NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 312/2014
ze dne 26. března 2014,
kterým se stanoví kodex sítě pro vyrovnávání plynu v přepravních sítích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005 (1), a zejména na čl. 6 odst. 11 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Má-li být zvýšena konkurenceschopnost a zaručeno, že si všichni spotřebitelé mohou pořídit energii za ty nejpříznivější ceny, je naléhavě nutné dokončit plně funkční a navzájem propojený vnitřní trh s energií, který přispívá k zaručení dodávky dostupné a udržitelné energie pro hospodářství Unie.
(2)
Aby bylo možné trh hlouběji integrovat, je důležité, aby pravidla vyrovnávání v plynárenských přepravních soustavách usnadňovala obchod s plynem mezi vyrovnávacími zónami, a tím přispívala k rozvoji tržní likvidity. Toto nařízení proto stanoví harmonizovaná pravidla vyrovnávání platná v celé Unii, jejichž cílem je poskytnout uživatelům sítě jistotu, že mohou ekonomicky efektivně a nediskriminačně řídit své bilance v různých vyrovnávacích zónách v celé Unii.
(3)
Toto nařízení podporuje rozvoj konkurenčního krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem v Evropské unii, který umožní poskytování plynové flexibility, ať je její zdroj jakýkoli, a nabídne ji k nákupu a prodeji prostřednictvím tržních mechanismů, aby uživatelé sítě mohli účinně vyrovnávat svá vyrovnávací portfolia nebo aby provozovatelé přepravní soustavy využili plynovou flexibilitu při vyrovnávání přepravní soustavy.
(4)
Nařízení (ES) č. 715/2009 stanoví nediskriminační pravidla pro podmínky přístupu k plynárenským přepravním soustavám, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu se zemním plynem. Tržní pravidla vyrovnávání poskytují uživatelům sítě finanční pobídky v podobě vyrovnávacích poplatků, které odrážejí náklady, aby uživatelé sítě vyrovnávali svá vyrovnávací portfolia.
(5)
Uživatelé sítě mají nést odpovědnost za vyrovnávání svých dodávek a odběrů, a to na základě pravidel vyrovnávání, která jsou koncipována tak, aby podporovala krátkodobý velkoobchodní trh s plynem, přičemž by byly zřízeny obchodní platformy, aby uživatelé sítě a provozovatel přepravní soustavy mohli s plynem obchodovat snadněji. Provozovatelé přepravní soustavy provádějí případně nezbytné zbytkové vyrovnávání přepravních sítí. Přitom by provozovatelé přepravní soustavy měli respektovat pořadí priorit. Pořadí priorit je sestaveno tak, aby provozovatelé přepravní soustavy pořizovali plyn s ohledem jak na ekonomické, tak provozní aspekty a využívali přitom produkty, které lze dodat z co nejširší škály zdrojů, včetně produktů pocházejících ze zařízení LNG a skladovacích zařízení. Provozovatelé přepravní soustavy by se měli snažit své potřeby týkající se vyrovnávání plynu co nejvíce pokrývat prostřednictvím nákupu a prodeje krátkodobých standardizovaných produktů na velkoobchodním trhu.
(6)
Aby uživatelé sítě mohli vyrovnávat svá vyrovnávací portfolia, stanoví toto nařízení i minimální požadavky na poskytování informací pro účely tržního režimu vyrovnávání. Toky informací stanovené tímto nařízením mají tudíž podpořit režim denního vyrovnávání a zajistit soubor informací, o které se uživatel sítě bude moci opřít, aby mohl nákladově efektivním způsobem řídit rizika a příležitosti.
(7)
Kromě ochrany informací, které mají z obchodního hlediska citlivou povahu, by provozovatelé přepravní soustavy měli v souladu s tímto nařízením zachovávat důvěrnost informací a údajů, které jim byly předloženy pro účely provádění tohoto nařízení, a neměli by třetím stranám poskytovat žádné z těchto informací či údajů ani jejich část, nemají-li na to právní nárok, a pokud je poskytnou, měli by tak učinit pouze v rozsahu tohoto právního nároku.
(8)
Toto nařízení bylo přijato na základě nařízení (ES) č. 715/2009, které doplňuje a tvoří jeho nedílnou součást. Odkazy na nařízení (ES) č. 715/2009 v jiných právních aktech jsou chápány také jako odkazy na toto nařízení. Toto nařízení se vztahuje na kapacity nepodléhající výjimce ve větších nových infrastrukturách, na které se vztahuje výjimka z článku 32 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES (2) nebo z původního článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES (3), a to v rozsahu, v němž uplatnění tohoto nařízení toto osvobození neohrožuje. Toto nařízení se použije s ohledem na specifickou povahu propojovacího vedení.
(9)
Toto nařízení bylo stanoveno postupem podle článku 6 nařízení (ES) č. 715/2009. Hlouběji harmonizuje pravidla vyrovnávání vymezená v článku 21 nařízení (ES) č. 715/2009 s cílem usnadnit obchodování s plynem.
(10)
Toto nařízení obsahuje ustanovení, která se vztahují na provozovatele distribuční soustavy a mají harmonizovat jejich úlohy, avšak pouze v souvislosti s prováděním uvedených ustanovení a v rozsahu nezbytném k jejich provedení.
(11)
Vnitrostátní regulační orgány a provozovatelé přepravní soustavy by měli zohledňovat osvědčené postupy a snahy o harmonizaci procesů v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. V souladu s článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (4), by agentura a vnitrostátní regulační orgány měly zaručit, že jsou pravidla vyrovnávání co nejúčinněji prováděna v celé Unii.
(12)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 51 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví kodex sítě, který vymezuje pravidla vyrovnávání plynu, včetně pravidel pro postupy nominace souvisejících se sítí, vyrovnávací poplatky, postupy vypořádání, které jsou spojeny s denním vyrovnávacím poplatkem, a pravidel provozního vyrovnávání mezi sítěmi provozovatelů přepravní soustavy.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na vyrovnávací zóny v rámci Unie.
2. Toto nařízení se nevztahuje na vyrovnávací zóny v členských státech, které mají výjimku na základě článku 49 směrnice 2009/73/ES.
3. Toto nařízení se nevztahuje na případy nezbytného sesouhlasení přídělů a skutečné spotřeby následně odvozené z odečtů obdržených z měřicího přístroje konečného zákazníka.
4. Toto nařízení se nevztahuje na stavy nouze, kdy provozovatel přepravní soustavy provádí zvláštní opatření definovaná v použitelných vnitrostátních předpisech a na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu (5), podle toho, co je vhodné.
5. Příslušná práva a povinnosti, jež se podle tohoto nařízení vztahují na uživatele sítě, se použijí pouze na ty uživatele sítě, kteří uzavřeli právně závaznou dohodu, ať smlouvu o přepravě, či jinou smlouvu, jež jim umožňuje předkládat obchodní oznámení v souladu s článkem 5.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice stanovené v článku 2 nařízení (ES) č. 715/2009, v článku 3 nařízení Komise (EU) č. 984/2013 ze dne 14. října 2013, kterým se zavádí kodex sítě pro mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách a kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (6), jakož i v článku 2 směrnice 2009/73/ES. Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„vyrovnávací zónou“ se rozumí vstupně-výstupní systém, pro nějž platí specifický vyrovnávací režim a který může zahrnovat distribuční soustavy nebo jejich část;
2)
„vyrovnávací akcí“ se rozumí akce provozovatele přepravní soustavy, která má změnit toky plynu a odklonit je do přepravní sítě nebo z ní, kromě případů, kdy se takové akce týkají plynu, který není zaúčtován jako odebraný ze systému, a plynu, který provozovatel přepravní soustavy používá k provozu soustavy;
3)
„poplatkem za neutralitu vyrovnávání“ se rozumí poplatek odpovídající rozdílu mezi částkami, které byly nebo mají být přijaty provozovatelem přepravní soustavy, a částkami, které provozovatel přepravní soustavy uhradil nebo má uhradit v důsledku svých vyrovnávacích činností, jež mají být zaplaceny příslušným uživatelům sítě nebo od nich mají být získány zpět;
4)
„obchodní platformou“ se rozumí elektronická platforma zřízená a spravovaná provozovatelem obchodní platformy, jejímž prostřednictvím mohou obchodující účastníci v souladu s podmínkami použitelnými v rámci obchodní platformy předkládat a přijímat cenové nabídky ohledně plynu nutného k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce a rovněž mají právo tyto nabídky přezkoumat a odstoupit od nich a v jejímž rámci provozovatel přepravní soustavy obchoduje za účelem provedení vyrovnávacích akcí;
5)
„obchodujícím účastníkem“ se rozumí uživatel sítě nebo provozovatel přepravní soustavy, který má uzavřenou smlouvu s provozovatelem obchodní platformy a splňuje podmínky nezbytné pro obchodování na obchodní platformě;
6)
„vyrovnávací platformou“ se rozumí obchodní platforma, v jejímž rámci je provozovatel přepravní soustavy obchodujícím účastníkem všech obchodních transakcí;
7)
„vyrovnávací službou“ se rozumí služba poskytovaná provozovateli přepravní soustavy na základě smlouvy na plynovou kapacitu nutnou k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce, která není krátkodobým standardizovaným produktem;
8)
„potvrzeným množstvím“ se rozumí množství plynu, které provozovatel přepravní soustavy potvrdil a jehož tok v plynárenském dni D má být naplánován či přeplánován;
9)
„denním vyrovnávacím poplatkem“ se rozumí částka, kterou uživatel sítě uhradí či obdrží za denní vyrovnávací množství;
10)
„měřeným denně“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno jednou za plynárenský den;
11)
„měřeným v průběhu dne“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno alespoň dvakrát za plynárenský den;
12)
„neměřeným denně“ se rozumí, že množství plynu je změřeno a shromážděno méně často než jednou za plynárenský den;
13)
„vyrovnávacím portfoliem“ se rozumí seskupení dodávek a odběrů daného uživatele sítě;
14)
„oznámeným množstvím“ se rozumí množství plynu přepraveného mezi provozovatelem přepravní soustavy a uživatelem sítě nebo případně uživateli sítě nebo vyrovnávacími portfolii;
15)
„přídělem“ se rozumní množství plynu, které provozovatel přepravní soustavy přidělil uživateli sítě jako dodávku nebo odběr, vyjádřené v kWh pro účely stanovení denního vyrovnávacího množství;
16)
„cyklem renominace“ se rozumí proces prováděný provozovatelem přepravní soustavy s cílem poskytnout uživateli sítě po obdržení renominace zprávu o potvrzených množstvích;
17)
„vnitrodenním poplatkem“ se rozumí poplatek vybraný provozovatelem přepravní soustavy od uživatele sítě nebo platba zaslaná tímto provozovatelem uživateli sítě na základě vnitrodenních závazků;
18)
„vnitrodenním závazkem“ se rozumí soubor pravidel pro dodávky a odběry prováděné uživateli sítě během plynárenského dne, která uživatelům sítě uložil provozovatel přepravní soustavy.
19)
„základním scénářem“ se rozumí model poskytování informací, v němž informace o odběrech neměřených denně sestávají z předpovědí o den dříve a denních předpovědí;
20)
„variantou 1“ se rozumí model poskytování informací, v němž jsou informace o odběrech neměřených denně a odběrech měřených denně založeny na rozdělení měřených toků během plynárenského dne;
21)
„variantou 2“ se rozumí model poskytování informací, v němž jsou informace o odběrech neměřených denně poskytovány v rámci předpovědi den předem.
KAPITOLA II
SYSTÉM VYROVNÁVÁNÍ
Článek 4
Obecné zásady
1. Uživatelé sítě odpovídají za vyrovnávání svých vyrovnávacích portfolií s cílem minimalizovat potřebu toho, aby provozovatelé přepravní soustavy prováděli vyrovnávací akce stanovené tímto nařízením.
2. Pravidla vyrovnávání stanovená v souladu s tímto nařízením musí odrážet skutečné potřeby soustavy s přihlédnutím ke zdrojům, které mají provozovatelé přepravní soustavy k dispozici, a poskytovat uživatelům sítě pobídky k účinnému vyrovnávání jejich vyrovnávacích portfolií.
3. Uživatelé sítě mají možnost uzavřít právně závaznou dohodu s provozovatelem přepravní soustavy, která jim umožní předkládat obchodní oznámení bez ohledu na to, zda mají přepravní kapacitu zajištěnou na základě smlouvy, či nikoli.
4. Ve vyrovnávací zóně, kde působí několik provozovatelů přepravní soustavy, se toto nařízení vztahuje na všechny provozovatele přepravní soustavy v dané vyrovnávací zóně. V případě, že odpovědnost za vyrovnávání jejich přepravních soustav byla přenesena na určitý subjekt, se toto nařízení vztahuje na tento subjekt v rozsahu definovaném v použitelných vnitrostátních předpisech.
Článek 5
Obchodní oznámení a příděly
1. Převod plynu mezi dvěma vyrovnávacími portfolii v rámci jedné vyrovnávací zóny se provede prostřednictvím obchodních oznámení o odevzdání a získání, která se předloží provozovateli přepravní soustavy pro daný plynárenský den.
2. Lhůty pro předkládání, stažení a změny obchodních oznámení definuje provozovatel přepravní soustavy v přepravní smlouvě nebo jiné právně závazné dohodě s uživateli sítě, přičemž zohlední případnou dobu nutnou ke zpracování obchodních oznámení. Provozovatel přepravní soustavy umožní uživatelům sítě, aby předkládali obchodní oznámení těsně před okamžikem, kdy má obchodní oznámení nabýt účinku.
3. Provozovatel přepravní soustavy dobu zpracování obchodních oznámení co nejvíce zkrátí. Kromě případů, kdy okamžik, v němž oznámení nabude účinku, umožňuje prodloužit dobu zpracování na dvě hodiny, doba zpracování nepřesáhne třicet minut.
4. Obchodní oznámení obsahuje alespoň tyto informace:
a)
plynárenský den, pro nějž je plyn převáděn;
b)
identifikaci dotčených vyrovnávacích portfolií;
c)
zda jde o obchodní oznámení o odevzdání nebo získání;
d)
oznámené množství vyjádřené v kWh/d pro denní oznámené množství nebo v kWh/h pro hodinové oznámené množství podle toho, jak to vyžaduje provozovatel přepravní soustavy.
5. Pokud provozovatel přepravní soustavy obdrží odpovídající soubor obchodních oznámení o odevzdání a získání a oznámená množství jsou stejná, přidělí oznámené množství dotčeným vyrovnávacím portfoliím:
a)
jako odběr vyrovnávacímu portfoliu uživatele sítě, který podává obchodní oznámení o odevzdání, a
b)
jako dodávku vyrovnávacímu portfoliu uživatele sítě, který podává obchodní oznámení o získání.
6. Pokud oznámená množství uvedená v odstavci 5 nejsou stejná, provozovatel přepravní soustavy buď přidělí nižší oznámené množství uvedené v příslušném obchodním oznámení, nebo obě obchodní oznámení zamítne. Pravidlo, které se použije, definuje provozovatel přepravní soustavy v přepravní smlouvě nebo jiné právně závazné dohodě.
7. Poskytovateli služby se nebrání v tom, aby pro účely odstavce 5 jednal jménem uživatele sítě, a to pod podmínkou předchozího souhlasu provozovatele přepravní soustavy.
8. Uživatel sítě může učinit obchodní oznámení v plynárenský den bez ohledu na to, zda tento uživatel sítě pro daný plynárenský den učinil nominaci.
9. Odstavce 1 až 8 se obdobně vztahují na provozovatele přepravní soustavy, kteří obchodují v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. a).
KAPITOLA III
PROVOZNÍ VYROVNÁVÁNÍ
Článek 6
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy provádí vyrovnávací akce, aby:
a)
udržoval přepravní soustavu v provozních mezích;
b)
dosáhl jiné konečné denní pozice skladování v potrubí v rámci přepravní sítě, než jaká byla předpokládána na základě očekávaných dodávek a odběrů pro tento plynárenský den, a to v souladu s úsporným a účinným provozem přepravní sítě.
2. Při provádění vyrovnávacích akcí provozovatel přepravní soustavy vezme ve vztahu k vyrovnávací zóně v úvahu alespoň následující:
a)
vlastní odhady provozovatele přepravní soustavy týkající se poptávky po plynu během plynárenského dne, pro který se uvažuje o vyrovnávací akci (vyrovnávacích akcích);
b)
informace o nominaci a přidělení a měřených tocích plynu;
c)
tlak plynu v celé přepravní síti (celých přepravních sítích).
3. Provozovatel přepravní soustavy provádí vyrovnávací akce:
a)
nákupem nebo prodejem krátkodobých standardizovaných produktů v rámci obchodní platformy a/nebo
b)
využitím vyrovnávacích služeb.
4. Při provádění vyrovnávacích akcí provozovatel přepravní soustavy zohlední tyto zásady:
a)
vyrovnávací akce se provádějí nediskriminačně;
b)
vyrovnávací akce zohledňují závazek provozovatelů přepravní soustavy, podle nějž budou provozovat úspornou a účinnou přepravní síť.
Článek 7
Krátkodobé standardizované produkty
1. S krátkodobými standardizovanými produkty se obchoduje sedm dní v týdnu tak, aby byly doručeny během dne nebo den předem v souladu s použitelnými pravidly obchodní platformy, která definují provozovatel obchodní platformy a provozovatel přepravní soustavy.
2. Počáteční obchodující účastník je obchodující účastník, který předloží nabídku k obchodování v rámci obchodní platformy, a přijímající obchodující účastník je obchodující účastník, který ji přijme.
3. Je-li předmětem obchodu základní produkt:
a)
jeden obchodující účastník učiní obchodní oznámení o získání a druhý účastník učiní obchodní oznámení o odevzdání;
b)
obě obchodní oznámení uvádějí množství plynu, které je převáděno od obchodujícího účastníka, který učiní obchodní oznámení o odevzdání, k obchodujícímu účastníkovi, který učiní obchodní oznámení o získání;
c)
pokud je použito hodinové oznámené množství, uplatní se toto množství paušálně na všechny zbývající hodiny daného plynárenského dne od uvedeného počátečního okamžiku a pro všechny hodiny před tímto počátečním okamžikem se bude rovnat nule.
4. Je-li předmětem obchodu místně omezený produkt:
a)
provozovatel přepravní soustavy určí příslušné místo vstupu a výstupu nebo skupiny těchto míst, které lze použít;
b)
musí být splněny všechny podmínky stanovené v odstavci 3;
c)
počáteční obchodující účastník upraví množství plynu, které má být v daném místě vstupu dodáno do přepravní sítě nebo z ní má být v daném místě výstupu odebráno, o množství rovnající se oznámenému množství a poskytne provozovateli přepravní soustavy důkaz o tom, že množství bylo patřičně upraveno.
5. Je-li předmětem obchodu časově omezený produkt:
a)
musí být splněny podmínky stanovené v odst. 3 písm. a) a b);
b)
na hodiny v plynárenském dni od uvedeného počátečního okamžiku do uvedeného koncového okamžiku se uplatní hodinové oznámené množství a pro všechny hodiny před počátečním okamžikem a po koncovém okamžiku se množství bude rovnat nule.
6. Je-li předmětem obchodu časově i místně omezený produkt, musí být splněny podmínky stanovené v odst. 4 písm. a) a c) a v odstavci 5.
7. Při vymezování krátkodobých standardizovaných produktů provozovatelé přepravní soustavy ze sousedních vyrovnávacích zón spolupracují, aby určili příslušné produkty. O výsledku takové spolupráce informuje každý provozovatel přepravní soustavy bez zbytečného prodlení příslušné provozovatele obchodní platformy.
Článek 8
Vyrovnávací služby
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn pořídit si vyrovnávací služby pro situace, kdy krátkodobé standardizované produkty nezajistí nebo pravděpodobně nebudou schopny zajistit reakci nutnou k udržení přepravní sítě v provozních mezích, nebo pokud v obchodování s krátkodobými standardizovanými produkty chybí likvidita.
2. Pro účely provádění vyrovnávacích akcí prostřednictvím vyrovnávacích služeb provozovatel přepravní soustavy při pořizování těchto vyrovnávacích služeb zváží alespoň tyto body:
a)
jakým způsobem udrží vyrovnávací služby přepravní síť v provozních mezích;
b)
doba reakce vyrovnávacích služeb ve srovnání s dobami reakce dostupných krátkodobých standardizovaných produktů;
c)
odhadované náklady na pořízení a využití vyrovnávacích služeb ve srovnání s odhadovanými náklady na využití dostupných krátkodobých standardizovaných produktů;
d)
oblast, do které je třeba plyn dodat;
e)
požadavky provozovatele přepravní soustavy na kvalitu plynu;
f)
v jakém rozsahu může pořízení a využití vyrovnávacích služeb ovlivnit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
3. Vyrovnávací služby se pořizují tržním způsobem prostřednictvím transparentního a nediskriminačního veřejného nabídkového řízení v souladu s použitelnými vnitrostátními pravidly, zejména se dodrží tyto body:
a)
než se provozovatel přepravní soustavy zaváže uzavřít smlouvu o vyrovnávací službě, zveřejní nerestriktivní výzvu k předkládání nabídek, v níž uvede účel, rozsah a související pokyny pro účastníky nabídkového řízení, aby jim umožnil zúčastnit se nabídkového řízení;
b)
výsledky se zveřejní, aniž je tím dotčena ochrana citlivých informací obchodní povahy, a jednotlivé výsledky se sdělí každému účastníku nabídkového řízení.
4. Za zvláštních okolností může vnitrostátní regulační orgán schválit jiný transparentní a nediskriminační postup než nabídkové řízení.
5. Pokud rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu neumožňuje, aby vyrovnávací služba byla poskytována déle, nepřesáhne doba trvání vyrovnávací služby jeden rok a její počátek nastane do dvanácti měsíců od okamžiku, kdy smluvní strany přijmou daný závazek.
6. Provozovatel přepravní soustavy každoročně přezkoumá, jak jsou vyrovnávací služby využívány, aby posoudil, zda by dostupné krátkodobé standardizované produkty nesplnily provozní požadavky provozovatele přepravní soustavy lépe a zda by nebylo možné v následujícím roce využití vyrovnávacích služeb omezit.
7. Provozovatel přepravní soustavy každý rok zveřejňuje informace o pořízených vyrovnávacích službách a souvisejících vzniklých nákladech.
Článek 9
Pořadí priorit
1. Při rozhodování o tom, jakou vyrovnávací akci provede, dodržuje provozovatel přepravní soustavy zásady stanovené v čl. 6 odst. 4 a:
a)
upřednostňuje základní produkty před ostatními dostupnými krátkodobými standardizovanými produkty, kdykoli je to možné a vhodné;
b)
ostatní krátkodobé standardizované produkty využije za následujících okolností:
1)
místně omezené produkty, když je nutné změnit tok plynu v určitém místě vstupu nebo výstupu a/nebo začít od určitého období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích;
2)
časově omezené produkty, když je nutné změnit toky plynu v určitém období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích. Provozovatel přepravní soustavy využívá časově omezený produkt pouze tehdy, pokud je to úspornější a účinnější než nákup a prodej kombinace základních nebo místně omezených produktů;
3)
časově i místně omezené produkty, když je nutné změnit tok plynu v určitém místě vstupu nebo výstupu a v určitém období v rámci plynárenského dne, aby udržel přepravní síť v provozních mezích. Provozovatel přepravní soustavy využívá časově i místně omezený produkt pouze tehdy, pokud je to úspornější a účinnější než nákup a prodej kombinace místně omezených produktů;
c)
využívá vyrovnávací služby pouze tehdy, pokud krátkodobé standardizované produkty na základě posouzení dotčeného provozovatele přepravní soustavy nezajistí nebo pravděpodobně nebudou schopny zajistit reakci nutnou k tomu, aby se přepravní síť udržela v provozních mezích.
