PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. prosince 2014,
kterým se zastavuje antisubvenční řízení týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu
(2014/918/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(1)
Dne 19. prosince 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila antisubvenční šetření týkající se dovozu polyesterových střižových vláken pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu (dále jen „dotčené země“) na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“). V Úředním věstníku Evropské unie (2) uveřejnila příslušné oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 4. listopadu 2013 Evropské sdružení pro umělá vlákna (European Association Man-made Fibres Association, CIRFS) (dále jen „žadatel“) jménem sedmi výrobců. Žadatel představoval více než 70 % celkové výroby polyesterových střižových vláken (dále jen „PSV“) v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování a výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostatečné k zahájení šetření.
(3)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila vládu Čínské lidové republiky, vládu Indie a vládu Vietnamu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz PSV pocházejících z jejich zemí působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Příslušné vlády byly přizvány k individuálním konzultacím za účelem vyjasnění situace ohledně obsahu podnětu a dosažení řešení na základě vzájemné dohody.
Čínská lidová republika (Čína)
(4)
Čínská vláda nepřijala nabídku konzultací a poukázala na nedorozumění týkající se dne podání podnětu. Čínská vláda však předložila stanoviska k tvrzením uvedeným v podnětu, pokud jde o napadnutelnost programů.
Indie
(5)
Indická vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto k stanoviskům, jež čínská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
Vietnam
(6)
Vietnamská vláda přijala nabídku konzultací a ty se uskutečnily. Řešení na základě vzájemné dohody se v těchto konzultacích nedosáhlo. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež vietnamská vláda předložila, pokud jde o programy uvedené v podnětu.
1.2. ZÚČASTNĚNÉ STRANY
(7)
Komise ve svém oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise výslovně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce a čínskou, indickou a vietnamskou vládu, známé dovozce, dodavatele a uživatele, obchodníky, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich šetření týká, o zahájení šetření a vyzvala je k účasti.
(8)
Zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
a) Výběr vzorku
(9)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli všichni známí vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s PSV v období od 1. října 2012 do 30. září 2013. Tyto informace byly požadovány podle článku 27 základního nařízení, aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí výběr vzorku, a pokud ano, umožnit jí tyto vzorky vybrat. Konzultace byly vedeny i s orgány Číny, Indie a Vietnamu.
Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Komise vybrala vzorek na základě objemu prodeje a výroby PSV během období šetření, přičemž zohlednila jejich zeměpisné rozložení. Tento vzorek sestával ze čtyř výrobců v Unii. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 54 % celkové výroby PSV v Unii.
(11)
Komise vyzvala zúčastněné strany, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
Výběr vzorku dovozců
(12)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(13)
Osm dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise původně vzorek tří dovozců, kteří nejsou ve spojení, na základě největšího objemu dovozu do Unie. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byly se všemi známými dotčenými dovozci vedeny konzultace ohledně výběru vzorku.
(14)
Jeden z dovozců zařazených do vzorku se ze vzorku stáhl a informoval Komisi, že vyplněný dotazník nepředloží. Následně se Komise zřekla výběru vzorku vzhledem k omezenému počtu zbývajících dovozců (nezařazených do vzorku), kteří byli všichni požádáni, aby předložili vyplněný dotazník. Dvě společnosti, které dovážejí a rovněž využívají dotčený výrobek, uvedly, že si nepřejí spolupracovat jako dovozci, nýbrž jako uživatelé. Ze zbývajících pěti dovozců, kteří nejsou ve spojení, vyplněný dotazník předložili čtyři.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Číně
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Číně, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Číny při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(16)
Zpočátku poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku 23 čínských vyvážejících výrobců/vyvážejících skupin výrobců. Na základě informací získaných od vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců a v souladu s článkem 27 základního nařízení navrhla Komise původně vzorek pěti spolupracujících vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie během období šetření. Později poskytli požadované informace další dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců. Nicméně velikost těchto dvou čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců nebyla taková, aby si vyžádala změnu vzorku, kdyby poskytli požadované informace ve stanovené lhůtě.
(17)
Dva čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců požadovali, aby byl vzorek vybrán na základě surovin používaných při výrobě PSV. Proto tvrdili, že do vzorku by měl být zahrnut stejný počet výrobců PSV používajících přečištěnou kyselinu tereftalovou/ethylenglykol („PTA/MEG“) na jedné straně a výrobců PSV používajících PET vločky na straně druhé. Tvrdili také, že výrobní procesy se liší v závislosti na použité surovině a že výrobci používající různé suroviny nejsou konkurenty na stejném trhu. Kromě toho bylo uvedeno, že výrobci PSV, kteří nepoužívají PTA/MEG jako suroviny, nebudou mít výhodu z dodání PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou popsanou v podnětu.
(18)
Komise vybrala vzorek na základě největšího objemu vývozu do Unie během období šetření v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Vzorek také zohlednil, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Kromě toho je třeba poznamenat, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy.
(19)
Výběr vzorku pouze na základě typů výrobních procesů by mohl předjímat výsledek šetření předpokladem, že napadnutelné subvence budou zjištěny pouze u výrobců PSV používajících PTA/MEG jako suroviny, a nikoli u výrobců PSV používajících jako surovinu PET vločky. Kromě toho bylo zohledněno, že takové kritérium výběru by bylo svévolné, protože výsledný vzorek se stejným počtem podniků by nebyl reprezentativní, pokud jde o objem vývozu do Unie v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení, a proto byla žádost zamítnuta.
(20)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců tvrdil, že vzorek by měl být založen na hodnotě vývozu, a nikoli objemu vývozu, a požádal o zařazení do vzorku. Výběr vzorku podle hodnot vývozu by nevedl k reprezentativním a objektivním výsledkům, protože ceny mohou být zkresleny subvencováním. Komise vybrala pět největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců co do objemu, kteří představují 53 % celkového objemu vývozu do Unie spolupracujících čínských vývozců. To se považuje za největší reprezentativní objem vývozu, který je možno přiměřeně prošetřit během stanovené doby v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(21)
Táž strana tvrdila, že se její surovina skládá výhradně z recyklovaného textilního odpadu a neměla výhodu z žádných subvencí, které mohou být spojeny s použitím PTA/MEG. Tato strana tvrdila, že by jí nemělo být přiřazeno subvenční rozpětí, které bylo vypočítáno na základě informací týkajících se společností, které PTA/MEG používají jako suroviny. Jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění, vzorek také zohledňuje, že některé programy nemohly být využity všemi vyvážejícími výrobci v Číně. Tato žádost byla tedy zamítnuta.
(22)
Předběžný vzorek pěti vyvážejících výrobců, jak je popsán v 16. bodě odůvodnění, byl proto potvrzen jako konečný vzorek.
(23)
Po poskytnutí informací žadatel zpochybnil metodiku výběru vzorku, kterou Komise použila. Vznesl pochybnosti o reprezentativnosti 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců uvedených výše v 16. bodě odůvodnění, pokud jde o celkové množství PSV vyvážených z Číny do Unie. Kromě toho se domníval, že vzorek tvořený pěti společnostmi není dostatečný vzhledem k údajnému počtu 150 výrobců PSV v Číně. Navíc tvrdil, že výběr vzorku nezohlednil zeměpisné rozložení čínských výrobců a podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy. Žadatel také tvrdil, že Komise nesdělila skutečný objem PSV vyráběných čínskými společnostmi zařazenými do vzorku, a zda je objem výroby reprezentativní ve vztahu k celkovému objemu PSV vyráběných v Číně.
(24)
Dovoz 23 spolupracujících čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců představoval 83 % celkového objemu čínského dovozu, a úroveň spolupráce byla tudíž považována za vysokou. Jak je zmíněno v 16. bodě odůvodnění, Komise vybrala vzorek pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří spolupracovali při šetření, s největším objemem vývozu do Unie během období šetření v souladu s článkem 27 základního nařízení. Na tomto základě byl vzorek považován za reprezentativní. Vybrané společnosti byly požádány, aby vyplnily celý dotazník. Každopádně vyvážející výrobci, kteří nebyli ochotni spolupracovat při šetření, nemohou být vybráni do vzorku, protože Komise usiluje o zjištění založená na informacích získaných od spolupracujících vyvážejících výrobců prostřednictvím jejich odpovědí na dotazník, které jsou na místě ověřeny.
(25)
Pokud jde o výběr vzorku vyvážejících výrobců zohledňující jejich zeměpisné rozložení v Číně, žadatel své tvrzení neodůvodnil. Žadatel zejména nevysvětlil, proč by byl vzorek založený na kritériu zeměpisného rozložení v souladu s článkem 27 základního nařízení, který stanoví možnost, aby byl vzorek vybrán na základě největšího objemu vývozu.
(26)
Co se týká tvrzení, že vzorek nezohlednil podíl čínských výrobců využívajících různé výrobní postupy, je třeba zdůraznit, že vzorek zahrnoval společnosti využívající oba výrobní procesy, jak je vysvětleno výše v 18. bodě odůvodnění. Kromě toho největší čínští vývozci používají PTA/MEG k výrobě PSV pro trh Unie.
(27)
Kromě toho třebaže se žadatel zmiňuje o výrobě, nikoli vývozu do Unie, je třeba poznamenat, že Komise nemusí stanovit objem PSV vyrobených čínskými vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku, protože účelem tohoto řízení je posoudit subvencování vzhledem k objemu PSV vyrobených v Číně a vyvezených do Unie.
(28)
Proto veškerá tvrzení žadatele ohledně metodiky výběru vzorku byla odmítnuta.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indii
(29)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny známé vyvážející výrobce v Indii, aby poskytli informace uvedené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Indie při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(30)
Osm vyvážejících výrobců v Indii poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení Komise vybrala vzorek čtyř společností na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s indickými orgány. Nebylo předloženo žádné stanovisko.
(31)
Po poskytnutí informací žadatel poukázal na existenci 17 výrobců PSV v Indii a vznesl otázku, zda je vzorek čtyř vyvážejících výrobců reprezentativní. Komise potvrzuje, že vzorek čtyř indických vyvážejících výrobců byl považován za reprezentativní, protože pokrývá přibližně 90 % celkového objemu indického vývozu do Unie během období šetření.
Výběr vzorku vyvážejících výrobců ve Vietnamu
(32)
Komise požádala všechny známé vyvážející výrobce ve Vietnamu, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Vietnamu při Evropské unii, aby našlo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem o účast na šetření.
(33)
Pět vyvážejících výrobců ve Vietnamu poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku, ale jedna z těchto společností nevykázala žádný prodej na vývoz do Unie během období šetření. Proto se Komise rozhodla tuto společnost neprošetřovat. S ohledem na malý počet zbývajících vyvážejících výrobců Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
(34)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že v případě Vietnamu byly obdrženy odpovědi na dotazník od tří ze čtyř vyvážejících výrobců a že Komise měla usilovat o dosažení stejného pokrytí rovněž pro čínský a indický vývoz. Komise zdůrazňuje, že situace výrobního odvětví ve Vietnamu byla značně odlišná vzhledem k velmi omezenému počtu spolupracujících vyvážejících výrobců (tj. třem) na rozdíl od významného počtu vyvážejících výrobců v Číně a Indii. Proto byl výběr vzorku zapotřebí pouze v těchto dvou posledně jmenovaných zemích. Komise rovněž upřesňuje, že tři spolupracující vietnamští vyvážející výrobci, jichž se šetření týkalo, představují více než 99 % celkového objemu dovozu dotčeného výrobku z Vietnamu do Unie.
b) Individuální zjišťování
(35)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádali tři vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců v ČLR. Vzhledem k počtu žádostí o individuální zjišťování a velikosti vzorku vyvážejících výrobců z Číny by posuzování těchto žádostí znamenalo příliš velké zatížení. Uvedené žádosti byly proto zamítnuty.
