialas, kuriems skiriamas pranešimas apie mokestį;
4) mokestiniai veiksniai- su prižiūrimu subjektu arba prižiūrima grupe susiję 10 straipsnio 3 dalies a punkte apibrėžti duomenys, kurie naudojami metiniam priežiūros mokesčiui apskaičiuoti;
5) pranešimas apie mokestį- pagal šį reglamentą kiekvienam atitinkamam mokesčio subjektui skirtas pranešimas, kuriame nurodytas jo mokėtinas metinis priežiūros mokestis;
6) mokestį mokanti kredito įstaiga- dalyvaujančioje valstybėje narėje įsteigta kredito įstaiga;
7) mokestį mokantis filialas- nedalyvaujančioje valstybėje narėje įsteigtos kredito įstaigos filialas, kuris įsteigtas dalyvaujančioje valstybėje narėje;
8) mokestinis laikotarpis- kalendoriniai metai;
9) pirmas mokestinis laikotarpis- laikotarpis nuo dienos, kurią ECB prisiima pagal Reglamentą (ES) Nr. 1024/2013 jam pavestus uždavinius, iki kalendorinių metų, kuriais ECB prisiima šiuos uždavinius, pabaigos;
10) mokestį mokančių subjektų grupė- i) prižiūrima grupė ir ii) mokestį mokantys filialai, kurie pagal 3 straipsnio 3 dalį laikomi vienu filialu;
11) valstybė narė- Sąjungos valstybė narė;
12) visas turtas- Reglamento (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) 51 straipsnyje apibrėžta visa turto vertė. Mokestį mokančių subjektų grupės atveju į visą turtą neįtraukiamos nedalyvaujančiose valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse įsteigtos patronuojamosios bendrovės;
13) bendra rizikos pozicija- mokestį mokančių subjektų grupės ir mokestį mokančios kredito įstaigos, kuri neįeina į mokestį mokančių subjektų grupę, atveju - suma, nustatyta aukščiausiu konsolidavimo lygiu dalyvaujančiose valstybėse narėse ir apskaičiuota taikant Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 (4) 92 straipsnio 3 dalį.
3 straipsnis
Bendroji prievolė mokėti metinį priežiūros mokestį
1. Kiekvienu mokestiniu laikotarpiu ECB taiko metinį priežiūros mokestį kiekvienam prižiūrimam subjektui ir kiekvienai prižiūrimai grupei.
2. Metinis priežiūros mokestis kiekvienam prižiūrimam subjektui ir kiekvienai prižiūrimai grupei nurodomas pranešime apie mokestį, kurį gauna ir turi sumokėti mokesčio subjektas. Pranešimas apie mokestį ir bet koks ECB pranešimas ar informacija dėl priežiūros mokesčių skiriamas mokesčio subjektui. Mokesčio subjektas atsako už metinio priežiūros mokesčio sumokėjimą.
3. Tos pačios kredito įstaigos toje pačioje dalyvaujančioje valstybėje narėje įsteigti du arba daugiau mokestį mokantys filialai laikomi vienu filialu. Tos pačios kredito įstaigos skirtingose dalyvaujančiose valstybėse narėse įsteigti mokestį mokantys filialai nelaikomi vienu filialu.
4. Šiame reglamente laikoma, kad mokestį mokantys filialai yra atskirti nuo tos pačios kredito įstaigos toje pačioje valstybėje narėje įsteigtų patronuojamųjų bendrovių.
4 straipsnis
Mokesčio subjektas
1. Metinio priežiūros mokesčio subjektas yra:
a)
mokestį mokančios kredito įstaigos, kuri nėra prižiūrimos grupės dalis, atveju - mokestį mokanti kredito įstaiga;
b)
mokestį mokančio filialo, kuris nėra sujungtas su kitu mokestį mokančiu filialu, atveju - mokestį mokantis filialas;
c)
mokestį mokančių subjektų prižiūrimos grupės atveju - nustatomas pagal 2 dalį.