V rámci příslušných mezí daných pořadím priorit pod písmeny a) až c) zohlední provozovatel přepravní soustavy nákladovou efektivnost.
2. Kdykoli je to možné a vhodné, provozovatel přepravní soustavy při obchodování s krátkodobými standardizovanými produkty upřednostní využití vnitrodenních produktů před produkty, které jsou dostupné den předem.
3. Provozovatel přepravní soustavy může požádat vnitrostátní regulační orgán o schválení, aby mohl obchodovat v sousední vyrovnávací zóně a nechat plyn přepravovat z této vyrovnávací zóny nebo do ní, jako alternativu k obchodování se základními produkty a/nebo místně omezenými produkty ve vlastní vyrovnávací zóně (zónách). Při rozhodování o tom, zda udělí schválení, může vnitrostátní regulační orgán zvážit alternativní řešení, jak zlepšit fungování domácího trhu. Provozovatel přepravní soustavy a vnitrostátní regulační orgán každý rok znovu zváží použitelné podmínky. Využitím této vyrovnávací akce nesmí být v dotčeném místě propojení omezen přístup uživatelů sítě ke kapacitě ani možnost, aby ji využily.
4. Provozovatel přepravní soustavy každoročně zveřejňuje informace o ceně, četnosti a počtu vyrovnávacích akcí provedených v souladu se všemi požadavky stanovenými v odstavci 1 a vyrovnávacích akcí provedených v souladu s odstavcem 3.
Článek 10
Obchodní platforma
1. Za účelem pořízení krátkodobých standardizovaných produktů provozovatel přepravní soustavy obchoduje na obchodní platformě, která splňuje všechna následující kritéria:
a)
poskytuje po celý plynárenský den dostatečnou podporu jak uživatelům sítě při obchodování, tak provozovatelům přepravních soustav při vhodných vyrovnávacích akcích prostřednictvím obchodu s relevantními krátkodobými standardizovanými produkty;
b)
zajišťuje transparentní a nediskriminační přístup;
c)
poskytuje služby na základě rovného zacházení;
d)
zaručuje anonymní obchodování alespoň do okamžiku, kdy je uzavřena transakce;
e)
poskytuje podrobný přehled o stávajících nabídkách všem obchodujícím účastníkům;
f)
zaručuje, že všechny obchodní transakce jsou řádně oznámeny provozovateli přepravní soustavy.
2. Provozovatel přepravní soustavy se snaží zaručit, aby kritéria vymezená v odstavci 1 splňovala alespoň jedna obchodní platforma. Nebyl-li provozovatel přepravní soustavy schopen zajistit, aby tato kritéria splňovala alespoň jedna obchodní platforma, přijme nezbytná opatření, aby zřídil vyrovnávací platformu nebo společnou vyrovnávací platformu, jak stanoví článek 47.
3. Po uzavření každé obchodní transakce provozovatel obchodní platformy zpřístupní obchodujícím účastníkům dostatečné údaje k potvrzení obchodu.
4. Obchodující účastníci nesou odpovědnost za předkládání obchodních oznámení provozovateli přepravní soustavy, jak je to vymezeno v článku 5, pokud není odpovědnost v souladu s použitelnými pravidly obchodní platformy přidělena provozovateli obchodní platformy nebo třetí straně.
5. Provozovatel obchodní platformy:
a)
po každé obchodní transakci zveřejňuje bez zbytečného prodlení vývoj marginální prodejní nebo kupní ceny nebo
b)
poskytne informace provozovateli přepravní soustavy, pokud se provozovatel přepravní soustavy rozhodne, že zveřejní vývoj marginální prodejní nebo kupní ceny. Provozovatel přepravní soustavy tyto informace zveřejní bez zbytečného prodlení.
Pokud je v jedné vyrovnávací zóně více provozovatelů obchodních platforem, použije se písmeno b).
6. Provozovatel obchodní platformy povolí uživatelům sítě obchodovat na své obchodní platformě, pouze jsou-li oprávněni předkládat obchodní oznámení.
7. Provozovatel přepravní soustavy bez zbytečného prodlení informuje provozovatele obchodní platformy o tom, že uživatel sítě pozbyl právo činit obchodní oznámení v souladu s použitelným smluvním ujednáním, v důsledku čehož se pozastaví právo uživatele sítě obchodovat na dané obchodní platformě, aniž jsou tím dotčena jiná nápravná opatření, která by mohl mít provozovatel obchodní platformy v takovém případě podle použitelných pravidel obchodní platformy k dispozici.
Článek 11
Pobídky
1. S cílem podpořit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem může vnitrostátní regulační orgán poskytovat provozovateli přepravní soustavy pobídky, aby prováděl vyrovnávací akce účinně nebo maximalizoval provádění vyrovnávacích akcí obchodováním s krátkodobými standardizovanými produkty.
2. Provozovatel přepravní soustavy může vnitrostátnímu regulačnímu orgánu předložit ke schválení pobídkový mechanismus, který musí být v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto nařízení.
3. Před předložením návrhu uvedeného v odstavci 2 může provozovatel přepravní soustavy z vlastní iniciativy nebo na žádost vnitrostátního regulačního orgánu konzultovat zúčastněné subjekty.
4. Pobídkový mechanismus:
a)
je založen na výsledcích provozovatele přepravního systému a využívá platby s vymezenou horní hranicí vyplácené provozovateli přepravní soustavy za lepší než stanovené výsledky a platby vyplácené provozovatelem za horší než stanovené výsledky, přičemž tyto výsledky se měří podle předem určených cílů, které mohou zahrnovat mimo jiné také cíle týkající se nákladů;
b)
zohledňuje prostředky, které má provozovatel přepravní soustavy k dispozici k ovlivnění výsledků;
c)
zaručuje, že jeho uplatnění přesně odráží rozdělení povinností mezi dotčenými stranami;
d)
je přizpůsoben stavu vývoje relevantního trhu s plynem, v němž má být proveden;
e)
je vnitrostátním regulačním orgánem v úzké spolupráci s provozovatelem přepravní soustavy pravidelně podrobován přezkumu, aby bylo možné vyhodnotit, kde a do jaké míry je v tomto mechanismu nutné provést změny.
KAPITOLA IV
NOMINACE
Článek 12
Obecná ustanovení
1. Množství plynu, které má být uvedeno v nominaci či renominaci, se vyjádří buď v kWh/d u denních nominací či denních renominací, nebo v kWh/h u hodinových nominací či hodinových renominací.
2. Provozovatel přepravní soustavy může od uživatelů sítě vyžadovat, aby kromě požadavků stanovených tímto nařízením poskytly další informace o nominacích a renominacích, mimo jiné včetně přesné, aktualizované a dostatečně podrobné předpovědi očekávaných dodávek a odběrů, a to podle specifických potřeb provozovatele přepravní soustavy.
3. Články 13 až 16 o nominaci a renominaci pro produkty nekoordinované kapacity se vztahují obdobně na jednotlivé nominace a renominace pro produkty koordinované kapacity. Provozovatelé přepravní soustavy spolupracují, aby v místech propojení provedli pravidla nominace a renominace pro produkty koordinované kapacity.
4. Ustanoveními čl. 15 odst. 3 a čl. 17 odst. 1 nejsou dotčena pravidla pro počáteční a koncový okamžik minimálního přerušení uvedená v článku 22 nařízení (EU) č. 984/2013.
Článek 13
Informace o nominacích a renominacích v místech propojení
Nominace a renominace poskytované uživateli sítě provozovatelům přepravních soustav ve vztahu k místům propojení obsahují alespoň tyto informace:
1)
identifikaci místa propojení;
2)
směr toku plynu;
3)
identifikaci uživatele sítě nebo popřípadě jeho vyrovnávacího portfolia;
4)
identifikaci protistrany uživatele sítě nebo popřípadě jejího vyrovnávacího portfolia;
5)
počátek a konec doby toku plynu, pro kterou se nominace či renominace překládá;
6)
plynárenský den D;
7)
množství plynu, o jehož přepravu se žádá.
Článek 14
Postup nominace v místech propojení
1. Uživatel sítě je oprávněn předložit provozovateli přepravní soustavy nominaci pro plynárenský den D nejpozději ve lhůtě pro nominaci v plynárenský den D-1. Lhůta pro nominaci je 13:00 koordinovaného světového času (UTC) (zimní čas) nebo 12:00 (letní čas) UTC v plynárenský den D-1.
2. Provozovatel přepravní soustavy zohlední poslední nominaci, kterou obdrží od uživatele sítě před uplynutím lhůty pro nominaci.
3. Provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě zprávu o potvrzeném množství, a to nejpozději ve lhůtě pro potvrzení v plynárenský den D-1. Lhůta pro potvrzení je 15:00 UTC (zimní čas) nebo 14:00 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1.
4. Provozovatelé přepravní soustavy na obou stranách místa propojení se mohou dohodnout, že nabídnou cyklus předběžné nominace, v němž:
a)
uživatelé sítě nejsou povinni předkládat oznámení;
b)
uživatelé sítě mohou předkládat provozovatelům přepravní soustavy nominace pro plynárenský den D nejpozději ve 12:00 UTC (zimní čas) nebo v 11:00 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1;
c)
provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě zprávu o zpracovaných množstvích, a to nejpozději do 12:30 UTC (zimní čas) nebo do 11:30 UTC (letní čas) v plynárenský den D-1.
5. Pokud uživatel sítě ve lhůtě pro nominace nezašle platnou nominaci, příslušní provozovatelé přepravní soustavy použijí pravidlo standardní nominace, na němž se dohodnou. Platné pravidlo standardní nominace v místě propojení se zpřístupní uživatelům sítě daných provozovatelů přepravní soustavy.
Článek 15
Postup renominace v místech propojení
1. Uživatel sítě je oprávněn předkládat renominace ve lhůtě pro renominaci, která začíná bezprostředně po lhůtě pro potvrzení a končí nejdříve tři hodiny před koncem plynárenského dne D. Provozovatel přepravní soustavy zahájí cyklus renominace na začátku každé hodiny v období pro renominaci.
2. Provozovatel přepravní soustavy zohlední v cyklu renominace poslední renominaci, kterou obdrží od uživatele sítě před začátkem cyklu renominace.
3. Provozovatel přepravní soustavy zašle příslušným uživatelům sítě do dvou hodin po začátku každého cyklu renominace zprávu o potvrzených množstvích. Začátek účinné změny toku plynu nastane dvě hodiny po spuštění cyklu renominace, pokud:
a)
uživatel sítě nepožádá o pozdější začátek nebo
b)
provozovatel přepravní soustavy nepovolí dřívější začátek.
4. Má se za to, že ke změně toku plynu dochází vždy na začátku každé hodiny.
Článek 16
Zvláštní ustanovení v místech propojení
1. Pokud v místě propojení existují současně denní a hodinové nominace a renominace, mohou provozovatelé přepravní soustavy nebo vnitrostátní regulační orgány (podle toho, co je vhodné) konzultovat zúčastněné strany, aby bylo možné určit, zda by měly být harmonizované nominace a renominace předkládány na obou stranách tohoto místa propojení. Při této konzultaci se vezmou v úvahu alespoň tyto body:
a)
finanční dopad na provozovatele přepravní soustavy a uživatele sítě;
b)
dopad na přeshraniční obchod;
c)
dopad na režim denního vyrovnávání v místě (místech) propojení.
2. Po této konzultaci schválí případné navržené změny vnitrostátní regulační orgány. Jakmile budou navržené změny schváleny, provozovatelé přepravní soustavy odpovídajícím způsobem pozmění stávající dohody o propojení a přepravní smlouvy či jiné právně závazné dohody a tyto změny zveřejní.
Článek 17
Zamítnutí nominace a renominace nebo změna požadovaného množství plynu v místech propojení
1. Provozovatel přepravní soustavy může zamítnout:
a)
nominaci nebo renominaci nejpozději dvě hodiny po lhůtě pro nominaci nebo začátku cyklu renominace v těchto případech:
i)
nominace/renominace nesplňuje požadavky ohledně obsahu,
ii)
je předložena jiným subjektem než uživatelem sítě,
iii)
přijetí denních nominací či renominací by vedlo k zápornému implicitnímu nominačnímu průtoku,
iv)
je překročena kapacita, která byla uživateli sítě přidělena;
b)
renominaci nejpozději dvě hodiny po začátku cyklu renominace v těchto dalších případech:
i)
renominace přesahuje kapacitu, která byla uživateli sítě přidělena pro zbývající hodiny, není-li tato renominace předložena s cílem požádat o přerušitelnou kapacitu, pokud ji provozovatel přepravní soustavy nabízí,
ii)
přijetí hodinové renominace by způsobilo očekávané změny toku plynu před koncem cyklu renominace.
2. Provozovatel přepravní soustavy nezamítne nominaci ani renominaci uživatele sítě pouze kvůli tomu, že se plánované dodávky tohoto uživatele sítě nerovnají jeho plánovaným odběrům.
3. V případě zamítnutí renominace provozovatel přepravní soustavy použije poslední potvrzené množství uživatele sítě, je-li k dispozici.
4. Aniž jsou dotčeny zvláštní podmínky vztahující se na přerušitelnou kapacitu a kapacitu podléhající pravidlům pro řízení překročení kapacity, může provozovatel přepravní soustavy v zásadě změnit množství plynu požadované v nominaci nebo renominaci pouze za mimořádných okolností a nouzového stavu, kdy je zjevně ohrožena bezpečnost a stabilita systému. Provozovatelé přepravní soustavy o takové provedené akci informují vnitrostátní regulační orgán.
Článek 18
Postup nominace a renominace v místech, kde nedochází k propojení
1. Vnitrostátní regulační orgán po konzultaci s provozovatelem přepravní soustavy určí, v kterých místech jiných než místech propojení jsou požadovány nominace a renominace, není-li to již určeno.
2. Jsou-li v místech jiných než místech propojení požadovány nominace a renominace, uplatní se tyto zásady:
a)
uživatelé sítě jsou oprávněni podávat renominace pro plynárenský den;
b)
provozovatel přepravní soustavy předložené nominace či renominace potvrdí nebo zamítne, přičemž zohlední lhůty uvedené v článku 17.
KAPITOLA V
DENNÍ VYROVNÁVACÍ POPLATKY
Článek 19
Obecná ustanovení
1. Uživatelé sítě jsou povinni uhradit denní vyrovnávací poplatky ve vztahu k jejich dennímu vyrovnávacímu množství za každý plynárenský den nebo mají nárok tyto poplatky obdržet (podle toho, co je na místě).
2. Denní vyrovnávací poplatky se ve fakturách, které provozovatel přepravní soustavy zasílá uživatelům sítě, uvedou odděleně.
3. Denní vyrovnávací poplatek odráží náklady a zohledňuje případné ceny související s vyrovnávacími akcemi provozovatele přepravní soustavy a malou cenovou úpravu uvedenou v čl. 22 odst. 6.
Článek 20
Metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku
1. Provozovatel přepravní soustavy předloží metodiku výpočtu denního vyrovnávacího poplatku, která bude použita v jeho vyrovnávací zóně, ke schválení vnitrostátnímu regulačnímu orgánu.
2. Po schválení se metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku zveřejní na příslušných internetových stránkách. Každá aktualizace této metodiky se včas zveřejní.
3. Metodika výpočtu denního vyrovnávacího poplatku definuje:
a)
výpočet denního vyrovnávacího množství uvedeného v článku 21;
b)
odvození použitelné ceny uvedené v článku 22 a
c)
všechny ostatní nezbytné parametry.
Článek 21
Výpočet denního vyrovnávacího množství
1. Provozovatel přepravní soustavy vypočte pro vyrovnávací portfolio každého uživatele sítě pro každý plynárenský den denní vyrovnávací množství, přičemž použije tento vzorec:
denní vyrovnávací množství = dodávky - odběry
2. Výpočet denního vyrovnávacího množství se odpovídajícím způsobem upraví, je-li:
a)
nabízena služba flexibility prostřednictvím akumulace a/nebo
b)
zavedeno ujednání, na jehož základě uživatelé sítě poskytují plyn, včetně plynu jako věcného plnění, k pokrytí:
i)
plynu, který není zaúčtován jako odebraný ze systému, jako jsou například ztráty, chyby měření a/nebo
ii)
plyn používaný provozovatelem přepravní soustavy k provozu soustavy, například topný plyn.
3. Je-li součet dodávek provedených uživatelem sítě v plynárenském dni rovný součtu jeho odběrů v tomto plynárenském dni, je pozice uživatele sítě pro tento plynárenský den považována za vyrovnanou.
4. Pokud se součet dodávek provedených uživatelem sítě v plynárenském dni nerovná součtu jeho odběrů v tomto plynárenském dni, je pozice uživatele sítě pro tento plynárenský den považována za nevyrovnanou a uplatní se denní vyrovnávací poplatky v souladu s článkem 23.
5. Provozovatel přepravní soustavy poskytne uživateli sítě jeho počáteční a konečné denní vyrovnávací množství v souladu s článkem 37.
6. Denní vyrovnávací poplatek je založen na konečném denním vyrovnávacím množství.
Článek 22
Použitelná cena
1. Pro účely výpočtu denního vyrovnávacího poplatku stanoveného v článku 23 se použitelná cena určí takto:
a)
marginální prodejní cena, pokud je denní vyrovnávací množství kladné (tj. dodávky uživatele sítě v daném plynárenském dni přesahují jeho odběry v daný plynárenský den), nebo
b)
marginální kupní cena, pokud je denní vyrovnávací množství záporné (tj. odběry uživatele sítě v daném plynárenském dni přesahují jeho dodávky v daný plynárenský den).
2. Marginální prodejní cena a marginální kupní cena se pro každý plynárenský den vypočtou podle těchto bodů:
a)
marginální prodejní cena je nižší z těchto dvou cen:
i)
nejnižší cena při prodejích základních produktů pro daný plynárenský den, jichž se provozovatel přepravní soustavy účastní, nebo
ii)
vážená průměrná cena plynu pro daný plynárenský den snížená o malou cenovou úpravu;
b)
marginální kupní cena je vyšší z těchto dvou cen:
i)
nejvyšší cena při nákupech základních produktů pro daný plynárenský den, jichž se provozovatel přepravní soustavy účastní, nebo
ii)
vážená průměrná cena plynu pro daný plynárenský den zvýšená o malou cenovou úpravu.
3. Pro účely stanovení marginální prodejní ceny, marginální kupní ceny a vážené průměrné ceny se související obchodní transakce provádějí v rámci obchodních platforem, které jsou předem identifikovány provozovatelem přepravní soustavy a schváleny vnitrostátním regulačním orgánem. Vážená průměrná cena je vážená průměrná cena energie při obchodování se základními produkty na virtuálním obchodním bodě během jednoho plynárenského dne.
4. V případě, že ustanovení odst. 2 písm. a) a b) neumožňují odvodit marginální prodejní cenu a/nebo marginální kupní cenu, definuje se standardní pravidlo.
5. Pokud to schválí vnitrostátní regulační orgán, lze pro účely stanovení marginální prodejní ceny, marginální kupní ceny a vážené průměrné ceny zohlednit cenu místně omezených produktů, pokud to provozovatel přepravní soustavy navrhne, přičemž se náležitě zváží rozsah, v němž provozovatel přepravní soustavy místně omezené produkty využívá.
6. Malá cenová úprava:
a)
slouží jako pobídka pro uživatele sítě, aby vyrovnali své dodávky a odběry;
b)
je koncipována a uplatňována nediskriminačně, aby:
i)
neodrazovala od vstupu na trh,
ii)
nebránila rozvoji konkurenčních trhů;
c)
nepoškozuje přeshraniční obchod;
d)
nevede k tomu, že je uživatel sítě nadměrně vystaven finanční zátěži spojené s denními vyrovnávacími poplatky.
7. Hodnota malé cenové úpravy se při stanovení marginální kupní ceny a marginální prodejní ceny může lišit. Hodnota malé cenové úpravy nepřesáhne deset procent vážené průměrné ceny, pokud dotčený provozovatel přepravní soustavy nezdůvodní vnitrostátnímu regulačnímu orgánu jinou hodnotu a tato hodnota mu není schválena v souladu s článkem 20.
Článek 23
Denní vyrovnávací poplatek
1. Provozovatel přepravní soustavy vypočte denní vyrovnávací poplatky pro každého uživatele sítě vynásobením denního vyrovnávacího množství uživatele sítě použitelnou cenou stanovenou v souladu s článkem 22.
2. Denní vyrovnávací poplatky se použijí takto:
a)
pokud je denní vyrovnávací množství uživatele sítě za daný plynárenský den kladné, má se za to, že tento uživatel sítě prodal provozovateli přepravní soustavy množství plynu rovnající se dennímu vyrovnávacímu množství, a tudíž má nárok obdržet od provozovatele přepravní soustavy kredit za denní vyrovnávací poplatky, a
b)
pokud je denní vyrovnávací množství uživatele sítě za daný plynárenský den záporné, má se za to, že tento uživatel sítě koupil od provozovatele přepravní soustavy množství plynu rovnající se dennímu vyrovnávacímu množství, a tudíž je povinen zaplatit provozovateli přepravní soustavy denní vyrovnávací poplatky.
KAPITOLA VI
VNITRODENNÍ ZÁVAZKY
Článek 24
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn uplatnit vnitrodenní závazky pouze proto, aby uživatelům sítě poskytl pobídku k řízení jejich vnitrodenních pozic tak, aby byla zaručena systémová integrita jeho přepravní sítě a aby se minimalizovala potřeba provádět vyrovnávací akce.
2. Pokud se od provozovatele přepravní soustavy požaduje, aby uživatelům sítě poskytl informace, a umožnil jim tak řídit jejich expozice související s vnitrodenními pozicemi, poskytuje jim je pravidelně. Je-li to vhodné, poskytují se tyto informace na žádost, kterou každý uživatel sítě podá jednou.
Článek 25
Typy vnitrodenních závazků
Existují tři typy vnitrodenních závazků, každý z nich slouží jako pobídka pro uživatele sítě, aby dosáhl specifického cíle stanoveného v tomto článku:
1.
Celosystémový vnitrodenní závazek
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby udržovali přepravní síť v provozních mezích, a stanoví:
a)
provozní meze přepravní sítě, v nichž musí síť zůstat;
b)
akce, které mohou uživatelé sítě provádět, aby přepravní síť udrželi v provozních mezích;
c)
následné vyrovnávací akce prováděné provozovatelem přepravní soustavy v případech, kdy se hodnoty blíží k provozním mezím přepravní sítě nebo tyto meze překročily;
d)
rozdělení nákladů a/nebo příjmů mezi uživatele sítě a/nebo důsledky vyrovnávacích akcí prováděných provozovatelem přepravní soustavy pro vnitrodenní pozici těchto uživatelů sítě;
e)
související poplatek, který je založen na individuální vnitrodenní pozici uživatele sítě.
2.
