NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) 2015/514
ze dne 18. prosince 2014
o informacích, které mají podávat příslušné orgány Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1) a zejména s ohledem na čl. 67 odst. 5 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je nezbytné upřesnit obsah informací, které příslušné orgány členských států musí čtvrtletně podávat Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice 2011/61/EU, aby tak tento orgán mohl posoudit, jak funguje pas pro unijní správce alternativních investičních fondů (dále jen: unijní správci), kteří spravují nebo nabízejí unijní alternativní investiční fondy v Unii, podmínky provozování činnosti pro alternativní investiční fondy a jejich správce a případný dopad rozšíření působnosti pasu.
(2)
Je důležité zajistit, aby informace podávané příslušnými orgány byly věcné a umožňovaly provést informované posouzení. Všechny příslušné orgány by proto měly podávat informace, které umožňují soudržné posouzení v celé Unii, a zároveň by měla být zachována možnost poskytnout také jakékoli další informace, které by mohly považovat za užitečné, pokud jde o hodnocení celkového fungování pasu EU, vnitrostátních pravidel upravujících neveřejné nabízení a rovněž možného dopadu rozšíření působnosti pasu na fondy a správce ze třetích zemí. Aby bylo zajištěno, že se jednotný soubor požadavků na podávání zpráv uplatní přímo na všechny příslušné orgány, je nezbytné stanovit pravidla pro informace, jež mají být poskytovány orgánu pro cenné papíry a trhy, formou nařízení.
(3)
V zájmu posouzení využívání pasu EU je důležité shromažďovat kvantitativní údaje o správcích alternativních investičních fondů a o alternativních investičních fondech, jež využívají pasy uvedené v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU, údaje o jurisdikcích, v nichž dochází k přeshraničním činnostem, a rovněž o druzích přeshraničních činností.
(4)
Nezbytným prvkem celkového fungování pasu EU je účinná spolupráce mezi příslušnými orgány. Pro posouzení účinnosti je nezbytné shromáždit informace o spolupráci mezi příslušnými orgány při výkonu jejich pravomocí v souladu s články 45 a 50 směrnice 2011/61/EU. To znamená posouzení případů, kdy se překrývají různé pravomoci, přijatých opatření v reakci na tuto situaci a rovněž účinnosti spolupráce, pokud jde o načasování, věcnost a důkladnost.
(5)
Pas EU je založen na systému oznamování stanoveném v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU. Příslušné orgány by proto měly podávat informace o provozování tohoto systému, zvláště pokud jde o načasování, bezproblémovost, kvalitu oznámených informací a případné odchylky při jeho uplatňování.
(6)
Aby bylo možné provést objektivní posouzení, měly by mít příslušné orgány povinnost podávat informace o fungování pasu také z hlediska investorů, zvláště pokud jde o dopady na jejich ochranu. Příslušné orgány by měly také podávat informace o stížnostech, které podali investoři v souvislosti se správci alternativních investičních fondů nebo s těmito fondy usazenými v jiném členském státě, než ve kterém má investor bydliště, o dotazech investorů týkajících se rozdělení pravomocí mezi příslušnými orgány z různých členských států a o jakýchkoli záležitostech, které vyvstaly v souvislosti s opatřeními ohledně nabízení fondů.
(7)
Při posouzení fungování pasu je nutno náležitě zohledňovat úlohu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy při odstraňování rozdílného přístupu příslušných orgánů k přeshraniční správě a nabízení fondů. Příslušné orgány by proto měly sdělovat své názory na užitečnost, načasování, kvalitu a jakékoli další záležitosti týkající se zapojení orgánu pro cenné papíry a trhy.
(8)
V zájmu posouzení fungování nynějších vnitrostátních režimů, které umožňují mimounijním správcům a mimounijním alternativním investičním fondům působit v jednotlivých členských státech, je třeba znát beze zbytku podrobnosti týkající se právních rámců přijatých těmito jednotlivými členskými státy, jejich specifické rysy a odlišnosti ve srovnání s pravidly, jež se uplatňují na unijní správce a unijní alternativní investiční fondy. Rovněž je důležité shromažďovat kvantitativní informace o počtu mimounijních alternativních investičních fondů nabízených v členských státech a mimounijních správců, kteří v členských státech spravují nebo nabízejí alternativní investiční fondy. Tyto informace by měly rovněž obsahovat údaje o opatřeních v oblasti prosazování práva a dohledu a rovněž o doplňujících informacích, které dodaly mimounijní orgány dohledu na základě žádosti.
(9)
Příslušné orgány by poté, co se zapojí do vyjednávání mnohostranných memorand o porozumění, měly sdělovat informace o všech dohodách o spolupráci uzavřených s orgány dohledu třetích zemí, o nichž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy dosud neví. Aby bylo možné posoudit fungování dohod o spolupráci, je důležité shromažďovat informace o účinnosti těchto dohod, např. kvantitativní i kvalitativní informace o využívání různých pravomocí stanovených v těchto dohodách. Mezi tyto informace patří i požadavky na informace, inspekce na místě a sdílení informací. Účinnost spolupráce by měla být posuzována z hlediska významnosti, důkladnosti, načasování a úplnosti poskytované pomoci.
(10)
Příslušné orgány by měly podávat informace o veškerých prvcích režimu třetí země, které de facto nebo de iure způsobují omezení nebo obtíže při výkonu dohledových funkcí příslušného orgánu členského státu nebo s ohledem na přímé přijímání informací od mimounijních subjektů. Kromě toho by měly být shromažďovány informace o stížnostech ze strany investorů, jakož i o opatřeních, jež příslušné orgány v reakci na tyto stížnosti přijaly.