(36)
O individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení požádal jeden vyvážející výrobce v Indii. Přezkoumání této žádosti bylo přijato. Zejména bylo rozhodnuto, že individuální zjišťování by v tomto konkrétním případě neznamenalo příliš velké zatížení a nebránilo by včasnému ukončení šetření.
c) Odpovědi na dotazník
(37)
Komise rozeslala dotazníky zástupcům Číny (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG), zástupcům Indie (včetně zvláštních dotazníků pro banky) a zástupcům Vietnamu (včetně zvláštních dotazníků pro banky a výrobce PTA a MEG). Komise dále zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v Číně zařazeným do vzorku, pěti vyvážejících výrobcům (čtyřem zařazeným do vzorku a jednomu nezařazenému do vzorku) v Indii, čtyřem vyvážejícím výrobcům ve Vietnamu, čtyřem výrobcům v Unii, pěti dovozcům, kteří nejsou ve spojení, a 105 uživatelům.
(38)
Pokud jde o Čínu, obdrženy byly odpovědi na dotazník od čínské vlády (ministerstva obchodu) a pěti vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců v Číně, kteří byli zařazeni do vzorku. Pokud jde o Indii, obdrženy byly odpovědi na dotazník od indické vlády (ministerstva obchodu a průmyslu), čtyř vyvážejících výrobců v Indii, kteří byli zařazeni do vzorku, a indického vyvážejícího výrobce, který požádal o individuální zjišťování. Pokud jde o Vietnam, byly obdrženy odpovědi od vietnamské vlády (vietnamského úřadu pro hospodářskou soutěž, ministerstva průmyslu a obchodu a různých bank). Jeden vyvážející výrobce, který představoval velmi malý objem vývozu do Unie, ukončil svoji spolupráci a na dotazník neodpověděl. Odpovědi na dotazník byly obdrženy od zbývajících tří vyvážejících výrobců (dva z nich patří do stejné skupiny) ve Vietnamu. Kromě toho odpovědi na dotazník předložili čtyři výrobci v Unii, čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a dvanáct uživatelů.
(39)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že patrně existuje neúměrnost mezi počtem dotazníků rozeslaných výrobcům v Unii zařazeným do vzorku na jedné straně a vývozcům a uživatelům na straně druhé. V první řadě počet dotazníků zaslaných jedné skupině hospodářských subjektů (výrobcům v Unii, vyvážejícím výrobcům, dovozcům nebo uživatelům) neukazuje, jakou váhu Komise přisuzuje jejich situaci. Jediným účelem je získat informace na správné úrovni a ve správném množství tak, aby byla analýza subvence, újmy a zájmu Unie co nejlepší.
(40)
V tomto případě byly dotazníky zaslány čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, pěti čínským vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, pěti indickým vyvážejícím výrobcům, čtyřem vietnamským vyvážejícím výrobcům, pěti dovozcům, všem známým uživatelům a těm uživatelům, kteří se přihlásili. Článek 27 základního nařízení skutečně nestanoví výběr vzorku uživatelů. Kromě toho dosavadní zkušenosti získané při šetřeních týkajících se ochrany obchodu ukazují, že ačkoli v některých případech může být na základě dostupných informací kontaktován velký počet uživatelů, obvykle jen jejich omezený počet je ochoten poskytnout odpovědi na dotazník. Proto Komise i v tomto případě aktivně usilovala o spolupráci maximálního počtu uživatelů.
d) Inspekce na místě
(41)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné ke stanovení subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení byly prováděny u těchto státních orgánů, finančních institucí a společností:
čínská vláda
-
čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
indická vláda
-
ministerstvo obchodu a průmyslu, Dillí
vietnamská vláda
-
vietnamský úřad pro hospodářskou soutěž, ministerstvo průmyslu a obchodu, Hanoj
-
ministerstvo financí, Hanoj (včetně inspekcí na místě v několika bankách)
-
celní orgány v Thai Binh, město Thai Binh, provincie Thai Binh
výrobci v Unii
-
Trevira GmbH, Bobingen, Německo
-
Wellman International Ltd., Kells, Irsko
-
Greenfiber International S.A., Buzau, Rumunsko
-
Silon spol. s r. o., Sezimovo Ústí, Česká republika
dovozci
-
Elias Enterprises Limited, Altrincham, Spojené království
uživatelé
-
Sandler AG, Schwarzenbach/Saale, Německo
vyvážející výrobci v Číně
-
Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd., Šanghaj
-
Jiangsu Huaxicun Co, vesnice Chua-si, Ťiang-jin
-
Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co, Su-čou
-
Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co, Sia-men
-
Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co, Fu-jang
vyvážející výrobci v Indii
-
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd., Bombaj
-
Ganesha Ecosphere Limited, Kanpur
-
Indo Rama Synthetics Ltd., Nagpur
-
Reliance Industries Limited, Bombaj
-
Polyfibre Industries Pvt. Ltd., Bombaj
vyvážející výrobci ve Vietnamu
-
Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd., město Halong
-
Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, město Thai Thuy, provincie Thai Binh a Hop Than Co. Ltd., město Thai Binh, provincie Thai Binh (společně označovaní jako „skupina Thai Binh“).
(42)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že většina čínských výrobců je regionálně koncentrována v provinciích Ťiang-su a Če-ťiang na jihovýchodním pobřeží a ani v jedné z těchto dvou provincií se neuskutečnila inspekce na místě. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co a Jiangsu Huaxicun Co se nacházejí v provincii Ťiang-su, zatímco Zhejiang Anshun Pettechs Fibre se nachází v provincii Če-ťiang. Tvrzení bylo proto odmítnuto.
(43)
Žadatel dále tvrdil, že dva velcí čínští výrobci z hlediska výrobní kapacity nebyli zahrnuti do vzorku. V tomto ohledu je třeba připomenout, že - jak je vysvětleno v 16. a 18. bodě odůvodnění - Komise vybrala vzorek na základě objemu vývozu do Unie a vybrala pět největších vývozců/skupin výrobců vyvážejících do Unie v souladu s článkem 27 základního nařízení. Samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV v Číně jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku.
(44)
Žadatel uvedl podobné tvrzení ohledně Vietnamu s tím, že dva významní vietnamští výrobci PSV nebyli do rozsahu šetření zahrnuti. Jak Komise vysvětlila v 32. až 34. bodě odůvodnění, šetření zahrnovalo všechny vietnamské výrobce PSV vyvážející do Unie a obdrženy byly odpovědi od tří vyvážejících výrobců, kteří představují téměř celý vývoz PSV do Unie. Skutečnost, že mohou existovat další významní výrobci PSV ve Vietnamu, kteří dotčený výrobek nevyvážejí do Unie, nemá význam pro reprezentativnost spolupracujících vyvážejících výrobců.
1.3. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(45)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. října 2012 do 30. září 2013 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(46)
Po poskytnutí informací předložil žadatel připomínky k délce období šetření, které považoval za krátké a které podle něj „nepříznivě ovlivnilo“ zjištění Komise. Žadatel uvedl, že doba dvanácti měsíců nezohlednila skutečnost, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, údajně trvala několik let. Žadatel byl rovněž toho názoru, že subvence uvedené ve stížnosti nemohly být dostatečně analyzovány použitím období šetření v délce dvanácti měsíců.
(47)
Co se týče analýzy újmy, je třeba zdůraznit, že Komise posoudila roky 2010, 2011, 2012 a období šetření, a nikoli, jak stěžovatel uvádí, pouze dvanáct měsíců období šetření. Pokud jde o stanovení existence subvence, Komise rozhodla, že v rámci svého prostoru pro uvážení a v souladu s články 5 a 11 základního nařízení zvolila období šetření v délce dvanácti měsíců. Do poskytnutí informací se ani žadatel, ani žádná jiná zúčastněná strana nevyjádřili k délce období šetření, které bylo stanoveno v oznámení o zahájení řízení a v dotaznících. Komise se domnívá, že období šetření v délce dvanácti měsíců je vhodné k zajištění reprezentativních výsledků pro účely šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
1.4. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(48)
Dne 2. října 2014 poskytla Komise všem zúčastněným stranám základní fakta a úvahy, na jejichž základě hodlala zastavit řízení a vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se vyjádřily. Vyjádření poskytli sdružení uživatelů, žadatel, jeden čínský vyvážející výrobce a jeho přidružené podniky, čtyři indičtí vyvážející výrobci, čínská vláda a vietnamská vláda. Poskytnutá vyjádření Komise zvážila a v odůvodněných případech zohlednila.
(49)
Vyjádření poskytnutá sdruženími uživatelů se zabývala otázkou zájmu Unie, která nebyla posuzována, protože neexistují důvody pro uložení opatření.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(50)
Dotčeným výrobkem jsou syntetická polyesterová střižová vlákna, nemykaná, nečesaná ani jinak nezpracovaná pro spřádání, pocházející z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu, v současné době kódu KN 5503 20 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(51)
Dotčený výrobek lze obvykle vyrábět buď s použitím PTA (přečištěné kyseliny tereftalové) a MEG (ethylenglykolu), nebo s použitím vloček z recyklovaných PET lahví k výrobě recyklovaných PSV. Výrobek se používá v široké řadě aplikací, například v oblečení, oděvech a bytovém vybavení, v automobilovém průmyslu, v odvětví hygienických a zdravotnických prostředků a také ve stavebnictví.
2.2. OBDOBNÝ VÝROBEK
(52)
Šetření ukázalo, že tyto výrobky mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti i stejná základní užití:
-
dotčený výrobek,
-
výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu dotčených zemí a
-
výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie.
(53)
Komise rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
2.3. TVRZENÍ TÝKAJÍCÍ SE DEFINICE VÝROBKU
2.3.1. PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví
(54)
Dva státní orgány a jedno sdružení zastupující vyvážející výrobce jedné z dotčených zemí tvrdily, že PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví by měla být považována za dva odlišné výrobky. Toto tvrzení bylo založeno na rozdílu v hlavních surovinách, protože u některých typů PSV se používají PTA/MEG, zatímco u některých jiných typů se místo toho používají vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví. V souvislosti s tím byly zmíněny náklady a prodejní ceny jako důležité rozdíly. Uvádělo se rovněž, že existují podstatné rozdíly v jakosti mezi PSV vyrobenými z PTA a MEG a PSV vyrobenými z recyklovaných PET lahví, které mají dopad na použití a uplatnění.
(55)
PSV vyrobená z PTA/MEG a PSV vyrobená z recyklovaných PET lahví skutečně představují dva různé typy PSV spadající pod definici PSV. Nicméně tyto dva typy mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(56)
Jeden vyvážející výrobce ve svém podání znovu uvedl, že použití recyklovaných PET lahví ve srovnání s použitím vloček vyrobených z recyklovaných PET lahví znamená odlišný výrobní proces a odlišnou surovinu. Táž strana také dodala, že náklady a prodejní ceny, jakož i jakost jsou u PSV vyrobených z recyklovaných PET lahví výrazně nižší než u „běžných PSV“. Komise zastává názor, že surovina, ať už jsou to recyklované PET lahve nebo vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví, je v zásadě stejná. Další kroky nezbytné při použití PET lahví ve srovnání s PET vločkami jsou třídění a mytí lahví, po nichž následuje drcení lahví do podoby vloček. Všechny následné fáze výrobního procesu jsou stejné. Kromě toho má konečný výrobek stejné vlastnosti za předpokladu, že mohou existovat různé třídy jakosti, jak bylo rovněž stanoveno v kontrolním čísle výrobku. Cenový rozdíl (pokud existuje) v důsledku různých tříd jakosti je proto rovněž zohledněn kontrolním číslem výrobku. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.3.2. Komoditní PSV a speciální PSV
(57)
Jeden státní orgán a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že ke komoditním PSV a speciálním PSV se má přistupovat jako k odlišným výrobkům vzhledem k rozdílům ve výrobních nákladech, prodejních cenách a použití. Bylo rovněž uváděno, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje na speciální PSV jako na hlavní typ PSV, zatímco dotčené země dodávají hlavně komoditní PSV.
(58)
Státní orgán a čtyři vyvážející výrobci, kteří předložili tvrzení popsané v 57. bodě odůvodnění, neposkytli definici speciálních PSV.