Vnitrodenní závazek ohledně vyrovnávacího portfolia
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby udržovali svoji individuální pozici v průběhu plynárenského dne v předem definovaném rozmezí, a stanoví:
a)
u každého vyrovnávacího portfolia rozmezí, v němž musí toto vyrovnávací portfolio zůstat;
b)
způsob, jímž je výše uvedené rozmezí určováno;
c)
důsledky případů, kdy uživatelé sítě nezůstanou v definovaném rozmezí, a ve vhodných případech podrobnosti o tom, jak je odvozen odpovídající poplatek;
d)
související poplatek, který je založen na individuální vnitrodenní pozici uživatele sítě.
3.
Vnitrodenní závazek týkající se místa vstupu-výstupu
je koncipován jako pobídka pro uživatele sítě, aby omezili tok plynu nebo kolísání toku plynu za určitých podmínek v konkrétních místech vstupu-výstupu, a stanoví:
a)
omezení toku plynu a/nebo kolísání toku plynu;
b)
místo vstupu a/nebo výstupu nebo skupiny míst vstupu a/nebo výstupu, na které se takováto omezení vztahují;
c)
podmínky, za nichž se takováto omezení uplatní;
d)
důsledky nedodržení těchto omezení.
Tento závazek doplňuje všechny ostatní dohody s konečnými zákazníky, které mimo jiné obsahují lokalizovaná specifická omezení a závazky týkající se fyzického toku plynu.
Článek 26
Požadavky na vnitrodenní závazky
1. Provozovatel přepravní soustavy může vnitrostátnímu regulačnímu orgánu navrhnout vnitrodenní závazek nebo jeho změnu. Může kombinovat prvky různých typů uvedených v článku 25 za podmínky, že návrh splňuje kritéria stanovená v odstavci 2. Právem provozovatele přepravní soustavy závazek navrhnout není dotčeno právo vnitrostátního regulačního orgánu rozhodnout z vlastního podnětu.
2. Každý vnitrodenní závazek splňuje tato kritéria:
a)
vnitrodenní závazek a související vnitrodenní poplatek, pokud existuje, zbytečně nebrání přeshraničnímu obchodu a nebrání novým uživatelům sítě ve vstupu na příslušný trh;
b)
vnitrodenní závazek se uplatní pouze v případě, kdy jsou uživatelům sítě poskytnuty odpovídající informace předtím, než je v souvislosti s jejich dodávkami a/nebo odběry uplatněn potenciální vnitrodenní poplatek, a pokud mají přiměřené prostředky k tomu, aby mohli řídit svoji expozici;
c)
hlavní náklady, které uživatelům sítě vzniknou v souvislosti s vyrovnávacími závazky, se týkají jejich pozice na konci plynárenského dne;
d)
vnitrodenní poplatky co nejvíce odrážejí náklady, které vzniknou provozovateli přepravní soustavy při provádění souvisejících vyrovnávacích akcí;
e)
vnitrodenní závazek nevede k tomu, že se uživatelé sítě během plynárenského dne na základě finančního vypořádání dostanou na nulovou pozici;
f)
přínosy plynoucí ze zavedení vnitrodenního závazku z hlediska úsporného a účinného provozu přepravní sítě převažují nad potenciálními negativními dopady tohoto závazku včetně dopadů na likviditu obchodů na virtuálním obchodním bodě.
3. Provozovatel přepravní soustavy může pro různé kategorie míst vstupu nebo výstupu navrhnout různé vnitrodenní závazky, aby různým kategoriím uživatelů sítě poskytl lepší pobídky, a zabránil tak křížovým subvencím. Právem provozovatele přepravní soustavy závazek navrhnout není dotčeno právo vnitrostátního regulačního orgánu rozhodnout z vlastního podnětu.
4. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje zúčastněné strany včetně vnitrostátních regulačních orgánů, dotčených provozovatelů distribuční soustavy a provozovatelů přepravní soustavy v sousedních vyrovnávacích zónách v otázce vnitrodenního závazku, který hodlá zavést, včetně metodiky a předpokladů použitých k dosažení závěru, že závazek splňuje kritéria stanovená v odstavci 2.
5. Na základě konzultací vypracuje provozovatel přepravní soustavy doporučení, které obsahuje dokončený návrh a analýzu:
a)
nezbytnosti vnitrodenního závazku, přičemž se zohlední vlastnosti přepravní sítě a flexibilita, kterou má provozovatel přepravní soustavy k dispozici prostřednictvím nákupu či prodeje krátkodobých standardizovaných produktů nebo využití vyrovnávacích služeb v souladu s kapitolou III;
b)
dostupných informací, které uživatelům sítě umožňují včasným způsobem řídit své vnitrodenní pozice;
c)
očekávaného finančního dopadu na uživatele sítě;
d)
vlivu na vstup nových uživatelů sítě na relevantní trh včetně jakéhokoli zbytečného nepříznivého dopadu na tento vstup;
e)
vlivu na přeshraniční obchod včetně potenciálního dopadu na vyrovnávání v sousedních vyrovnávacích zónách;
f)
dopadu na krátkodobý velkoobchodní trh s plynem a na jeho likviditu;
g)
nediskriminační povahy vnitrodenního závazku.
6. Provozovatel přepravní soustavy předloží doporučení vnitrostátnímu regulačnímu orgánu, aby tento orgán mohl návrh postupem podle článku 27 schválit. Provozovatel přepravní soustavy tento dokument s doporučením současně zveřejní, přičemž dodrží veškeré závazky ohledně důvěrnosti, jimiž je vázán, a zašle jej pro informaci síti ENTSOG.
Článek 27
Rozhodování vnitrostátních regulačních orgánů
1. Do šesti měsíců po obdržení úplného dokumentu s doporučením vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí. Při rozhodování o tom, zda navržený vnitrodenní závazek schválí, vnitrostátní regulační orgán posoudí, zda tento vnitrodenní závazek splňuje kritéria stanovená v čl. 26 odst. 2.
2. Než vnitrostátní regulační orgán odůvodněné rozhodnutí přijme, vede konzultace s vnitrostátními regulačními orgány v sousedních členských státech a zohlední jejich stanoviska. Vnitrostátní regulační orgány v sousedních členských státech si mohou v souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 713/2009 k rozhodnutí uvedenému v odstavci 1 vyžádat stanovisko od agentury.
Článek 28
Stávající vnitrodenní závazky
Pokud má provozovatel přepravní soustavy ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost vnitrodenní závazek (závazky), tento provozovatel přepravní soustavy do šesti měsíců od tohoto data provede postup stanovený v čl. 26 odst. 5 až 7 a předloží vnitrodenní závazek (závazky) vnitrostátnímu regulačnímu orgánu ke schválení v souladu s článkem 27, aby jej (je) mohl nadále využívat.
KAPITOLA VII
UJEDNÁNÍ OHLEDNĚ NEUTRALITY
Článek 29
Zásady neutrality
1. Provozovateli přepravní soustavy nevzniknou platbou a přijetím denních vyrovnávacích poplatků, vnitrodenních poplatků, poplatků za vyrovnávací akce a jiných poplatků týkajících se jeho vyrovnávacích činností, kterými se rozumí všechny činnosti prováděné provozovatelem přepravní soustavy za účelem splnění povinností stanovených v tomto nařízení, žádné zisky ani ztráty.
2. Provozovatel přepravní soustavy přenese na uživatele sítě:
a)
jakékoli náklady a příjmy spojené s denními vyrovnávacími poplatky a vnitrodenními poplatky;
b)
jakékoli náklady a příjmy plynoucí z vyrovnávacích akcí provedených v souladu s článkem 9, pokud vnitrostátní regulační orgán nemá na základě použitelných vnitrostátních předpisů za to, že tyto náklady a příjmy vznikly neefektivním způsobem. Tato úvaha je založena na posouzení, které:
i)
prokazuje, do jaké míry mohl provozovatel přepravní soustavy rozumně zmírnit náklady, které mu vznikly při provádění vyrovnávací akce, a
ii)
se provádí s ohledem na informace, čas a nástroje, které měl provozovatel přepravní soustavy k dispozici v okamžiku, kdy se rozhodl provést vyrovnávací akci;
c)
jakékoli další náklady a příjmy související s vyrovnávacími činnostmi provedenými provozovatelem přepravní soustavy, pokud vnitrostátní regulační orgán nepovažuje na základě použitelných vnitrostátních předpisů tyto náklady a příjmy za vzniklé neefektivně.
3. Pokud je poskytnuta pobídka k účinnému provádění vyrovnávacích akcí, souhrnná finanční ztráta se omezí na neefektivně vzniklé náklady a příjmy provozovatele přepravní soustavy.
4. Provozovatelé přepravní soustavy zveřejňují příslušné údaje o souhrnných poplatcích uvedených v odstavci 1 a souhrnné poplatky za neutralitu vyrovnávání alespoň stejně často, jako jsou tyto poplatky fakturovány uživatelům sítě, ale ne méně než jednou za měsíc.
5. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 se na provozovatele přepravní soustavy může při vyrovnávání vztahovat pobídkový mechanismus uvedený v článku 11.
Článek 30
Peněžní toky týkající se neutrality vyrovnávání
1. Poplatek za neutralitu vyrovnávání je hrazen dotčeným uživatelem sítě nebo dotčenému uživateli sítě.
2. Vnitrostátní regulační orgán stanoví nebo schválí a zveřejní metodiku výpočtu poplatků za neutralitu vyrovnávání a jejich rozdělení mezi uživatele sítě a pravidla řízení úvěrového rizika.
3. Poplatek za neutralitu vyrovnávání je úměrný rozsahu, v němž uživatel sítě využívá relevantní místa vstupu nebo výstupu nebo přepravní síť.
4. Poplatek za neutralitu vyrovnávání se ve faktuře pro uživatele sítě uvede odděleně a k faktuře se připojí dostatečné podpůrné informace definované v metodice uvedené v odstavci 2.
5. Použije-li se informační model podle varianty 2 a poplatek za neutralitu vyrovnávání se tedy může zakládat na předpovědi nákladů a příjmů, provozovatel přepravní soustavy v metodice výpočtu poplatků za neutralitu vyrovnávání stanoví pravidla pro oddělený poplatek za neutralitu vyrovnávání ve vztahu k odběrům neměřeným denně.
6. Je-li to vhodné, může metodika provozovatele přepravní soustavy pro výpočet poplatků za neutralitu vyrovnávání stanovit pravidla pro rozdělení složek poplatku za neutralitu vyrovnávání a následné rozdělení odpovídajících částek mezi uživatele sítě, aby se snížily křížové subvence.
Článek 31
Opatření pro řízení úvěrového rizika
1. Provozovatel přepravní soustavy je oprávněn přijmout nezbytná opatření a uložit uživatelům sítě patřičné smluvní požadavky, včetně záruk finanční bezpečnosti, aby zmírnil dopady v případě, kdy uživatel sítě neuhradí poplatky uvedené v článcích 29 a 30.
2. Smluvní požadavky vycházejí ze zásady transparentnosti a rovného zacházení, jsou úměrné účelu a definované v metodice uvedené v čl. 30 odst. 2.
3. V případě, že uživatel sítě poplatky nezaplatí, provozovatel přepravní soustavy nenese odpovědnost za vzniklou ztrátu, pokud byla řádně provedena opatření a požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2, a takováto ztráta se získá zpět v souladu s metodikou uvedenou v čl. 30 odst. 2.
KAPITOLA VIII
POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
Článek 32
Informační závazky provozovatelů přepravní soustavy vůči uživatelům sítě
Informace, které provozovatelé přepravní soustavy poskytují uživatelům sítě, odkazují na:
1)
celkový stav přepravní sítě v souladu s bodem 3.4 odst. 5 přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009;
2)
vyrovnávací akce provozovatele přepravní soustavy uvedené v kapitole III;
3)
dodávky a odběry uživatele sítě pro plynárenský den uvedené v článcích 33 až 42.
Článek 33
Obecná ustanovení
1. Neposkytuje-li již provozovatel přepravní soustavy informace podle bodu 3.1.2. přílohy I nařízení (ES) č. 715/2009, poskytuje provozovatel přepravní soustavy veškeré informace uvedené v článku 32 následujícím způsobem:
a)
na internetových stránkách provozovatele přepravní soustavy nebo v jiném systému, který poskytuje informace v elektronickém formátu;
b)
bezplatně k dispozici uživatelům sítě;
c)
snadno použitelné;
d)
jasné, kvantifikovatelné a snadno dostupné;
e)
poskytované nediskriminačně;
f)
uvedené v konzistentních jednotkách, a to buď v kWh nebo kWh/d a kWh/h;
g)
v úředním jazyce (jazycích) členského státu a v angličtině.
2. Pokud nelze z měřicího přístroje získat změřené množství, lze použít zástupnou hodnotu. Tato zástupná hodnota se použije jako alternativní reference bez jakékoli další záruky ze strany provozovatele přepravní soustavy.
3. Poskytnutí přístupu k informacím není vykládáno tak, že je tím poskytnuta jiná specifická záruka než záruka ohledně dostupnosti těchto informací v definovaném formátu a s využitím definovaného nástroje, například internetové stránky či adresy, a záruka ohledně souvisejícího přístupu uživatelů sítě k těmto informacím za běžných podmínek užívání. Provozovatelé přepravní soustavy nejsou za žádných okolností povinni poskytovat další záruku, zejména pokud jde o informační systém uživatelů sítě.
4. Vnitrostátní regulační orgán rozhodne o jednom informačním modelu pro každou zónu vyrovnávání. Pro poskytování informací o dodávkách a výstupech měřených v průběhu dne se uplatní stejná pravidla na všechny modely.
5. Ve vyrovnávacích zónách, u nichž se po vstupu tohoto nařízení v platnost žádá o použití informačního modelu podle varianty 2, provede provozovatel přepravní soustavy nebo vnitrostátní regulační orgán, podle toho, co je na místě, předběžnou tržní konzultaci.
Článek 34
Dodávky a odběry měřené v průběhu dne
1. U dodávek do vyrovnávací zóny a odběrů z vyrovnávací zóny měřených v průběhu dne, u nichž se množství přidělené uživateli sítě rovná jeho potvrzenému množství, není provozovatel přepravní soustavy povinen poskytnout jiné informace než potvrzené množství.
2. U dodávek do vyrovnávací zóny a odběrů z vyrovnávací zóny měřených v průběhu dne, u nichž se množství přidělené uživateli sítě nerovná jeho potvrzenému množství, poskytne provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D uživatelům sítě přinejmenším dvě aktualizace jejich měřených toků alespoň pro souhrnné dodávky a odběry měřené v průběhu dne, přičemž si zvolí jednu z následujících dvou možností:
a)
každá aktualizace se vztahuje na toky plynu od počátku tohoto plynárenského dne D nebo
b)
každá aktualizace se vztahuje na přírůstkové plynárenské toky po toku, který byl vykázán v předchozí aktualizaci.
3. První aktualizace pokrývají alespoň čtyři hodiny toku plynu v plynárenském dni D. Tyto aktualizace budou poskytnuty bez zbytečného prodlení, nejdéle však do čtyř hodin po toku plynu a nejpozději do 17:00 UTC (zimní čas) nebo do 16:00 UTC (letní čas).
4. Doba poskytnutí druhé aktualizace se definuje po schválení vnitrostátním regulačním orgánem a provozovatel přepravní soustavy ji zveřejní.
5. Provozovatel přepravní soustavy může uživatele sítě požádat, aby uvedli, ke kterým informacím uvedeným v odstavci 2 mají přístup. Na základě obdržených odpovědí tento provozovatel přepravní soustavy poskytne uživateli sítě v souladu s odstavci 2 až 4 tu část informací, ke které nemá přístup.
6. Pokud není provozovatel přepravní soustavy odpovědný za přidělení množství plynu uživatelům sítě v rámci procesu přidělování, poskytne odchylně od odstavce 2 v daný plynárenský den D nejméně dvakrát za plynárenský den D alespoň informace o souhrnných dodávkách a odběrech.
Článek 35
Odběry měřené denně
1. Je-li uplatněn informační model podle varianty 1, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D poskytne uživateli sítě přinejmenším dvě aktualizace jejich přídělů měřených toků alespoň pro souhrnné odběry měřené denně, přičemž si zvolí jednu z následujících dvou možností:
a)
každá aktualizace se vztahuje na toky plynu od počátku tohoto plynárenského dne D nebo
b)
každá aktualizace se vztahuje na přírůstkové plynárenské toky po toku, který byl vykázán v předchozí aktualizaci.
2. Každá aktualizace je poskytnuta do dvou hodin po konci závěrečné hodiny toků plynu.
Článek 36
Odběry neměřené denně
1. Použije-li se informační model podle základního scénáře:
a)
v plynárenský den D-1 poskytne provozovatel přepravní soustavy uživatelům sítě předpověď jejich odběrů neměřených denně pro plynárenský den D, a to nejpozději do 12:00 UTC (zimní čas) nebo 11:00 UTC (letní čas);
b)
v plynárenský den D poskytne provozovatel přepravní soustavy uživatelům sítě alespoň dvě aktualizace předpovědi jejich odběrů neměřených denně.
2. První aktualizace se poskytne nejpozději do 13:00 UTC (zimní čas) nebo 12:00 UTC (letní čas).
3. Doba poskytnutí druhé aktualizace se definuje po schválení vnitrostátním regulačním orgánem a provozovatel přepravní soustavy ji zveřejní. Tato aktualizace vezme v úvahu:
a)
přístup ke krátkodobým standardizovaným produktům na obchodní platformě;
b)
přesnost předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně ve srovnání s dobou jejího poskytnutí;
c)
dobu, kdy končí období renominace stanovené v čl. 15 odst. 1;
d)
dobu první aktualizace předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně.
4. Použije-li se informační model podle varianty 1, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D poskytne uživatelům sítě alespoň dvě aktualizace jejich přídělů měřených toků alespoň pro souhrnné odběry neměřené denně, jak to uvádí článek 35.
5. Použije-li se informační model podle varianty 2, provozovatel přepravní soustavy v plynárenský den D-1 poskytne uživatelům sítě předpověď jejich odběrů neměřených denně pro plynárenský den D uvedenou v odst. 1 písm. a).
Článek 37
Dodávky a odběry po plynárenském dni
1. Nejpozději do konce plynárenského dne D + 1 poskytne provozovatel přepravní soustavy každému uživateli sítě počáteční příděl pro jeho dodávky a odběry na plynárenský den D a počáteční denní vyrovnávací množství.
a)
Pro informační modely podle základního scénáře a varianty 1 se přidělí všechen plyn dodaný do distribuční soustavy;
b)
pro informační model podle varianty 2 se odběry neměřené denně rovnají předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně poskytnuté den předem;
c)
pro informační model podle varianty 1 se počáteční příděl a počáteční denní vyrovnávací množství považuje za konečný příděl a konečné denní vyrovnávací množství.
2. Pokud se uplatní prozatímní opatření uvedené v článcích 47 až 51, lze v případě, že není technicky a provozně možné splnit odstavec 1, poskytnout počáteční příděl a počáteční denní vyrovnávací množství do tří plynárenských dnů po plynárenském dni D.
3. Ve lhůtě definované v použitelných vnitrostátních předpisech poskytne provozovatel přepravní soustavy každému uživateli sítě konečný příděl pro jeho dodávky a odběry a konečné denní vyrovnávací množství.
Článek 38
Analýza přínosů a nákladů
1. Do dvou let od vstupu tohoto nařízení v platnost provozovatel přepravní soustavy posoudí náklady a přínosy spojené se:
a)
zvýšením četnosti poskytování informací uživatelům sítě;
b)
zkrácením souvisejících lhůt pro poskytování informací;
c)
zlepšením přesnosti poskytovaných informací.
Tato analýza nákladů a přínosů uvádí rozdělení nákladů a přínosů mezi jednotlivé kategorie dotčených stran.
2. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje toto posouzení se zúčastněnými stranami ve spolupráci s provozovateli distribuční soustavy, pokud se posouzení těchto provozovatelů týká.
3. Na základě výsledků konzultace vnitrostátní regulační orgán rozhodne o relevantních změnách v poskytování informací.
Článek 39
Informační závazky provozovatelů distribuční soustavy a stran provádějících předpověď vůči provozovateli přepravní soustavy
1. Každý provozovatel distribuční soustavy související s vyrovnávací zónou a každá strana provádějící předpověď poskytnou provozovateli přepravní soustavy v příslušné vyrovnávací zóně informace nezbytné pro poskytování informací uživatelům sítě podle tohoto nařízení. Tyto informace zahrnují dodávky do distribuční soustavy a odběry z ní bez ohledu na to, zda je daná soustava součástí uvedené vyrovnávací zóny, či nikoli.
2. Informace, jejich formát a postup jejich poskytování definují společně provozovatel přepravní soustavy, provozovatel distribuční soustavy a strana provádějící předpověď, podle toho, co je vhodné, aby zaručili, že provozovatel přepravní soustavy poskytuje uživatelům sítě informace náležitě a v souladu s touto kapitolou, a zejména s kritérii stanovenými v čl. 33 odst. 1.
3. Tyto informace jsou provozovateli přepravní soustavy poskytovány ve stejném formátu, jaký vymezují použitelné vnitrostátní předpisy, a musí být v souladu s formátem, který provozovatel přepravní soustavy používá k poskytování informací uživatelům sítě.
4. Vnitrostátním regulační orgán může požádat provozovatele přepravní soustavy, provozovatele distribuční soustavy a stranu provádějící předpověď, aby navrhli pobídkový mechanismus pro poskytování přesné předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně, který bude splňovat kritéria stanovená pro provozovatele přepravní soustavy v čl. 11 odst. 4.
5. Po předchozí konzultaci s dotčenými provozovateli přepravní soustavy a provozovateli distribuční soustavy vnitrostátní regulační orgán jmenuje stranu provádějící předpověď ve vyrovnávací zóně. Strana provádějící předpověď odpovídá za vytváření předpovědí denně neměřených odběrů uživatele sítě a případně následného přidělení přepravujícímu subjektu. Může se jednat o provozovatele přepravní soustavy, provozovatele distribuční soustavy nebo o třetí stranu.
Článek 40
Informační závazky provozovatele distribuční soustavy vůči provozovateli přepravní soustavy
Provozovatel distribuční soustavy poskytuje provozovateli přepravní soustavy informace o dodávkách do distribuční soustavy a odběrech z ní měřených v průběhu dne a měřených denně v souladu s požadavky na informace stanovenými v čl. 34 odst. 2 až 6 a článcích 35 a 37. Tyto informace se poskytují provozovateli přepravní soustavy tak, aby měl tento provozovatel dostatek času na to, aby je poskytl uživatelům sítě.
Článek 41
Informační závazky provozovatele distribuční soustavy vůči straně provádějící předpověď
1. Provozovatelé distribuční soustavy jsou odpovědní za to, aby byly straně provádějící předpověď poskytovány dostatečné a aktualizované informace pro účely uplatnění metodiky pro předpověď odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně stanovené v čl. 42 odst. 2. Tyto informace se poskytují včas v souladu se lhůtami definovanými stranou provádějící předpověď podle jejích potřeb.
