NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 219/2014
ze dne 7. března 2014,
kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004, pokud jde o zvláštní požadavky na prohlídky po porážce prasat domácích
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (1), a zejména na čl. 17 odst. 1 a čl. 18 bod 7 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu. Nařízení mimo jiné stanoví, že členské státy mají zajistit, že úřední kontroly týkající se čerstvého masa probíhají v souladu s přílohou I uvedeného nařízení. Nařízení (ES) č. 854/2004 rovněž stanoví, že úřední veterinární lékař provádí inspekční úkoly na jatkách, v zařízeních zpracovávajících zvěřinu a v bourárnách/porcovnách uvádějících na trh čerstvé maso v souladu, mimo jiné, se zvláštními požadavky oddílu IV přílohy I uvedeného nařízení.
(2)
Část B kapitoly IV oddílu IV přílohy I nařízení (ES) č. 854/2004 stanoví zvláštní požadavky pro prohlídky po porážce prasat domácích.
(3)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal dne 3. října 2011 vědecké stanovisko o rizicích pro veřejné zdraví, na něž se má vztahovat prohlídka masa (prasata) (2), ve kterém učinil závěr, že v současnosti vyžadovaná prohmatání a nařezání během prohlídky po porážce představují riziko křížové kontaminace s bakteriologickým nebezpečím.
(4)
EFSA dospěl rovněž k závěru, že prohmatání a nařezání používaná v současné době při prohlídkách po porážce by měla být vynechána u prasat podrobených běžné porážce, protože riziko mikrobiální křížové kontaminaci je vyšší než riziko spojené s potenciálně nižší mírou detekce stavů, na které se tyto techniky zaměřují. Používání těchto ručních technik během prohlídek po porážce by mělo být omezeno na prasata identifikovaná jako podezřelá, a to mimo jiné prostřednictvím vizuální detekce relevantních odchylek po porážce.
(5)
S ohledem na stanovisko EFSA je vhodné změnit zvláštní požadavky na prohlídky po porážce prasat domácích stanovené v části B kapitoly IV oddílu IV přílohy I nařízení (ES) č. 854/2004.
(6)
Pokud epizootologické nebo jiné údaje z hospodářství, odkud zvířata pocházejí, informace o potravinovém řetězci nebo zjištění prohlídky před porážkou nebo vizuální detekce relevantních odchylek po porážce poukáží na možná rizika pro veřejné zdraví, zdraví zvířat nebo dobré životní podmínky zvířat, měl by úřední veterinární lékař mít možnost se rozhodnout, jaká prohmatání a nařezání je během prohlídky po porážce nutné provést, aby bylo možné rozhodnout, zda je maso vhodné k lidské spotřebě.
(7)
Požadavky stanovené v tomto nařízení mění nařízení (ES) č. 854/2004, což zahrnuje úpravu stávající praxe jak provozovatelů potravinářských podniků, tak příslušných orgánů. Je proto vhodné umožnit odklad použití tohoto nařízení.
(8)
Nařízení (ES) č. 854/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a ani Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V kapitole IV oddílu IV přílohy I nařízení (ES) č. 854/2004 se část B nahrazuje tímto:
„B. PROHLÍDKA PO PORÁŽCE
1.
U jatečně upravených těl a drobů prasat musí být prohlídka po porážce provedena následujícím postupem:
a)
vizuální prohlídka hlavy a hrtanu; vizuální prohlídka tlamy, hltanu a jazyka;
b)
vizuální prohlídka plic, průdušnice a jícnu;
c)
vizuální prohlídka osrdečníku a srdce;
d)
vizuální prohlídka bránice;
e)
vizuální prohlídka jater a mízních uzlin jaterních a slinivky břišní (Lnn. portales);
f)
vizuální prohlídka gastrointestinálního traktu, okruží, mízních uzlin žaludečních a mezenterických (Lnn. gastrici, mesenterici, craniales a caudales);
g)
vizuální prohlídka sleziny;
h)
vizuální prohlídka ledvin;
i)
vizuální prohlídka pohrudnice a pobřišnice;
j)
vizuální prohlídka pohlavních orgánů (kromě penisu, pokud byl již odstraněn);
k)
vizuální prohlídka vemene a vemenních mízních uzlin (Lnn. supramammarii);
l)
vizuální prohlídka krajiny pupeční a kloubů mladých zvířat.
2.