(59)
Speciální PSV podle definice výrobců v Unii zařazených do vzorku, sahají od PSV vyrobených z kombinace polyesteru a polyetylenu pro použití v hygienických výrobcích, barevných (barvených) PSV, PSV se specifickou pevností, PSV zpomalujících hoření, PSV pro technické použití (jako jsou geotextilie a netkané textilie používané ve stavebnictví), PSV definovaných, vyvinutých a upravených spolu se zákazníkem pro specifické aplikace používané v automobilovém průmyslu (obzvláště viditelné obložení automobilů musí být barevně konzistentní).
(60)
Standardní PSV podle výrobců v Unii zařazených do vzorku zahrnují PSV, která mají širší škálu pružnosti, pokud jde o jejich specifikace.
(61)
Podle navržené definice typu speciálních PSV a typu komoditních PSV mají oba typy stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že existuje několik typů, tříd nebo jakostí nevylučuje, že mohou být považovány za jediný výrobek. Možná užití u komoditních PSV se jeví jako širší než u typu speciálních PSV, avšak tyto rozdíly nepostačovaly k tomu, aby byly kvalifikovány jako dva samostatné výrobky. Ačkoli typy PSV mají různé vlastnosti odpovídající jejich konkrétnímu účelu, jejich základní fyzikální vlastnosti, uplatnění a použití jsou stejné.
(62)
Kromě toho je nutné vyjasnit, že během období šetření nebyly typy speciálních PSV hlavním typem PSV vyráběných výrobci v Unii. V průměru představovaly kolem 40 % všech typů PSV vyráběných výrobci v Unii zařazenými do vzorku podle jejich definice komoditních PSV a speciálních PSV.
(63)
Po poskytnutí informací jeden vyvážející výrobce znovu předložil vyjádření, že speciální typ PSV a komoditní typ PSV nejsou „obdobné výrobky“, a tudíž nemohou být přezkoumány společně. Táž strana poukázala na to, že typ speciálních PSV a typ komoditních PSV se liší v konečném užití, výrobních nákladech a prodejní ceně. Proto považoval za selhání Komise, že nepřezkoumala rozdíly v nákladech a prodejních cenách typu speciálních PSV a typu komoditních PSV. Uvedl, že není jasné, jak byly stanoveny výrobní náklady a prodejní ceny výrobku, který je předmětem šetření, a požádal Komisi, aby prozkoumala analýzu cenového podbízení po oddělení údajů pro komoditní PSV a speciální PSV.
(64)
Komise potvrzuje, že se PSV prodávají v různých typech pro použití při spřádání nebo v netkaných výrobcích. Například PSV mohou mít mono- nebo bikomponentní složení a také odlišné specifikace, jako jsou decitex, pevnost, lesk, třídy jakosti atd. Tyto zvláštnosti byly zohledněny kontrolním číslem výrobku, k němuž Komise neobdržela připomínky. Uznává se, že komoditní a speciální PSV nejsou vzájemně zaměnitelná ve všech možných aplikacích, ale existuje částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití mezi různými typy výrobku. Jak je popsáno v 61. bodě odůvodnění a stanoveno v předešlých řízeních týkajících se stejného výrobku, fyzikální a chemické vlastnosti, jakož i konečné užití těchto typů výrobků jsou v podstatě stejné. Všechny typy jsou vyrobeny ze stejných surovin (PTA/MEG nebo recyklované PET), jež představují více než 60 % výrobních nákladů. Do nich je možno přidávat aditiva nebo doplňkové složky, aby se dosáhlo jistých specifických vlastností vlákna. Kontrolní číslo výrobku zahrnuje údaje o původu surovin a další prvky, které mají dopad na výrobní náklady a prodejní ceny. Nicméně neexistují podstatné rozdíly ve výrobním procesu komoditních a speciálních PSV. Je to patrné v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku, z nichž žádný nevyráběl výhradně buď komoditní PSV, nebo speciální PSV. Kromě toho zřejmě neexistuje konzistentní a a společně stanovená definice speciálních PSV. Například, jak je popsáno v 59. bodě odůvodnění, PSV používaná v odvětví hygienických prostředků jsou považována některými výrobci v Unii za speciální typ. Různí uživatelé a jedno sdružení uživatelů naopak uvedli, že PSV, která se mají používat v odvětví hygienických prostředků například pro vlhčené ubrousky, jsou komoditním typem, ačkoli by ze zdravotních a bezpečnostních důvodů pokud možno neměly být z recyklovaných surovin. Kromě toho někteří výrobci v Unii považují typy PSV, které plní určité specifické požadavky zákazníků (například na konkrétní barvu) za speciální PSV, ačkoli tyto typy mohou procházet úplně stejným výrobním procesem a mít stejné výrobní náklady jako kterýkoli jiný (komoditní) typ. Komise proto nemohla vycházet ze samozvané kategorizace typu komoditních a speciálních PSV, a proto bylo toto tvrzení odmítnuto.
2.3.3. Další tvrzení týkající se definice výrobku
(65)
Jeden uživatel a jedno sdružení uživatelů tvrdili, že PSV dovážená z Číny mají vyšší jakost než PSV vyráběná v Unii. Jedním z argumentů bylo, že PSV pocházející z Čínské lidové republiky neobsahují kusy tvrdých polymerů. Dalším uplatněným argumentem byla světlost čínských PSV, zatímco o PSV vyráběných v Unii se tvrdilo, že obsahují odstíny šedé, protože většina PSV z Unie jsou PSV z recyklovaných PET lahví.
(66)
První argument, že PSV z Unie obsahují kusy tvrdých polymerů, nebyl podložen žádnými důkazy. Navíc byl v jiných podáních uživatelů a v odpovědích na dotazník pro uživatele uveden opak (to znamená, že PSV vyráběná výrobci v Unii jsou obvykle vyšší jakosti než PSV vyráběná dotyčnými zeměmi).
(67)
Pokud jde o druhý argument týkající se světlosti, informace poskytnuté v průběhu šetření potvrzují, že PSV vyrobená z PTA/MEG jsou obvykle světlejší než PSV z recyklovaných PET lahví (nepřidávají-li se během výrobního procesu pigment a/nebo zjasňovače). Nicméně oba typy PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Je také třeba poznamenat, že při výpočtu újmy byla základní surovina jednou ze skutečností, které byly zohledněny. Jinými slovy, dovážená PSV z recyklovaných PET lahví by byla srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z recyklovaných PET lahví. Obdobně by byla dovážená PSV vyrobená z PTA a MEG srovnávána pouze s PSV vyrobenými v Unii z PTA a MEG.
(68)
Jedno sdružení uživatelů, jeden vyvážející výrobce a státní orgán tvrdili, že následní uživatelé často vyžadují, aby výrobky byly vyrobeny s použitím PSV pocházejících z dotčených zemí (zejména Číny).
(69)
Nebyly předloženy žádné důkazy, které by toto tvrzení podpořily či by podrobně rozvedly odůvodnění, proč je vyžadováno PSV ze tří dotčených zemí (pokud následní zákazníci takový požadavek skutečně předkládají).
(70)
Sdružení uživatelů konkrétněji uvedlo, že Svaz automobilového průmyslu připouští pouze PSV pocházející z Číny.
(71)
Neodůvodnilo však své tvrzení a neprokázalo, že PSV vyráběná výrobci v Unii nemohou být používána Svazem automobilového průmyslu. Kromě toho ověřené údaje prokázaly, že výrobci v Unii rovněž prodávají značná množství PSV Svazu automobilového průmyslu, což svědčí o opaku.
(72)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že PSV vyráběná tímto vyvážejícím výrobcem a PSV vyráběná výrobci v Unii jsou odlišné výrobky, ačkoli se oba vyrábějí z recyklovaných PET lahví. Podle tohoto vyvážejícího výrobce se jeho PSV (převážně) vyrábějí z recyklovaných PET lahví (nikoli vloček), které procházejí odlišným výrobním procesem a představují odlišné suroviny ve srovnání s výrobci PSV používajícími vločky vyrobené z recyklovaných PET lahví.
(73)
Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť PET lahve a vločky z PET lahví (které jsou PET lahvemi rozdrcenými na vločky) jsou v podstatě stejné suroviny, i když v jiné formě.
2.3.4. Závěr
(74)
Proto byl vyvozen závěr, že všechny typy PSV, které jsou předmětem tohoto šetření, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. ČÍNA
3.1.1. Obecně
(75)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež byly údajně zapojeny do poskytování subvencí čínskými vládními orgány:
A.
Preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví a pověření a řízení soukromých bank vládou
B.
Dodávky zboží a poskytování služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou a pověření a řízení soukromých dodavatelů vládou
-
dodávky PTA a MEG vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
poskytování pozemků a práv k užívání pozemků vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou,
-
program zásobování levnou vodou.
C.
Rozvojové granty a úrokové subvence pro textilní odvětví
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků.
D.
Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku.
E.
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
osvobození od daně z přidané hodnoty a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně.
F.
Jiné regionální/provinční programy
-
daňová (a jiná) osvobození v rozvojových zónách provincie Ťiang-su,
-
daňové pobídky ve městě Čchang-čou,
-
preferenční pronájmy ve městě Čchang-čou,
-
programy vývozních pobídek v provincii Če-ťiang,
-
granty na technologické inovace v provincii Če-ťiang,
-
pobídky v oblasti daní a poplatků v rozvojových zónách v provincii Kuang-tung,
-
vývozní pobídky v provincii Kuang-tung,
-
proplácení právních poplatků v provincii Kuang-tung,
-
programy (zvláštních) fondů pro činnosti zahraničního obchodu v provincii Kuang-tung,
-
subvence úroků z půjček na podporu projektů technologických inovací v provincii Kuang-tung,
-
preferenční daňové sazby v rozvojových zónách v provincii Šanghaj,
-
zvýhodněná infrastruktura v provincii Šanghaj,
-
úvěrová a daňová politika pro podniky zaměřené na vývoz v provincii Šanghaj.
(76)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek čínské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (3) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
Podrobné údaje o režimech a odpovídající míry výhody pro jednotlivé společnosti jsou uvedeny níže.
3.1.2. Konkrétní režimy
Režimy, které nebyly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
(77)
U níže uvedených režimů bylo zjištěno, že je čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců během období šetření nevyužily, a proto výhoda nemohla být prokázána:
-
dodávky PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky elektrické energie vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
dodávky levné vody vládou za cenu nižší než přiměřenou,
-
zvláštní fond „Go Global“,
-
fond na podporu obchodu pro oblast zemědělství, lehkého průmyslu a textilních výrobků,
-
osvobození od daně z příjmu pro zahraniční podniky (podniky se zahraničními investicemi),
-
snížení daně z příjmů pro způsobilé podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií,
-
snížení daně z příjmu ve zvláštních hospodářských zónách,
-
snížení daně z příjmu pro podniky zaměřené na vývoz,
-
daňové úlevy až do výše 40 % nákupní hodnoty zařízení vyrobeného v tuzemsku,
-
jiné regionální/provinční programy.
(78)
Co se týče poskytování PTA a MEG za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se tvrdilo, že čínská vláda kontroluje některá dodavatelská odvětví a výrobky, aby poskytovala výrobcům PTA a MEG vstupy za příznivé ceny. Na tomto základě získávají výrobci PSV napadnutelné subvence prostřednictvím nákupu PTA a MEG vyrobené státem od státem vlastněných podniků za cenu nižší než tržní, a tudíž za cenu nižší než přiměřenou.
(79)
Šetření však odhalilo, že čínští vyvážející výrobci nebo skupiny vyvážejících výrobců PSV dováželi většinu vstupů PTA a MEG pro výrobu PSV na vývoz v režimu aktivního zušlechťovacího styku.
(80)
V důsledku nebylo možné prokázat subvence pro společnosti zařazené do vzorku na základě tohoto údajného programu.
(81)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze jednoho programu subvencování nevyužívaného čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření, a to dodávek PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento režim žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že významný výrobce PSV v Číně nebyl předmětem šetření, ovlivnila stanovení subvencování u tohoto režimu.