2. Odstavec 1 se obdobně vztahuje na variantu 1.
Článek 42
Informační závazky strany provádějící předpověď vůči provozovateli přepravní soustavy
1. Strana provádějící předpověď poskytuje provozovateli přepravní soustavy předpovědi denně neměřených odběrů uživatele sítě a následných přídělů v souladu s požadavky na informace stanovenými v článcích 36 a 37. Tyto informace se poskytují provozovateli přepravní soustavy tak, aby měl tento provozovatel dostatek času na to, aby je poskytl uživatelům sítě, a v případě předpovědí denně neměřených odběrů prováděných uživatelem sítě, jež jsou poskytovány den předem a v průběhu dne, nejpozději hodinu před uplynutím lhůt uvedených v čl. 36 odst. 1 písm. a) a b), pokud se provozovatel přepravní soustavy a strana provádějící předpověď nedohodnou na pozdějším termínu, který poskytne provozovateli přepravní soustavy dostatek času na to, aby tyto informace předal uživatelům sítě.
2. Metodika předpovědi odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně je založena na statistickém modelu poptávky, v němž je každému odběru neměřenému denně přidělen zátěžový profil a který sestává ze vzorce pro kolísání poptávky po plynu v závislosti na proměnných, např. teplotě, dni v týdnu, typu zákazníka a období dovolených a prázdnin. Metodika je před přijetím předmětem konzultací.
3. Strana provádějící předpověď zveřejňuje alespoň každé dva roky zprávu o přesnosti předpovědi odběrů prováděných uživatelem sítě neměřených denně.
4. Je-li to vhodné, provozovatelé přepravní soustavy poskytují údaje o tocích plynu tak, aby strana provádějící předpověď měla dostatek času na splnění svých závazků podle tohoto článku.
5. Odstavce 2 až 4 se obdobně vztahují na variantu 1.
KAPITOLA IX
SLUŽBA FLEXIBILITY PROSTŘEDNICTVÍM AKUMULACE
Článek 43
Obecná ustanovení
1. Provozovatel přepravní soustavy může uživatelům sítě nabízet službu flexibility prostřednictvím akumulace poté, co vnitrostátní regulační orgán schválí příslušné podmínky.
2. Podmínky vztahující se na službu flexibility prostřednictvím akumulace jsou v souladu s odpovědností uživatele sítě spočívající ve vyrovnávání jeho dodávek a odběrů během plynárenského dne.
3. Služba flexibility prostřednictvím akumulace se omezí na úroveň flexibility prostřednictvím akumulace, která je v přepravní síti k dispozici a u které se má podle hodnocení vypracovaného dotčeným provozovatelem přepravní soustavy za to, že není požadována k provádění vlastní přepravní funkce potrubí.
4. Plyn, který uživatelé sítě v rámci této služby dodávají do přepravní sítě nebo který z ní odebírají, se zohlední při výpočtu jejich denního vyrovnávacího množství.
5. Mechanismus pro neutralitu stanovený v kapitole VII se na službu flexibility prostřednictvím akumulace nevztahuje, pokud vnitrostátní regulační orgán nerozhodne jinak.
6. Uživatelé sítě informují dotčeného provozovatele přepravní soustavy o využití služby flexibility prostřednictvím akumulace tím, že předloží nominace a renominace.
7. Provozovatel přepravní soustavy nemusí od uživatelů sítě vyžadovat, aby předložili nominace a renominace uvedené v odstavci 6 v případě, že absence takového oznámení neomezuje rozvoj krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a provozovatel přepravní soustavy má dostatek informací, aby zajistil přesný příděl pro využití služby flexibility prostřednictvím akumulace následující plynárenský den.
Článek 44
Podmínky poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace
1. Službu flexibility prostřednictvím akumulace lze poskytovat pouze tehdy, jsou-li splněna všechna tato kritéria:
a)
provozovatel přepravní soustavy nepotřebuje pro účely poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace uzavřít žádnou smlouvu s jakýmkoli dalším provozovatelem infrastruktury, např. provozovatelem skladovacího zařízení nebo provozovatelem zařízení LNG;
b)
příjmy, které provozovateli přepravní soustavy plynou z poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace, se přinejmenším rovnají nákladům, které vznikly nebo mají při poskytování této služby vzniknout;
c)
služba flexibility prostřednictvím akumulace je nabízena transparentním a nediskriminačním způsobem a může být nabízena prostřednictvím mechanismů hospodářské soutěže;
d)
provozovatel přepravní soustavy neúčtuje uživateli sítě přímé ani nepřímé poplatky za jakékoli náklady, které při poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace vzniknou, pokud tak není uvedeno ve smlouvě uzavřené s tímto uživatelem sítě, a
e)
poskytování služby flexibility prostřednictvím akumulace nemá nepříznivý vliv na přeshraniční obchod.
2. Provozovatel přepravní soustavy dá před poskytováním služby flexibility prostřednictvím akumulace přednost snížení vnitrodenních závazků.
KAPITOLA X
PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ
Článek 45
Prozatímní opatření: obecná ustanovení
1. Pokud krátkodobý velkoobchodní trh s plynem postrádá dostatečnou likviditu, provozovatelé přepravní soustavy provedou vhodná prozatímní opatření uvedená v článcích 47 až 50. Vyrovnávací akce prováděné provozovatelem přepravní soustavy v případě prozatímních opatření v co největší míře podporují likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
2. Využitím prozatímního opatření není dotčeno provádění jiných prozatímních opatření, ať alternativně, nebo dodatečně, a to za předpokladu, že cílem těchto opatření je podpora hospodářské soutěže a likvidity krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a že jsou tato opatření v souladu s obecnými zásadami stanovenými v tomto nařízení.
3. Prozatímní opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 vypracuje a provádí každý provozovatel přepravní soustavy v souladu se zprávou uvedenou v čl. 46 odst. 1 schválenou vnitrostátním regulačním orgánem v souladu s postupem stanoveným v článku 46.
4. Zpráva stanoví ukončení prozatímních opatření nejpozději do pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 46
Prozatímní opatření: výroční zpráva
1. Pokud provozovatel přepravní soustavy předpokládá, že provede prozatímní opatření nebo bude pokračovat v jejich provádění, vypracuje zprávu, v níž upřesní:
a)
popis stavu vývoje a likvidity krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem v době vypracování zprávy, a to mimo jiné včetně následujících informací, má-li je provozovatel přepravní soustavy k dispozici:
i)
počet transakcí uzavřených na virtuálním obchodním bodě a počet transakcí obecně,
ii)
rozpětí nabídek k prodeji a koupi a objemy nabídek,
iii)
počet účastníků, kteří mají přístup ke krátkodobému velkoobchodnímu trhu s plynem,
iv)
počet účastníků, kteří byli v určitém období aktivní na krátkodobém velkoobchodním trhu s plynem;
b)
prozatímní opatření, která mají být uplatněna;
c)
důvody uplatnění prozatímních opatření:
i)
vysvětlení, proč jsou prozatímní opatření nutná kvůli stavu vývoje krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem uvedeného v písmeni b),
ii)
posouzení, jak prozatímní opatření zvýší likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
d)
identifikaci kroků, které budou přijaty k odstranění prozatímních opatření, včetně kritérií pro provedení těchto kroků a posouzení souvisejícího harmonogramu.
2. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje návrh zprávy se zúčastněnými subjekty.
3. Po konzultaci předloží provozovatel přepravní soustavy zprávu vnitrostátnímu regulačnímu orgánu ke schválení. První zpráva se předloží do šesti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost a následné zprávy, které ji v případě nutnosti aktualizují, se předkládají ročně.
4. Vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí do šesti měsíců po obdržení kompletní zprávy. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí agentuře a Komisi. Při rozhodování o tom, zda zprávu schválí, posoudí vnitrostátní regulační orgán její dopad na harmonizaci vyrovnávacích režimů, usnadnění integrace trhu, zaručení nediskriminace, účinné hospodářské soutěže a efektivního fungování trhu s plynem.
5. Použije se postup podle čl. 27 odst. 2.
Článek 47
Vyrovnávací platforma
1. Pokud krátkodobý velkoobchodní trh s plynem postrádá nebo podle očekávání bude postrádat dostatečnou likviditu nebo nelze-li na tomto trhu rozumným způsobem pořídit časově omezené a místně omezené produkty požadované provozovatelem přepravní soustavy, zřídí se vyrovnávací platforma, aby mohl provozovatel přepravní soustavy provádět vyrovnávání.
2. Provozovatelé přepravní soustavy zváží, zda lze zřídit společnou vyrovnávací platformu pro sousední vyrovnávací zóny v rámci spolupráce mezi provozovateli přepravní soustavy nebo v případech, kdy je k dispozici dostatečná kapacita pro propojení a takováto společná vyrovnávací platforma je považována za účinnou. Je-li zřízena společná vyrovnávací platforma, provozují ji dotčení provozovatelé přepravní soustavy.
3. Pokud se situace popsaná v odstavci 1 po pěti letech zásadně nezměnila, může vnitrostátní regulační orgán, aniž je dotčen čl. 45 odst. 4 a poté, co je předložena příslušná změna zprávy, rozhodnout, že vyrovnávací platforma bude nadále v provozu po další období nejvýše pěti let.
Článek 48
Alternativa k vyrovnávací platformě
Pokud může provozovatel přepravní soustavy prokázat, že v důsledku nedostatečné kapacity pro propojení dvou vyrovnávacích zón nemůže vyrovnávací platforma zvýšit likviditu krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem a provozovateli přepravní soustavy neumožňuje, aby prováděl účinné vyrovnávací akce, může se schválením vnitrostátního regulačního orgánu použít alternativu, například vyrovnávací služby. Je-li taková alternativa použita, určí se podmínky následných smluvních ujednání, použitelné ceny a doba trvání.
Článek 49
Prozatímní vyrovnávací poplatek
1. Je-li nutné provést prozatímní opatření uvedená v článku 45, lze odvozenou cenu vypočítat v souladu se zprávou uvedenou v článku 46, která nahradí metodiku výpočtu denního vyrovnávacího poplatku.
2. V takovém případě lze odvozenou cenu založit na regulované ceně, zástupné tržní ceně nebo ceně odvozené z obchodů v rámci vyrovnávací platformy.
3. Zástupná tržní cena co možná nejvíce splňuje podmínky stanovené v čl. 22 odst. 6. Při koncipování této zástupné tržní ceny se zváží možná rizika manipulace s trhem.
Článek 50
Přípustná odchylka
1. Přípustné odchylky lze uplatnit pouze v případě, že uživatelé sítě nemají přístup:
a)
ke krátkodobému velkoobchodnímu trhu s plynem, jenž má dostatečnou likviditu;
b)
k plynové kapacitě nutné k vyrovnání krátkodobých výkyvů v poptávce po plynu či jeho nabídce nebo
c)
k dostatečným informacím o svých dodávkách a odběrech.
2. Přípustné odchylky se uplatní:
a)
ve vztahu k dennímu vyrovnávacímu množství uživatelů sítě;
b)
transparentně a nediskriminačně;
c)
pouze v nezbytném rozsahu a po minimální nutnou dobu.
3. Uplatnění přípustných odchylek může snížit finanční expozici uživatele sítě marginální prodejní ceně nebo marginální kupní ceně ve vztahu k celému dennímu vyrovnávacímu množství uživatele sítě za plynárenský den nebo k jeho části.
4. Úrovní přípustné odchylky je maximální množství plynu, které má každý uživatel sítě koupit nebo prodat za váženou průměrnou cenu. Pokud existuje zbývající množství plynu, které představuje denní vyrovnávací množství každého uživatele sítě, jež přesahuje úroveň přípustné odchylky, prodá se nebo koupí za marginální prodejní nebo marginální kupní cenu.
5. Koncepce úrovně přípustné odchylky:
a)
odráží flexibilitu přepravní sítě a potřeby uživatele sítě;
b)
odráží úroveň rizika, jemuž je uživatel sítě vystaven při vyrovnávání svých dodávek a odběrů;
c)
nebrzdí rozvoj krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem;
d)
nevede ke zbytečně nadměrnému zvýšení nákladů provozovatele přepravní soustavy na vyrovnávací akce.
6. Úroveň přípustné odchylky se vypočte na základě dodávek a odběrů každého uživatele sítě pro každý plynárenský den, přičemž se vyloučí obchody na virtuálním obchodním bodě. Dílčí kategorie se definují podle použitelných vnitrostátních předpisů.
7. Úroveň přípustné odchylky použitelná na odběr neměřený denně definovaná podle použitelných vnitrostátních předpisů je založena na rozdílu mezi relevantní předpovědí odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně a přídělem pro odběr neměřený denně.
8. Úroveň přípustné odchylky může zahrnovat složku vypočtenou s ohledem na uplatnění odchylky v předpovědi odběrů provedených uživatelem sítě neměřených denně, jež představuje množství, o které příslušná předpověď:
a)
přesahuje příděl pro odběr neměřený denně v případě, že je denní vyrovnávací množství kladné;
b)
je nižší než příděl pro odběr neměřený denně v případě, že je denní vyrovnávací množství záporné.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ A PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 51
Uvolnění nadbytečné flexibility provozovatele přepravní soustavy
1. Pokud dlouhodobé smlouvy o pořizování flexibility platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost udělují provozovateli přepravní soustavy právo odebírat či dodávat konkrétní objemy plynu, snaží se provozovatel přepravní soustavy tato množství flexibility snížit.
2. Při určování množství nadbytečné flexibility, která je k dispozici pro dodávku a odběr na základě platné dlouhodobé smlouvy, zohlední provozovatel přepravní soustavy využití krátkodobých standardizovaných produktů.
3. Nadbytečnou flexibilitu lze uvolnit buď:
a)
podle podmínek stávající smlouvy, pokud obsahuje ustanovení, která povolují snížit množství plynu, k němuž se vztahuje závazek, a/nebo stávající smlouvu ukončit, nebo
b)
pokud takováto smluvní práva neexistují:
i)
smlouva zůstává v platnosti, dokud není ukončena podle použitelných podmínek,
ii)
smluvní strany zváží dodatečná ujednání, aby bylo možné uvolnit zpět na trh nadbytečný plyn, který není požadován pro vyrovnávací účely, čímž by se ostatním uživatelům sítě zpřístupnilo větší množství flexibility.
4. Pokud platná smlouva stanoví snížení flexibility o množství, která jsou v souladu s dostupným nadbytečným množstvím, provozovatel přepravní soustavy sníží tuto flexibilitu, jakmile je to po vstupu tohoto nařízení v platnost rozumně možné nebo jakmile lze stanovit, že existuje nadbytečné množství.
5. Provozovatel přepravní soustavy konzultuje se zúčastněnými stranami konkrétní návrhy, které mají být provedeny jako prozatímní opatření pro uvolnění nadbytečné flexibility na základě platné dlouhodobé smlouvy.
6. Provozovatelé přepravní soustavy zveřejní informace o vyrovnávacích akcích, které podnikli na základě platné dlouhodobé smlouvy.
7. Vnitrostátní regulační orgán může stanovit cíle pro podíl, o nějž by se tyto dlouhodobé smlouvy měly snížit, aby se zvýšila likvidita krátkodobého velkoobchodního trhu s plynem.
Článek 52
Přechodná ustanovení
1. Vnitrostátní regulační orgán může provozovateli přepravní soustavy na základě odůvodněné žádosti povolit, aby ustanovení tohoto nařízení splnil do dvaceti čtyř měsíců od 1. října 2014, pokud tento provozovatel přepravní soustavy neprovádí žádné prozatímní opatření uvedené v kapitole X. V případě, že vnitrostátní regulační orgán tuto možnost využije, toto nařízení se na vyrovnávací zónu daného provozovatele přepravní soustavy nepoužije v rozsahu a po přechodnou dobu, které vnitrostátní regulační orgán ve svém rozhodnutí stanovil.
2. Vnitrostátní regulační orgán přijme a zveřejní odůvodněné rozhodnutí v souladu s odstavcem 1 do tří měsíců po obdržení takové žádosti. Toto rozhodnutí se neprodleně oznámí agentuře a Komisi.
Článek 53
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Aniž je dotčen článek 28, čl. 33 odst. 5, čl. 38 odst. 1, čl. 45 odst. 4, čl. 46 odst. 3, článek 51 a 52, použije se toto nařízení ode dne 1. října 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. března 2014.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 312/2014
2014 m. kovo 26 d.
kuriuo nustatomas dujų perdavimo tinklų balansavimo kodeksas
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 715/2009 dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų, panaikinantį Reglamentą (EB) Nr. 1775/2005 (1), ypač į jo 6 straipsnio 11 dalį,
kadangi:
(1)
siekiant užsibrėžto tikslo padidinti konkurencingumą ir užtikrinti, kad visi vartotojai galėtų pirkti energiją mažiausiomis kainomis, itin svarbu skubiai užbaigti kurti visiškai veikiančią ir tarpusavyje susietą energijos vidaus rinką, kuri padėtų užtikrinti tvarų energijos tiekimą Sąjungos ekonomikai prieinama kaina;
(2)
siekiant didesnės rinkos integracijos, svarbu, kad dujų perdavimo tinklų balansavimo taisyklės palengvintų prekybą dujomis balansavimo zonose ir taip padėtų siekti rinkos likvidumo. Todėl šiame reglamente nustatomos Sąjungos mastu suderintos balansavimo taisyklės, kurių tikslas - užtikrinti, kad tinklo naudotojai galėtų ekonomiškai efektyviai ir nediskriminaciniu principu valdyti savo balansą įvairiose balansavimo zonose visoje Sąjungoje;
(3)
šiuo reglamentu remiamas konkurencingos didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkos Europos Sąjungoje kūrimas; tokia rinka suteiktų galimybę užtikrinti dujų tiekimo lankstumą, kad ir koks būtų tiekimo šaltinis; panaudojant rinkos mechanizmus tokias lanksčiai tiekiamas dujas būtų galima siūlyti įsigyti ir parduoti tinklo naudotojams, kad jie galėtų veiksmingai subalansuoti savo balansavimo portfelius, arba perdavimo sistemos operatoriui, kuris jas galėtų naudoti balansuodamas dujų perdavimo tinklą;
(4)
Reglamentu (EB) Nr. 715/2009 nustatytos nediskriminacinės taisyklės dėl teisės naudotis gamtinių dujų perdavimo tinklais sąlygų siekiant užtikrinti tinkamą dujų vidaus rinkos veikimą. Rinka grindžiamos balansavimo taisyklės per išlaidas atitinkančius disbalanso mokesčius finansiškai skatintų tinklo naudotojus subalansuoti savo balansavimo portfelius;
(5)
tinklo naudotojams tenka atsakomybė balansuoti jų įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį, o balansavimo taisyklėmis skatinama didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinka; nustatomos prekybos platformos, kad tinklo naudotojai ir perdavimo sistemos operatorius galėtų lengviau prekiauti dujomis. Prireikus perdavimo sistemos operatoriai užtikrina perdavimo tinklų likutinį balansavimą. Tuo tikslu perdavimo sistemos operatoriai turėtų laikytis vertinimo tvarkos. Vertinimo tvarka nustatyta taip, kad perdavimo sistemos operatoriai dujas įsigis atsižvelgdami į ekonominius ir veiklos aspektus, naudodami produktus, kuriuos būtų galima pateikti iš kuo įvairesnių tiekimo šaltinių, įskaitant produktus iš suskystintų gamtinių dujų įrenginių ir saugyklų. Perdavimo sistemos operatoriai turėtų siekti kuo labiau savo balansavimo poreikius tenkinti pirkdami ir parduodami trumpalaikius standartizuotus produktus didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkoje;
(6)
kad tinklo naudotojai galėtų subalansuoti savo balansavimo portfelius, šiame reglamente taip pat nustatomi būtinieji informacijos teikimo reikalavimai siekiant įgyvendinti rinka grindžiamą balansavimo režimą. Todėl pagal šį reglamentą numatytais informacijos srautais siekiama palaikyti paros balansavimo režimą ir teikti informaciją, reikalingą tinklo naudotojui, kad jis ekonomiškai efektyviai galėtų valdyti savo riziką ir galimybes;
(7)
be neskelbtinos komercinės informacijos apsaugos, pagal šį reglamentą perdavimo sistemos operatoriai turėtų saugoti informacijos ir duomenų, pateiktų šio reglamento įgyvendinimo tikslu, konfidencialumą ir neturėtų tos informacijos ar duomenų visiškai ar iš dalies atskleisti trečiosioms šalims, išskyrus teisėtus atvejus ir tiek, kiek teisėta;
(8)
šis reglamentas priimtas remiantis Reglamentu (EB) Nr. 715/2009, kurį jis papildo ir yra jo sudedamoji dalis. Nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 715/2009 kituose teisės aktuose laikomos nuorodomis ir į šį reglamentą. Pagrindinės naujos infrastruktūros, kuriai leista netaikyti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/73/EB (2) 32 straipsnio arba anksčiau galiojusios Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/55/EB (3) 18 straipsnio, pajėgumams, kuriems ta išimtis netaikoma, šis reglamentas taikomas tiek, kiek tai neprieštarauja tokiai išimčiai. Šis reglamentas taikomas atsižvelgiant į jungiamųjų dujotiekių ypatumus;
(9)
šis reglamentas parengtas Reglamento (EB) Nr. 715/2009 6 straipsnyje nustatyta tvarka. Juo toliau derinamos Reglamento (EB) Nr. 715/2009 21 straipsnyje nustatytos balansavimo taisyklės siekiant palengvinti prekybą dujomis;
(10)
į šį reglamentą įtrauktos nuostatos, kurios taikomos skirstymo sistemos operatoriams ir kuriomis siekiama suderinti jų pareigas tik tada ir tiek, kiek tai būtina siekiant tinkamai įgyvendinti šias nuostatas;
(11)
nacionalinės reguliavimo institucijos ir perdavimo sistemos operatoriai turėtų atsižvelgti į geriausią patirtį ir pastangas suderinti šio reglamento įgyvendinimo procesus. Veikdamos pagal Reglamento (EB) Nr. 713/2009 (4) 7 straipsnį Agentūra ir nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų užtikrinti, kad balansavimo taisyklės visoje Sąjungoje būtų įgyvendinamos kuo veiksmingiau;
(12)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2009/73/EB 51 straipsnį įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas
Šiuo reglamentu nustatomas tinklo kodeksas, kuriame išdėstomos dujų balansavimo taisyklės, įskaitant su tinklu susijusias kiekio paraiškų procedūrų, disbalanso mokesčių, su paros disbalanso mokesčiu susijusių atsiskaitymo procesų ir perdavimo sistemos operatorių tinklų eksploatacinio balansavimo taisykles.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Šis reglamentas taikomas Europos Sąjungoje esančioms balansavimo zonoms.
2. Šis reglamentas netaikomas balansavimo zonoms valstybėse narėse, kuriose pagal Direktyvos 2009/73/EB 49 straipsnį taikoma leidžianti nukrypti nuostata.
3. Šis reglamentas netaikomas paskirstyto ir faktinio suvartoto kiekio, nustatyto pagal vėliau gautus galutinių vartotojų skaitiklių rodmenis, suderinimui.
4. Šis reglamentas netaikomas avarinėse situacijose, kai perdavimo sistemos operatorius įgyvendina specialias priemones, apibrėžtas atitinkamai pagal taikomas nacionalines taisykles ir pagal 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 994/2010 dėl dujų tiekimo saugumo užtikrinimo priemonių (5).
5. Šuo reglamentu nustatytos su tinklo naudotojais susijusios atitinkamos teisės ir pareigos, taikomos tik tiems tinklo naudotojams, kurie yra sudarę teisiškai saistantį susitarimą (transportavimo arba kitokią sutartį), pagal kurį jie gali teikti 5 straipsnyje numatytus sandorių pranešimus.