(11)
Posouzení vzájemného působení mezi oběma systémy zavedenými pro správu nebo nabízení alternativních investičních fondů by mělo vycházet z důkazů, které odrážejí celkovou situaci na vnitřním trhu, a také z krátkodobých i dlouhodobých posouzení vývoje na trhu, včetně možných narušení trhu či hospodářské soutěže. Posouzení, zda mají členské státy a jednotlivé třetí země rovné podmínky, například pokud jde o regulační zátěž, podmínky hospodářské soutěže nebo dohled, by měla být založena na důkazech. Příslušné orgány by měly podávat konkrétní informace o obecných nebo konkrétních záležitostech týkajících se třetích zemí a uvádět jejich příčiny.
(12)
Příslušné orgány by měly při podávání informací o možných narušeních trhu a hospodářské soutěže zohledňovat veškeré subjekty kolektivního financování a jejich správce. Je důležité určit, zda a do jaké míry jsou unijní alternativní investiční fondy a subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů zavedené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (2) a jejich správci potenciálně dotčeni zavedením pasu třetí země. Je to významné zvláště s ohledem na to, že se definice mimounijních správců alternativních investičních fondů ve směrnici 2011/61/EU vztahuje na všechny subjekty kolektivního investování usazené v třetích zemích, včetně těch, na které by se jinak vztahovala směrnice 2009/65/ES, pokud by byly usazeny v některém členském státě. Aby bylo možné zhodnotit celkový dopad na trh, je kromě toho nezbytné určit potenciální dopad na další zprostředkovatele působící v odvětví správy majetku, jako jsou depozitáři nebo poskytovatelé služeb,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příslušné orgány podávají Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu s čl. 67 odst. 3 směrnice 2011/61/EU tyto informace:
a)
informace o fungování pasu EU pro unijní správce alternativních investičních fondů (dále jen: unijní správci), kteří spravují nebo nabízejí unijní alternativní investiční fondy, jak je stanoveno v článcích 2 až 7;
b)
informace o fungování nabízení mimounijních alternativních investičních fondů unijními správci v členských státech a o správě nebo nabízení alternativních investičních fondů mimounijními správci v členských státech v souladu s příslušnými vnitrostátními režimy, jak je stanoveno v článcích 8 až 13;
c)
informace o dopadu fungování systémů uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce, jak je stanoveno v článku 14.
Článek 2
V souvislosti s využíváním pasu podávají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet unijních správců alternativních investičních fondů povolených podle článku 7 směrnice 2011/61/EU;
b)
počet unijních správců, kteří nabízejí podílové jednotky nebo akcie unijních alternativních investičních fondů podle článku 32 směrnice 2011/61/EU, počet unijních alternativních investičních fondů a jejich podfondů, které jsou nabízeny podle článku 32 směrnice 2011/61/EU, a rozdělení těchto informací podle domovského a hostitelského členského státu;
c)
počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy podle článku 33 směrnice 2011/61/EU, počet unijních alternativních investičních fondů spravovaných podle článku 33 směrnice 2011/61/EU a rozdělení těchto informací podle domovského a hostitelského členského státu;
d)
počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy usazené v jiných členských státech prostřednictvím pobočky podle článku 33 směrnice 2011/61/EU a počet unijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy usazené v jiném členském státě přímo podle článku 33 směrnice 2011/61/EU.
Článek 3
Pokud jde o problémy, které vyvstanou v souvislosti s účinnou spoluprací mezi příslušnými orgány, podávají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet případů, kdy příslušný orgán oznámil příslušnému orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu situaci popsanou v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, včetně uvedení druhu situace;
b)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu hostitelského členského státu, jak je popsáno v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 5 uvedené směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
c)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu o situaci popsané v čl. 45 odst. 5 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 6 uvedené směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
d)
počet případů, kdy příslušný orgán oznámil příslušnému orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu situaci popsanou v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, včetně uvedení druhu situace;
e)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu hostitelského členského státu, jak je popsáno v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření v souladu v čl. 45 odst. 7 této směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
f)
počet případů, kdy příslušný orgán poté, co obdržel oznámení od příslušného orgánu domovského členského státu správce alternativního investičního fondu o situaci popsané v čl. 45 odst. 7 směrnice 2011/61/EU, přijal opatření stanovená v čl. 45 odst. 8 této směrnice, včetně uvedení druhu přijatých opatření;
g)
počet zaslaných a přijatých oznámení podle čl. 50 odst. 5 směrnice 2011/61/EU a uvedení opatření přijatých v důsledku oznámení;
h)
pokud jde o žádosti o pomoc vydané příslušným orgánem:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
míra spokojenosti s přijatou pomocí a obtíže, které vyvstaly,
-
průměrná doba do obdržení odpovědi;
i)
pokud jde o žádosti o pomoc, které obdržel příslušný orgán od příslušných orgánů v jiných členských státech:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
průměrná doba do vydání odpovědi;
j)
počet ověření na místě nebo šetření, která příslušný orgán provedl v jiném členském státě v souladu s čl. 54 odst. 1 směrnice 2011/61/EU a počet žádostí o ověření na místě nebo šetření v jiném členském státě, které byly zamítnuty.
Článek 4
Pokud jde o problémy, jež vyvstaly v souvislosti s účinným fungováním systému oznamování stanoveném v článcích 32 a 33 směrnice 2011/61/EU, poskytnou příslušné orgány tyto informace:
a)
průměrná doba, která uplyne mezi přijetím oznámení se všemi nezbytnými dokumenty od správce alternativního investičního fondu a okamžikem, kdy přijímající příslušný orgán podá oznámení příslušnému orgánu hostitelského členského státu;
b)
průměrná doba, která uplyne, než příslušný orgán domovského členského státu správce alternativního investičního fondu tomuto správci oznámí, že může provádět přeshraniční činnosti; tato doba se počítá od data předání oznámení s dokumenty příslušnému orgánu hostitelského členského státu;
c)
počet žádostí příslušného orgánu hostitelské země o objasnění skutečností, které se týkají oznámení;
d)
počet sporů příslušných orgánů domovského a hostitelského členského státu týkajících se postupu oznamování.