2. Nedarant poveikio mokestį mokančių subjektų grupės priemonėms dėl sąnaudų paskirstymo, mokestį mokančių subjektų grupė laikoma vienu vienetu. Kiekviena mokestį mokančių subjektų grupė paskiria mokesčio subjektą visai grupei ir praneša apie jį ECB. Mokesčio subjektas turi būti įsteigtas dalyvaujančioje valstybėje narėje. Toks pranešimas laikomas tinkamu, tik jei:
a)
jame nurodyti visų grupėje, dėl kurios teikiamas pranešimas, esančių prižiūrimų subjektų pavadinimai;
b)
jis pasirašytas visų grupėje esančių prižiūrimų subjektų vardu;
c)
ECB jį gauna ne vėliau kaip iki kiekvienų metų liepos 1 d., kad galėtų į jį atsižvelgti pateikdamas pranešimą apie mokestį už ateinantį mokestinį laikotarpį.
Jei iš mokestį mokančių subjektų grupės ECB laiku gauna daugiau nei vieną pranešimą, galiojančiu laikomas tas pranešimas, kurį ECB gauna vėliausiai, bet iki nustatyto termino.
3. Nedarant poveikio 2 daliai, ECB turi teisę nustatyti mokesčio subjektą.
II DALIS
IŠLAIDOS IR SĄNAUDOS
5 straipsnis
Metinės sąnaudos
1. Metinės sąnaudos yra metinių priežiūros mokesčių nustatymo pagrindas; jos turi būti padengtos sumokėjus tokius metinius priežiūros mokesčius.
2. Metinių sąnaudų suma nustatoma pagal metines išlaidas, kurias sudaro visos atitinkamu mokestiniu laikotarpiu ECB patirtos išlaidos, kurios tiesiogiai arba netiesiogiai susijusios su jo priežiūros uždaviniais.
Visa metinių priežiūros mokesčių suma padengia ECB išlaidas, patirtas vykdant jo priežiūros uždavinius atitinkamu mokestiniu laikotarpiu, tačiau jų neviršija.
3. Nustatydamas metines sąnaudas ECB atsižvelgia į:
a)
visas su ankstesniais mokestiniais laikotarpiais susijusias mokesčių sumas, kurios nebuvo renkamos;
b)
visas pagal 14 straipsnį gautas palūkanas;
c)
visas pagal 7 straipsnio 3 dalį gautas arba grąžintas sumas.
6 straipsnis
Metinių sąnaudų įvertinimas ir nustatymas
1. Nepažeisdamas savo atskaitomybės įsipareigojimų pagal Reglamentą (ES) Nr. 1024/2013, iki kiekvienų kalendorinių metų pabaigos ECB apskaičiuoja numatomas ateinančių kalendorinių metų mokestinio laikotarpio metines sąnaudas.
2. Per keturis mėnesius nuo kiekvieno mokestinio laikotarpio pabaigos ECB nustato to mokestinio laikotarpio faktines metines sąnaudas.
3. 9 straipsnio 1 dalyje nurodyta visa metinių priežiūros mokesčių suma apskaičiuojama atsižvelgiant į numatomas metines sąnaudas ir faktines metines sąnaudas.
III DALIS
METINIO PRIEŽIŪROS MOKESČIO NUSTATYMAS
7 straipsnis
Nauji prižiūrimi subjektai arba statuso pasikeitimas
1. Kai prižiūrimas subjektas arba prižiūrima grupė būna prižiūrimi tik mokestinio laikotarpio dalį, metinis priežiūros mokestis apskaičiuojamas atsižvelgiant į pilnų mokestinio laikotarpio mėnesių, kuriais prižiūrimas subjektas arba prižiūrima grupė būna prižiūrimi, skaičių.
2. Kai, ECB priėmus atitinkamą sprendimą, prižiūrimo subjekto arba prižiūrimos grupės statusas iš svarbaus pakeičiamas į mažiau svarbų arba atvirkščiai, metinis priežiūros mokestis apskaičiuojamas pagal mėnesių, kuriais prižiūrimas subjektas arba prižiūrima grupė buvo svarbus arba mažiau svarbus subjektas arba grupė paskutinę mėnesio dieną, skaičių.
3. Kai taikomo metinio priežiūros mokesčio suma skiriasi nuo mokesčio, apskaičiuoto pagal 1 arba 2 dalį, sumos, ECB mokesčio subjektui grąžina skirtumą arba pateikia papildomą sąskaitą, kurią mokesčio subjektas turi apmokėti.