3 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Reglamento (EB) Nr. 715/2009 2 straipsnyje, Komisijos reglamento (ES) Nr. 984/2013, kuriuo nustatomas dujų perdavimo sistemų pajėgumų paskirstymo mechanizmų tinklo kodeksas ir papildomas Reglamentas (EB) Nr. 715/2009 (6), 3 straipsnyje ir Direktyvos 2009/73/EB 2 straipsnyje. Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
1) balansavimo zona- įleidimo-išleidimo sistema, kurioje taikomas tam tikras balansavimo režimas ir kuri gali apimti skirstymo sistemas ar dalį jų;
2) balansavimo veiksmas- veiksmas, kurį atlieka perdavimo sistemos operatorius, kad pakeistų dujų srautus į perdavimo tinklą arba iš jo, išskyrus veiksmus, susijusius su dujomis, kurios neapskaitytos kaip iš sistemos išleistos dujos, ir dujomis, kurias perdavimo sistemos operatorius naudoja sistemai eksploatuoti;
3) balansavimo neutralumo mokestis- su perdavimo sistemos operatoriaus atliekamais balansavimo veiksmais susijęs gautos arba gautinos ir sumokėtos arba mokėtinos sumos skirtumui lygus mokestis, kurį jis atitinkamiems tinklo naudotojams turi mokėti arba iš jų imti;
4) prekybos platforma- prekybos platformos operatoriaus teikiama ir tvarkoma elektroninė sistema, kuria naudodamiesi prekybos dalyviai gali teikti ir priimti, taip pat patikslinti ir atšaukti siūlymus pirkti ir parduoti dujas, kurių reikia trumpalaikiams dujų paklausos ar pasiūlos svyravimams išlyginti pagal prekybos platformoje galiojančias sąlygas ir kuriomis perdavimo sistemos operatorius prekiauja vykdydamas balansavimo veiksmus;
5) prekybos dalyvis- tinklo naudotojas arba perdavimo sistemos operatorius, kuris yra sudaręs sutartį su prekybos platformos operatoriumi ir atitinka būtinas sandorių sudarymo prekybos platformoje sąlygas;
6) balansavimo platforma- prekybos platforma, kurioje perdavimo sistemos operatorius dalyvauja visuose prekybos sandoriuose;
7) balansavimo paslauga- pagal sutartį perdavimo sistemos operatoriui teikiama dujų paklausos ar pasiūlos trumpalaikių svyravimų išlyginimo paslauga, kuri nėra trumpalaikis standartizuotas produktas;
8) patvirtintas kiekis- perdavimo sistemos operatoriaus patvirtintas dujų kiekis, kuris, kaip numatoma pagal pirminį arba patikslintą tvarkaraštį, tekės dujų tiekimo parą D;
9) paros disbalanso mokestis- pinigų suma, kurią tinklo naudotojas moka arba gauna už paros disbalanso dydį;
10) matuojamas kas parą- dujų kiekis matuojamas ir duomenys surenkami vieną kartą per dujų tiekimo parą;
11) matuojamas einamąją parą- dujų kiekis matuojamas ir duomenys surenkami bent du kartus per dujų tiekimo parą;
12) matuojamas ne kas parą- dujų kiekis matuojamas ir duomenys surenkami rečiau nei vieną kartą per dujų tiekimo parą;
13) balansavimo portfelis- sugrupuoti tinklo naudotojo įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekiai;
14) pranešamas kiekis- dujų kiekis, perdavimo sistemos operatoriaus perduotas tinklo naudotojui, tinklo naudotojo perduotas perdavimo sistemos operatoriui, vieno tinklo naudotojo perduotas kitam ar perkeltas iš vieno balansavimo portfelio į kitą;
15) priskirtas kiekis- dujų kiekis, kurį perdavimo sistemos operatorius priskyrė tinklo naudotojui kaip įleidžiamų arba išleidžiamų dujų kiekį, išreikštą kWh, siekdamas nustatyti paros disbalanso kiekį;
16) patikslintos kiekio paraiškos ciklas- perdavimo sistemos operatoriaus vykdomas procesas, per kurį iš tinklo naudotojo gavus patikslintą kiekio paraišką jam pateikiamas pranešimas apie patvirtintą kiekį;
17) einamosios paros mokestis- mokestis, kurį perdavimo sistemos operatorius ima iš tinklo naudotojo arba jam moka, atsižvelgdamas į einamosios paros įpareigojimą;
18) einamosios paros įpareigojimas- su einamąją dujų tiekimo parą tinklo naudotojų įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekiu susijusių taisyklių, kurias perdavimo sistemos operatorius taiko tinklo naudotojams, rinkinys;
19) bazinis atvejis- informacijos teikimo modelis, kai informacija apie matuojamą ne kas parą išleidžiamų dujų kiekį yra kitos paros ir einamosios paros prognozės;
20) 1 variantas- informacijos teikimo modelis, kai informacija apie ne kas parą ir kas parą matuojamą išleidžiamų dujų kiekį grindžiama matuojamų srautų per dujų tiekimo parą paskirstymu;
21) 2 variantas- informacijos teikimo modelis, kai informacija apie ne kas parą matuojamą išleidžiamų dujų kiekį yra kitos paros prognozė.
II SKYRIUS
BALANSAVIMO SISTEMA
4 straipsnis
Bendrieji principai
1. Tinklo naudotojai atsakingi už savo portfelių subalansavimą siekiant kuo labiau sumažinti poreikį perdavimo sistemos operatoriui imtis pagal šį reglamentą nustatytų balansavimo veiksmų.
2. Pagal šį reglamentą nustatytos balansavimo taisyklės atspindi tikras sistemos reikmes, atsižvelgiant į perdavimo sistemos operatoriaus turimus išteklius, ir jose numatomos paskatos tinklo naudotojams efektyviai balansuoti savo portfelius.
3. Tinklo naudotojai turi galimybę sudaryti teisiškai saistantį susitarimą su perdavimo sistemos operatoriumi, pagal kurį jie gali teikti sandorių pranešimus, nepriklausomai nuo to, ar jie turi sutartyje numatytą transportavimo pajėgumą.
4. Balansavimo zonoje, kurioje veiklą vykdo daugiau nei vienas perdavimo sistemos operatorius, šis reglamentas taikomas visiems toje balansavimo zonoje veiklą vykdantiems perdavimo sistemos operatoriams. Jei jų perdavimo tinklų subalansavimo atsakomybė perduota subjektui, šis reglamentas tam subjektui taikomas tiek, kiek nustatyta pagal taikomas nacionalines taisykles.
5 straipsnis
Sandorių pranešimai ir paskirstymas
1. Dujų perkėlimas iš vieno balansavimo portfelio į kitą toje pačioje balansavimo zonoje atliekamas perdavimo sistemos operatoriui pateikiant tam tikros dujų tiekimo paros perleidimo ir įsigijimo sandorių pranešimus.
2. Sandorių pranešimų pateikimo, atšaukimo ir pakeitimo laiką nustato perdavimo sistemos operatorius transportavimo sutartyje ar kitame teisiškai saistančiame susitarime su tinklo naudotojais, prireikus atsižvelgdamas į sandorių pranešimams tvarkyti būtiną laiką. Perdavimo sistemos operatorius užtikrina galimybę tinklo naudotojams pateikti sandorių pranešimus artimu sandorio pranešimo įsigaliojimo momentui metu.
3. Perdavimo sistemos operatorius užtikrina, kad sandorių pranešimai būtų tvarkomi kuo trumpiau. Tvarkymas neturi užtrukti ilgiau nei trisdešimt minučių, išskyrus atvejus, kai, atsižvelgiant į sandorio pranešimo įsigaliojimo laiką, jo tvarkymo laiką galima pratęsti ne ilgiau kaip iki dviejų valandų.
4. Sandorio pranešime pateikiama bent ši informacija:
a)
dujų tiekimo para, kurią perleidžiamos dujos;
b)
susiję balansavimo portfeliai;
c)
ar tai pardavimo, ar įsigijimo sandorio pranešimas;
d)
pranešamas kiekis, išreikštas kWh/d, kai teikiamas pranešimas apie paros kiekį, arba kWh/h, kai teikiamas pranešimas apie valandos kiekį, kaip reikalauja perdavimo sistemos operatorius.
5. Jei perdavimo sistemos operatorius gauna atitinkamą pardavimo ir įsigijimo sandorių pranešimų rinkinį, kuriame kiekiai, apie kuriuos pranešama, yra lygūs, perdavimo sistemos operatorius paskirsto pranešamą kiekį į atitinkamus balansavimo portfelius:
a)
kaip išleidžiamų dujų kiekį į tinklo naudotojo, teikiančio pardavimo sandorio pranešimą, balansavimo portfelį ir
b)
kaip įleidžiamų dujų kiekį į tinklo naudotojo, teikiančio įsigijimo sandorio pranešimą, balansavimo portfelį.
6. Jei 5 dalyje nurodyti pranešami kiekiai nėra lygūs, perdavimo sistemos operatorius priskiria mažesnį atitinkamame sandorio pranešime nurodytą kiekį arba atmeta abu sandorių pranešimus. Taikomą taisyklę taikomoje transportavimo sutartyje arba kitame teisiškai privalomame susitarime nustato perdavimo sistemos operatorius.
7. Taikant 5 dalį paslaugų teikėjui netrukdoma veikti tinklo naudotojo vardu, iš anksto pritarus perdavimo sistemos operatoriui.
8. Dujų tiekimo parą tinklo naudotojas gali teikti sandorio pranešimą neatsižvelgdamas į tai, ar šis tinklo naudotojas tai dujų tiekimo parai yra pateikęs kiekio paraišką.
9. 1-8 dalys, mutatis mutandis, taikomos perdavimo sistemos operatoriams, prekiaujantiems pagal 6 straipsnio 3 dalies a punktą.
III SKYRIUS
EKSPLOATACINIS BALANSAVIMAS
6 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Perdavimo sistemos operatorius imasi balansavimo veiksmų, kuriais siekiama:
a)
palaikyti perdavimo tinklo parametrus jo eksploatacinėse ribose;
b)
pasiekti paros pabaigoje kitokį dujotiekio užpildymą, nei numatomas remiantis tą dujų tiekimo parą numatomais dujų įleidimo ir išleidimo kiekiais, jei taip užtikrinamas ekonomiškas ir našus perdavimo tinklo veikimas.
2. Imdamasis balansavimo veiksmų perdavimo sistemos operatorius atsižvelgia bent į šią su balansavimo zona susijusią informaciją:
a)
perdavimo sistemos operatoriaus numatomą dujų paklausą per dujų tiekimo parą, kurią svarstoma imtis balansavimo veiksmų;
b)
informaciją, susijusią su kiekio paraiškomis ir paskirstymu, bei išmatuotus dujų srautus;
c)
dujų slėgį perdavimo tinkle (-uose).
3. Perdavimo sistemos operatorius balansavimo veiksmus atlieka:
a)
pirkdamas arba parduodamas trumpalaikius standartizuotus produktus prekybos platformoje ir (arba)
b)
naudodamasis balansavimo paslaugomis.
4. Imdamasis balansavimo veiksmų perdavimo sistemos operatorius atsižvelgia į šiuos principus:
a)
balansavimo veiksmai atliekami nediskriminaciniu pagrindu;
b)
atliekant balansavimo veiksmus atsižvelgiama į visus perdavimo sistemos operatoriaus įsipareigojimus užtikrinti, kad jo eksploatuojamas tinklas būtų ekonomiškas ir našus.
7 straipsnis
Trumpalaikiai standartizuoti produktai
1. Trumpalaikiais standartizuotais einamąją parą arba kitą parą pristatomais produktais prekiaujama septynias dienas per savaitę pagal prekybos platformoje galiojančias taisykles, dėl kurių susitaria prekybos platformos operatorius ir perdavimo sistemos operatorius.
2. Sandorio pradininkas yra sandorio dalyvis, kuris prekybos platformoje pateikia pasiūlymą pirkti arba parduoti, o sandorio priėmėjas - dalyvis, kuris tą pasiūlymą priima.
3. Kai sandoris susijęs su teisės perleidimo produktu:
a)
vienas sandorio dalyvis pateikia įsigijimo sandorio pranešimą, o kitas - pardavimo sandorio pranešimą;
b)
abiejuose sandorio pranešimuose nurodomas dujų kiekis, iš pardavimo sandorio pranešimą pateikusio dalyvio perleidžiamas sandorio dalyviui, pateikusiam įsigijimo sandorio pranešimą;
c)
kai nurodomas valandinis pranešamas kiekis, tas kiekis nuosekliai taikomas nuo nurodyto pradžios laiko visoms likusioms einamosios dujų tiekimo paros valandoms ir yra lygus nuliui visas valandas iki nurodyto pradžios laiko.
4. Kai sandoris susijęs su konkrečios pateikimo vietos produktu:
a)
perdavimo sistemos operatorius nustato atitinkamus naudotinus įleidimo ir išleidimo taškus ar jų grupes;
b)
laikomasi visų 3 dalyje nurodytų sąlygų;
c)
sandorio pradininkas patikslina dujų, kurios turi būti įleistos į perdavimo tinklą arba iš jo išleistos nustatytame įleidimo arba išleidimo taške, kiekį dydžiu, lygiu pranešamam kiekiui, ir perdavimo sistemos operatoriui pateikia įrodymą, kad kiekis buvo atitinkamai patikslintas.
5. Kai sandoris susijęs su konkretaus pateikimo laiko produktu:
a)
laikomasi 3 dalies a ir b punktuose nustatytų sąlygų;
b)
valandos pranešamas kiekis taikomas dujų tiekimo paros valandoms nuo nustatyto pradžios laiko iki nustatyto pabaigos laiko ir yra lygus nuliui visas valandas iki pradžios laiko bei visas valandas po pabaigos laiko.
6. Kai parduodamas konkretaus pateikimo laiko ir konkrečios pateikimo vietos produktas, laikomasi 4 dalies a ir c punktuose ir 5 dalyje nurodytų sąlygų.
7. Nustatydami trumpalaikius standartizuotus produktus, gretimų balansavimo zonų perdavimo sistemos operatoriai bendradarbiauja, kad nustatytų atitinkamus produktus. Kiekvienas perdavimo sistemos operatorius nedelsdamas praneša atitinkamiems prekybos platformų operatoriams apie tokio bendradarbiavimo rezultatus.
8 straipsnis
Balansavimo paslaugos
1. Perdavimo sistemos operatorius turi teisę pirkti balansavimo paslaugas tuomet, kai trumpalaikiais standartizuotais produktais negalima užtikrinti arba nenumatoma, kad bus galima užtikrinti, tinkamą reagavimą siekiant palaikyti perdavimo tinklo parametrus jo eksploatacinėse ribose, ar kai nėra trumpalaikių standartizuotų produktų prekybos likvidumo.
2. Kai perdavimo sistemos operatorius imasi balansavimo veiksmų naudodamasis balansavimo paslaugomis, pirkdamas šias balansavimo paslaugas jis atsižvelgia bent į šiuos dalykus:
a)
kaip naudojantis balansavimo paslaugomis bus užtikrinama, kad perdavimo tinklo parametrai būtų palaikomi jo eksploatacinėse ribose;
b)
balansavimo paslaugų atsako trukmę, palyginti su visų esamų trumpalaikių standartizuotų produktų atsako trukme;
c)
numatomas balansavimo paslaugų pirkimo ir naudojimo išlaidas, palyginti su numatomomis visų trumpalaikių standartizuotų produktų naudojimo išlaidomis;
d)
sritį, į kurią turi būti pristatytos dujos;
e)
perdavimo sistemos operatoriaus dujų kokybės reikalavimus;
f)
kiek balansavimo paslaugų pirkimas ir naudojimas gali paveikti didmeninės prekybos trumpalaikiais standartizuotais dujų tiekimo produktais rinkos likvidumą.
3. Balansavimo paslaugos perkamos rinka grindžiamu būdu, taikant skaidrią ir nediskriminacinę viešojo konkurso procedūrą pagal galiojančias nacionalines taisykles, visų pirma:
a)
prieš bet kokį įsipareigojimą sudaryti balansavimo paslaugos sutartį, perdavimo sistemos operatorius paskelbia neribojamojo pobūdžio kvietimą dalyvauti konkurse, nurodydamas tikslą, taikymo sritį ir susijusias instrukcijas konkurso dalyviams, kad jie galėtų dalyvauti konkurso procese;
b)
rezultatai skelbiami nepažeidžiant neskelbtinos komercinės informacijos apsaugos principo ir kiekvienam konkurso dalyviui atskleidžiami individualūs rezultatai.
4. Ypatingomis aplinkybėmis nacionalinė reguliavimo institucija gali patvirtinti skaidrią ir nediskriminacinę kitokią nei viešojo konkurso procedūrą.
5. Balansavimo paslaugos teikimo trukmė yra ne ilgesnė kaip vieni metai, nebent nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimu balansavimo paslaugą leidžiama teikti ilgiau, ir paslauga pradedama teikti per dvylika mėnesių nuo atitinkamo susitariančiųjų šalių saistančio įsipareigojimo.
6. Perdavimo sistemos operatorius kasmet persvarsto savo naudojimąsi balansavimo paslaugomis siekdamas įvertinti, ar turimų trumpalaikių standartizuotų produktų naudojimas geriau atitiktų perdavimo sistemos operatoriaus veiklos reikalavimus ir ar kitais metais būtų galima mažiau naudotis balansavimo paslaugomis.
7. Perdavimo sistemos operatorius kasmet skelbia informaciją apie pirktas balansavimo paslaugas ir su jomis susijusias išlaidas.
9 straipsnis
Vertinimo tvarka
1. Spręsdamas dėl tinkamų balansavimo veiksmų, perdavimo sistemos operatorius remiasi 6 straipsnio 4 dalyje nustatytais principais:
a)
kai tinkama ir kiek tinkama, pirmenybę teikia teisės perleidimo produktų, o ne kitų esamų trumpalaikių standartizuotų produktų naudojimui;
b)
šiomis sąlygomis naudoja kitus trumpalaikius standartizuotus produktus:
1)
konkrečios pateikimo vietos produktus, kai, siekiant palaikyti perdavimo tinklo parametrus jo eksploatacinėse ribose, reikia pakeisti dujų srautus konkrečiuose įleidimo ir (arba) išleidimo taškuose ir (arba) pradedant nuo konkretaus dujų tiekimo paros laikotarpio;
2)
konkretaus pateikimo laiko produktus, kai, siekiant palaikyti perdavimo tinklo parametrus jo eksploatacinėse ribose, reikia pakeisti dujų srautus konkrečiu dujų tiekimo paros laikotarpiu. Perdavimo sistemos operatorius konkretaus pateikimo laiko produktą naudoja tik tuo atveju, kai tai yra ekonomiškiau ir efektyviau, nei pirkti ir parduoti teisės perleidimo produktų ar konkrečios pateikimo vietos produktų derinį;
3)
konkretaus pateikimo laiko ir konkrečios pateikimo vietos produktus, kai, siekiant palaikyti perdavimo tinklo parametrus jo eksploatacinėse ribose, reikia pakeisti dujų srautus konkrečiuose įleidimo ir (arba) išleidimo taškuose ir konkrečiu dujų tiekimo paros laikotarpiu. Perdavimo sistemos operatorius konkretaus pateikimo laiko ir konkrečios pateikimo vietos produktą naudoja tik tuo atveju, kai tai yra ekonomiškiau ir efektyviau, nei pirkti ir parduoti konkrečios pateikimo vietos produktų derinį;
c)
balansavimo paslaugomis naudojasi tik kai, jo vertinimu, naudojantis trumpalaikiais standartizuotais produktais negalima užtikrinti arba nenumatoma, kad bus galima užtikrinti tinkamą reagavimą siekiant palaikyti perdavimo tinklo parametrus jo eksploatacinėse ribose.
Perdavimo sistemos operatorius atsižvelgia į ekonomiškumą pagal atitinkamus vertinimo tvarkos lygmenis, nurodytus a-c punktuose.
2. Prekiaudamas trumpalaikiais standartizuotais produktais, perdavimo sistemos operatorius, kai tinkama ir kiek tinkama, teikia pirmenybę einamosios paros produktams, o ne kitos paros produktams.
3. Perdavimo sistemos operatorius gali prašyti nacionalinės reguliavimo institucijos pritarimo prekiauti gretimoje balansavimo zonoje ir transportuoti dujas į šią zoną ir iš jos, užuot prekiavus teisės perleidimo ir (arba) konkrečios pateikimo vietos produktais savo balansavimo zonoje (-se). Spręsdama dėl pritarimo, nacionalinė reguliavimo institucija gali apsvarstyti alternatyvius sprendimus siekdama pagerinti šalies rinkos veikimą. Perdavimo sistemos operatorius ir nacionalinė reguliavimo institucija kasmet persvarsto taikomas sąlygas. Vykdant šį balansavimo veiksmą neribojama tinklo naudotojų galimybė naudotis ir naudojimasis pajėgumais atitinkamame sujungimo taške.
4. Perdavimo sistemos operatorius kasmet skelbia informaciją apie balansavimo veiksmų, kurių jis ėmėsi pagal kiekvieną iš 1 dalyje nustatytų reikalavimų, ir apie balansavimo veiksmų, kurių jis ėmėsi pagal 3 dalį, išlaidas, dažnumą ir apimtį.
10 straipsnis
Prekybos platforma
1. Trumpalaikius standartizuotus produktus perdavimo sistemos operatorius perka prekybos platformoje, kuri atitinka visus šiuos kriterijus:
a)
visą dujų tiekimo parą teikia pakankamą paramą, kad tinklo naudotojai galėtų prekiauti ir kad perdavimo sistemos operatorius, prekiaudamas atitinkamais trumpalaikiais standartizuotais produktais, galėtų imtis tinkamų balansavimo veiksmų;
b)
teikia skaidrią ir nediskriminacinę prieigą;
c)
teikia paslaugas vienodomis sąlygomis;
d)
užtikrina prekybos anonimiškumą bent tol, kol sudaromas sandoris;
e)
pateikia išsamią esamų siūlymų pirkti ir parduoti apžvalgą visiems prekybos dalyviams;
f)
užtikrina, kad apie visus sandorius būtų tinkamai pranešama perdavimo sistemos operatoriui.
2. Perdavimo sistemos operatorius stengiasi užtikrinti, kad atitiktis pagal 1 dalyje nustatytus kriterijus būtų užtikrinama bent vienoje prekybos platformoje. Jeigu perdavimo sistemos operatorius negali užtikrinti, kad šių kriterijų būtų laikomasi bent vienoje prekybos platformoje, jis imasi būtinų priemonių balansavimo platformai arba bendrai balansavimo platformai, kaip nustatyta 47 straipsnyje, steigti.
3. Po kiekvieno sandorio sudarymo prekybos platformos operatorius sandorio dalyviams pateikia pakankamai išsamią patvirtinamąją sandorio informaciją.
4. Sandorio dalyvis yra atsakingas už sandorio pranešimo pateikimą perdavimo sistemos operatoriui, kaip nustatyta 5 straipsnyje, nebent ši atsakomybė yra paskirta šiam prekybos platformos operatoriui arba trečiajai šaliai pagal taikomas prekybos platformos taisykles.