Článek 5
Pokud jde o záležitosti ochrany investorů týkající se alternativních investičních fondů nabízených nebo spravovaných z jiného členského státu a rovněž alternativních investičních fondů nabízených podle článku 43 směrnice 2011/61/EU, podají příslušné orgány tyto informace:
a)
počet a druh stížností investorů podaných příslušnému orgánu týkajících se alternativních investičních fondů nabízených nebo spravovaných správcem usazeným v jiném členském státě, uváděné důvody a způsob, jakým byly tyto stížnosti vyřízeny;
b)
důkazy o nejasnostech ze strany investorů, pokud jde o rozdělení úkolů dohledu mezi příslušné orgány domovské a hostitelské země;
c)
veškeré záležitosti týkající se fungování opatření přijatých správcem a týkajících se nabízení alternativních investičních fondů a opatření, která byla přijata, aby se zabránilo nabízení podílových jednotek nebo akcií alternativních investičních fondů neprofesionálním investorům, jak je požadováno v příloze IV písm. h) směrnice 2011/61/EU.
Článek 6
Pokud jde o zprostředkování ze strany orgánu pro cenné papíry a trhy, příslušné orgány podají informace o míře spokojenosti se zprostředkováním provedeným tímto orgánem ve věcech týkajících se fungování pasu pro unijní správce spravující nebo nabízející unijní alternativní investiční fondy.
Článek 7
Pokud jde o účinnost shromažďování a sdílení informací o sledování systémových rizik, poskytnou příslušné orgány tyto informace:
a)
počet případů, kdy příslušný orgán obdržel informaci od jiného příslušného orgánu, která se týkala sledování systémového rizika, přičemž se rozliší tyto informace:
-
opakované informace poskytované v souladu s první větou čl. 25 odst. 2 směrnice 2011/61/EU,
-
informace získané na dvoustranném základě o významných zdrojích rizika u protistrany předané v souladu s druhou větou čl. 25 odst. 2 směrnice 2011/61/EU,
-
informace podle aktuální potřeby, které jsou sdíleny na dvoustranném základě v souladu s článkem 53 směrnice 2011/61/EU;
b)
počet situací, kdy příslušný orgán sdílel s jiným příslušným orgánem informace, které se týkaly sledování systémového rizika, přičemž se rozliší tyto informace:
-
informace podávané pravidelně podle článku 25 směrnice 2011/61/EU,
-
informace podle aktuální potřeby, které jsou sdíleny na dvoustranném základě v souladu s článkem 53 směrnice 2011/61/EU.
Článek 8
Pokud jde o nabízení mimounijních alternativních investičních fondů unijními správci v souladu s čl. 36 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je takové nabízení povoleno, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet unijních správců, jimž příslušný orgán povolil nabízet ve své jurisdikci mimounijní alternativní investiční fondy v souladu s článkem 36 směrnice 2011/61/EU, a počet nabízených mimounijních alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán unijním správcům ohledně nabízení mimounijních alternativních investičních fondů;
d)
vymáhání nebo opatření dohledu nebo sankce uložené unijním správcům v souvislosti s nabízením mimounijních alternativních investičních fondů.
Článek 9
Pokud jde o nabízení alternativních investičních fondů mimounijními správci v souladu s čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je takové nabízení povoleno, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet mimounijních správců, kteří nabízejí alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu v souladu s čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU, a počet nabízených alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán mimounijním správcům ohledně nabízení alternativních investičních fondů podle čl. 42 odst. 1 směrnice 2011/61/EU;
d)
vymáhání nebo opatření dohledu nebo sankce uložené příslušným orgánem mimounijním správcům alternativních investičních fondů v souvislosti s povinnostmi stanovenými v článcích 22, 23, 24 a 26 až 30 směrnice 2011/61/EU.
Článek 10
Pokud jde o správu unijních alternativních investičních fondů mimounijními správci na základě příslušných vnitrostátních režimů, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
právní ustanovení, na jejichž základě je taková správa povolena, včetně popisu uplatňovaných zvláštních podmínek;
b)
počet mimounijních správců, kteří spravují unijní alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu, a počet spravovaných unijních alternativních investičních fondů;
c)
počet žádostí o informace, které podal příslušný orgán mimounijním správcům ohledně správy unijních alternativních investičních fondů.
Článek 11
Pokud jde o existenci a účinnost dohod o spolupráci mezi příslušným orgánem členského státu a orgánem dohledu mimounijní země pro účely dohledu nad systémovými riziky, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
existence dvoustranných dohod o spolupráci mezi příslušným orgánem a orgány dohledu v třetích zemích jiných než těch, které byly sjednány a schváleny pod záštitou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a dotčených třetích zemí;
b)
pokud jde o žádosti o informace nebo pomoc, které podá příslušný orgán orgánům třetí země v souladu s dohodami o spolupráci:
-
počet a druh žádostí,
-
počet zamítnutých žádostí a důvody zamítnutí,
-
míra spokojenosti s přijatou pomocí, včetně obtíží, které vyvstaly,
-
průměrná doba do obdržení odpovědi;
c)
počet návštěv na místě, o jejichž vykonání svým jménem požádal příslušný orgán v souladu s dohodami o spolupráci orgán dohledu třetí země, a rovněž počet žádostí o inspekce na místě, které byly zamítnuty;
d)
počet situací, kdy orgán dohledu třetí země podal v souladu s dohodami o spolupráci nevyžádanou informaci ohledně:
-
jakékoli významné události, která by mohla mít negativní vliv na subjekt, nad nímž je vykonáván dohled,
-
vymáhání nebo regulačních opatření či sankcí, včetně zrušení, přerušení nebo úpravy příslušných licencí nebo registrací, jež se týkají nebo mají nějaký vztah k mimounijním správcům, kteří nabízejí nebo spravují alternativní investiční fondy v jurisdikci příslušného orgánu;
e)
počet případů, kdy příslušný orgán sdílel s jinými příslušnými orgány informaci, kterou obdržel v souladu s dohodami o spolupráci od orgánů dohledu třetí země pro účely sledování systémového rizika.