(82)
Jak bylo objasněno výše v 16. a 18. bodě odůvodnění, z 23 čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, kteří při šetření spolupracovali, vybrala Komise vzorek sestávající z pěti největších vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců, který byl považován za reprezentativní ve smyslu článku 27 základního nařízení. Čínský výrobce, o němž se žadatel zmínil a jenž nebyl zařazen do vzorku, během období šetření nevyvážel PSV do Unie ve významném množství. Proto nezařazení tohoto výrobce neovlivnilo reprezentativnost vzorku a nemělo zásadní vliv na závěry o dotčeném režimu subvencí.
(83)
Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech subvenčních režimů uvedených v podnětu, včetně těch, které uvádí žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto režimy nebyly využity vyvážejícími výrobci/skupinami vyvážejících výrobců zařazenými do vzorku. V 78. bodě odůvodnění Komise uvedla další podrobnosti o dodávkách PTA/MEG za cenu nižší než přiměřenou, neboť tohoto režimu subvencí se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento režim mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Režimy, které byly využity čínskými vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku během období šetření
3.1.3. Preferenční půjčky poskytované odvětví PSV
(84)
Žadatel tvrdil, že výrobci PSV mají výhodu z půjček s nízkými (subvencovanými) úrokovými sazbami od bank zajišťujících vládní politiku a obchodních bank ve státním vlastnictví na základě politiky čínské vlády poskytovat finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat růst a rozvoj odvětví textilních a chemických vláken.
a) Právní základ
(85)
Preferenční úvěry v Číně jsou upraveny těmito právními předpisy: Zákon ČLR o obchodních bankách (zákon o bankovnictví), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínská lidovou bankou (PBOC) dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady.
b) Výpočet výše subvence
(86)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Komise vytvořila tržní referenční hodnotu pro srovnatelné obchodní půjčky.
(87)
Referenční hodnota byla vypočtena na základě čínských úrokových sazeb, upravených tak, aby odrážely běžné tržní riziko (tedy se mělo za to, že všem podnikům v Číně je udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg) a byla uplatněna na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémie předpokládaná u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají).
(88)
Výhoda pro vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců byla vypočtena tím způsobem, že úrokový diferenciál v procentním vyjádření byl vynásoben nesplacenou výší půjčky, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků spolupracujících vyvážejících výrobců.
c) Závěr
(89)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,50 %.
3.1.4. Poskytování práv k užívání pozemků za cenu nižší než přiměřenou
a) Právní základ
(90)
Ustanovení týkající se práva k užívání pozemků v Číně je součástí zákona o správě půdy Čínské lidové republiky a zákona o nemovitostech Čínské lidové republiky.
b) Uplatňování v praxi
(91)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškerých pozemků vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze pozemky prodávat, lze však přidělovat práva k jejich užívání. Státní orgány tak činí na základě veřejné výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(92)
Spolupracující vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
d) Výpočet výše subvence
(93)
S ohledem na učiněný závěr, že situace v Číně, pokud jde o práva k užívání pozemků, není řízena trhem, se zdá, že soukromé referenční hodnoty nejsou v Číně k dispozici. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje příslušný trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít vnější referenční hodnotu tak, aby bylo možno určit výši výhody. S ohledem na to, že čínská vláda nenavrhla vnější referenční hodnotu musela Komise ke stanovení vhodné vnější referenční hodnoty využít dostupných údajů. V této souvislosti se mělo za to, že z důvodů uvedených níže v 94. bodě odůvodnění je jako přiměřenou referenční hodnotu vhodné použít údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan.
(94)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Většina vyvážejících výrobců se nachází ve východní části Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP (hrubým domácím produktem) v provinciích s vysokou hustotou obyvatelstva.
(95)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Tato výhoda se vypočte s ohledem na rozdíl mezi částkou, kterou zaplatí každá společnost za práva k užívání pozemků, a částkou, která by měla být běžně placena na základě tchajwanské referenční hodnoty.
(96)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o znehodnocení měny a vývoj HDP ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Znehodnocení měny a vývoj HDP pro Tchaj-wan byly vypočteny na základě míry inflace a vývoje DPH na obyvatele při současných cenách v USD na Tchaj-wanu zveřejněných Mezinárodním měnovým fondem v jeho výhledu na rok 2011 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná doba trvání práv k užívání pozemků určených k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let nebo 70 let. Tato částka byla následně přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož vyvážející výrobci zařazení do vzorku za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(97)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0,02 % a 0,82 %.
3.1.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
3.1.5.1. Osvobození od daně z příjmu v případě dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Právní základ
(98)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
b) Uplatňování v praxi
(99)
Tento program se skládá z preferenčního daňového zacházení pro podniky se sídlem v Číně, které jsou akcionářem v jiných podnicích se sídlem v Číně v podobě osvobození tuzemských mateřských podniků od daně z příjmu z určitých dividend, bonusů a jiných kapitálových investic.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(100)
Dva vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně z příjmů u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami dodatku 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Příslušné společnosti neodvedly z vykázaných částek daň z příjmů.
d) Výpočet výše subvence
(101)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou vyvážejícími výrobci se považuje výše celkové daňové povinnosti se zahrnutím příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně, po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(102)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,06 %.
3.1.6. Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
3.1.6.1. Osvobození od daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a snížení dovozních cel při využívání dovezeného zařízení
a) Právní základ
(103)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník Státní rady o úpravě daňové politiky v případě dováženého zařízení, „Kuo Fa č. 37/1997“, sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, oznámení národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi nebo podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Uplatňování v praxi
(104)
Tento program poskytuje osvobození od DPH a dovozních cel ve prospěch podniků se zahraničními investicemi nebo tuzemských podniků pro dovoz kapitálového vybavení použitého v jejich výrobě. Osvobození od daně je podmíněno tím, že zařízení nesmí být uvedeno na seznamu nezpůsobilých zařízení a že podnik musí obdržet osvědčení o státem podporovaných projektech, jež vydávají čínské orgány nebo národní komise pro rozvoj a reformy v souladu s příslušnými právními předpisy týkajícími se investicí, daní a cel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(105)
Osvobození od DPH a dovozních cel pro dovážená zařízení vykázali čtyři čínští vyvážející výrobci/skupiny vyvážejících výrobců.
d) Výpočet výše subvence
(106)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Výše výhody, kterou příjemci získali, je stanovena ve výši osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s běžnými účetními postupy společnosti. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) přepočtena na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
e) Závěr
(107)
Výhoda prokázaná u tohoto programu se pohybuje mezi 0 % a 0,45 %.
3.1.6.2. Odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi při nákupu zařízení vyrobeného v Číně
a) Právní základ
(108)
Právní základ tohoto programu tvoří oběžník státní daňové správy o vyhlášení prozatímních opatření o vracení daně při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku subjekty se zahraničními investicemi, č. 171, 199, 20.9.1999; oznámení státní daňové správy o zastavení uplatňování slevy na daň z příjmů podniků a opatření týkajících se výjimek pro investice podniku do nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku státní daňové správy, č. 176 [2008] ministerstva financí.
b) Uplatňování v praxi
(109)
Tento program poskytuje výhody subjektům se zahraničními investicemi v podobě vracení DPH při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Zařízení nesmí být klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nesmí překročit celkový investiční limit pro subjekty se zahraničními investicemi podle „zkušebních správních opatření pro nákup zařízení vyrobeného v tuzemsku“.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(110)
Dva vyvážející vývozci/skupiny vyvážejících výrobců zařazení do vzorku předložili o tomto režimu podrobné informace, včetně údajů o výši získané výhody.
d) Výpočet výše subvence
(111)
Výše napadnutelné subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu, kterou příjemci získali, se považuje výše DPH proplacené při nákupu zařízení vyrobeného v tuzemsku. Získaná výhoda byla odepisována po dobu životnosti zařízení v souladu s postupy běžnými v daném odvětví.
e) Závěr
(112)
Výhoda prokázaná u tohoto režimu se pohybuje mezi 0 % a 0,01 %.
3.1.7. Jiné regionální/provinční programy
(113)
Šetření potvrdilo, že společnosti zařazené do vzorku nezískaly z programů zmíněných v 75. bodě odůvodnění během období šetření žádnou výhodu.
3.1.8. Výše subvencí
(114)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u čínských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,76 % a 1,77 %.
(115)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla rozsah celkového subvenčního rozpětí. Rozsah celkových souhrnných subvencí pro čínské vyvážející výrobce/skupiny vyvážejících výrobců zařazené do vzorku vyjádřený valoricky stanovený ve 114. bodě odůvodnění představuje nižší a vyšší celkové subvenční rozpětí pěti čínských vyvážejících výrobců/skupin vyvážejících výrobců.
3.1.9. Závěry týkající se Číny
(116)
Vzhledem k zanedbatelným částkám napadnutelných subvencí pro čínské vyvážející výrobce by opatření na dovoz PSV pocházejících z Číny neměla být uložena. Byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky zastaveno.
3.2. INDIE
3.2.1. Obecně
(117)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně zahrnovaly poskytování subvencí indickými státními orgány:
1)
režim „Focus Market Scheme“;
2)
režim „Focus Product Scheme“;
3)
režim předběžného povolení;
4)
režim navracení cla;
5)
režim podpory vývozu kapitálových statků;
6)
režim daňových a celních osvobození v jednotkách orientovaných na vývoz a zvláštních hospodářských zónách;
7)
režim vývozních úvěrů;
8)
režim osvobození od daně z příjmu;
9)
režim na podporu zvýšení vývozu;
10)
režim povolení bezcelního dovozu;
11)
režim na podporu rozvoje trhu a úvěrových záruk;
12)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
13)
režim pobídek týkajících se daně z obratu a režim osvobození od daně z elektrické energie státu Gudžarát;
14)
subvenční režimy Západního Bengálska - pobídky a daňové výhody, včetně grantů a osvobození od daně z obratu;
15)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ ve státě Maháráštra, včetně režimu osvobození od daně z elektrické energie a subvence na podporu průmyslu.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými indickými vyvážejícími výrobci během období šetření
(118)
Šetřením bylo zjištěno, že v období šetření tyto programy poskytly výhody ověřeným vyvážejícím výrobcům:
1)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
2)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
3)
režim navracení cla (dále jen „DDS“, Duty Drawback Scheme);
4)
režim předběžného povolení (dále jen „AAS“, Advance Authorisation Scheme);
5)
režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“, Duty Free Import Authorisation);
6)
režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
7)
soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“).
(119)
Režimy uvedené výše v 118. bodě odůvodnění podbodech 1), 2), 4) 5) a 6) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“ nebo „ZZO“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(120)
Režim navracení cla (DDS) uvedený výše v 118. bodě odůvodnění podbodě 3 vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93 A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Sazby tohoto navracení jsou pravidelně zveřejňovány.
(121)
Režim PSI uvedený výše v podbodě 7) je založen na souboru pobídek vlády státu Maháráštra z roku 2007, usnesení PSI-1707/(CR-50)/IND-8 ze dne 30. března 2007.
3.2.2. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
a) Právní základ
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(122)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(123)
Vývoz všech výrobků, včetně vývozu PSV, v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Ke dni 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón/jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(124)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálových statků.
(125)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí úvěrů nikterak ovlivnit.
(126)
Tento režim během období šetření využili čtyři ověření vyvážející výrobci.
(127)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali v případě prodeje na vývoz do Unie, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Tvrdili také, že režim FMS geograficky souvisí se zeměmi, které nejsou součástí Unie, a proto nemůže být Unií napadnut. V tomto ohledu inspekce na místě potvrdily, že nárok na výhodu FMS byl uplatňován u vývozu do třetích zemí, protože tento program se v zásadě týká vývozu do třetích zemí. Příslušní vyvážející výrobci však nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění programu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FMS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Tato strana zejména nedokázala uvést argumenty, kterými by zpochybnila skutečnost, že úvěry na clo poskytnuté v rámci FMS na vývoz do způsobilých třetích zemí mohou být použity ke kompenzaci dlužného dovozního cla ze vstupů zapracovaných do dotčeného výrobku vyváženého do Unie.