5. Prekybos platformos operatorius:
a)
po kiekvieno sandorio sudarymo nedelsdamas skelbia ribinės pirkimo kainos ir ribinės pardavimo kainos pokytį arba
b)
pateikia informaciją perdavimo sistemos operatoriui, jei perdavimo sistemos operatorius nusprendė skelbti ribinės pirkimo kainos ir ribinės pardavimo kainos pokyčius. Gavęs šią informaciją, perdavimo sistemos operatorius nedelsdamas ją paskelbia.
Jei toje pačioje balansavimo zonoje yra daugiau nei vienas prekybos platformos operatorius, taikomas b punktas.
6. Prekybos platformos operatorius tinklo naudotojams leidžia prekiauti savo prekybos platformoje tik jei jie turi teisę teikti sandorių pranešimus.
7. Jei tinklo naudotojas netenka teisės teikti sandorių pranešimus pagal galiojančią sutartinę tvarką, perdavimo sistemos operatorius nedelsdamas apie tai informuoja prekybos platformos operatorių ir tuomet tinklo naudotojas netenka teisės prekiauti prekybos platformoje; ši priemonė taikoma nepažeidžiant kitų taisomųjų priemonių, kurias pagal prekybos platformos taisykles tokiu atveju gali taikyti prekybos platformos operatorius.
11 straipsnis
Paskatos
1. Kad būtų skatinamas didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkos likvidumas, nacionalinė reguliavimo institucija gali skatinti perdavimo sistemos operatorių, kad balansavimo veiksmų jis imtųsi efektyviai arba užtikrintų, kad kuo didesnė balansavimo veiksmų dalis būtų vykdoma prekiaujant trumpalaikiais standartizuotais produktais.
2. Perdavimo sistemos operatorius gali teikti nacionalinei reguliavimo institucijai tvirtinti paskatų mechanizmą, kuris atitiktų bendruosius šiame reglamente išdėstytus principus.
3. Prieš pateikdamas 2 dalyje nurodytą siūlymą, perdavimo sistemos operatorius gali savo iniciatyva arba nacionalinės reguliavimo institucijos prašymu konsultuotis su suinteresuotosiomis šalimis.
4. Paskatų mechanizmas:
a)
grindžiamas perdavimo sistemos operatoriaus veiklos rezultatais taikant apribotus mokėjimus perdavimo sistemos operatoriui už geresnius veiklos rezultatus ir perdavimo sistemos operatoriaus mokėjimus už nepakankamus veiklos rezultatus, matuojamus pagal iš anksto nustatytus veiklos rezultatų tikslus, į kuriuos gali būti įtraukti, inter alia, išlaidų tikslai;
b)
parengiamas atsižvelgiant į perdavimo sistemos operatoriaus turimas veiklos rezultatų valdymo priemones;
c)
užtikrina, kad jo taikymas tiksliai atspindės pareigų paskirstymą dalyvaujančioms šalims;
d)
bus pritaikomas prie atitinkamos dujų rinkos, kurioje bus įgyvendinamas, esamos išsivystymo būklės;
e)
bus reguliariai peržiūrimas nacionalinės reguliavimo institucijos, kuri glaudžiai bendradarbiaus su perdavimo sistemos operatoriumi, siekdama įvertinti, kokių ir kokio masto pakeitimų gali reikėti.
IV SKYRIUS
DUJŲ KIEKIO PARAIŠKOS
12 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Kiekio paraiškoje ir patikslintoje kiekio paraiškoje nurodomas dujų kiekis išreiškiamas kWh/d (paros kiekio paraiškose ir patikslintose paraiškose) arba kWh/h (valandos kiekio paraiškose ir patikslintose kiekio paraiškose).
2. Be šiuo reglamentu nustatytų reikalavimų, perdavimo sistemos operatorius gali reikalauti, kad tinklo naudotojai, atsižvelgdami į konkrečius perdavimo sistemos operatoriaus poreikius, pateiktų išsamesnės informacijos apie kiekio paraiškas ir patikslintas kiekio paraiškas, įskaitant, inter alia, tikslią, atnaujintą ir pakankamai išsamią numatomų įleisti ir išleisti dujų kiekių prognozę.
3. 13-16 straipsniai dėl nesusietų pajėgumų produktų kiekio paraiškų ir patikslintų kiekio paraiškų taikomi, mutatis mutandis, pavienėms susietųjų pajėgumų produktų kiekio paraiškoms ir patikslintoms kiekio paraiškoms. Perdavimo sistemos operatoriai bendradarbiauja siekdami sujungimo taškuose įgyvendinti susietųjų pajėgumų produktų kiekio paraiškų ir patikslintų kiekio paraiškų teikimo taisykles.
4. 15 straipsnio 3 dalis ir 17 straipsnio 1 dalis taikomos nepažeidžiant taisyklės dėl minimalaus pasirengimo pertraukai laiko, nurodyto 2013 m. spalio 14 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 984/2013, kuriuo nustatomas dujų perdavimo sistemų pajėgumų paskirstymo mechanizmų tinklo kodeksas ir papildomas Reglamentas (EB) Nr. 715/2009 (7), 22 straipsnyje.
13 straipsnis
Informacija apie kiekio paraiškas ir patikslintas kiekio paraiškas sujungimo taškuose
Su sujungimo taškais susijusiose kiekio paraiškose ir patikslintose kiekio paraiškose, kurias tinklo naudotojai teikia perdavimo sistemos operatoriams, nurodoma bent tokia informacija:
1)
sujungimo taško identifikatorius;
2)
dujų srauto kryptis;
3)
tinklo naudotojo arba, jei taikoma, jo balansavimo portfelio identifikatorius;
4)
kitos tinklo naudotojo sandorio šalies arba, jei taikoma, jos balansavimo portfelio identifikatorius;
5)
su kiekio paraiška arba patikslinta kiekio paraiška susijusio dujų srauto pradžios ir pabaigos laikas;
6)
dujų tiekimo para D;
7)
prašomas transportuoti dujų kiekis.
14 straipsnis
Sujungimo taškuose taikoma kiekio paraiškos procedūra
1. Tinklo naudotojas turi teisę pateikti perdavimo sistemos operatoriui dujų tiekimo paros D kiekio paraišką ne vėliau kaip iki dujų tiekimo paros D-1 kiekio paraiškų teikimo termino. Kiekio paraiškų teikimo terminas yra 13:00 UTC (žiemos laiku) arba 12:00 UTC (vasaros laiku) dujų tiekimo parą D-1.
2. Perdavimo sistemos operatorius atsižvelgia į paskutinę iki kiekio paraiškų teikimo termino iš tinklo naudotojo gautą kiekio paraišką.
3. Ne vėliau kaip iki patvirtinimo termino dujų tiekimo parą D-1 perdavimo sistemos operatorius atitinkamiems tinklo naudotojams išsiunčia pranešimą apie patvirtintą kiekį. Patvirtinimo terminas yra 15:00 UTC (žiemos laiku) arba 14:00 UTC (vasaros laiku) dujų tiekimo parą D-1.
4. Perdavimo sistemos operatoriai gali susitarti abiejose sujungimo taško pusėse siūlyti pirminių kiekio paraiškų ciklą, per kurį:
a)
tinklo naudotojai neprivalo teikti kiekio paraiškas;
b)
tinklo naudotojai dujų tiekimo paros D kiekio paraiškas perdavimo sistemos operatoriams gali pateikti ne vėliau kaip iki 12:00 UTC (žiemos laiku) arba 11:00 UTC (vasaros laiku) dujų tiekimo parą D-1;
c)
perdavimo sistemos operatorius atitinkamiems tinklo naudotojams išsiunčia pranešimą apie apdorotus kiekius ne vėliau kaip iki 12:30 UTC (žiemos laiku) arba 11:30 UTC (vasaros laiku) dujų tiekimo parą D-1.
5. Jei tinklo naudotojas iki kiekio paraiškų teikimo termino nepateikė galiojančios kiekio paraiškos, atitinkami perdavimo sistemos operatoriai taiko jų sutartą numatytosios kiekio paraiškos taisyklę. Perdavimo sistemos operatorių tinklo naudotojai informuojami apie sujungimo taške galiojančią numatytosios kiekio paraiškos taisyklę.
15 straipsnis
Sujungimo taškuose taikoma patikslintos kiekio paraiškos procedūra
1. Tinklo naudotojas turi teisę pateikti patikslintą kiekio paraišką per patikslintų kiekio paraiškų teikimo laikotarpį, kuris prasideda iškart suėjus patvirtinimo terminui ir baigiasi ne anksčiau kaip likus trims valandoms iki dujų tiekimo paros D pabaigos. Perdavimo sistemos operatorius pradeda patikslintų kiekio paraiškų ciklą prasidedant kiekvienai patikslintų kiekio paraiškų teikimo laikotarpio valandai.
2. Per patikslintų kiekio paraiškų ciklą perdavimo sistemos operatorius atsižvelgia į paskutinę prieš prasidedant patikslintų kiekio paraiškų ciklui iš tinklo naudotojo gautą patikslintą kiekio paraišką.
3. Perdavimo sistemos operatorius atitinkamiems tinklo naudotojams išsiunčia pranešimą apie patvirtintą kiekį per dvi valandas nuo kiekvieno patikslintų kiekio paraiškų ciklo pradžios. Faktinio dujų srauto pakeitimo pradžios laikas yra dvi valandos nuo pakartotinio paskyrimo ciklo pradžios, nebent:
a)
tinklo naudotojas prašo taikyti vėlesnį laiką arba
b)
perdavimo sistemos operatorius leidžia taikyti ankstesnį laiką.
4. Daroma prielaida, kad bet koks dujų srauto pasikeitimas įvyksta prasidedant kiekvienai valandai.
16 straipsnis
Specialios sujungimo taškuose taikomos nuostatos
1. Kai tame pačiame sujungimo taške taikomos paros ir valandos kiekio paraiškos ir patikslintos kiekio paraiškos, perdavimo sistemos operatoriai arba (prireikus) nacionalinės reguliavimo institucijos gali konsultuotis su suinteresuotosiomis šalimis, kad nustatytų, ar abiejose šio sujungimo taško pusėse turėtų būti teikiamos suderintos kiekio paraiškos ir patikslintos kiekio paraiškos. Per konsultaciją atsižvelgiama bent į šiuos dalykus:
a)
finansinį poveikį perdavimo sistemos operatoriams ir tinklo naudotojams;
b)
poveikį tarpvalstybinei prekybai;
c)
poveikį sujungimo taške (-uose) galiojančiai paros balansavimo tvarkai.
2. Po konsultacijos siūlomus pakeitimus (jei yra) patvirtina nacionalinės reguliavimo institucijos. Patvirtinus siūlomus pakeitimus, perdavimo sistemos operatoriai atitinkamai pakeičia esamus jungties susitarimus ir transportavimo sutartis ar kitus teisiškai saistančius susitarimus ir paskelbia tuos pakeitimus.
17 straipsnis
Kiekio paraiškų ir patikslintų kiekio paraiškų atmetimas arba prašomo dujų kiekio patikslinimas sujungimo taškuose
1. Perdavimo sistemos operatorius gali atmesti:
a)
kiekio paraišką arba patikslintą kiekio paraišką ne vėliau kaip per dvi valandas nuo kiekio paraiškų pateikimo termino arba nuo patikslintų kiekio paraiškų ciklo pradžios šiais atvejais:
i)
kai jos turinys neatitinka reikalavimų;
ii)
kai ją pateikė ne tinklo naudotojas, o kitas subjektas;
iii)
kai priėmus paros kiekio paraišką arba patikslintą kiekio paraišką būtų gaunamas neigiamas pagal kiekio paraišką numanomas srautas;
iv)
kai ji viršija tinklo naudotojui priskirtą pajėgumą;
b)
patikslintą kiekio paraišką ne vėliau kaip per dvi valandas nuo patikslintų kiekio paraiškų ciklo pradžios šiais papildomais atvejais:
i)
kai ji viršija tinklo naudotojui priskirtus pajėgumus likusias valandas, nebent ši patikslinta kiekio paraiška pateikiama prašant pertraukiamųjų pajėgumų, kai juos siūlo perdavimo sistemos operatorius;
ii)
kai priėmus valandos patikslintą kiekio paraišką numatomas dujų srautas pasikeistų patikslintų kiekio paraiškų ciklui nesibaigus.
2. Perdavimo sistemos operatorius neatmeta tinklo naudotojo kiekio paraiškos ir patikslintos kiekio paraiškos remdamasis vien tuo, kad tinklo naudotojo ketinamas įleisti dujų kiekis neatitinka jo ketinamo išleisti dujų kiekio.
3. Jei patikslinta kiekio paraiška atmetama, perdavimo sistemos operatorius taiko tinklo naudotojo paskutinį patvirtintą kiekį, jei jis yra.
4. Nepažeisdamas specialiųjų pertraukiamiesiems pajėgumams ir pagal perkrovos valdymo taisykles teikiamiems pajėgumams taikomų sąlygų, perdavimo sistemos operatorius pagal kiekio paraiškas ir patikslintas kiekio paraiškas prašomą dujų kiekį iš esmės gali patikslinti tik išskirtinių įvykių atveju arba avarinėse situacijose, kai kyla akivaizdus pavojus sistemos saugumui ir stabilumui. Apie visus tokius veiksmus, kurių ėmėsi, perdavimo sistemos operatorius praneša nacionalinei reguliavimo institucijai.
18 straipsnis
Kiekio paraiškų ir patikslintų kiekio paraiškų procedūra, taikoma kituose nei sujungimo taškuose
1. Jei dar nenustatyta, nacionalinė reguliavimo agentūra, pasikonsultavusi su perdavimo sistemos operatoriumi, nustato, kuriuose kituose nei sujungimo taškuose reikia taikyti kiekio paraiškų ir patikslintų kiekio paraiškų procedūrą.
2. Jei kiekio paraiškų ir patikslintų kiekio paraiškų procedūrą reikia taikyti kituose nei sujungimo taškuose, galioja šie principai:
a)
tinklo naudotojai turi teisę teikti dujų tiekimo paros patikslintas kiekio paraiškas;
b)
perdavimo sistemos operatorius patvirtina arba atmeta pateiktas kiekio paraiškas ir patikslintas kiekio paraiškas, atsižvelgdamas į 17 straipsnyje nurodytus terminus.
V SKYRIUS
PAROS DISBALANSO MOKESČIAI
19 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Tinklo naudotojai privalo mokėti arba (atitinkamai) turi teisę gauti paros disbalanso mokesčius, susijusius su paros disbalanso kiekiu per kiekvieną dujų tiekimo parą.
2. Paros disbalanso mokesčiai perdavimo sistemos operatoriaus sąskaitose faktūrose tinklo naudotojams nurodomi atskirai.
3. Paros disbalanso mokesčiai atitinka išlaidas, jie nustatomi atsižvelgiant į kainas, susijusias su perdavimo sistemos operatoriaus atliekamais balansavimo veiksmais, jei toks balansavimas atliekamas, taip pat į nedidelį patikslinimą, nurodytą 22 straipsnio 6 dalyje.
20 straipsnis
Paros disbalanso mokesčio apskaičiavimo metodika
1. Perdavimo sistemos operatorius pateikia paros disbalanso mokesčio apskaičiavimo metodiką, kuri bus taikoma jo balansavimo zonoje, nacionalinei reguliavimo institucijai tvirtinti.
2. Patvirtinta paros disbalanso mokesčio apskaičiavimo metodika skelbiama atitinkamoje interneto svetainėje. Bet koks tokios metodikos atnaujinimas skelbiamas laiku.
3. Paros disbalanso mokesčio apskaičiavimo metodikoje nustatomas:
a)
21 straipsnyje nurodyto paros disbalanso kiekio apskaičiavimas;
b)
22 straipsnyje nurodytos taikomos kainos sudarymas ir
c)
visi kiti būtini parametrai.
21 straipsnis
Paros disbalanso kiekio apskaičiavimas
1. Perdavimo sistemos operatorius apskaičiuoja kiekvieno tinklo naudotojo balansavimo portfelio paros disbalanso kiekį per kiekvieną dujų tiekimo parą pagal šią formulę:
paros disbalanso kiekis = įleidžiamų dujų kiekis - išleidžiamų dujų kiekis
2. Paros disbalanso kiekio skaičiavimas atitinkamai pritaikomas, kai:
a)
siūloma dujų laikymo vamzdyne paslauga ir (arba)
b)
galioja susitarimas, pagal kurį tinklo naudotojai tiekia dujas, įskaitant atsiskaitymą dujomis, kad padengtų:
i)
neapskaitytas iš sistemos išleistas dujas, kaip antai dujų nuostolius, matavimo paklaidas ir (arba)
ii)
dujas, kurias perdavimo sistemos operatorius naudoja sistemos veikimui užtikrinti, kaip antai kuro dujas.
3. Jeigu tinklo naudotojo įleidžiamų dujų suma per dujų tiekimo parą lygi išleidžiamų dujų per šią dujų tiekimo parą sumai, laikoma, kad per šią dujų tiekimo parą tinklo naudotojas balansą užtikrino.
4. Jeigu tinklo naudotojo įleidžiamų dujų kiekių suma per dujų tiekimo parą nėra lygi išleidžiamų dujų kiekių per šią dujų tiekimo parą sumai, laikoma, kad šią dujų tiekimo parą tinklo naudotojas balanso neužtikrino, ir pagal 23 straipsnį taikomi paros disbalanso mokesčiai.
5. Pagal 37 straipsnį perdavimo sistemos operatorius teikia tinklo naudotojui pradinį ir galutinį paros disbalanso kiekius.
6. Paros disbalanso mokestis grindžiamas galutiniu paros disbalanso kiekiu.
22 straipsnis
Taikoma kaina
1. Siekiant apskaičiuoti paros disbalanso mokestį, kaip nustatyta 23 straipsnyje, taikoma kaina nustatoma pagal:
a)
ribinę pardavimo kainą, jeigu paros disbalanso kiekis yra teigiamas (t. y. tinklo naudotojo įleidžiamų dujų kiekis per dujų tiekimo parą viršija išleidžiamų dujų kiekį per tą dujų tiekimo parą), arba
b)
ribinę pirkimo kainą, jeigu paros disbalanso kiekis yra neigiamas (t. y. tinklo naudotojo išleidžiamų dujų kiekis per dujų tiekimo parą viršija įleidžiamų dujų kiekį per tą dujų tiekimo parą).
2. Ribinė pardavimo kaina ir ribinė pirkimo kaina apskaičiuojama kiekvieną dujų tiekimo parą pagal:
a)
ribinę pardavimo kainą, mažesnę už:
i)
mažiausią tą dujų tiekimo parą sudarytų teisės perleidimo produktų pardavimo sandorių, kuriuose dalyvavo perdavimo sistemos operatorius, kainą arba
ii)
tos dujų tiekimo paros vidutinę svertinę dujų kainą, iš kurios atimamas nedidelis patikslinimas;
b)
ribinę pirkimo kainą, didesnę už:
i)
didžiausią tą dujų tiekimo parą sudarytų teisės perleidimo produktų pirkimo sandorių, kuriuose dalyvavo perdavimo sistemos operatorius, kainą arba
ii)
tos dujų tiekimo paros vidutinę svertinę dujų kainą, prie kurios pridedamas nedidelis patikslinimas.
3. Siekiant nustatyti ribinę pardavimo kainą, ribinę pirkimo kainą ir vidutinę svertinę kainą susiję prekybos sandoriai sudaromi prekybos platformose, kurias iš anksto nustato perdavimo sistemos operatorius ir patvirtina nacionalinė reguliavimo institucija. Vidutinė svertinė kaina - energijos vidutinė svertinė kaina dujų tiekimo parą virtualiame prekybos punkte sudarytuose teisės perleidimo produktų prekybos sandoriuose.
4. Tuo atveju, jei pagal 2 dalies a ir b punktus neįmanoma nustatyti ribinės pardavimo kainos ir (arba) ribinės pirkimo kainos, nustatoma numatytoji taisyklė.
5. Jei perdavimo sistemos operatorius pasiūlo ir nacionalinė reguliavimo institucija patvirtina, siekiant nustatyti ribinę pardavimo kainą, ribinę pirkimo kainą ir vidutinę svertinę kainą galima atsižvelgti į konkrečios pateikimo vietos produktų kainas, kartu tinkamai atsižvelgiant į perdavimo sistemos operatoriaus tokių konkrečios pateikimo vietos produktų naudojimo apimtį.
6. Nedidelis patikslinimas:
a)
turėtų skatinti tinklo naudotojus subalansuoti įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį,
b)
nustatomas ir taikomas laikantis nediskriminacinio principo, kad:
i)
nebūtų trukdoma patekti į rinką,
ii)
nebūtų trukdoma konkurencingų rinkų plėtrai;
c)
turėtų nedaryti neigiamo poveikio tarpvalstybinei prekybai,
d)
dėl jo paros disbalanso mokesčiai neturėtų daryti pernelyg didelio poveikio tinklo naudotojų finansinei padėčiai.
7. Nustatant ribinę pirkimo kainą ir ribinę pardavimo kainą nedidelio patikslinimo vertė gali skirtis. Nedidelio patikslinimo vertė neviršija dešimties procentų vidutinės svertinės kainos, išskyrus tuo atveju, kai atitinkamas perdavimo sistemos operatorius gali nacionalinei reguliavimo institucijai didesnį procentą tinkamai pagrįsti ir pagal 20 straipsnį gauti jos patvirtinimą.
23 straipsnis
Paros disbalanso mokestis
1. Siekdamas apskaičiuoti kiekvieno tinklo naudotojo paros disbalanso mokesčius, perdavimo sistemos operatorius padaugina tinklo naudotojo paros disbalanso kiekį iš taikomos kainos, nustatytos pagal 22 straipsnį.
2. Paros disbalanso mokesčiai taikomi:
a)
jei tinklo naudotojo paros disbalanso kiekis per dujų tiekimo parą yra teigiamas, laikoma, kad šis tinklo naudotojas perdavimo sistemos operatoriui pardavė dujų kiekį, lygiavertį paros disbalanso kiekiui, todėl jis turi teisę iš perdavimo sistemos operatoriaus gauti su paros disbalanso mokesčiais susijusią kreditinę įskaitą ir
b)
jei tinklo naudotojo dujų tiekimo paros disbalanso kiekis yra neigiamas, laikoma, kad šis tinklo naudotojas iš perdavimo sistemos operatoriaus pirko dujų kiekį, lygiavertį paros disbalanso kiekiui, todėl jis privalo sumokėti paros disbalanso mokesčius perdavimo sistemos operatoriui.
VI SKYRIUS
EINAMOSIOS PAROS ĮPAREIGOJIMAI
24 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Perdavimo sistemos operatorius turi teisę taikyti einamosios paros įpareigojimus tik tam, kad paskatintų tinklo naudotojus valdyti einamosios paros balansą ir taip užtikrintų savo perdavimo tinklo sistemos vientisumą ir kuo labiau sumažintų poreikį imtis balansavimo veiksmų.
2. Jeigu perdavimo sistemos operatorius turi teikti informaciją tinklo naudotojams, kad pastarieji galėtų valdyti savo riziką, susijusią su einamosios paros balansu, ši informacija jiems teikiama reguliariai. Kai taikoma, ši informacija teikiama kiekvienam tinklo naudotojui pateikus vienkartinį prašymą.