Článek 12
Pokud jde o záležitosti ochrany investorů ve vztahu k nabízení a správě fondů podle příslušných vnitrostátních režimů, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
počet a druh stížností investorů podaných příslušnému orgánu, které se týkají alternativních investičních fondů nabízených v dané jurisdikci podle příslušného vnitrostátního režimu;
b)
vymáhání nebo regulační opatření či sankce uložené příslušným orgánem, včetně zrušení, pozastavení nebo změny příslušných licencí nebo registrací, jež se týkají nebo mají nějaký vztah k mimounijním správcům, kteří nabízejí nebo spravují alternativní investiční fondy v dané jurisdikci, nebo k mimounijním alternativním investičním fondům nabízeným v dané jurisdikci unijními správci.
Článek 13
Pokud jde o vlastnosti regulačního a dohledového rámce třetí země, které by mohly bránit účinnému výkonu dohledových pravomocí příslušného orgánu, příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
problémy nebo překážky při uplatňování regulačního a dohledového rámce, se kterými se příslušný orgán setkal při výkonu svých dohledových pravomocí nad mimounijními správci alternativních investičních fondů nebo mimounijními alternativními investičními fondy;
b)
problémy při získávání informací přímo od mimounijních správců alternativních investičních fondů.
Článek 14
Pokud jde o dopad fungování systémů uvedených v čl. 1 písm. a) a b), příslušné orgány poskytnou tyto informace:
a)
důkazy, že správci alternativních investičních fondů, kteří byli usazeni v jejich jurisdikci, se přesunuli do třetích zemí, přičemž upřesní souhrnné údaje o počtu alternativních investičních fondů a majetku ve správě za každou třetí zemi a důvody tohoto přesunu;
b)
podrobné informace o jakémkoli zjištěném nebo očekávaném narušení trhu nebo hospodářské soutěže mezi unijními a mimounijními subjekty kolektivního investování a rovněž unijními a mimounijními správci těchto subjektů;
c)
důkazy, že unijní správci subjektů kolektivního investování povolených v jejich jurisdikci se setkali s obtížemi nebo omezeními při usazování nebo při nabízení subjektů kolektivního investování, které spravují, v jakékoliv třetí zemi, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi;
d)
důkazy, že v třetích zemích existují obtíže nebo omezení, jež ve svém důsledku odrazují unijní správce subjektů kolektivního investování povolených v jejich jurisdikci od rozhodnutí usadit se nebo nabízet subjekty kolektivního investování, které spravují, v jakékoli třetí zemi, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi;
e)
informace uvádějící jakékoli všeobecné nebo konkrétní obtíže, s nimiž se unijní správci subjektů kolektivního investování setkávají při usazování nebo nabízení subjektů kolektivního investování, které spravují, v třetích zemích, přičemž příslušné orgány uvedou tuto třetí zemi.
Článek 15
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) 2015/514
2014 m. gruodžio 18 d.
dėl informacijos, kurią kompetentingos institucijos turi teikti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2011/61/ES 67 straipsnio 3 dalį
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/61/ES dėl alternatyvaus investavimo fondų valdytojų, kuria iš dalies keičiami direktyvos 2003/41/EB ir 2009/65/EB bei reglamentai (EB) Nr. 1060/2009 ir (ES) Nr. 1095/2010 (1), ypač į jos 67 straipsnio 5 dalį,
kadangi:
(1)
būtina nustatyti turinį informacijos, kurią valstybių narių kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2011/61/ES 67 straipsnio 3 dalį turėtų kas ketvirtį teikti Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI), kad ji galėtų vertinti, kaip veikia prekybos leidimų ES alternatyvaus investavimo fondų valdytojams (toliau - ES AIFV), kurie Sąjungoje valdo ES alternatyvaus investavimo fondus (toliau - ES AIF) arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas, sistema, taip pat vertinti AIF bei jų valdytojų veiklos sąlygas ir galimą platesnio prekybos leidimų sistemos taikymo poveikį;
(2)
svarbu užtikrinti, kad kompetentingų institucijų teikiama informacija būtų tinkama ir kad ja remiantis būtų galima atlikti pagrįstą vertinimą. Todėl visos kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją, kuria remiantis būtų galima atlikti nuoseklų vertinimą visoje Sąjungoje, ir kartu galėtų pateikti bet kokią papildomą informaciją, kuri, jų manymu, galėtų būti naudinga siekiant įvertinti bendrą ES prekybos leidimų sistemos ir neviešam platinimui taikomų nacionalinių taisyklių veikimą, taip pat prekybos leidimų sistemos taikymo ir trečiųjų šalių fondams bei valdytojams galimą poveikį. Siekiant užtikrinti, kad vienodi informacijos teikimo reikalavimai būtų tiesiogiai taikomi visoms kompetentingoms institucijoms, informacijos teikimo EVPRI taisykles būtina pateikti reglamento forma;
(3)
siekiant įvertinti naudojimąsi ES prekybos leidimais, svarbu rinkti kiekybinius duomenis apie AIFV ir AIF, besinaudojančius Direktyvos 2011/61/ES 32 ir 33 straipsniuose nurodytais prekybos leidimais, taip pat duomenis apie jurisdikcijas, kuriose vykdoma tarpvalstybinė veikla, ir apie tarpvalstybinės veiklos rūšis;