(128)
Tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(129)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(130)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(131)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálových statků, ačkoliv kapitálové statky nespadají do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože nejsou spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(132)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(133)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u čtyř dotčených společností činí 0,15 %, 0,19 %, 0,42 % a 0,63 %.
3.2.3. Režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“)
a) Právní základ
(134)
Podrobný popis tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.15 až 3.17 dokumentu FT-policy 09-14 a v kapitolách 3.9 až 3.11 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(135)
Podle odstavce 3.15.2 dokumentu FT-policy 09-14 jsou pro tento režim způsobilí vývozci oznámených výrobků uvedených v dodatku 37D příručky HOP I 09-14.
c) Uplatňování v praxi
(136)
Vývozce výrobků uvedených na seznamu v Dodatku 37D příručky HOP I 09-14 může požádat o potvrzení o úvěru na clo v rámci FPS ve výši 2 % až 5 % hodnoty FOB vývozu. Dotčený výrobek, který je předmětem šetření, je uveden v tabulce 1 dodatku 37D a má nárok na 2 % úvěr na clo.
(137)
Režim FPS je povývozním režimem, což znamená, že společnost musí uskutečnit vývoz, aby byla způsobilá pro získání výhod v rámci tohoto režimu. V souvislosti s tím předkládá společnost příslušnému orgánu on-line žádost a kopie příkazu k vývozu a faktury, potvrzení banky prokazující uhrazení poplatků spojených se žádostí, kopii přepravních dokladů a potvrzení banky o realizovaném přijetí platby nebo potvrzení o přijetí cizí měny ze zahraničí v případě přímého jednání o dokumentech. V případech, kdy byly originály přepravních dokladů a/nebo potvrzení banky o uskutečnění platby odeslány za účelem nárokovat výhody v rámci jakéhokoliv jiného režimu, může společnost předložit kopie, které sama ověří a na nichž uvede příslušný orgán, kterému byly originály dokumentů zaslány. On-line žádost o úvěry v rámci režimu FPS se může vztahovat nejvýše na 50 přepravních dokladů.
(138)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu FPS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálových statků a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry FPS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(139)
Tento režim během období šetření využilo všech pět ověřených vyvážejících výrobců.
(140)
Po poskytnutí informací tři indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku tvrdili, že ačkoli byli způsobilí k výhodě, vůbec o ni nepožádali přinejmenším v některých případech prodeje na vývoz, a tudíž nelze učinit závěr o využití této výhody. Nicméně příslušní vyvážející výrobci nedokázali uvést argumenty, kterými by zpochybnili praktické provádění režimu popsané v 123. až 125. bodě odůvodnění či skutečnost, že může být výhoda režimu FPS využívána pro dotčený výrobek, totiž že úvěry na clo v rámci režimu FPS jsou volně přenositelné a že mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupu nebo zboží, včetně kapitálových statků. Je třeba zopakovat, že tyto výhody jsou zaúčtovány na akruální bázi v účetnictví společnosti ke dnům, kdy se vývozní transakce uskutečnily, a prokazují, že nárok na výhodu vzniká v okamžiku vývozní transakce a že není pochyb o tom, že získaný úvěr na clo bude využit později.
d) Závěry týkající se režimu FPS
(141)
Režim FPS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu FPS je finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec bude použit ke kompenzaci dovozních cel, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěr v rámci režimu FPS navíc příjemci přináší výhodu, protože zvyšuje jeho likviditu.
(142)
Režim FPS je mimoto ze zákona podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(143)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně použitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nepřiměřené platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. A v neposlední řadě je vývozce způsobilý obdržet výhody režimu FPS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupy místně a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstup, mají tudíž nárok na výhodu vyplývající z režimu FPS.
e) Výpočet výše subvence
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence, zjištěné v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní orgány vydají vývozní přepravní doklad, kde je uvedena mimo jiné výše úvěru FPS, jež má být poskytnuta na tuto vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o poskytnutí či neposkytnutí subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu FPS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(145)
V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1) písm. a) základního nařízení poplatky, které byly nezbytně vynaloženy v zájmu získání subvence, odečteny z takto zjištěných úvěrů, aby byla určena výše subvence (čitatel). Podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(146)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě pěti dotčených společností během období šetření činily 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % a 1,95 %.
3.2.4. Režim navracení cla (dále jen „DDS“)
a) Právní základ
(147)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(148)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(149)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS u dotčeného výrobku během období šetření byla 3 % hodnoty FOB do 9. října 2012, 2,1 % v období od 10. října 2012 do 20. září 2013 a 1,7 % k 21. září 2013.
(150)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(151)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(152)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(153)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na akruální bázi jako příjem.
(154)
Režim DDS během období šetření využili dva ověření vyvážející výrobci.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(155)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Takzvaná částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože má podobu přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu za podmínek, které na trhu nejsou dostupné.
(156)
Sazba navraceného cla u vývozu je stanovena indickou vládou pro jednotlivé výrobky. Třebaže se subvence označuje jako navracení cla, tento režim však nemá povahu povoleného systému navracení cla nebo systému navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Vyplacení peněžních prostředků vývozci není spojeno se zaplacením dovozních cel na suroviny a není úvěrem na clo ke kompenzaci dovozního cla na minulý nebo budoucí dovoz surovin.
(157)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci“.
(158)
Platbu v podobě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády po vývozu uskutečněném vývozci, je třeba považovat za přímý grant indické vlády závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považována za specifickou a napadnutelnou podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(159)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo za to, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy se uskuteční vývozní transakce v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za vhodné stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu během období šetření.
(161)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(162)
Na základě výše uvedených skutečností činí subvenční sazby u dvou dotčených společností zjištěné v období šetření 0,24 % a 2,12 %.
3.2.5. Režim předběžného povolení (dále jen „AAS“)
a) Právní základ
(163)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 av kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(164)
Režim AAS sestává z šesti podrežimů, jak je podrobněji popsáno v 165. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS pro dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé jednotky orientované na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Uplatňování v praxi
(165)
Režim AAS může být vydán pro:
a)
fyzický vývoz: ten je hlavním podrežimem. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
b)
roční potřebu: toto povolení se nevztahuje na konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž na širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
c)
dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a rozdělí si proces výroby. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
d)
domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
e)
předběžný příkaz k uvolnění (dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. AAS pro dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupů;
f)
tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů/domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(166)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem tři ověřené společnosti. Tyto společnosti využívaly podrežimy a), d) a e) uvedené výše. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(167)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží/zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní/účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle formátu dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(168)
Pokud jde o využití režimu AAS pro fyzický vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. a), využívaného během období šetření dvěma ověřenými společnostmi, povolený dovoz a vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v předběžném povolení. Kromě toho musí být v době dovozu a vývozu odpovídající transakce zaznamenány v předběžném povolení vládními úředníky. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(169)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(170)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(171)
Pouze jedna ze dvou ověřených společností, které využily tento podrežim, vedla registr výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že se uskutečnil externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že šetření vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
(172)
Pokud jde o využití režimu AAS pro ARO uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. e), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, výše dovozu povoleného v rámci tohoto režimu je určena jako procento množství vyvezených hotových výrobků. Předběžné licence uvádějí jednotky povoleného dovozu buď jako jejich množství, nebo jejich hodnotu. V obou případech jsou sazby použité pro určení povolených nákupů bez celních poplatků stanoveny pro většinu výrobků, včetně výrobku, na který se vztahuje toto šetření, na základě norem SION. Položky vstupů specifikované v předběžných licencích jsou položky používané při výrobě příslušného vyváženého hotového výrobku.
(173)
Držitel předběžné licence, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžné licence validovány jako ARO a potvrzeny konečnému dodavateli při dodávce zboží, které je v nich specifikováno. Potvrzení ARO opravňuje dodavatele k výhodám domnělého vývozu, jako jsou vrácení cla při domnělém vývozu a náhrada takzvané konečné spotřební daně.
(174)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány nebyly v praxi splněny.
(175)
Pokud jde o využití režimu AAS pro domnělý vývoz uvedený v 165. bodě odůvodnění písm. d), využívaného během období šetření jednou ověřenou společností, povolený dovoz i vývozní povinnost jsou stanoveny objemově a hodnotově indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je určen indickou vládou na základě norem SION.
(176)
Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o 6 měsíců) po vydání povolení.
(177)
Bylo zjištěno, že neexistuje žádná spojitost mezi dováženými vstupy a vyváženými hotovými výrobky. Kromě toho bylo zjištěno, že žadatel, ačkoli je to jeho povinnost, nevedl povinný registr spotřeby uvedený v 167. bodě odůvodnění, ověřitelný externím účetním. I přes nesplnění tohoto požadavku žadatel využíval výhody režimu AAS.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(178)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(179)
Všechny dotčené podrežimy v daném případě jsou ze zákona jednoznačně podmíněny vývozní výkonností, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z tohoto režimu.
(180)
Žádný z dotčených podrežimů v daném případě nemůže být považován za přípustný systém navracení cla či systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem systém ani postup pro ověřování, zda byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II bod 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II bod 2). Rovněž se má za to, že normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém pro ověřování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů byla spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení).
(181)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že tento režim by neměl být napaden, jelikož společnost splnila svou právní povinnost týkající se nezávislých auditů registru spotřeby vstupů, což by mělo být považováno za dostatečnou kontrolu pro indickou vládu. S takovým odůvodněním nelze souhlasit. Ověření indické vlády se musí považovat za odlišné od povinností uložených společnostem. Inspekce na místě potvrdila, že ověřovací systém ze strany indické vlády není v souladu s pravidly stanovenými v příloze II části II bodě 4 základního nařízení. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(182)
Táž strana tvrdila, že spojení licencí je v Indii legální a že společnost nesmí být znevýhodněna použitím celkového vývozního obratu místo obratu dotčeného výrobku při výpočtech subvenčního rozpětí. Nicméně legalita spojení licencí v Indii jako taková nebyla v této souvislosti relevantní. Šetřením bylo zjištěno, že v důsledku spojení nebylo možné řádně přiřadit licence odpovídající PSV. Ve skutečnosti musela být ve výpočtech subvenčního rozpětí použita výhoda na úrovni provozní jednotky, nikoli PSV, protože ověřené informace neumožňovaly řádně přiřadit použití vstupů (použitých při výrobě jiných výrobků) pouze PSV. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(183)
Podrežimy uvedené v 165. bodě odůvodnění písm. a), d) a e) jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(184)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrného“ vrácení cla. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo vyrovnání výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(185)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(186)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě tří dotčených společností pro období šetření činily 0,11 %, 1,89 % a 4,31 %.
3.2.6. Režim povolení bezcelního dovozu (dále jen „DFIA“)
a) Právní základ
(187)
Režim DFIA je podrobně popsán v odstavcích 4.2.1 až 4.2.47 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 4.31 až 4.36 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(188)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Uplatňování v praxi
(189)
DFIA je režim před vývozem a po vývozu, jenž umožňuje dovoz zboží určeného podle norem SION, ale v případě přenosného DFIA nemusí být nutně použit při výrobě vyváženého výrobku.
(190)
DFIA se vztahuje pouze na dovoz vstupů podle SION. Dovozní nárok je omezen na množství a hodnotu uvedenou v SION, ale může být na žádost revidován regionálními orgány.
(191)
Vývozní závazek podléhá požadavku na minimální přidanou hodnotu 20 %. Vývoz lze provádět před očekávaným vydáním povolení DFIA a v tom případě je nárok na dovoz stanoven v poměru k prozatímnímu vývozu.
(192)
Je-li splněn vývozní závazek, může vývozce požádat o přenositelnost povolení DFIA, což v praxi znamená povolení prodat bezcelní dovozní licenci na trhu.
(193)
Režim DFIA během období šetření využil jeden ověřený vyvážející výrobce.
d) Závěry týkající se režimu DFIA
(194)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje prošetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(195)
Režim DFIA je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(196)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména: i) umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku; ii) neexistuje ověřovací systém nebo postup, který by potvrdil, zda a které vstupy jsou při výrobě vyváženého výrobku spotřebovány nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení, a iii) z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně využít osvědčení k dovozu daných vstupů.