25 straipsnis
Einamosios paros įpareigojimų rūšys
Yra trys einamosios paros įpareigojimų rūšys; kiekvienos rūšies įpareigojimais tinklo naudotojas skatinamas konkrečiu šiame straipsnyje nurodytu tikslu:
1)
Visos sistemos einamosios paros įpareigojimas
nustatomas taip, kad tinklo naudotojai būtų skatinami užtikrinti, kad nebūtų viršytos perdavimo tinklo eksploatacinės ribos ir apima:
a)
perdavimo tinklo eksploatacines ribas, kurių negalima viršyti;
b)
veiksmus, kurių gali imtis tinklo naudotojai siekdami užtikrinti, kad nebūtų viršytos perdavimo tinklo eksploatacinės ribos;
c)
atitinkamus perdavimo sistemos operatoriaus balansavimo veiksmus, kai artėjama prie perdavimo tinklo eksploatacinių ribų arba jos pasiekiamos;
d)
išlaidų ir (arba) pajamų priskyrimą tinklo naudotojams ir (arba) poveikį jų einamosios paros balansui dėl balansavimo veiksmų, kurių ėmėsi perdavimo sistemos operatoriaus;
e)
susijusį mokestį, kuris grindžiamas individualiu tinklo naudotojo einamosios paros balansu.
2)
Balansavimo portfelio einamosios paros įpareigojimas
nustatomas taip, kad skatintų tinklo naudotojus išlaikyti individualų balansą per dujų tiekimo parą iš anksto nustatytose ribose ir apima:
a)
kiekvieno balansavimo portfelio intervalą, kuriame jis turi išlikti;
b)
informaciją, kaip nustatytas pirmiau nurodytas intervalas;
c)
padarinius šių ribų nesilaikantiems tinklo naudotojams ir, atitinkamais atvejais, išsamią informaciją, kaip nustatomas atitinkamas mokestis;
d)
susijusį mokestį, kuris grindžiamas individualiu tinklo naudotojo einamosios paros balansu.
3)
Įleidimo ir išleidimo taško einamosios paros įpareigojimas
nustatomas taip, kad tinklo naudotojai būtų skatinami riboti dujų srautą arba dujų srauto pokytį tam tikromis sąlygomis tam tikruose įleidimo ir išleidimo taškuose ir apima:
a)
dujų srauto ir (arba) dujų srauto pokyčio ribas;
b)
įleidimo ir (arba) išleidimo tašką arba įleidimo ir (arba) išleidimo taškų grupes, kuriame (kuriose) taikomos tos ribos;
c)
sąlygas, kuriomis taikomos tos ribos;
d)
ribų nesilaikymo padarinius.
Šis įpareigojimas papildo bet kokius kitus susitarimus su galutiniais vartotojais, į kuriuos, be kitų dalykų, įtraukiami konkrečioje vietoje taikomi specialūs apribojimai ir su fiziniu dujų srautu susiję įpareigojimai.
26 straipsnis
Einamosios paros įpareigojimų reikalavimai
1. Perdavimo sistemos operatorius nacionalinei reguliavimo institucijai gali siūlyti einamosios paros įpareigojimą ar jo pakeitimą. Jame gali būti derinamos 25 straipsnyje nurodytų skirtingų rūšių įpareigojimų savybės su sąlyga, kad pasiūlymas atitiktų 2 dalyje nustatytus kriterijus. Perdavimo sistemos operatoriaus teisė siūlyti nedaro poveikio nacionalinės reguliavimo institucijos teisei priimti sprendimą savo iniciatyva.
2. Bet kuris einamosios paros įpareigojimas atitinka šiuos kriterijus:
a)
einamosios paros įpareigojimu ir susijusiu einamosios paros mokesčiu, jei jis taikomas, nedaroma nereikalingų kliūčių tarpvalstybinei prekybai ir netrukdoma naujiems tinklo naudotojams patekti į atitinkamą rinką;
b)
einamosios paros įpareigojimas taikomas tik jei prieš taikant galimą einamosios paros mokestį dėl įleidžiamų ir (arba) išleidžiamų dujų kiekio, tinklo naudotojai yra tinkamai informuojami ir turi pagrįstų priemonių, kad galėtų valdyti susijusią savo riziką;
c)
pagrindinės tinklo naudotojų išlaidos, susijusios su jiems taikomais balansavimo įpareigojimais, siejamos su jų balansu dujų tiekimo paros pabaigoje;
d)
einamosios paros mokesčiai kuo labiau atitinka perdavimo sistemos operatoriaus išlaidas, patirtas imantis susijusių balansavimo veiksmų;
e)
dėl einamosios paros įpareigojimo tinklo naudotojo finansinis atsiskaitymas per dujų tiekimo parą negali būti lygus nuliui;
f)
nustačius einamosios paros įpareigojimą nauda perdavimo tinklo ekonomiškam ir efektyviam veikimui yra didesnė už galimą jo neigiamą poveikį, įskaitant poveikį sandorių virtualiame prekybos punkte likvidumui.
3. Perdavimo sistemos operatorius gali pasiūlyti skirtingus einamosios paros įpareigojimus atskiroms įleidimo arba išleidimo taškų kategorijoms, kad būtų labiau skatinami įvairių kategorijų tinklo naudotojai siekiant išvengti kryžminio subsidijavimo. Perdavimo sistemos operatoriaus teisė siūlyti nedaro poveikio nacionalinės reguliavimo institucijos teisei priimti sprendimą savo iniciatyva.
4. Dėl visų einamosios paros įpareigojimų, kuriuos jis ketina nustatyti, įskaitant metodiką ir prielaidas, pagal kurias padarė išvadą, kad įpareigojimas atitinka 2 dalyje nustatytus kriterijus, perdavimo sistemos operatorius konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis, įskaitant nacionalines reguliavimo institucijas, atitinkamus skirstymo sistemos operatorius, kuriems daromas poveikis, ir gretimų balansavimo zonų perdavimo sistemos operatorius.
5. Po konsultacijų perdavimo sistemos operatorius parengia rekomendacinį dokumentą, kuriame pateikiamas galutinis pasiūlymas ir išanalizuojama:
a)
einamosios paros įpareigojimo būtinumas, atsižvelgiant į perdavimo tinklo savybes ir tai, kiek lankstumo turi perdavimo sistemos operatorius, pirkdamas ir parduodamas trumpalaikius standartizuotus produktus arba pagal III skyrių naudodamasis balansavimo paslaugomis;
b)
tinklo naudotojams prieinama informacija, kuria naudodamiesi jie galėtų laiku valdyti savo einamosios paros balansą;
c)
tikėtinas finansinis poveikis tinklo naudotojams;
d)
poveikis naujiems tinklo naudotojams, bandantiems patekti į atitinkamą rinką, įskaitant bet kokį nebūtiną neigiamą poveikį;
e)
poveikis tarpvalstybinei prekybai, įskaitant galimą poveikį balansavimui gretimose balansavimo zonose;
f)
poveikis didmeninei prekybai trumpalaikiais dujų tiekimo produktais, įskaitant jų likvidumą;
g)
ar einamosios paros reikalavimas nėra diskriminacinio pobūdžio.
6. Perdavimo sistemos operatorius pateikia rekomendacinį dokumentą nacionalinei reguliavimo institucijai, kad ši patvirtintų pasiūlymą 27 straipsnyje nurodyta tvarka. Kartu perdavimo sistemos operatorius, laikydamasis konfidencialumo įpareigojimų (jei jie taikomi), paskelbia šį rekomendacinį dokumentą ir informavimo tikslu nusiunčia jį Europos dujų perdavimo sistemos operatorių tinklui (ENTSOG).
27 straipsnis
Nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimų priėmimas
1. Nacionalinė reguliavimo institucija per šešis mėnesius nuo viso rekomendacinio dokumento gavimo priima ir paskelbia pagrįstą sprendimą. Spręsdama, ar patvirtinti siūlomą einamosios paros įpareigojimą, nacionalinė reguliavimo institucija vertina, ar jis atitinka 26 straipsnio 2 dalyje nustatytus kriterijus.
2. Prieš priimdama pagrįstą sprendimą, nacionalinė reguliavimo institucija konsultuojasi su kaimyninių valstybių narių nacionalinėmis reguliavimo institucijomis ir atsižvelgia į jų nuomones. Kaimyninės (-ių) valstybės (-ių) narės (-ių) nacionalinė (-ės) reguliavimo institucija (-os) gali prašyti Agentūros pateikti nuomonę pagal Reglamento (EB) Nr. 713/2009 7 straipsnio 4 dalį dėl 1 dalyje nurodyto sprendimo.
28 straipsnis
Esami einamosios paros įpareigojimai
Jei perdavimo sistemos operatorius šio reglamento įsigaliojimo dieną taiko einamosios paros įpareigojimą (-us), per šešis mėnesiu nuo šios datos jis atlieka 26 straipsnio 5-7 dalyse nurodytus veiksmus ir pateikia einamosios paros įpareigojimą (-us) nacionalinei reguliavimo institucijai tvirtinti pagal 27 straipsnį, kad galėtų toliau jį (juos) taikyti.
VII SKYRIUS
NEUTRALUMO TVARKA
29 straipsnis
Neutralumo principai
1. Mokėdamas ir gaudamas paros disbalanso mokesčius, einamosios paros mokesčius, balansavimo veiksmų mokesčius ir kitus su jo vykdoma balansavimo veikla, kuri laikoma perdavimo sistemos operatoriaus veikla, vykdoma laikantis šiuo reglamentu nustatytų įpareigojimų, susijusius mokesčius, perdavimo sistemos operatorius negauna pelno ir nepatiria nuostolio.
2. Perdavimo sistemos operatorius tinklo naudotojams perkelia:
a)
visas su paros disbalanso mokesčiais ir einamosios paros mokesčiais susijusias išlaidas ir pajamas;
b)
visas su balansavimo veiksmais, kurie atliekami pagal 9 straipsnį, susijusias išlaidas ir pajamas, išskyrus kai nacionalinė reguliavimo institucija mano, kad pagal taikomas nacionalines taisykles šios išlaidos ir pajamos patirtos neefektyviai. Tokia nuomonė grindžiama vertinimu:
i)
kuriame įrodoma, kiek perdavimo sistemos operatorius, atlikdamas balansavimo veiksmą, būtų galėjęs pagrįstai sumažinti išlaidas, ir
ii)
kuris atliekamas atsižvelgiant į informaciją, laiką ir priemones, kuriuos perdavimo sistemos operatorius turėjo tuo metu, kai nusprendė imtis balansavimo veiksmo;
c)
visas išlaidas ir pajamas, susijusias su balansavimo veiksmais, kurių ėmėsi perdavimo sistemos operatorius, išskyrus kai nacionalinė reguliavimo institucija mano, kad pagal nacionalines taisykles šios išlaidos ir pajamos patirtos neefektyviai.
3. Jeigu paskatų efektyviai atlikti balansavimo veiksmus buvo, bendras finansinis nuostolis apribojamas perdavimo sistemos operatoriaus neefektyviai patirtomis išlaidomis ir pajamomis.
4. Perdavimo sistemos operatorius skelbia 1 dalyje nurodytų mokesčių bendros sumos ir bendros balansavimo neutralumo mokesčių sumos duomenis bent tuo pačiu dažnumu, kuriuo tinklo naudotojams išrašomos atitinkamų mokesčių sąskaitos faktūros, bet ne rečiau kaip kartą per mėnesį.
5. Nepaisant 1 ir 2 dalies, balansavimą atliekančiam perdavimo sistemos operatoriui gali būti taikomas 11 straipsnyje nurodytas paskatų mechanizmas.
30 straipsnis
Balansavimo neutralumo pinigų srautai
1. Balansavimo neutralumo mokestį moka atitinkami tinklo naudotojai arba toks mokestis mokamas jiems.
2. Nacionalinė reguliavimo institucija nustato arba patvirtina ir paskelbia balansavimo neutralumo mokesčių skaičiavimo metodiką, įskaitant jų paskirstymą tinklo naudotojams ir kredito rizikos valdymo taisykles.
3. Balansavimo neutralumo mokestis yra proporcingas tinklo naudotojo naudojimosi atitinkamais dujų įleidimo arba išleidimo taškais arba perdavimo tinklu apimčiai.
4. Balansavimo neutralumo mokestis tinklo naudotojams išrašomose sąskaitose faktūrose nurodomas atskirai ir su sąskaita faktūra pateikiama pakankamai pagrindžiančios informacijos, nustatytos 2 dalyje nurodytoje metodikoje.
5. Jei taikomas informacijos teikimo modelio 2 variantas ir todėl balansavimo neutralumo mokestis gali būti grindžiamas prognozuojamomis išlaidomis arba pajamomis, perdavimo sistemos operatoriaus balansavimo neutralumo mokesčio apskaičiavimo metodikoje numatomos taisyklės dėl atskiro balansavimo neutralumo mokesčio už ne kas parą matuojamą išleidžiamų dujų kiekį.
6. Prireikus perdavimo sistemos operatoriaus neutralumo mokesčio apskaičiavimo metodikoje gali būti numatytos taisyklės dėl neutralumo mokesčio sudedamųjų dalių paskirstymo pagal balansavimo sudedamąsias dalis ir atitinkamų sumų paskirstymo tinklo naudotojams siekiant išvengti kryžminio subsidijavimo.
31 straipsnis
Kredito rizikos valdymo tvarka
1. Perdavimo sistemos operatorius turi teisę imtis būtinų priemonių ir tinklo naudotojams nustatyti atitinkamus sutartinius reikalavimus, įskaitant finansines garantijas, kad sumažintų mokestinių įsipareigojimų nevykdymą, susijusį su 29 ir 30 straipsniuose nurodytų mokesčių mokėjimu.
2. Sutartiniai reikalavimai grindžiami skaidrumo principais ir vienodų sąlygų taikymu, yra proporcingi siekiamam tikslui ir nustatyti 30 straipsnio 2 dalyje nurodytoje metodikoje.
3. Tuo atveju, kai tinklo naudotojas nevykdo mokestinių įpareigojimų, perdavimo sistemos operatorius neatsako už jokius patirtus nuostolius, jeigu buvo tinkamai taikomos 1 ir 2 dalyje nurodytos priemonės ir reikalavimai, o tokie nuostoliai kompensuojami pagal 30 straipsnio 2 dalyje nurodytą metodiką.
VIII SKYRIUS
INFORMACIJOS TEIKIMAS
32 straipsnis
Perdavimo sistemos operatoriams taikomi įpareigojimai teikti informaciją tinklo naudotojams
Informacija, kurią perdavimo sistemos operatorius teikia tinklo naudotojams:
1)
bendra perdavimo tinklo būklė pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2009 I priedo 3.4 punkto 5 dalį;
2)
III skyriuje nurodyti perdavimo sistemos operatoriaus balansavimo veiksmai;
3)
33-42 straipsniuose nurodytas per dujų tiekimo parą tinklo naudotojo įleistų ir išleistų dujų kiekis.
33 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Jei perdavimo sistemos operatorius tinklo naudotojams dar nėra pateikęs visos informacijos pagal Reglamento (EB) Nr. 715/2009 I priedo 3.1.2 punktą, visą 32 straipsnyje nurodytą informaciją jis pateikia:
a)
perdavimo sistemos operatoriaus interneto svetainėje arba kitoje elektroninės informacijos teikimo sistemoje;
b)
taip, kad tinklo naudotojams informacija būtų prieinama nemokamai;
c)
patogia naudoti forma;
d)
aiškiai, kiekybiškai įvertinamai ir lengvai prieinamai;
e)
nediskriminavimo principu;
f)
naudodamas nuoseklius vienetus, t. y. kWh arba kWh/d ir kWh/h;
g)
valstybės narės valstybine (-ėmis) kalba (-omis) ir anglų kalba.
2. Jei matuojamo kiekio negalima nustatyti pagal skaitiklį, gali būti naudojama pakaitinė vertė. Ši pakaitinė vertė naudojama kaip alternatyvi informacija, dėl kurios perdavimo sistemos operatorius neteikia jokios papildomos garantijos.
3. Galimybės gauti informaciją suteikimas nelaikomas kokios nors garantijos suteikimu, išskyrus galimybę gauti informaciją nustatytu formatu ir naudojantis nustatyta priemone, kaip antai interneto svetaine ar žiniatinklio adresu, ir atitinkamą prieigą prie šios informacijos tinklo naudotojams įprastomis naudojimo sąlygomis. Jokiomis aplinkybėmis perdavimo sistemos operatorius neprivalo teikti jokių papildomų garantijų, ypač susijusių su tinklo naudotojų IT sistema.
4. Nacionalinė reguliavimo institucija nusprendžia, kuris informacijos teikimo modelis bus naudojamas kiekvienoje balansavimo zonoje. Informacijos apie einamąją parą matuojamą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį teikimo tikslu tos pačios taisyklės taikomos visiems modeliams.
5. Balansavimo zonose, kuriose norima taikyti informacijos teikimo modelio 2 variantą po to, kai įsigalioja šis reglamentas, perdavimo sistemos operatorius arba nacionalinė reguliavimo institucija prireikus vykdo išankstines rinkos konsultacijas.
34 straipsnis
Einamąją parą matuojamas įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekis
1. Apie einamąją parą matuojamą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį balansavimo zonoje, kai tinklo naudotojui priskirtas kiekis lygus patvirtintam kiekiui, perdavimo sistemos operatorius neprivalo teikti informacijos, išskyrus informaciją apie patvirtintą kiekį.
2. Apie einamąją parą matuojamą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį balansavimo zonoje, kai tinklo naudotojui priskirtas kiekis nėra lygus patvirtintam kiekiui, D dujų tiekimo parą perdavimo sistemos operatorius pateikia tinklo naudotojams bent du naujausius išmatuotų srautų rodmenis bent pagal bendrą einamąją parą išmatuotą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį, rinkdamasis vieną iš dviejų alternatyvų:
a)
per kiekvieną naują matavimą matuojamas dujų srautas nuo šios D dujų tiekimo paros pradžios arba
b)
per kiekvieną naują matavimą matuojami papildomi dujų srautai po ankstesniųjų praneštų rodmenų.
3. Pirmieji atnaujinti rodmenys apima bent 4 D dujų tiekimo paros valandas. Atnaujinti šių matavimų rodmenys pateikiami nedelsiant, t. y. per keturias valandas po dujų srauto pratekėjimo ir ne vėliau kaip 17:00 UTC (žiemos laiku) arba 16:00 UTC (vasaros laiku).
4. Antrųjų rodmenų pateikimo laikas nustatomas patvirtinus nacionalinei reguliavimo institucijai ir jį paskelbia perdavimo sistemos operatorius.
5. Perdavimo sistemos operatorius gali reikalauti, kad tinklo naudotojai nurodytų, kuri 2 dalyje nurodyta informacija jiems prieinama. Pagal gautus atsakymus šis perdavimo sistemos operatorius pagal 2 ir 4 dalį teikia tinklo naudotojui tą informacijos dalį, kuri tinklo naudotojui neprieinama.
6. Jei vykdant paskirstymo procesą perdavimo sistemos operatorius nėra atsakingas už dujų kiekių paskirstymą tinklo naudotojams, išimties iš 2 dalies tvarka D dujų tiekimo parą jis teikia informaciją apie bendrą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį mažiausiai du kartus per D dujų tiekimo parą.
35 straipsnis
Kas parą matuojamas išleidžiamų dujų kiekis
1. Jei taikomas informacijos teikimo modelio 1 variantas, D dujų tiekimo parą perdavimo sistemos operatorius tinklo naudotojams pateikia bent du atnaujintus išmatuotų srautų paskirstymo rodmenis bent pagal bendrą išmatuotą per parą išleidžiamų dujų kiekį, pasirinkdamas vieną iš dviejų alternatyvų:
a)
per kiekvieną naują matavimą matuojamas dujų srautas nuo šios D dujų tiekimo paros pradžios arba
b)
per kiekvieną naują matavimą matuojami papildomi dujų srautai po ankstesniųjų praneštų rodmenų.
2. Kiekvieni atnaujinti rodmenys pateikiami per dvi valandas po paskutinės dujų srautų tekėjimo valandos pabaigos.
36 straipsnis
Ne kas parą matuojamas išleidžiamų dujų kiekis
1. Jei taikomas informacijos teikimo modelio bazinis atvejis,
a)
D-1 dujų tiekimo parą ne vėliau kaip 12:00 UTC (žiemos laiku) arba 11:00 UTC (vasaros laiku) perdavimo sistemos operatorius pateikia tinklo naudotojams ne kas parą matuojamo D dujų tiekimo parą išleidžiamų dujų kiekio prognozę;
b)
D dujų tiekimo parą perdavimo sistemos operatorius pateikia tinklo naudotojams bent dvi atnaujintas ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozes.
2. Pirmoji atnaujinta prognozė pateikiama ne vėliau kaip 13:00 UTC (žiemos laiku) arba 12:00 UTC (vasaros laiku).
3. Antrosios atnaujintos prognozės pateikimo laikas nustatomas patvirtinus nacionalinei reguliavimo institucijai ir jį paskelbia perdavimo sistemos operatorius. Jį nustatant atsižvelgiama į:
a)
galimybę įsigyti trumpalaikių standartizuotų produktų prekybos platformoje;
b)
tinklo naudotojų ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės tikslumą, palyginti su jos pateikimo laiku;
c)
patikslintų kiekio paraiškų teikimo terminą, kaip nustatyta 15 straipsnio 1 dalyje;
d)
pirmosios tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės atnaujinimo laiką.
4. Jei taikomas informacijos teikimo modelio 1 variantas, D dujų tiekimo parą perdavimo sistemos operatorius tinklo naudotojams pateikia bent dvejus atnaujintus išmatuotų srautų paskirstymo duomenis bent pagal bendrą ne kas parą matuojamą išleidžiamų dujų kiekį, kaip nurodyta 35 straipsnyje.
5. Jei taikomas informacijos teikimo modelio 2 variantas, D-1 dujų tiekimo parą perdavimo sistemos operatorius tinklo naudotojams pateikia ne kas parą matuojamo D dujų tiekimo parą išleidžiamų dujų kiekio prognozę, kaip nurodyta 1 dalies a punkte.
37 straipsnis
Įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekis pasibaigus dujų tiekimo parai
1. Ne vėliau kaip D+1 dujų tiekimo paros pabaigoje perdavimo sistemos operatorius kiekvienam tinklo naudotojui pateikia pradinį priskirtą D parą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį ir pradinį paros disbalanso kiekį.
a)
Jei taikomas bazinis informacijos teikimo modelis arba jo 1 variantas, priskiriamas visas į skirstymo sistemą patiektų dujų kiekis.
b)
Jei taikomas informacijos teikimo modelio 2 variantas, ne kas parą matuojamas išleidžiamų dujų kiekis yra lygus tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio kitos paros prognozei.
c)
Jei taikomas informacijos teikimo modelio 1 variantas, pradinis priskirtas kiekis ir pradinis paros disbalanso kiekis laikomi atitinkamai galutiniu priskirtu kiekiu ir galutiniu paros disbalanso kiekiu.
2. Jei taikoma 47-51 straipsniuose nurodyta laikinoji priemonė, pradinis priskirtas kiekis ir pradinis paros disbalanso kiekis gali būti pateikti per tris dujų tiekimo paras nuo D dujų tiekimo paros tuo atveju, jei dėl techninių arba veiklos priežasčių neįmanoma laikytis 1 dalies nuostatų.