(4)
labai svarbus bendro ES prekybos leidimų sistemos veikimo aspektas - veiksmingas kompetentingų institucijų bendradarbiavimas. Siekiant įvertinti bendradarbiavimo veiksmingumą, labai svarbu rinkti informaciją apie tai, kaip kompetentingos institucijos bendradarbiauja vykdydamos Direktyvos 2011/61/ES 45 ir 50 straipsniuose nustatytas savo pareigas. Tai reiškia, kad reikia vertinti atvejus, kuriais reikėjo pasinaudoti skirtinga kompetencija, atsakomąsias priemones, kurių buvo imtasi, ir bendradarbiavimo veiksmingumą laiko, tinkamumo ir nuodugnumo atžvilgiais;
(5)
ES prekybos leidimų sistema pagrįsta Direktyvos 2011/61/ES 32 ir 33 straipsniuose numatyta pranešimų teikimo sistema. Todėl kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją apie tokios sistemos veikimą, visų pirma apie laiką, sklandumą, teikiamos informacijos kokybę ir bet kokius galimus su šios sistemos taikymu susijusius skirtumus;
(6)
kad būtų galima atlikti objektyvų vertinimą, turėtų būti reikalaujama, kad kompetentingų institucijų apie prekybos leidimų sistemos veikimą teikiama informacija apimtų ir investuotojų, visų pirma poveikio investuotojų apsaugai, aspektą. Kompetentingos institucijos taip pat turėtų teikti informaciją apie investuotojų pateiktus skundus dėl kitose valstybėse narėse nei valstybė narė, kurioje yra investuotojo gyvenamoji vieta, įsisteigusių AIFV ar AIF, investuotojų užklausas dėl kompetencijos pasiskirstymo tarp skirtingų valstybių narių kompetentingų institucijų ir bet kokius dėl platinimo tvarkos kilusius klausimus;
(7)
vertinant prekybos leidimų sistemos veikimą, reikia deramai atsižvelgti į EVPRI vaidmenį siekiant sutarimo tais atvejais, kai kompetentingos institucijos skirtingai traktuoja tarpvalstybinio valdymo ar platinimo klausimus. Todėl kompetentingos institucijos turėtų teikti savo nuomones dėl EVPRI dalyvavimo naudingumo, laiko, kokybės ir kitų su tuo susijusių klausimų;
(8)
siekiant įvertinti, kaip veikia dabartiniai nacionaliniai režimai, kurių laikydamiesi ne ES AIFV ir ne ES AIF gali vykdyti veiklą atskirose valstybėse narėse, būtina išsamiai žinoti apie atskirų valstybių narių priimtas teisines sistemas, jų ypatumus ir skirtumus, palyginti su taisyklėmis, kurios taikomos ES AIFV ir ES AIF. Taip pat svarbu rinkti kiekybinę informaciją apie ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami valstybėse narėse, skaičių ir apie ne ES AIFV, kurie valstybėse narėse valdo AIF arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas, skaičių. Į tokią informaciją turėtų įeiti ir duomenys apie vykdymo užtikrinimo bei priežiūros veiksmus ir apie bet kokią papildomą informaciją, paprašius gautą iš ne ES priežiūros institucijų;
(9)
kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją apie bet kokius bendradarbiavimo susitarimus su trečiųjų šalių priežiūros institucijomis, apie kuriuos dar nežino EVPRI, kaip derybose dėl daugiašalių susitarimo memorandumų dalyvavusi šalis. Kad būtų galima įvertinti bendradarbiavimo susitarimų veikimą, svarbu rinkti informaciją apie tokių bendradarbiavimo susitarimų veiksmingumą, pavyzdžiui, kiekybinę ir kokybinę informaciją apie tai, kaip pasinaudota įvairiais tuose susitarimuose numatytais įgaliojimais. Tai apima duomenis apie informacijos prašymus, apsilankymus vietoje ir keitimąsi informacija. Bendradarbiavimo veiksmingumas turėtų būti vertinamas gautos pagalbos tinkamumo, nuodugnumo, laiko ir visapusiškumo atžvilgiais;
(10)
kompetentingos institucijos turėtų teikti informaciją apie bet kokius trečiųjų šalių režimo aspektus, dėl kurių de facto arba de jure atsiranda suvaržymų arba sunkumų, susijusių su valstybės narės kompetentingos institucijos galimybe vykdyti priežiūros funkcijas arba su galimybe tiesiogiai gauti informaciją iš ne ES subjektų. Be to, reikėtų rinkti informaciją apie investuotojų skundus ir apie priemones, kurių ėmėsi kompetentingos institucijos, reaguodamos į tokius skundus;
(11)
vertinant AIF valdymo arba jų investicinių vienetų ar akcijų platinimo veiklai taikomų abiejų sistemų sąveiką, reikėtų remtis faktais, rodančiais bendrą padėtį vidaus rinkoje, taip pat trumpalaikės ir ilgalaikės rinkos raidos, įskaitant galimus rinkos sutrikdymus arba konkurencijos iškraipymus, vertinimais. Šie vertinimai turėtų būti atliekami remiantis faktais, iš kurių matyti, ar valstybėse narėse ir atskirose trečiosiose šalyse yra sudarytos vienodos sąlygos, turint omenyje, pavyzdžiui, reguliavimo naštą, konkurenciją ar priežiūrą. Kompetentingos institucijos turėtų teikti konkrečią informaciją apie bendro pobūdžio ar konkrečias su atskiromis trečiosiomis šalimis susijusias problemas ir nurodyti tokių problemų priežastis;
(12)