Úřední veterinární lékař uplatní další postupy prohlídek po porážce za použití nařezání a prohmatání jatečně upraveného těla a drobů, pokud podle jeho názoru některý z následujících postupů či zjištění ukazuje na riziko pro veřejné zdraví, zdraví zvířat nebo dobré životní podmínky zvířat:
a)
kontroly a analýzy informací o potravinovém řetězci provedené v souladu s částí A kapitoly II oddílu I;
b)
zjištění prohlídky před porážkou provedené v souladu s částí B kapitoly II oddílu I a částí A této kapitoly;
c)
výsledky ověření týkající se dodržování pravidel pro dobré životní podmínky zvířat v souladu s částí C kapitoly II oddílu I;
d)
zjištění prohlídky po porážce provedené v souladu s částí D kapitoly II oddílu I a bodem 1 této části;
e)
další epizootologické údaje nebo jiné údaje z hospodářství, ze kterého zvířata pocházejí.
3.
V závislosti na zjištěných rizicích mohou dodatečné postupy po porážce, uvedené v bodě 2, zahrnovat:
a)
nařezání a vyšetření podčelistních mízních uzlin (Lnn. mandibulares);
b)
prohmatání plic a mízní uzliny plicního kořene a mízní uzliny kraniální průdušky a středohrudí (Lnn. bifurcationes, eparteriales a mediastinales). Průdušnice a obě průdušky se rozříznou podélným řezem a plíce řezem vedoucím na rozhraní střední a dolní třetiny kolmo na hlavní osu; tyto řezy nejsou nezbytné, pokud jsou plíce vyloučeny z použití k lidské spotřebě;
c)
podélné rozříznutí srdce tak, aby byly otevřeny obě komory a protnuta srdeční přepážka;
d)
prohmatání jater a jejich mízních uzlin;
e)
prohmatání a popřípadě nařezání mízních uzlin žaludečních a mezenterických;
f)
prohmatání sleziny;
g)
nařezání ledvin a renálních mízních uzlin (Lnn. renales);
h)
nařezání vemenních mízních uzlin;
i)
prohmatání krajiny pupeční a kloubů mladých zvířat a v případě nutnosti nařezání krajiny pupeční a otevření kloubů.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. června 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. března 2014.
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 219/2014
2014 m. kovo 7 d.
kuriuo iš dalies keičiamos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 854/2004 I priedo nuostatos dėl specialių naminių kiaulių patikrinimo po skerdimo reikalavimų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 854/2004, nustatantį specialiąsias gyvūninės kilmės produktų, skirtų vartoti žmonėms, oficialios kontrolės taisykles (1), ypač į jo 17 straipsnio 1 dalį ir 18 straipsnio 7 punktą,
kadangi:
(1)
Reglamente (EB) Nr. 854/2004 nustatytos specialios gyvūninių produktų oficialios kontrolės organizavimo taisyklės. Jame, inter alia, nustatyta, kad valstybės narės užtikrina, kad oficiali šviežios mėsos kontrolė būtų vykdoma vadovaujantis minėto reglamento I priedu. Reglamente (EB) Nr. 854/2004 taip pat nustatyta, kad oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas turi atlikti patikrinimą skerdyklose, medžiojamų gyvūnų mėsos tvarkymo įmonėse ir išpjaustymo įmonėse, tiekiančiose šviežią mėsą rinkai pagal, inter alia, reglamento I priedo IV skirsnyje išdėstytus specialius reikalavimus;
(2)
Reglamento (EB) Nr. 854/2004 I priedo IV skirsnio IV skyriaus B dalyje nustatyti specialūs naminių kiaulių patikrinimo po skerdimo reikalavimai;
(3)
2011 m. spalio 3 d. Europos maisto saugos tarnybos (EMST) patvirtintoje mokslinėje nuomonėje dėl pavojaus visuomenės sveikatai, į kuriuos turi būti atsižvelgiama atliekant mėsos (kiaulienos) patikrinimus (2), padaryta išvada, kad palpacijos ir pjūviai, kuriuos šiuo metu reikalaujama atlikti per patikrinimus po skerdimo, kelia kryžminės taršos bakterijomis riziką;
(4)
EMST taip pat padarė išvadą, kad palpacijos ir pjūviai, šiuo metu atliekami per patikrinimus po skerdimo, neturėtų būti atliekami kiaulėms, skerdžiamoms įprasta tvarka, nes kryžminės taršos mikrobais rizika yra didesnė nei rizika, kad taikant šiuos metodus gali sumažėti galimybių nustatyti taršą. Atliekant patikrinimus po skerdimo šie rankiniai metodai turėtų būti taikomi tik nustatytoms įtariamoms kiaulėms, inter alia, po skerdimo vizualiai nustatant atitinkamas anomalijas;
(5)
atsižvelgiant į EMST nuomonę, tikslinga iš dalies pakeisti Reglamento (EB) Nr. 854/2004 I priedo IV skirsnio IV skyriaus B dalyje išdėstytus specialius naminių kiaulių patikrinimo po skerdimo reikalavimus;
(6)
kai epidemiologiniai arba kiti duomenys, gauti iš gyvūnų kilmės ūkio, maisto grandinės informacija arba vizualinio atitinkamų anomalijų patikrinimo prieš arba po skerdimo rezultatai rodo galimą pavojų visuomenės sveikatai, gyvūnų sveikatai arba jų gerovei, oficialiai paskirtam veterinarijos gydytojui reikėtų suteikti galimybę priimti sprendimą, kokią palpaciją ir pjūvius būtina atlikti per patikrinimą po skerdimo, siekiant nustatyti, ar mėsa yra tinkama vartoti žmonėms;
(7)
šiame reglamente nustatytais reikalavimais iš dalies keičiamos Reglamento (EB) Nr. 854/2004 nuostatos, susijusios su dabartinės maisto tvarkymo subjektų ir kompetentingų institucijų praktikos adaptavimu; todėl tikslinga leisti atidėti šio reglamento taikymą;
(8)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 854/2004 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(9)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę ir nei Europos Parlamentas, nei Taryba joms neprieštaravo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 854/2004 I priedo IV skirsnio IV skyriaus B dalis pakeičiamas taip:
„B. PATIKRINIMAS PO SKERDIMO
1.