3. Perdavimo sistemos operatorius per laikotarpį, nustatytą pagal nacionalines taisykles, kiekvienam tinklo naudotojui pateikia galutinį priskirtą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį ir galutinį paros disbalanso kiekį.
38 straipsnis
Sąnaudų ir naudos analizė
1. Per dvejus metus nuo šio reglamento įsigaliojimo perdavimo sistemos operatorius įvertina sąnaudas ir naudą, susijusius su:
a)
informacijos teikimo tinklo naudotojams dažnumo padidinimu;
b)
atitinkamų informacijos pateikimo terminų sutrumpinimu;
c)
teikiamos informacijos tikslumo padidinimu.
Šioje sąnaudų ir naudos analizėje sąnaudos ir nauda išskaidomos pagal subjektų, kuriems daromas poveikis, kategorijas.
2. Atlikdamas šį vertinimą, perdavimo sistemos operatorius, bendradarbiaudamas su skirstymo sistemos operatoriais tais klausimais, kurie jiems daro poveikį, konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis.
3. Remdamasi konsultacijų rezultatais, nacionalinė reguliavimo institucija nusprendžia, ar reikalingi informacijos teikimo pakeitimai.
39 straipsnis
Skirstymo sistemos operatoriui (-iams) ir prognozuojančiajai (-iosioms) šaliai (-ims) taikomi įpareigojimai teikti informaciją perdavimo sistemos operatoriui
1. Kiekvienas su balansavimo zona susijęs skirstymo sistemos operatorius ir kiekviena prognozuojančioji šalis perdavimo sistemos operatoriui teikia informaciją, būtiną, kad pastarasis galėtų pagal šį reglamentą teikti informaciją tinklo naudotojams. Tokia informacija apima skirstymo sistemoje įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį, nepriklausomai nuo to, ar tokia sistema yra balansavimo zonos dalis.
2. Atitinkamas perdavimo sistemos operatorius, skirstymo sistemos operatorius ir prognozuojančioji šalis bendradarbiaudami nustato teiktiną informaciją, jos formatą ir teikimo tvarką, siekdami užtikrinti, kad perdavimo sistemos operatorius galėtų tinklo naudotojams tinkamai teikti informaciją pagal šį skyrių ir visų pirma pagal 33 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus.
3. Ši informacija perdavimo sistemos operatoriui teikiama tuo pačiu pagal taikomas nacionalines taisykles nustatytu formatu ir atitinka formatą, kurį perdavimo sistemos operatorius naudoja teikdamas informaciją tinklo naudotojams.
4. Nacionalinė reguliavimo institucija gali prašyti, kad perdavimo sistemos operatorius, skirstymo sistemos operatorius ir prognozuojančioji šalis pasiūlytų su tikslios tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės teikimu susijusį paskatų mechanizmą, kuris atitiktų perdavimo sistemos operatoriui 11 straipsnio 4 dalyje nustatytus kriterijus.
5. Nacionalinė reguliavimo institucija, pasikonsultavusi su atitinkamais perdavimo sistemos operatoriais ir skirstymo sistemos operatoriais, balansavimo zonoje paskiria prognozuojančiąją šalį. Prognozuojančioji šalis atsako už tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio ir prireikus pagal jį nustatyto priskiriamo kiekio prognozę. Prognozuojančiąja šalimi gali būti perdavimo sistemos operatorius, skirstymo sistemos operatorius arba trečioji šalis.
40 straipsnis
Skirstymo sistemos operatoriui (-iams) taikomi įpareigojimai teikti informaciją perdavimo sistemos operatoriui
Skirstymo sistemos operatorius perdavimo sistemos operatoriui teikia informaciją apie einamąją parą ir kas parą matuojamus į skirstymo sistemą įleidžiamų ir iš jos išleidžiamų dujų kiekius, atitinkančią 34 straipsnio 2-6 dalyse, 35 ir 37 straipsniuose nustatytus informacijos reikalavimus. Ši informacija perdavimo sistemos operatoriui pateikiama per laikotarpį, kurio pakanka, kad perdavimo sistemos operatorius galėtų pateikti informaciją tinklo naudotojams.
41 straipsnis
Skirstymo sistemos operatoriui (-iams) taikomi įpareigojimai teikti informaciją prognozuojančiajai šaliai
1. Skirstymo sistemos operatoriai atsako už pakankamos ir naujausios informacijos teikimą prognozuojančiajai šaliai, kad pastaroji galėtų taikyti tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės metodiką, kaip nustatyta 42 straipsnio 2 dalyje. Ši informacija pateikiama laiku, prognozuojančiosios šalies nustatytais terminais, kad būtų atsižvelgiama į jos poreikius.
2. 1 dalis taikoma, mutatis mutandis, 1 variantui.
42 straipsnis
Prognozuojančiajai šaliai taikomi įpareigojimai teikti informaciją perdavimo sistemos operatoriui
1. Laikydamasi 36 ir 37 straipsniuose nustatytų informacijos reikalavimų, prognozuojančioji šalis perdavimo sistemos operatoriui teikia tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio ir pagal jį nustatyto priskiriamo kiekio prognozes. Ši informacija perdavimo sistemos operatoriui pateikiama per pakankamą laikotarpį, kad jis galėtų perduoti informaciją tinklo naudotojams; kitos paros ir einamosios paros tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės pateikiamos ne vėliau kaip likus vienai valandai iki 36 straipsnio 1 dalies a ir b punktuose nurodytų terminų, nebent perdavimo sistemos operatorius ir prognozuojančioji šalis susitaria dėl vėlesnio informacijos pateikimo termino, kuris yra pakankamas, kad perdavimo sistemos operatorius galėtų laiku pateikti informaciją tinklo naudotojams.
2. Tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės metodika grindžiama statistiniu paklausos modeliu, pagal kurį kiekvienam ne kas parą matuojamam išleidžiamų dujų kiekiui priskiriamas apkrovos profilis, kurį sudaro dujų poreikio pokyčio pagal kintamuosius, kaip antai temperatūrą, savaitės dieną, kliento tipą ir atostogų sezonus, formulė. Prieš patvirtinant metodiką, dėl jos konsultuojamasi.
3. Prognozuojančioji šalis bent kas dvejus metus skelbia tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės tikslumo ataskaitą.
4. Prireikus perdavimo sistemos operatoriai teikia duomenis apie dujų srautus per laikotarpį, kurio pakanka, kad prognozuojančioji šalis laikytųsi pagal šį straipsnį nustatytų įpareigojimų.
5. 2-4 dalys taikomos, mutatis mutandis, 1 variantui.
IX SKYRIUS
DUJŲ LAIKYMO VAMZDYNE PASLAUGA
43 straipsnis
Bendrosios nuostatos
1. Perdavimo sistemos operatorius gali siūlyti tinklo naudotojams dujų laikymo vamzdyne paslaugą, kai nacionalinė reguliavimo institucija patvirtina atitinkamas sąlygas.
2. Dujų laikymo vamzdyne paslaugos sąlygos yra nuoseklios su tinklo naudotojo atsakomybe subalansuoti per dujų tiekimo parą įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį.
3. Dujų laikymo vamzdyne paslauga ribojama dujų laikymo vamzdyne galimybių perdavimo tinkle lygiu ir pagal atitinkamo perdavimo sistemos operatoriaus vertinimą laikoma, kad ji nereikalinga perdavimo funkcijai vykdyti.
4. Į dujų kiekį, kurį šia paslauga besinaudojantys tinklo naudotojai įleidžia į perdavimo tinklą ir iš jo išleidžia, atsižvelgiama apskaičiuojant jų paros disbalanso kiekį.
5. VII skyriuje nustatytas neutralumo mechanizmas netaikomas dujų laikymo vamzdyne paslaugai, nebent nacionalinė reguliavimo institucija nusprendžia kitaip.
6. Tinklo naudotojai, teikdami kiekio paraiškas ir patikslintas kiekio paraiškas, atitinkamam perdavimo sistemos operatoriui praneša apie naudojimąsi dujų laikymo vamzdyne paslauga.
7. Perdavimo sistemos operatorius gali nereikalauti, kad tinklo naudotojai pateiktų 6 dalyje nurodytas kiekio paraiškas ir patikslintas kiekio paraiškas, kai tokių kiekio paraiškų nepateikimas netrukdo veikti didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkai, o perdavimo sistemos operatorius turi pakankamai informacijos, kad galėtų tiksliai paskirstyti dujų kiekius, kurie kitą dujų tiekimo parą bus tiekiami naudojant dujų laikymo vamzdyne paslaugą.
44 straipsnis
Dujų laikymo vamzdyne paslaugos teikimo sąlygos
1. Dujų laikymo vamzdyne paslaugą galima teikti, jeigu laikomasi šių kriterijų:
a)
teikdamas dujų laikymo vamzdyne paslaugą perdavimo sistemos operatorius neturi sudaryti jokių sutarčių su kitu infrastruktūros teikėju, kaip antai saugyklų sistemos operatoriumi ar SGD sistemos operatoriumi;
b)
perdavimo sistemos operatoriaus pajamos, gautos teikiant dujų laikymo vamzdyne paslaugą, yra bent lygios išlaidoms, kurias jis patiria arba numato patirti teikdamas šią paslaugą;
c)
dujų laikymo vamzdyne paslauga teikiama laikantis skaidrumo ir nediskriminavimo principų ir gali būti siūloma remiantis konkurenciniais mechanizmais;
d)
perdavimo sistemos operatorius nei tiesiogiai, nei netiesiogiai neapmokestina tinklo naudotojo dėl teikiant dujų laikymo vamzdyne paslaugą patirtų išlaidų, jeigu tinklo naudotojas nėra sudaręs šios paslaugos sutarties, ir
e)
teikiant dujų laikymo vamzdyne paslaugą nedaroma žalingo poveikio tarpvalstybinei prekybai.
2. Perdavimo sistemos operatorius visų pirma stengiasi mažinti einamosios paros įpareigojimus, o ne teikti dujų laikymo vamzdyne paslaugą.
X SKYRIUS
LAIKINOSIOS PRIEMONĖS
45 straipsnis
Laikinosios priemonės. Bendrosios nuostatos
1. Jei didmeninė prekyba trumpalaikiais dujų tiekimo produktais nėra pakankamai likvidi, perdavimo sistemos operatoriai taiko 47-50 straipsniuose nurodytas tinkamas laikinąsias priemones. Taikydamas laikinąsias priemones perdavimo sistemos operatorius balansavimo veiksmais stengiasi kuo labiau skatinti didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais likvidumą.
2. Laikinosios priemonės taikymas nedaro poveikio bet kurios (-ių) kitos (-ų) alternatyvios (-ių) arba papildomai taikomos (-ų) laikinosios (-ųjų) priemonės (-ių) įgyvendinimui, jeigu tokiomis priemonėmis siekiama skatinti konkurenciją ir didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais likvidumą ir jeigu jos atitinka šiuo reglamentu nustatytus bendruosius principus.
3. Kiekvienas perdavimo sistemos operatorius 1 ir 2 dalyse nurodytas laikinąsias priemones parengia ir įgyvendina pagal 46 straipsnio 1 dalyje nurodytą ataskaitą, kurią 46 straipsnyje nustatyta tvarka tvirtina nacionalinė reguliavimo institucija.
4. Ataskaitoje numatoma, kad laikinųjų priemonių taikymas bus nutrauktas ne vėliau kaip po penkerių metų nuo šio reglamento įsigaliojimo.
46 straipsnis
Laikinosios priemonės. Metinė ataskaita
1. Jeigu perdavimo sistemos operatorius numato įgyvendinti laikinąsias priemones arba toliau jas taikyti, jis parengia ataskaitą, kurioje nurodo:
a)
didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkos raidos būklės ir likvidumo ataskaitos rengimo metu aprašymą, įskaitant, inter alia, šiuos duomenis, jei perdavimo sistemos operatorius juos turi:
i)
virtualiame prekybos punkte sudarytų sandorių skaičių ir bendrą sandorių skaičių;
ii)
pardavimo ir pirkimo kainų skirtumus ir pardavimo ir pirkimo pasiūlymų apimtis;
iii)
dalyvių, turinčių galimybę dalyvauti didmeninėje prekyboje trumpalaikiais dujų tiekimo produktais, skaičių;
iv)
dalyvių, aktyviai dalyvaujančių didmeninėje prekyboje trumpalaikiais dujų tiekimo produktais per tam tikrą laikotarpį, skaičių;
b)
taikytinas laikinąsias priemones;
c)
laikinųjų priemonių taikymo priežastis:
i)
paaiškinimą, kodėl tų priemonių reikia atsižvelgiant į didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkos raidos būklę, nurodytą b punkte;
ii)
vertinimą, kaip dėl tų priemonių taikymo padidės didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais likvidumas;
d)
veiksmus, kurių bus imamasi laikinosioms priemonėms panaikinti, įskaitant kriterijus, pagal kuriuos bus imamasi šių veiksmų, ir susijusio tvarkaraščio vertinimą.
2. Dėl siūlomos ataskaitos perdavimo sistemos operatorius konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis.
3. Po konsultacijų perdavimo sistemos operatorius pateikia ataskaitą tvirtinti nacionalinei reguliavimo institucijai. Pirmoji ataskaita pateikiama per šešis mėnesius nuo šio reglamento įsigaliojimo, o vėlesnės jos atnaujinimo ataskaitos prireikus teikiamos kasmet.
4. Nacionalinė reguliavimo institucija per šešis mėnesius nuo visos ataskaitos gavimo priima ir paskelbia pagrįstą sprendimą. Apie tokį sprendimą nedelsiant pranešama Agentūrai ir Komisijai. Spręsdama, ar patvirtinti ataskaitą, nacionalinė reguliavimo institucija vertina jos poveikį balansavimo režimo derinimui, rinkos integravimo palengvinimui, nediskriminacinės, veiksmingos konkurencijos ir veiksmingo dujų rinkos veikimo užtikrinimui.
5. Taikoma 27 straipsnio 2 dalyje nustatyta tvarka.
47 straipsnis
Balansavimo platforma
1. Jeigu didmeninė prekyba trumpalaikiais dujų tiekimo produktais nėra pakankamai likvidi arba numatoma, kad ji nebus likvidi, arba jeigu perdavimo sistemos operatorius negali įsigyti šioje rinkoje pakankamai jam reikalingų konkretaus pateikimo laiko produktų ir konkrečios pateikimo vietos produktų, įsteigiama balansavimo platforma, kad perdavimo sistemos operatorius galėtų atlikti balansavimo veiksmus.
2. Perdavimo sistemos operatorius apsvarsto, ar bendradarbiaujant perdavimo sistemos operatoriams gretimose balansavimo zonose gali būti įgyvendinta bendra balansavimo platforma ir, kai pakanka sujungimo pajėgumų, ar įgyvendinti tokią balansavimo platformą būtų efektyvu. Jei sukuriama bendra balansavimo platforma, ją tvarko atitinkami perdavimo sistemos operatoriai.
3. Jei 1 dalyje aprašyta padėtis per penkerius metus iš esmės nepasikeičia, nacionalinė reguliavimo institucija gali, nepažeisdama 45 straipsnio 4 dalies ir pateikusi atitinkamą ataskaitos pakeitimą, nuspręsti toliau naudoti balansavimo platformą dar vieną ne ilgesnį kaip penkerių metų laikotarpį.
48 straipsnis
Balansavimo platformos alternatyva
Jeigu perdavimo sistemos operatorius gali įrodyti, kad naudojant balansavimo platformą dėl nepakankamų balansavimo zonų sujungimo pajėgumų negalima padidinti didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais likvidumo ir perdavimo sistemos operatorius negali efektyviai imtis balansavimo veiksmų, jis gali naudotis alternatyva, pvz., balansavimo paslaugomis, kurią tvirtina nacionalinė reguliavimo institucija. Jei naudojamasi tokia alternatyva, nustatomos atitinkamų po to sudaromų sutarčių sąlygos, taikomos kainos ir naudojimosi trukmė.
49 straipsnis
Laikinasis disbalanso mokestis
1. Jeigu būtina taikyti 45 straipsnyje nurodytas laikinąsias priemones, kaina, užuot taikius paros disbalanso mokesčio apskaičiavimo metodiką, gali būti apskaičiuojama pagal 46 straipsnyje nurodytą ataskaitą.
2. Tokiu atveju kainos nustatymas gali būti pagrįstas reguliuojama kaina, apytikre rinkos kaina arba kaina, nustatyta pagal balansavimo platformos prekybos sandorius.
3. Apytikrė rinkos kaina turėtų atitikti 22 straipsnio 6 dalyje nustatytas sąlygas. Nustatant tokią apytikrę kainą atsižvelgiama į galimą manipuliavimo rinka pavojų.
50 straipsnis
Tolerancija
1. Tolerancija gali būti taikoma tik jei tinklo naudotojai negali:
a)
dalyvauti didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkoje, kuri yra pakankamai likvidi;
b)
naudotis dujų kiekiais, būtinais trumpalaikiams dujų paklausos ar pasiūlos svyravimams išlyginti, arba
c)
gauti pakankamai informacijos apie savo įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį.
2. Tolerancijos taikomos:
a)
atsižvelgiant į tinklo naudotojų paros disbalanso kiekį;
b)
laikantis skaidrumo ir nediskriminavimo principų;
c)
tik tiek, kiek būtina, ir tik tol, kol būtina.
3. Taikant tolerancijas gali būti sumažinamas su tinklo naudotojo paros disbalanso kiekiu per dujų tiekimo parą arba jo dalimi susijęs ribinės pardavimo kainos arba ribinės pirkimo kainos finansinis poveikis tinklo naudotojui.
4. Tolerancijos lygis yra didžiausias už vidutinę svertinę kainą kiekvieno tinklo naudotojo perkamas arba parduodamas dujų kiekis. Jeigu lieka kiekvieno tinklo naudotojo paros disbalanso kiekį sudarantis dujų kiekis, kuris viršija tolerancijos lygį, jis parduodamas už ribinę pardavimo kainą arba perkamas už ribinę pirkimo kainą.
5. Tolerancijos lygis nustatomas taip, kad:
a)
atitiktų perdavimo tinklo lankstumą ir tinklo naudotojo poreikius;
b)
atitiktų tinklo naudotojo rizikos lygį valdant įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekių balansą;
c)
nestabdytų didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkos vystymosi;
d)
dėl jo pernelyg nepadidėtų perdavimo sistemos operatoriaus balansavimo veiksmų išlaidos.
6. Tolerancijos lygis apskaičiuojamas pagal kiekvieną dujų tiekimo parą kiekvieno tinklo naudotojo įleidžiamų ir išleidžiamų dujų kiekį, išskyrus prekybos sandorius virtualiame prekybos punkte. Pakategorės nustatomos pagal taikomas nacionalines taisykles.
7. Ne kas parą matuojamam išleidžiamų dujų kiekiui, nustatytam pagal taikomas nacionalines taisykles, taikomas tolerancijos lygis grindžiamas atitinkamos tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio prognozės ir priskirto ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio skirtumu.
8. Į tolerancijos lygį gali būti įtrauktas elementas, apskaičiuojamas atsižvelgiant į tinklo naudotojo ne kas parą matuojamo išleidžiamų dujų kiekio nuokrypio nuo prognozės taikymą. Tai dydis, kuriuo atitinkama prognozė:
a)
viršija ne kas parą matuojamą priskirtą išleidžiamų dujų kiekį, jei paros disbalanso kiekis yra teigiamas;
b)
mažesnė už ne kas parą matuojamą priskirtą išleidžiamų dujų kiekį, jei paros disbalanso kiekis yra neigiamas.
XI SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS IR PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
51 straipsnis
Perdavimo sistemos operatoriaus lanksčiai tiekiamų dujų pertekliaus atidavimas
1. Jeigu pagal ilgalaikes lankstaus dujų tiekimo sutartis, kurios galioja šio reglamento įsigaliojimo dieną, perdavimo sistemos operatoriui suteikiama teisė išleisti arba įleisti tam tikrą kiekį dujų, perdavimo sistemos operatorius stengiasi šiuos kiekius sumažinti.
2. Nustatydamas pagal ilgalaikes galiojančias lankstaus dujų tiekimo sutartis įleidžiamų arba išleidžiamų dujų kiekio perteklių, perdavimo sistemos operatorius atsižvelgia į trumpalaikių standartizuotų produktų naudojimą.
3. Lanksčiai tiekiamų dujų kiekio perteklius gali būti atiduodamas:
a)
pagal galiojančios sutarties sąlygas, jeigu sutartyje yra nuostatos, kuriomis leidžiama sumažinti dujų kiekį, dėl kurio susitarta, ir (arba) nutraukti galiojančią sutartį, arba
b)
jeigu tokios teisės sutartyje nenumatytos:
i)
sutartis galioja iki joje numatyto termino pagal taikomas sąlygas;
ii)
susitariančiosios šalys atsižvelgia į papildomą tvarką, kad atiduotų atgal į rinką visą perteklinį balansavimui nereikalingą dujų kiekį, kad kiti tinklo naudotojai galėtų naudotis didesniais lanksčiai tiekiamų dujų kiekiais.
4. Jeigu galiojančioje sutartyje numatyta galimybė sumažinti lanksčiai tiekiamų dujų kiekį tiek, kiek yra pertekliaus, perdavimo sistemos operatorius lanksčiai tiekiamų dujų kiekį sumažina kuo greičiau po šio reglamento įsigaliojimo arba kuo greičiau po to, kai tik nustatoma, kad tokio pertekliaus esama.
5. Perdavimo sistemos operatorius konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis dėl konkrečių pasiūlymų, kurie turi būti įgyvendinami kaip laikinosios priemonės, kad būtų atiduotas bet koks pagal ilgalaikę galiojančią lankstaus dujų tiekimo sutartį tiekiamų dujų perteklius.
6. Perdavimo sistemos operatorius skelbia informaciją apie balansavimo veiksmus, atliekamus pagal ilgalaikę galiojančią sutartį.
7. Nacionalinė reguliavimo institucija gali nustatyti, kiek, siekiant padidinti didmeninės prekybos trumpalaikiais dujų tiekimo produktais rinkos likvidumą, proporcingai turėtų būti sumažinta ilgalaikių sutarčių.
52 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio nuostatos
1. Nacionalinė reguliavimo institucija, remdamasi pagrįstu perdavimo sistemos operatoriaus prašymu, gali jam leisti pradėti laikytis šio reglamento nuostatų per dvidešimt keturis mėnesius nuo 2014 m. spalio 1 d., jeigu perdavimo sistemos operatorius netaiko X skyriuje nurodytų laikinųjų priemonių. Jei nacionalinė reguliavimo institucija pasinaudoja šia galimybe, šis reglamentas nacionalinės reguliavimo institucijos sprendime nustatytą pereinamąjį laikotarpį to perdavimo sistemos operatoriaus balansavimo zonoje netaikomas tiek, kiek nustatyta tame sprendime.
2. Nacionalinė reguliavimo institucija, gavusi tokį prašymą, per tris mėnesius priima ir paskelbia pagrįstą sprendimą pagal 1 dalį. Apie tokį sprendimą nedelsiant pranešama Agentūrai ir Komisijai.
53 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Nepažeidžiant 28 straipsnio, 33 straipsnio 5 dalies, 38 straipsnio 1 dalies, 45 straipsnio 4 dalies, 46 straipsnio 3 dalies, 51 ir 52 straipsnių, šis reglamentas taikomas nuo 2015 m. spalio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 26 d.