8 straipsnis
Metinių sąnaudų padalijimas svarbiems ir mažiau svarbiems prižiūrimiems subjektams
1. Apskaičiuojant metinį priežiūros mokestį, kuris mokamas už kiekvieną prižiūrimą subjektą ir prižiūrimą grupę, metinės sąnaudos padalijamos į dvi dalis, po vieną kiekvienai prižiūrimų subjektų ir prižiūrimų grupių kategorijai:
a)
metinės sąnaudos, kurias turi padengti svarbūs prižiūrimi subjektai;
b)
metinės sąnaudos, kurias turi padengti mažiau svarbūs prižiūrimi subjektai.
2. Metinės sąnaudos pagal 1 dalį padalijamos atsižvelgiant į tai, kaip sąnaudos pasiskirsčiusios tarp atitinkamų funkcinių sričių, kurios atlieka svarbių prižiūrimų subjektų tiesioginę priežiūrą ir mažiau svarbių prižiūrimų subjektų netiesioginę priežiūrą.
9 straipsnis
Taikoma suma
1. Visa ECB taikoma metinių priežiūros mokesčių suma yra šių kategorijų suma:
a)
einamojo mokestinio laikotarpio numatomos metinės sąnaudos, grindžiamos patvirtintu mokestinio laikotarpio biudžetu;
b)
bet koks praėjusio mokestinio laikotarpio perteklius arba deficitas, nustatomas iš praėjusio mokestinio laikotarpio numatomų metinių sąnaudų atėmus praėjusiu mokestiniu laikotarpiu patirtas faktines metines sąnaudas.
2. ECB nusprendžia, kokia visa metinių priežiūros mokesčių suma taikoma kiekvienai prižiūrimų subjektų ir prižiūrimų grupių kategorijai. Ji paskelbiama ECB interneto svetainėje iki atitinkamo mokestinio laikotarpio balandžio 30 d.
10 straipsnis
Metinis priežiūros mokestis, mokėtinas už prižiūrimus subjektus arba prižiūrimas grupes
1. Metinis priežiūros mokestis, mokėtinas už kiekvieną svarbų prižiūrimą subjektą arba svarbią prižiūrimą grupę, nustatomas svarbių prižiūrimų subjektų ir svarbių prižiūrimų grupių kategorijai taikytiną sumą paskirstant atskiriems svarbiems prižiūrimiems subjektams ir svarbioms prižiūrimoms grupėms pagal jų mokestinius veiksnius.
2. Metinis priežiūros mokestis, mokėtinas už kiekvieną mažiau svarbų prižiūrimą subjektą arba mažiau svarbią prižiūrimą grupę, nustatomas mažiau svarbių prižiūrimų subjektų ir mažiau svarbių prižiūrimų grupių kategorijai taikytiną sumą paskirstant atskiriems mažiau svarbiems prižiūrimiems subjektams ir mažiau svarbioms prižiūrimoms grupėms pagal jų mokestinius veiksnius.
3. Mokestiniai veiksniai aukščiausiu konsolidavimo lygiu dalyvaujančiose valstybėse narėse apskaičiuojami taip:
a)
mokestiniai veiksniai, naudojami metiniam priežiūros mokesčiui, mokėtinam už kiekvieną prižiūrimą subjektą arba prižiūrimą grupę, nustatyti, yra šių kategorijų suma atskaitinę dieną:
i)
viso turto;
ii)
bendros rizikos pozicijos. Mokestį mokančio filialo atveju bendra rizikos pozicija laikoma lygia nuliui;
b)
mokestinių veiksnių duomenys nustatomi ir renkami pagal ECB sprendimą, kuriame išdėstoma taikytina metodika ir procedūros. Šis sprendimas skelbiamas ECB interneto svetainėje;
c)
paprastai, apskaičiuodamos mokestinius veiksnius, prižiūrimos grupės turėtų atimti patronuojamųjų bendrovių, įsteigtų nedalyvaujančiose valstybėse narėse ir trečiosiose šalyse, turtą. Prižiūrimos grupės gali nuspręsti apskaičiuodamos mokestinius veiksnius tokio turto neatimti;
d)
prižiūrimų subjektų ar prižiūrimų grupių, kurie pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 6 straipsnio 4 dalį laikomi mažiau svarbiais, viso turto mokestinis veiksnys negali būti didesnis nei 30 milijardų EUR;
e)
santykinis mokestinių veiksnių svoris yra:
i)
viso turto: 50 %;
ii)
bendros rizikos pozicijos: 50 %.