(197)
Po poskytnutí informací jeden indický vyvážející výrobce zařazený do vzorku tvrdil, že ověřovací systém zavedený v Indii je přiměřený, účinný a v souladu s obchodními zvyklostmi v Indii, a tudíž „primární“ důvod k napadnutí tohoto režimu již neexistuje. Na rozdíl od toho, co bylo tvrzeno, šetření nepotvrdilo, že ověřovací systém zavedený v Indii umožňuje ověření, zda a jaké vstupy jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné výhodě ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Kromě toho výrobce nezpochybnil, že daný systém buď umožňuje následné náhrady nebo navracení dovozních poplatků ze vstupů, které jsou spotřebovány ve výrobním procesu jiného výrobku, nebo že z přenositelnosti osvědčení/povolení vyplývá, že vývozce, jemuž byl poskytnut režim DFIA, nemá povinnost skutečně použít osvědčení k dovozu daných vstupů. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
e) Výpočet výše subvence
(198)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev.
(199)
Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného ověřovacího systému.
(200)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim DFIA, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(201)
Subvenční sazby zjištěné u tohoto režimu v případě jedné dotčené společnosti pro období šetření činily 4,95 %.
3.2.7. Režim podpory vývozu kapitálových statků (dále jen „EPCGS“)
a) Právní základ
(202)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(203)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Uplatňování v praxi
(204)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti umožněno dovážet kapitálové statky (nové i použité kapitálové statky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 %, použitelnou na veškeré kapitálové statky dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(205)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové statky z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálových statků využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu těchto kapitálových statků. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(206)
Bylo zjištěno, že tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(207)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(208)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(209)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové statky nejsou zahrnuty do působnosti takových povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(210)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dovážených kapitálových statků na dobu odpovídající běžné době amortizace takových kapitálových statků v dotčeném výrobním odvětví. Výše subvencí pro období šetření byla poté vypočtena vydělením celkové částky nezaplaceného cla dobou amortizace. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě oprávněných žádostí byly nezbytně vynaložené poplatky nutné pro získání subvence v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení odečteny, aby byla zjištěna výše subvence (čitatel).
(211)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci zařazení do vzorku požádali o přezkoumání výpočtu výše subvence. Tvrdili, že může dojít ke zrušení platnosti licence EPCGS, což může vést k tuzemskému pořízení kapitálových statků, u nichž by se použila centrální spotřební daň. V tomto ohledu však nebyly zmíněny konkrétní zvláštní licence, jejichž platnost byla zrušena. Tato otázka nebyla vznesena ani během šetření; kdyby se tak stalo, umožnilo by to řádné ověření tohoto tvrzení. Každopádně stanovení výše subvence vycházelo z ověřené evidence společnosti, pokud jde o vstupy zakoupené v rámci tohoto režimu. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
(213)
Subvenční sazba zjištěná u tohoto režimu v období šetření u tří dotčených společností činila 0,37 %, 0,40 %, a 0,46 %.
3.2.8. Soubor pobídek „Package Scheme of Incentives“
a) Právní základ
(214)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytuje od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako soubor pobídek. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát pozměněn a verzemi, které jsou relevantní pro stávající šetření, jsou verze z roku 2001 a 2007. Soubor pobídek z roku 2001 je datován 31. března 2001 a týká se ho usnesení č. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. Soubor pobídek z roku 2007 je datován 30. března 2007 a týká se ho usnesení č. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Způsobilost
(215)
Výše uvedená usnesení obsahují seznam kategorií odvětví a podniků, které mohou být považovány za způsobilé pro pobídky.
c) Uplatňování v praxi
(216)
Aby vláda státu Maháráštra podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí, poskytla soubor pobídek pro nové/rozvíjející se průmyslové jednotky usazené v rozvojovém regionu státu Maháráštra. Pro účely tohoto režimu jsou v příloze I uvedeného usnesení vymezeny oblasti státu způsobilé pro pobídky. Nicméně pobídek v rámci režimu z roku 2007 se nelze dovolávat, pokud nebyl vydán certifikát způsobilosti v rámci režimu z roku 2007 a příjemce nesplnil požadavky/podmínky certifikátu způsobilosti. Ten je vydáván prováděcí agenturou (státní orgán) s účinkem ode dne zahájení komerční výroby příjemce (rovněž nazývaného způsobilá jednotka).
(217)
PSI se skládá z několika podrežimů, z nichž tyto dva poskytly výhodu dvěma ověřeným vyvážejícím výrobcům během období šetření:
-
osvobození od daně z elektřiny (dále jen „ODE“),
-
subvence na podporu průmyslu (dále jen „SPP“).
(218)
Podrežim ODE je udělován novým způsobilým jednotkám usazeným ve vymezených oblastech na dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti. V tomto případě jsou dva dotčení vyvážející výrobci osvobozeni od placení daně z elektřiny po dobu 9, resp. 7 let. V jiných částech státu je od plateb daně z elektřiny osvobozeno 100 % jednotek orientovaných na vývoz a jednotek v oblasti informačních technologií a biotechnologií po dobu 10 let.
(219)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že jeden vyvážející výrobce se sídlem ve státě Maháráštra měl během období šetření výhodu z podrežimu osvobození od daně z elektřiny.
(220)
Podrežim SPP opravňuje příjemce k subvenci odpovídající procentu v rozmezí od 75 % do 100 % výše způsobilých investic zmenšené o výhody získané z jiných podrežimů režimu PSI, jako je ODE. Výhoda je poskytnuta po dobu uvedenou v osvědčení způsobilosti a nemůže překročit částku DPH odváděnou státu Maháráštra ve stejném období. Způsobilými investicemi jsou kapitálové výdaje na budovy, zařízení a stroje.
(221)
V průběhu šetření bylo zjištěno, že dva vyvážející výrobci se sídlem ve státě Maháráštra měli výhodu z podrežimu SPP.
(222)
Po poskytnutí informací dva indičtí vyvážející výrobci tvrdili, že podrežim SPP poskytovaný vládou státu Maháráštra se nevztahuje na fází zpracování, výroby nebo vývozu PSV, a to ani přímo, ani nepřímo, a že výhoda závisí na výši zaplacených vnitrostátních daní. Dále tvrdili, že cílem režimu není poskytovat výhody vyvážejícím výrobcům, nýbrž kompenzovat náklady vzniklé v souvislosti se zaostalostí oblasti, a že tudíž tento program nelze napadnout. Dále tvrdili, že režim by měl být považován za kapitálovou subvenci, nikoli opakující se subvenci a že celková výhoda by měla být rozložena na běžnou dobu amortizace subvencovaného kapitálu. V tomto ohledu šetření odhalilo, jak je uvedeno v 220. bodě odůvodnění, že se grant vyplácí každoročně pro způsobilé investice, jimiž jsou výdaje na budovy, zařízení a stroje. Tyto investice mají přímou souvislost s PSV. Pouhá skutečnost, že roční částka, která může být požadována, je omezena výší tuzemských daní placených vládě státu Maháráštra ve stejném období, nemění nic na skutečnosti, že roční výhoda státu Maháráštra představuje finanční příspěvek indické vlády, kterým se poskytuje výhoda šetřeným vyvážejícím vývozcům. Grant vyplácený každoročně nemá povahu kapitálové subvence, i kdyby investice do kapitálových statků byly příčinou této platby. Toto tvrzení muselo být proto odmítnuto.
d) Závěry týkající se režimu ODE a SPP
(223)
Oba podrežimy jsou subvencemi ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, protože představují finanční příspěvek indické vlády, kterým byla šetřenému vývozci poskytnuta výhoda.
(224)
Tyto subvenční podrežimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na některé podniky ve vymezené územní oblasti.
(225)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(226)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení je výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody poskytnuté příjemci ve vztahu k dotčenému výrobku, která byla zjištěna v období šetření. Tato částka (čitatel) byla v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení přepočtena na celkový obrat z prodeje dotčeného výrobku dosažený vyvážejícím výrobcem během období šetření, protože tato subvence nezávisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(227)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu ODE činila u jedné společnosti využívající této výhody 0,31 %.
(228)
Subvenční sazba zjištěná u podrežimu SPP činila během období šetření u dotčených společností 1,03 %, resp. 1,91 %.
3.2.9. Výše napadnutelných subvencí
(229)
Na základě uvedených zjištění byla celková výše napadnutelných subvencí pro ověřené vyvážející výrobce, vyjádřená valoricky, v rozmezí od 4,16 % do 7,65 %, jak je shrnuto v tabulce níže.
Tabulka 1
Výše napadnutelných subvencí - Indie
(v %)
Režim
FMS
FPS
DDS
AAS
DFIA
EPCGS
PSI/ODE
PSI/SPP
Celkem
Společnost
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAM
3.3.1. Obecně
(230)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující režimy, jež údajně poskytovaly subvence vietnamské vlády:
A.
státní preferenční úvěry poskytované odvětví PSV bankami ve státním vlastnictví, pověření a řízení soukromých bank vládou a podpora úrokových sazeb;
B.
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
C.
poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou a dalších výhod souvisejících s půdou;
D.
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení;
E.
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla;
F.
zrychlené odepisování fixních aktiv;
G.
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(231)
Komise podrobila šetření všechny režimy uvedené v podnětu. U každého režimu bylo šetřeno, zda je podle ustanovení článku 3 základního nařízení možné prokázat finanční příspěvek vietnamské vlády a výhodu získanou vyvážejícími výrobci. Šetření odhalilo, že v daném případě je jakákoli zjištěná výhoda u šetřených režimů nižší než použitelná minimální prahová hodnota stanovená v čl. 14 odst. 5 (4) základního nařízení. Proto se nepovažuje za nutné vyvodit závěr o napadnutelnosti jednotlivých režimů.
(232)
Pro účely jasnosti a transparentnosti jsou však níže uvedeny podrobné údaje o režimech a odpovídající subvenční sazby pro jednotlivé společnosti, aniž je dotčena otázka, zda jsou subvence považovány za napadnutelné, či nikoli. Výhoda byla vypočtena v souladu s článkem 6 základního nařízení.
3.3.2. Specifické subvenční režimy
Subvenční režimy, které nebyly využity vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(233)
Šetření ukázalo, že tyto režimy nebyly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci:
a)
dodávky zboží pro odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou;
b)
zrychlené odepisování fixních aktiv;
c)
jiné subvenční programy, včetně státních, regionálních a místních vládních programů.
(234)
Zejména pokud jde o dodávky zboží odvětví PSV státem vlastněnými podniky za cenu nižší než přiměřenou, v podnětu se v tomto ohledu tvrdilo, že PTA/MEG, které mohou být použity jako hlavní surovina pro výrobu PSV, získali vietnamští výrobci za subvencované ceny. Šetření však prokázalo, že žádný z šetřených vyvážejících výrobců nepoužíval PTA/MEG jako hlavní surovinu, ale že všichni používali místo toho recyklované PET lahve nebo PET vločky.
(235)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise poskytla částečnou analýzu pouze pro jeden z nich, a to dodávky PTA/MEG za subvencované ceny. S ohledem na tento program žadatel tvrdil, že způsob, jakým byl vzorek vybrán, a skutečnost, že do šetření nebyli zahrnuti významní výrobci PSV ve Vietnamu, ovlivnily stanovení subvencování u tohoto programu. Žadatel rovněž uvedl další údajné subvenční programy ve Vietnamu, k nimž byly v podnětu předloženy informace.