teikdamos informaciją apie galimus rinkos sutrikdymus ir konkurencijos iškraipymus, kompetentingos institucijos turėtų atsižvelgti į visus kolektyvinio investavimo subjektus ir jų valdytojus. Svarbu nustatyti, ar ir kokiu mastu trečiųjų šalių prekybos leidimų sistemos įvedimas galėtų paveikti ES AIF ir pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/65/EB (2) įsteigtus kolektyvinio investavimo į perleidžiamuosius vertybinius popierius subjektus, taip pat jų valdytojus. Tai ypač svarbu atsižvelgiant į tai, kad Direktyvoje 2011/61/ES pateikta ne ES AIFV apibrėžtis apima visus trečiosiose šalyse įsisteigusius kolektyvinio investavimo subjektus, įskaitant subjektus, kuriems, jei jie būtų įsisteigę valstybėje narėje, būtų taikoma Direktyva 2009/65/EB. Be to, siekiant nustatyti bendrą poveikį rinkai, būtina nustatyti galimą poveikį kitiems turto valdymo sektoriuje veiklą vykdantiems tarpininkams, tokiems kaip depozitoriumai ar paslaugų teikėjai,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Kompetentingos institucijos pagal Direktyvos 2011/61/ES 67 straipsnio 3 dalį Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijai (EVPRI) teikia šią informaciją:
a)
2-7 straipsniuose nustatytą informaciją apie tai, kaip veikia ES prekybos leidimų ES alternatyvaus investavimo fondų valdytojams (AIFV), valdantiems ES alternatyvaus investavimo fondus (AIF) ir (arba) platinantiems jų investicinius vienetus ar akcijas, sistema;
b)
8-13 straipsniuose nustatytą informaciją apie tai, kaip veikia pagal taikomus nacionalinius režimus ES AIFV vykdomas ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse ir ne ES AIFV vykdomas AIF valdymas ir (arba) jų investicinių vienetų ar akcijų platinimas valstybėse narėse;
c)
14 straipsnyje nustatytą informaciją apie šios dalies a ir b punktuose nurodytų sistemų taikymo poveikį.
2 straipsnis
Teikdamos informaciją apie naudojimąsi prekybos leidimais, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
ES AIFV, kuriems pagal Direktyvos 2011/61/ES 7 straipsnį išduotas veiklos leidimas, skaičių;
b)
pagal Direktyvos 2011/61/ES 32 straipsnį ES AIF investicinius vienetus ar akcijas platinančių ES AIFV skaičių; ES AIF ir AIF padalinių, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinamos pagal Direktyvos 2011/61/ES 32 straipsnį, skaičių; pasiskirstymą pagal atskiras buveinės ir priimančiąsias valstybes nares;
c)
pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį ES AIF valdančių ES AIFV skaičių; pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį valdomų ES AIF skaičių; pasiskirstymą pagal atskiras buveinės ir priimančiąsias valstybes nares;
d)
ES AIFV, kurie pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį įsteigę filialus valdo kitose valstybėse narėse įsisteigusius ES AIF, skaičių; ES AIFV, kurie pagal Direktyvos 2011/61/ES 33 straipsnį tiesiogiai valdo kitose valstybėse narėse įsisteigusius ES AIF, skaičių.
3 straipsnis
Teikdamos informaciją apie patiriamas su veiksmingu kompetentingų institucijų bendradarbiavimu susijusias problemas, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija pranešė AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 5 dalyje aprašytą padėtį, skaičių ir padėties pobūdį;
b)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, gavusi iš priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 5 dalyje nurodytą pranešimą, ėmėsi tos direktyvos 45 straipsnio 5 dalyje nurodytų priemonių, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
c)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, pranešusi AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 5 dalyje aprašytą padėtį, ėmėsi tos direktyvos 45 straipsnio 6 dalyje nurodytų priemonių, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
d)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija pranešė AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 7 dalyje aprašytą padėtį, skaičių ir padėties pobūdį;
e)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, gavusi iš priimančiosios valstybės narės kompetentingos institucijos Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 7 dalyje nurodytą pranešimą, ėmėsi priemonių pagal tos direktyvos 45 straipsnio 7 dalį, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
f)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija, pranešusi AIFV buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai apie Direktyvos 2011/61/ES 45 straipsnio 7 dalyje aprašytą padėtį, ėmėsi tos direktyvos 45 straipsnio 8 dalyje nurodytų priemonių, skaičių ir priemonių, kurių buvo imtasi, pobūdį;
g)
pagal Direktyvos 2011/61/ES 50 straipsnio 5 dalį išsiųstų ir gautų pranešimų skaičių ir veiksmus, kurių buvo imtasi dėl tokių pranešimų;
h)
teikiant informaciją apie kompetentingos institucijos pateiktus pagalbos prašymus, nurodoma:
-
prašymų skaičius ir pobūdis,
-
atmestų prašymų skaičius ir atmetimo priežastys,
-
pasitenkinimo gauta pagalba lygis ir sunkumai, su kuriais susidurta,
-
vidutinis atsakymo gavimo laikas;
i)
teikiant informaciją apie kompetentingos institucijos iš kitų valstybių narių kompetentingų institucijų gautus pagalbos prašymus, nurodoma:
-
prašymų skaičius ir pobūdis,
-
atmestų prašymų skaičius ir atmetimo priežastys,
-
vidutinis atsakymo pateikimo laikas;
j)
kompetentingos institucijos kitoje valstybėje narėje pagal Direktyvos 2011/61/ES 54 straipsnio 1 dalį atliktų patikrų vietoje ar tyrimų skaičių ir atmestų prašymų dėl patikrų vietoje ar tyrimų kitoje valstybėje narėje skaičių.