4. Mokesčio subjektai pateikia mokestinius veiksnius, apskaičiuotus pagal praėjusių metų gruodžio 31 d. duomenis, ir reikalingus duomenis pateikia atitinkamai NKI, kad ECB apskaičiuotų metinius priežiūros mokesčius iki metų, einančių po minėtos atskaitinės dienos, liepos 1 d. darbo dienos pabaigos arba kitą darbo dieną, jei liepos 1 d. yra nedarbo diena. Jei prižiūrimi subjektai rengia savo metines ataskaitas pagal apskaitos metų pabaigos, kurie skiriasi nuo kalendorinių metų pabaigos, duomenis, mokesčių subjektai gali teikti mokestinius veiksnius, apskaičiuotus pagal jų apskaitos metų pabaigos atskaitinės dienos duomenis. NKI pateikia šiuos duomenis ECB pagal procedūras, kurias nustato ECB. Visų mokesčio subjektų viso turto suma ir visų mokesčio subjektų bendros rizikos pozicija skelbiama ECB interneto svetainėje.
5. Jei mokesčio subjektas nepateikia mokestinių veiksnių, pagal ECB sprendime įtvirtintą metodiką mokestinius veiksnius nustato ECB. Mokestinių veiksnių nepateikimas pagal šio straipsnio 4 dalį laikomas šio reglamento pažeidimu.
6. Kiekvieno mokesčio subjekto mokėtinas metinis priežiūros mokestis apskaičiuojamas taip:
a)
metinis priežiūros mokestis yra minimalios mokesčio dalies ir kintamosios mokesčio dalies suma;
b)
minimali mokesčio dalis yra apskaičiuojama kaip kiekvienos prižiūrimų subjektų ir prižiūrimų grupių kategorijos visos priežiūros mokesčių sumos, nustatytos pagal 8 ir 9 straipsnius, fiksuota procentinė dalis. Svarbių prižiūrimų subjektų ir svarbių prižiūrimų grupių kategorijai fiksuota procentinė dalis yra 10 %. Ši suma padalijama visiems mokesčio subjektams po lygiai. Svarbių prižiūrimų subjektų ir svarbių prižiūrimų grupių, kurių visas turtas sudaro iki 10 mlrd. eurų, minimali mokesčio dalis yra dalijama per pusę. Mažiau svarbių prižiūrimų subjektų ir mažiau svarbių prižiūrimų grupių kategorijai fiksuota procentinė dalis yra 10 %. Ši suma padalijama visiems mokesčio subjektams po lygiai. Minimali mokesčio dalis yra kiekvieno mokesčio subjekto metinio priežiūros mokesčio žemesnioji riba;
c)
kintamoji mokesčio dalis yra skirtumas tarp kiekvienos prižiūrimų subjektų kategorijos visos metinių priežiūros mokesčių sumos, nustatytos pagal 8 ir 9 straipsnius, ir tos pačios kategorijos minimalios mokesčio dalies. Kintamoji mokesčio dalis priskiriama atskiriems kiekvienos kategorijos mokesčio subjektams pagal kiekvieno mokesčio subjekto dalį visų mokesčio subjektų santykinių mokestinių veiksnių svorių, nustatytų pagal 3 dalį, sumoje.
ECB nusprendžia dėl kiekvieno mokesčio subjekto mokėtino metinio priežiūros mokesčio remdamasis pagal šį straipsnį atliktu skaičiavimu ir pagal šio straipsnio 4 dalį pateiktais mokestiniais veiksniais. Apie mokėtiną metinį priežiūros mokestį mokesčio subjektui pranešama pateikiant pranešimą apie mokestį.
IV DALIS
BENDRADARBIAVIMAS SU NKI
11 straipsnis
Bendradarbiavimas su NKI
1. Prieš nuspręsdamas dėl galutinio mokesčio lygio ECB tariasi su NKI, kad būtų užtikrinta, jog priežiūros sąnaudos yra pagrįstos ir protingos visoms atitinkamoms kredito įstaigoms bei filialams. Šiuo tikslu ECB, bendradarbiaudamas su NKI, sukuria ir įgyvendina tinkamą komunikavimo būdą.