(236)
Jak Komise vysvětlila výše v 32. až 34. a ve 42. bodě odůvodnění, v případě Vietnamu nebyl výběr vzorku nezbytný, jelikož všichni vietnamští vyvážející výrobci oznámili svůj záměr spolupracovat a odpovědi od tří spolupracujících výrobců pokrývaly více než 99 % dovozu z Vietnamu. Proto argumenty žadatele týkající se výběru vzorku nejsou relevantní pro zjištění šetření. Navíc samotná skutečnost, že existují jiní velcí výrobci PSV ve Vietnamu, jako taková nezpochybňuje reprezentativnost vzorku spolupracujících výrobců. Komise potvrzuje, že si vyžádala informace a odpovědi týkající se všech údajných subvencí uvedených v podnětu, včetně těch, o nichž se zmiňuje žadatel ve svém stanovisku k poskytnutým informacím, avšak bylo zjištěno, že tyto programy nebyly využity spolupracujícími vývozci. Komise poskytla podrobnosti o dodávkách PTA/MEG, neboť tohoto programu se týkalo významné tvrzení obsažené v podnětu a tento program mohl poskytovat významnou napadnutelnou subvenci.
Subvenční režimy, které byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření
(237)
Bylo zjištěno, že níže uvedené režimy byly využity šetřenými vietnamskými vyvážejícími výrobci během období šetření.
3.3.3. Preferenční úvěry
3.3.3.1. Poinvestiční podpora úrokových sazeb Vietnamskou rozvojovou bankou
(238)
Vietnamská rozvojová banka (dále jen „VDB“) je státem vlastněná banka zajišťující státní politiku, jež byla založena v roce 2006 na základě rozhodnutí č. 108/2006/QD-TTg k provádění státní politiky týkající se rozvojových investičních úvěrů a vývozních úvěrů. Během období šetření VDB spravovala program podpory úrokových sazeb pro některé půjčky od obchodních bank. V tomto rámci společnosti skupiny Thai Binh měly uzavřeny smlouvy s VDB o podpoře půjček od BIDV a Vietcom Bank.
(239)
Právním základem pro tento program je vyhláška č. 75/2011/ND-CP z 30. srpna 2011, která nahrazuje vyhlášku č. 151/2006/ND-CP, vyhlášku č. 106/2008/ND-CP a vyhlášku č. 106/2004 ND-CP. V případě, že smlouvy byly podepsány před datem použitelnosti vyhlášky č. 75/2011, použijí se předešlé vyhlášky.
(240)
Výhoda z tohoto programu se rovná rozdílu mezi úrokovými sazbami, které nabízí VDB, a úrokovými sazbami od obchodních bank použitými u půjček pro uvedené dvě společnosti. Tento program se vztahuje na dlouhodobé a střednědobé půjčky od obchodních bank použité na financování investičních projektů.
(241)
Výhoda z tohoto režimu se pohybovala mezi 0 % a 0,28 %.
3.3.3.2. Nízkoúrokové půjčky poskytované některými obchodními bankami ve státním vlastnictví
(242)
Šetření prokázalo, že významná část bankovního sektoru ve Vietnamu je ve vlastnictví státu; téměř 50 % půjček ve vietnamském hospodářství během období šetření poskytlo 5 velkých bank ve státním vlastnictví (5). Existují omezení zahraničního vlastnictví bank se sídlem ve Vietnamu (6). Obchodním bankám je uloženo podporovat úrokové sazby pro podniky (7). Státní banka Vietnamu stanoví maximální úrokové sazby, které mohou obchodní banky účtovat za půjčky pro některé subjekty (8). Z informací ve spisu vyplývá, že státem vlastněné obchodní banky nabízejí nižší úrokové sazby než ostatní banky.
(243)
Několik vietnamských zákonů týkajících se bankovního sektoru a úvěrů odkazuje na preferenční úvěry. Například nařízení 1627 z roku 2001 se zmiňuje o půjčkách poskytnutých zákazníkům, na něž se vztahují preferenční úvěrová politika (články 20 a 26), nebo zákon o úvěrových institucích se zmiňuje o zvýhodněných úvěrech (článek 27).
(244)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. V souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu, kterou získal příjemce, považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí společnost za preferenční půjčku, a částkou, již by společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku na trhu.
(245)
Informace uvedené výše v 242. a 243. bodě odůvodnění naznačují významné narušení vietnamského finančního sektoru. Komise proto použila vnější referenční hodnotu pro výpočet výhody z preferenčních půjček. Jak je uvedeno v 231. bodě odůvodnění, není tím dotčena napadnutelnost subvence vyplývající ze zvýhodněné půjčky. Jelikož jde o zanedbatelné subvencování, Komise neučinila konečné závěry, zda dotčené banky jsou veřejnoprávními subjekty, nebo zda je posouzení úvěrového rizika provedené těmito bankami dostatečné.
(246)
Vnější referenční hodnota byla nutná pouze ve vztahu k půjčkám v měně VND, protože nebyly k dispozici důkazy, že půjčky poskytnuté v USD byly subvencovány. Půjčky ve VND získaly pouze spolupracující společnosti skupiny Thai Binh. Základ pro srovnání byl vypočten za použití úrokových sazeb úvěrů koše 48 zemí s nižšími středními příjmy (HDP) v posledním období, za které byly k dispozici (2012). Tyto země byly zvoleny, protože měly podobný HDP jako Vietnam. Uvedené sazby byly poté upraveny s ohledem na inflaci v období šetření, aby byly získány reálné úrokové sazby, a byl vypočten průměr za 48 zemí pro ty země, u nichž byly k dispozici údaje. Zdrojem pro úrokové sazby a míry inflace byla Světová banka. Průměrná reálná úroková sazba pro tyto země s nižšími středními příjmy byla v období šetření 8,23 %. Tato referenční hodnota byla srovnána s úrokovými sazbami upravenými s ohledem na inflaci u všech půjček ve VND pro šetřené společnosti.
(247)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0 % a 1,34 %.
(248)
Po poskytnutí informací zpochybnila vietnamská vláda závěry o narušení vietnamského finančního systému a namítala, že Komise měla posoudit, zda státem vlastněné obchodní banky jsou veřejnoprávními subjekty a zda je posouzení úvěrového rizika, které prováděly, dostatečné. Podle názoru vietnamské vlády by tato analýza ovlivnila závěr o existenci finančního příspěvku a rovněž použití vnější referenční hodnoty pro stanovení výhody získané prostřednictvím tohoto programu.
(249)
Jak je uvedeno v 242. až 243. bodě odůvodnění, informace a důkazy shromážděné během šetření prokazují významné narušení vietnamského bankovního systému. V důsledku tohoto narušení, v souladu s pravidly základního nařízení, se pro stanovení výše výhody (pokud existuje) musí použít vnější referenční hodnota. Protože výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, nepovažuje Komise za nezbytné zkoumat, zda banky jsou veřejnoprávními subjekty a/nebo zda je posouzení rizika dostatečné, jak je objasněno výše v 231. a 232. bodě odůvodnění.
3.3.4. Poskytování práv k užívání pozemků
(250)
Oběma spolupracujícím vyvážejícím výrobcům byla přidělena práva k užívání pozemků ve zvláštních průmyslových zónách. Zatímco skupina Thai Binh získala práva k užívání pozemků přímo od státu, společnosti Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd. (dále jen „VNC“) je pozemek pronajat prostřednictvím společnosti, která je částečně ve vlastnictví státu.
(251)
Skupina Thai Binh má tři pozemky v průmyslové zóně. Během období šetření byla skupina plně osvobozena od placení nájemného za dva pozemky. Základem pro uvedené osvobození jsou vyhláška č. 121/2010/ND-CP a vyhláška č. 142/2005/ND-CP. Skupina neplatila nájemné ani za třetí pozemek, protože se účastní administrativního procesu souvisejícího se žádostí o osvobození. Nájemné, od jehož placení byla skupina osvobozena, je výrazně nižší než nájemné placené skupinou za jiné podobné pozemky v těsné blízkosti průmyslové zóny a zdá se, že je podstatně nižší než obvyklé ceny pozemků v regionu.
(252)
VNC nezískala plné osvobození ohledně práv k užívání pozemků, je ale jasné, že během období šetření získala výhodu. VNC si pronajímá tři pozemky od společnosti, která je částečně ve státním vlastnictví. Ačkoli vietnamská vláda tvrdila, že jde o transakce mezi soukromými stranami, informace, které jsou ve spisu, jsou v rozporu s tímto tvrzením. Investiční licence VNC uvádí pronájem pozemků jako preferenční výhodu. V licenci Lidový výbor Quang Ninh ukládá VNC povinnost pronajmout si pozemky od uvedené společnosti. Rovněž podle původní smlouvy mezi částečně státem vlastněnou společností, která pronajímá pozemky VNC, a místním pozemkovým úřadem je následný převod pozemků možný pouze za jistých podmínek stanovených místním pozemkovým úřadem. Z toho vyplývá, že stát se účastní pozemkové transakce mezi oběma stranami.
(253)
Pro účely posouzení výhody Komise porovnala nízké ceny pozemků, které souvisejí s transakcemi v průmyslových zónách, s referenční cenou za podobné pozemky. Šetřením byly zjištěny náznaky, že trh s pozemky ve Vietnamu je zřejmě regulován a je narušen státním zásahem, protože existuje osvobození od nájemného nebo preferenční ceny za práva k užívání pozemků týkající se pozemků ve vymezených průmyslových zónách a/nebo podporovaných odvětvích podnikání. V tomto konkrétním případě Komise zjistila transakci s právy k užívání pozemků, která je dostatečně spolehlivá, protože pozemek se nachází mimo jakoukoli podporovanou zónu a protože dotčená společnost působí v odvětví, které nesouvisí s PSV a není podporováno na základě vládní politiky. Ceny v této transakci se používají jako referenční hodnota pro posouzení výhody, aniž je dotčen jakýkoliv závěr o celkové situaci na trhu s pozemky ve Vietnamu.
(254)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,17 % a 0,37 %.
3.3.5. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
(255)
Oba spolupracující vyvážející výrobci měli výhodu z několika přímých daňových úlev založených na osvobozeních od daní uvedených v jejich investičních licencích. Právním základem pro uvedená osvobození jsou vyhláška č. 164/2003/ND-CP nahrazená vyhláškami č. 124/2008/ND-CP a č. 122/2011/ND-CP, oběžník č. 140/2012, vyhláška č. 164/2003/ND-CP pozměněná a doplněná vyhláškou č. 152/204/ND-CPDuty a osvobození od DPH při dovozu strojů.
(256)
Podle výše uvedených právních předpisů je osvobození od přímých daní a jejich snížení k dispozici mimo jiné pro společnosti nacházející se ve zvláštních průmyslových zónách/parcích nebo společnosti zaměstnávající velký počet zaměstnanců nebo společnosti působící v určitých hospodářských odvětvích.
(257)
Výše subvence se vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která je zjištěna za období šetření. Za výhodu získanou příjemci se považuje výše celkové daňové povinnosti k úhradě podle běžné daňové sazby, a to po odečtení zaplacené částky se sníženou preferenční daňovou sazbou nebo případně částky daně, od níž byl osvobozen. Částky považované za subvenci vycházejí z nejnovějších ročních daňových přiznání. Subvence byla přepočtena na základě celkové společnosti a vyjádřena jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(258)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,11 % a 0,36 %.
3.3.6. Osvobození od cla z dovážených surovin
(259)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla z dovozu surovin v průběhu období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena v oběžníku 194/2010TT.
(260)
Vietnamská vláda ve své odpovědi na dotazník uvedla, že provozuje systém pro navracení/pozastavení cla. Podle právních předpisů se osvobození vztahuje na dovezené suroviny, které byly spotřebovány při výrobě vyvážených výrobků. Cla mohou být vrácena v rozsahu určeném podílem, v jakém jsou dovezené suroviny použity ve vyvezeném konečném výrobku.
(261)
Bylo zjištěno, že během období šetření oba spolupracující vyvážející výrobci nezískali ekonomickou výhodu z uvedeného režimu. Třebaže byli osvobozeni od placení dovozního cla na suroviny, nadměrné vrácení během období šetření nebylo zjištěno. Domácí prodej dotčeného výrobku byl u obou společností relativně malý. Kromě toho získávaly významný podíl hlavních surovin na domácím trhu, neboť objemy, které dovezly pro výrobu vyváženého dotčeného výrobku, nebyly dostatečné.