4 straipsnis
Teikdamos informaciją apie patiriamas su Direktyvos 2011/61/ES 32 ir 33 straipsniuose numatytos pranešimų teikimo sistemos veiksmingu veikimu susijusias problemas, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
vidutinį laiką nuo išsamios pranešimo bylos iš AIFV gavimo iki to momento, kai ją gavusi kompetentinga institucija pateikia pranešimą priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai;
b)
vidutinį laiką, per kurį AIFV buveinės valstybės narės kompetentinga institucija praneša AIFV, kad jis gali vykdyti tarpvalstybinę veiklą, skaičiuojant nuo pranešimo bylos perdavimo priimančiosios valstybės narės kompetentingai institucijai dienos;
c)
priimančiosios šalies kompetentingos institucijos prašymų pateikti paaiškinimų dėl pranešimų skaičių;
d)
buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės kompetentingų institucijų nesutarimų dėl pranešimų teikimo proceso skaičių.
5 straipsnis
Teikdamos informaciją apie investuotojų apsaugos klausimus, susijusius su AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas platina arba kuriuos valdo kitoje valstybėje narėje įsisteigęs AIFV, taip pat su AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami pagal Direktyvos 2011/61/ES 43 straipsnį, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
kompetentingai institucijai investuotojų pateiktų skundų, susijusių su AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas platina arba kuriuos valdo kitoje valstybėje narėje įsisteigęs AIFV, skaičių ir pobūdį, jų priežastis ir kaip tokie skundai buvo išspręsti;
b)
faktus, rodančius, kad investuotojams neaiškus priežiūros užduočių pasiskirstymas tarp buveinės valstybės narės ir priimančiosios valstybės narės kompetentingų institucijų;
c)
bet kokius klausimus, susijusius su AIFV nustatyta AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo tvarka ir su nustatyta tvarka, kuria užkertamas kelias AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimui mažmeniniams investuotojams, kaip reikalaujama Direktyvos 2011/61/ES IV priedo h punkte.
6 straipsnis
Teikdamos informaciją apie EVPRI tarpininkavimą, kompetentingos institucijos nurodo, kiek jas tenkina EVPRI tarpininkavimas su prekybos leidimų ES AIFV, valdantiems ES AIF ir (arba) platinantiems jų investicinius vienetus ar akcijas, sistemos veikimu susijusiais klausimais.
7 straipsnis
Teikdamos informaciją apie informacijos, susijusios su sisteminės rizikos stebėsena, rinkimo ir keitimosi ja veiksmingumą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija iš kitos kompetentingos institucijos gavo su sisteminės rizikos stebėsena susijusią informaciją, skaičių, išskirdamos:
-
reguliarią informaciją, teikiamą pagal Direktyvos 2011/61/ES 25 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį,
-
dvišalę informaciją apie svarbius sandorio šalies rizikos šaltinius, perduodamą pagal Direktyvos 2011/61/ES 25 straipsnio 2 dalies antrą sakinį,
-
ad hoc informaciją, kuria dvišaliu pagrindu keičiamasi pagal Direktyvos 2011/61/ES 53 straipsnį;
b)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija su kita kompetentinga institucija pasikeitė informacija, susijusia su sisteminės rizikos stebėsena, skaičių, išskirdamos:
-
informaciją, reguliariai teikiamą pagal Direktyvos 2011/61/ES 25 straipsnį,
-
ad hoc informaciją, kuria dvišaliu pagrindu keičiamasi pagal Direktyvos 2011/61/ES 53 straipsnį.
8 straipsnis
Teikdamos informaciją apie ES AIFV pagal Direktyvos 2011/61/ES 36 straipsnio 1 dalį vykdomą ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama vykdyti tokį platinimą, įskaitant konkrečių taikomų sąlygų aprašymą;
b)
ES AIFV, kuriems kompetentinga institucija leido savo jurisdikcijoje platinti ne ES AIF investicinius vienetus ar akcijas pagal Direktyvos 2011/61/ES 36 straipsnį, skaičių ir ne ES AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami, skaičių;
c)
ES AIFV skirtų kompetentingos institucijos prašymų pateikti informaciją dėl ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo skaičių;
d)
su ne ES AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimu susijusius vykdymo užtikrinimo ar priežiūros veiksmus arba sankcijas, kurių buvo imtasi ES AIFV atžvilgiu.
9 straipsnis
Teikdamos informaciją apie ne ES AIFV pagal Direktyvos 2011/61/ES 42 straipsnio 1 dalį vykdomą AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama vykdyti tokį platinimą, įskaitant konkrečių taikomų sąlygų aprašymą;
b)
ne ES AIFV, kurie kompetentingos institucijos jurisdikcijoje platina AIF investicinius vienetus ar akcijas pagal Direktyvos 2011/61/ES 42 straipsnio 1 dalį, skaičių ir AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami, skaičių;
c)
ne ES AIFV skirtų kompetentingos institucijos prašymų pateikti informaciją dėl AIF investicinių vienetų ar akcijų platinimo pagal Direktyvos 2011/61/ES 42 straipsnio 1 dalį skaičių;
d)
su Direktyvos 2011/61/ES 22, 23, 24 ir 26-30 straipsniuose nustatytomis prievolėmis susijusius vykdymo užtikrinimo ar priežiūros veiksmus arba sankcijas, kurių kompetentingos institucijos ėmėsi ne ES AIFV atžvilgiu.
10 straipsnis
Teikdamos informaciją apie ne ES AIFV pagal taikomus nacionalinius režimus vykdomą ES AIF valdymą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
teisės nuostatas, pagal kurias leidžiama vykdyti tokį valdymą, įskaitant konkrečių taikomų sąlygų aprašymą;
b)
ne ES AIFV, kurie kompetentingos institucijos jurisdikcijoje valdo ES AIF, skaičių ir valdomų ES AIF skaičių;
c)
ne ES AIFV skirtų kompetentingos institucijos prašymų pateikti informaciją dėl ES AIF valdymo skaičių.