Kiaulienos skerdenų ir skerdienos dalių patikrinimams po skerdimo turi būti taikomos šios procedūros:
a)
vizualinis galvos ir gerklės patikrinimas; vizualinis burnos, ryklės ir liežuvio patikrinimas;
b)
vizualinis plaučių, trachėjos ir stemplės patikrinimas;
c)
vizualinis perikardo ir širdies patikrinimas;
d)
vizualinis diafragmos patikrinimas;
e)
vizualinis kepenų ir kepenų bei kasos limfmazgių (Lnn. portales) patikrinimas;
f)
vizualinis virškinamojo trakto, žarnų pasaitų, skrandžio ir žarnų pasaitų limfmazgių (Lnn. gastrici, mesenterici, craniales et caudales) patikrinimas;
g)
vizualinis blužnies patikrinimas;
h)
vizualinis inkstų patikrinimas;
i)
vizualinis pleuros ir pilvaplėvės patikrinimas;
j)
vizualinis genitalijų patikrinimas, išskyrus penį, jeigu jis jau buvo pašalintas;
k)
vizualinis tešmens ir jo limfmazgių patikrinimas (Lnn. supramammarii);
l)
vizualinis jaunų gyvūnų bambos srities ir sąnarių patikrinimas.
2.
Oficialiai paskirtas veterinarijos gydytojas atlieka papildomas patikrinimo po skerdimo procedūras, skerdenoje ir skerdienoje atlikdamas pjūvį ir palpaciją, jeigu jo nuomone, vienas iš toliau nurodytų veiksnių rodo galimą pavojų visuomenės sveikatai, gyvūnų sveikatai arba gyvūnų gerovei:
a)
maisto grandinės informacijos patikrinimai ir analizė, atlikti pagal I skirsnio II skyriaus A dalies nuostatas;
b)
patikrinimo prieš skerdimą, atlikto pagal I skirsnio II skyriaus B dalies ir šio skyriaus A dalies nuostatas, išvados;
c)
pagal I skirsnio II skyriaus C dalį atlikto vertinimo, ar laikomasi gyvūnų gerovės taisyklių, rezultatai;
d)
patikrinimo po skerdimo, atlikto pagal I skirsnio II skyriaus D dalį ir šios dalies 1 punktą, išvados;
e)
papildomi epidemiologiniai duomenys ar kiti duomenys, gauti iš gyvūnų kilmės ūkio.
3.
Atsižvelgiant į nustatytą riziką, 2 punkte nurodytas papildomas procedūras po skerdimo gali sudaryti:
a)
viršutinio žandikaulio limfmazgių (Lnn. mandibulares) pjūvis ir patikrinimas;
b)
plaučių, bronchų bei tarpuplaučių limfmazgių (Lnn. bifurcationes, eparteriales et mediastinales) palpacija. Trachėja ir pagrindinės bronchų atšakos turi būti atvertos išilgai, o plaučiai turi būti įpjauti užpakaliniame trečdalyje statmenai jų pagrindinei ašiai; tie pjūviai nereikalingi, jeigu plaučiai netiekiami vartoti žmonėms;
c)
išilginis širdies pjūvis, siekiant atverti skilvelius ir perskirti tarpskilvelines pertvaras;
d)
kepenų ir jų limfmazgių palpacija;
e)
skrandžio ir žarnų pasaitų limfmazgių palpacija ir prireikus pjūvis;
f)
blužnies palpacija;
g)
inkstų ir inkstų limfmazgių (Lnn. renales) pjūvis;
h)
tešmens limfmazgių pjūvis;
i)
jaunų gyvūnų bambos srities ir sąnarių palpacija ir prireikus pjūvis bambos srityje ir sąnarių atvėrimas.“
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. birželio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 7 d.