2. Jei ECB to prašo, NKI padeda ECB taikant mokesčius.
3. Dalyvaujančios ne euro zonos valstybės narės kredito įstaigų, kurių glaudus bendradarbiavimas su ECB nėra sustabdytas ar nutrauktas, atžvilgiu ECB išleidžia nurodymus tos valstybės narės NKI dėl mokestinių veiksnių rinkimo ir metinio priežiūros mokesčio surinkimo.
V DALIS
MOKESČIO SURINKIMO TVARKA
12 straipsnis
Pranešimas apie mokestį
1. Pranešimą apie mokestį kiekvienam mokesčio subjektui ECB pateikia kasmet.
2. Pranešime apie mokestį nurodoma, kokiu būdu reikia sumokėti metinį priežiūros mokestį. Mokesčio subjektas laikosi pranešime apie mokestį nurodytų metinio priežiūros mokesčio mokėjimo reikalavimų.
3. Pranešime apie mokestį nurodytą sumą mokesčio subjektas sumoka per 35 dienas nuo pranešimo apie mokestį išleidimo dienos.
13 straipsnis
Pranešimo apie mokestį perdavimas
1. Mokesčio subjektas atsako už kontaktinių duomenų, reikalingų pranešimui apie mokestį pateikti, teisingumą ir atnaujinimą ir praneša ECB apie visus kontaktinių duomenų (t. y. vardo ir pavardės, pareigų, organizacinio vieneto, adreso, elektroninio pašto adreso, telefono numerio, fakso numerio) pasikeitimus. Mokesčio subjektas praneša ECB apie visus kontaktinių duomenų pasikeitimus ne vėliau kaip iki kiekvieno mokestinio laikotarpio liepos 1 d. Šie kontaktiniai duomenys turi būti susieti su fiziniu asmeniu arba, pageidautina, su mokesčio subjekto organizacijoje esančia pareigybe.
2. ECB perduoda pranešimą apie mokestį bet kuriuo iš šių būdų: a) elektroniniu būdu arba panašiomis komunikacijos priemonėmis, b) faksu, c) per greitojo pašto tarnybas, d) registruotu paštu su pranešimu apie gavimą, e) pristatydamas asmeniškai. Pranešimas apie mokestį galioja be parašo.
14 straipsnis
Palūkanos nesumokėjimo atveju
Nedarant poveikio kitoms ECB turimoms priemonėms, jei mokestis nesumokamas arba sumokama tik jo dalis, arba nesilaikoma pranešime apie mokestį nurodytų mokėjimo sąlygų nuo dienos, kurią turėjo būti atliktas mokėjimas, už kiekvieną dieną už likusią nesumokėtą metinio priežiūros mokesčio sumą skaičiuojamos palūkanos, kurios yra ECB pagrindinių refinansavimo operacijų palūkanų normos, padidintos 8 procentiniais punktais, dydžio.
VI DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
15 straipsnis
Sankcijos
Už šio reglamento pažeidimus ECB prižiūrimiems subjektams gali taikyti sankcijas pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2532/98 (5), papildytą Reglamentu (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17).
16 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Pranešimas apie mokestį už pirmą mokestinį laikotarpį išleidžiamas kartu su pranešimu apie mokestį už 2015 m. mokestinį laikotarpį.
2. Tam, kad ECB galėtų pradėti taikyti metinį priežiūros mokestį, kiekviena mokestį mokančių subjektų grupė paskiria grupės mokesčio subjektą ir pagal 4 straipsnio 2 dalį praneša apie jį ECB iki 2014 m. gruodžio 31 d.
3. Mokesčio subjektas 13 straipsnio 1 dalyje nurodytus duomenis pirmą kartą pateikia iki 2015 m. kovo 1 d.
17 straipsnis
Ataskaita ir peržiūra
1. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1024/2013 20 straipsnio 2 dalį ECB kasmet Europos Parlamentui, Europos Sąjungos Tarybai, Europos Komisijai ir euro grupei pateikia ataskaitą apie metinių priežiūros mokesčių numatomą struktūros ir sumos raidą.
2. Iki 2017 m. ECB peržiūri šį reglamentą, ypač kiekvienam prižiūrimam subjektui ir grupei taikytinų metinių priežiūros mokesčių apskaičiavimo metodiką ir kriterijus.
18 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas pagal Sutartis privalomas visas ir tiesiogiai taikomas valstybėse narėse.
Priimta Frankfurte prie Maino 2014 m. spalio 22 d.