11 straipsnis
Teikdamos informaciją apie tai, ar valstybės narės kompetentinga institucija ir ne ES šalies priežiūros institucija sisteminės rizikos priežiūros tikslu yra sudariusios bendradarbiavimo susitarimų, ir apie šių susitarimų veiksmingumą, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
ar kompetentinga institucija ir trečiųjų šalių priežiūros institucijos yra sudariusios kitų dvišalių bendradarbiavimo susitarimų nei susitarimai, dėl kurių derėjosi ir sutarė EVPRI ir atitinkamos trečiosios šalys;
b)
teikiant informaciją apie kompetentingos institucijos trečiųjų šalių institucijoms pateiktus informacijos ar pagalbos prašymus, nurodoma:
-
prašymų skaičius ir pobūdis,
-
atmestų prašymų skaičius ir atmetimo priežastys,
-
pasitenkinimo gauta pagalba lygis, įskaitant sunkumus, su kuriais susidurta,
-
vidutinis atsakymo gavimo laikas;
c)
apsilankymų vietoje, kuriuos kompetentinga institucija, remdamasi bendradarbiavimo susitarimais, paprašė trečiosios šalies priežiūros institucijos atlikti jos vardu, skaičių ir atmestų prašymų dėl apsilankymų vietoje skaičių;
d)
skaičių atvejų, kuriais iš trečiosios šalies priežiūros institucijos pagal bendradarbiavimo susitarimus nepaprašius buvo gauta informacija apie:
-
žinomus reikšmingus įvykius, kurie galėtų neigiamai paveikti prižiūrimą subjektą,
-
vykdymo užtikrinimo ar reguliavimo veiksmus arba sankcijas, įskaitant atitinkamų licencijų ar registracijos atšaukimą, sustabdymą ar pakeitimą, tiesiogiai arba iš dalies susijusius su ne ES AIFV, kurie kompetentingos institucijos jurisdikcijoje valdo AIF arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas;
e)
atvejų, kuriais kompetentinga institucija pasikeitė iš trečiųjų šalių priežiūros institucijų pagal bendradarbiavimo susitarimus sisteminės rizikos stebėsenos tikslu gauta informacija su kitomis kompetentingomis institucijomis, skaičių.
12 straipsnis
Teikdamos informaciją apie investuotojų apsaugos klausimus, susijusius su valdymu arba investicinių vienetų ar akcijų platinimu pagal nacionalinius režimus, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
kompetentingai institucijai investuotojų pateiktų skundų, susijusių su AIF, kurių investiciniai vienetai ar akcijos platinami toje jurisdikcijoje pagal taikomą nacionalinį režimą, skaičių ir pobūdį;
b)
vykdymo užtikrinimo ar reguliavimo veiksmus arba sankcijas, įskaitant atitinkamų licencijų ar registracijos atšaukimą, sustabdymą ar pakeitimą, kurių ėmėsi kompetentinga institucija, tiesiogiai arba iš dalies susijusius su ne ES AIFV, kurie toje jurisdikcijoje valdo AIF arba platina jų investicinius vienetus ar akcijas, arba su ne ES AIF, kurių investicinius vienetus ar akcijas toje jurisdikcijoje platina ES AIFV.
13 straipsnis
Teikdamos informaciją apie trečiųjų šalių reguliavimo ir priežiūros sistemos aspektus, kurie gali trukdyti kompetentingai institucijai veiksmingai vykdyti priežiūros funkcijas, kompetentingos institucijos nurodo:
a)
reguliavimo ir priežiūros sistemos taikymo problemas ar kliūtis, su kuriomis susiduria kompetentinga institucija vykdydama ne ES AIFV arba ne ES AIF priežiūros funkcijas;
b)
informacijos gavimo tiesiogiai iš ne ES AIFV problemas.
14 straipsnis
Teikdamos informaciją apie 1 straipsnio a ir b punktuose nurodytų sistemų taikymo poveikį, kompetentingos institucijos pateikia:
a)
faktus, rodančius, kad jų jurisdikcijoje įsisteigę AIFV persikėlė į trečiąsias šalis, nurodydamos suvestinius valdomų AIF ir valdomo turto skaičius pagal atskiras trečiąsias šalis ir tokio persikėlimo priežastis;
b)
išsamią informaciją apie bet kokius nustatytus arba tikėtinus rinkos sutrikdymus arba ES ir ne ES kolektyvinio investavimo subjektų, taip pat ES ir ne ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojų konkurencijos iškraipymus;
c)
faktus, rodančius, kad jų jurisdikcijoje veiklos leidimus gavę ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojai susiduria su sunkumais arba suvaržymais, susijusiais su įsisteigimu arba su jų valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų platinimu tam tikroje trečiojoje šalyje, nurodydamos tą trečiąją šalį;
d)
faktus, rodančius, kad trečiosiose šalyse esama sunkumų ar suvaržymų, dėl kurių kompetentingos institucijos jurisdikcijoje veiklos leidimus gavę ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojai nesiima steigtis arba platinti savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinių vienetų ar akcijų tam tikroje trečiojoje šalyje, nurodydamos tą trečiąją šalį;
e)
informaciją, rodančią bet kokius kitus bendro pobūdžio ar konkrečius sunkumus, su kuriais susiduria ES kolektyvinio investavimo subjektų valdytojai steigdamiesi arba platindami savo valdomų kolektyvinio investavimo subjektų investicinius vienetus ar akcijas trečiosiose šalyse, nurodydamos tas trečiąsias šalis.
15 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 18 d.