(262)
S ohledem na výše uvedené se nepokládá za nutné vyvozovat závěr, zda je oznámený systém navracení cla v souladu s pravidly WTO a s články přílohy II a přílohy III základního nařízení.
(263)
V návaznosti na poskytnutí informací vietnamská vláda podpořila zjištění Komise týkající se tohoto programu. Rovněž ale zdůraznila, že i přes neexistenci závěrů v tomto bodě je vietnamský systém navracení cla plně v souladu s pravidly v příloze II a příloze III základního nařízení. Toto stanovisko vietnamské vlády Komise bere na vědomí. Avšak vzhledem k tomu, že výhody pro vietnamské vyvážející výrobce jsou zanedbatelné, Komise opakuje své stanovisko, že pro účely tohoto šetření nepokládá za nutné zkoumat, zda je režim navracení cla v souladu s pravidly stanovenými v příloze II a příloze III základního nařízení, jak je vysvětleno výše v 231. až 232. bodě odůvodnění.
3.3.7. Osvobození od cla z dovážených strojů
(264)
Oba spolupracující vyvážející výrobci získali osvobození od placení cla a DPH z dovážených strojů během období šetření. Právním základem pro osvobození je zákon o dovozní a vývozní dani č. 45/2005/QH11 provedený vyhláškou č. 87/2010/ND-CP. Pravidla pro systém a postupy inspekcí a dohledu jsou stanovena ve vyhlášce vlády č. 154/2005/N-CP, oběžníku 194/2010TT a oběžníku 117/2011.
(265)
Společnosti byly požádány, aby podaly zprávu o dovozu strojů během období 10 let. Ačkoli bylo zřejmé, že spolupracující vyvážející výrobci získaly výhody na základě tohoto režimu, tyto výhody nebyly podstatné. Bylo tomu tak, protože dovoz strojů u těchto společností nebyl významný ve srovnání s obratem prodeje PSV v EU. Rovněž jakékoli výhody byly oslabeny skutečností, že se stroje odepisují po řadu let (obvykle 10), a proto byla výhoda pro období šetření odpovídajícím způsobem snížena.
(266)
Výhoda se u tohoto programu pohybovala mezi 0,08 % a 0,1 %.
3.3.8. Výše subvencí
(267)
Výše subvencí stanovená v souladu s ustanoveními základního antisubvenčního nařízení, vyjádřená valoricky, se u vietnamských vyvážejících výrobců pohybuje mezi 0,6 % a 2,31 %. Celostátním subvenčním rozpětím je vážený průměr obou výšeuvedených odchylek, tj. 1,25 %. Subvence popsané výše byly přepočteny na základě celkové společnosti a vyjádřeny jako procentní podíl z obratu vývozu do Unie v cenách CIF.
(268)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že není jasné, jak Komise vypočetla tento rozsah subvenčního rozpětí a proč Komise nezvolila horní hranici těchto rozpětí, která by byla vyšší než zanedbatelné rozpětí. Jak již Komise uvedla v předchozím bodě odůvodnění, rozsah celkových souhrnných subvencí pro vietnamské spolupracující vyvážející výrobce vyjádřený valoricky se pohybuje mezi minimem 0,6 % a maximem 2,31 %. Výpočet váženého průměru uvedených odchylek však vede k průměrnému subvenčnímu rozpětí za celou zemi rovnému 1,25 %, což je méně než minimální prahová hodnota. To je metodika trvale používaná pro výpočet průměrného subvenčního rozpětí za celou zemi v souladu s příslušnými pravidly základního nařízení.
3.3.9. Závěry týkající se Vietnamu
(269)
Celostátní subvenční sazba pro Vietnam je 1,25 %. Vzhledem k tomu, že toto rozpětí je zanedbatelné, byl vyvozen závěr, že by v souladu s čl. 14 odst. 3 základního nařízení mělo být šetření ohledně dovozu výrobků pocházejících z Vietnamu zastaveno.
4. ÚJMA
4.1. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A VÝROBY V UNII
(270)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo 18 výrobců. Tito výrobci představují „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(271)
Celková výroba v Unii během období šetření byla stanovena na přibližně 401 000 tun. Komise stanovila tento číselný údaj na základě veškerých dostupných informací týkajících se výrobního odvětví Unie, jako jsou ověřené údaje o výrobě spolupracujících výrobců v Unii zařazených do vzorku, jakož i číselné údaje poskytnuté žadatelem. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku byli vybráni čtyři výrobci v Unii, kteří představují 54 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
4.2. SPOTŘEBA V UNII
(272)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie s využitím údajů poskytnutých žadatelem a dovozu ze třetích zemí na základě údajů Eurostatu.
(273)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v tunách)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
838 397
869 025
837 066
890 992
Index
100
104
100
106
Zdroj: Podnět, Eurostat.
(274)
Spotřeba v Unii dosáhla svého vrcholu v roce 2011 kvůli prudkému nárůstu cen bavlny v důsledku problémů kolem její sklizně v roce 2010. Poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu se v důsledku toho zvýšila, ale v následujícím roce opět klesla. V období šetření je zaznamenáno zvýšení spotřeby v Unii o 6 %.
4.3. DOVOZ Z DOTČENÝCH ZEMÍ
4.3.1. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(275)
Komise zkoumala, zda má být dovoz PSV pocházejících z dotčených zemí posouzen souhrnně ve shodě s čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
(276)
Subvenční rozpětí stanovené u dovozu z Čínské lidové republiky a Vietnamu bylo pod minimálním prahem stanoveným v čl. 8 odst. 3 písm. a) základního nařízení.
(277)
Proto nejsou splněny podmínky pro kumulaci, a analýza příčinných souvislostí je tak omezena na účinek dovozu z Indie.
4.3.2. Objem a podíl dovozu z Indie na trhu
(278)
Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Indie jako součást celkové spotřeby Unie (určené veškerými prodeji v Unii uskutečněnými výrobci v Unii s připočtením veškerého dovozu PSV do Unie).
(279)
Dovoz z Indie do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v tunách) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Indie (v tunách)
51 258
59 161
63 191
60 852
Index
100
115
123
119
Podíl na trhu
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Index
100
111
123
112
Zdroj: Eurostat.
(280)
Celkově byl dovoz z Indie i nadále poměrně stabilní a během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7,5 %.
4.3.3. Ceny výrobků dovážených z Indie a cenové podbízení
(281)
Komise zjistila ceny dovážených výrobků na základě statistik Eurostatu a ověřila údaje od spolupracujících vývozců. Cenové podbízení u dovážených výrobků bylo stanoveno na základě ověřených údajů poskytnutých spolupracujícími vývozci a spolupracujícími výrobci v Unii.
(282)
Průměrná cena výrobků dovážených z Indie do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/tuna)
2010
2011
2012
Období šetření
Indie
1 025
1 368
1 239
1 212
Index
100
134
121
118
Zdroj: Eurostat a ověřené údaje od spolupracujících vývozců.
(283)
Prudké zvýšení ceny PSV bylo zaznamenáno v roce 2011, který je rokem výše uvedené bavlnářské krize. Ceny v následujících letech klesly, ale zůstaly vyšší než ceny zaznamenané v roce 2010. V období šetření byla cena o 18 % vyšší než cena PSV v roce 2010.
(284)
Komise určila cenové podbízení během období šetření na základě srovnání vážených průměrných dovozních cen franko přístav určení jednotlivých typů výrobku z dovozu spolupracujících indických výrobců zařazených do vzorku účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, s příslušnými úpravami s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu a vážené průměrné prodejní ceny stejných typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň ceny ze závodu.
(285)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle jednotlivých typů u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření. Ukázalo se, že výrobky dovážené z Indie vykazují na trhu Unie vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí od 4,1 % do 43,7 %.
4.4. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
4.4.1. Obecné poznámky
(286)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(287)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(288)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, dalších informací poskytnutých žadatelem během řízení a Eurostatem. Tyto údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě řádně ověřených údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(289)
Makroekonomické ukazatele jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost a produktivita.
(290)
Mikroekonomické ukazatele jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, pracovní náklady, zásoby, výnosnost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost navýšit kapitál.
4.4.2. Makroekonomické ukazatele
4.4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(291)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
362 195
355 240
361 159
401 119
Index
100
98
100
111
Výrobní kapacita (v tunách)
492 059
451 310
468 115
466 744
Index
100
92
95
95
Využití kapacity
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Index
100
107
105
117
Zdroj: Žadatel (CIRFS).
(292)
Objem výroby v posuzovaném období vzrostl o 11 %. K tomuto nárůstu došlo pouze během období šetření (které odpovídá posledním 12 měsícům posuzovaného období). Během části posuzovaného období předcházejícího období šetření (tedy v letech 2011 a 2012) objem výroby výrobního odvětví Unie poklesl nebo stagnoval.
(293)
Výrobní kapacita naopak vykazovala sestupný trend, přičemž v období šetření byl zaznamenán pokles o 5 %. V souvislosti se vzestupným trendem objemu výroby, jak je popsáno ve 292. bodě odůvodnění, se využití kapacity zvýšilo o 17 %. Je třeba zdůraznit, že využití kapacity v roce 2010, které se používá jako základ pro analýzu trendů, bylo pro kapitálově náročné odvětví, jakým je odvětví PSV, nízké a během období šetření byla míra využití kapacity 85,9 %.
4.4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(294)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Celkový objem prodeje na trhu Unie (v tunách)
379 840
366 341
344 134
358 130
Index
100
96
91
94
Podíl na trhu
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Index
100
93
91
89
Zdroj: Eurostat, žadatel (CIRFS).
(295)
Objem prodeje na trhu Unie se v letech 2011 a 2012 snížil, avšak během období šetření se mírně zvýšil. Nicméně celkový pokles o 6 % byl přesto zaznamenán vůči objemům prodaným v roce 2010.
(296)
Podíl na trhu výrobního odvětví Unie se během období šetření významně snižoval. Největší pokles podílu na trhu nastal v roce 2011, ale klesající trend pokračoval i v roce 2012 a v období šetření, což vedlo k celkové ztrátě podílu na trhu během posuzovaného období o 11 %.
4.4.2.3. Růst
(297)
I přes mírný růst spotřeby v Unii během posuzovaného období (+ 6 %) a nárůst objemu výroby výrobců v Unii (+ 11 %) poklesl prodej výrobců v Unii o 6 %.
4.4.2.4. Zaměstnanost a produktivita
(298)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 914
1 935
2 000
2 036
Index
100
101
105
106
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
189,3
183,6
180,6
197,0
Index
100
97
95
104
Zdroj: Žadatel (CIRFS)
(299)
Počet zaměstnanců během posuzovaného období trvale rostl, což vedlo k 6 % zvýšení ve spojitosti se zvýšením výroby uvedeným v 292. bodě odůvodnění.
(300)
Produktivita v letech 2011 a 2012 klesla, protože počet zaměstnanců vzrostl, zatímco objem výroby během těchto let stagnoval. Celkově došlo v posuzovaném období ke zvýšení o 4 %.
4.4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.4.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(301)
Průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny v Unii na celkovém trhu (v EUR za tunu)
1 283
1 608
1 509
1 489
Index
100
125
118
116
Jednotkové výrobní náklady (v EUR za tunu)
1 453
1 666
1 629
1 542
Index
100
115
112
106
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(302)
Největší nárůst prodejní ceny v Unii byl zaznamenán v roce 2011, kdy se PSV prodávaly za cenu, která byla o 25 % vyšší než průměrná prodejní cena v roce 2010. Byl to výsledek bavlnářské krize v roce 2011, kdy vzrostla poptávka po PSV jako náhradě za bavlnu, které bylo nedostatek kvůli neuspokojivé sklizni v roce 2010. Celkově se prodejní ceny v Unii během posuzovaného období zvýšily o 16 %.
(303)
Jednotkové výrobní náklady během posuzovaného období rovněž vzrostly, nejvíce o 15 % v roce 2011, protože v tomto roce se zvýšily ceny benzínu, který je významnou nákladovou položkou. Celkový nárůst jednotkových výrobních nákladů představoval během posuzovaného období 6 %.
4.4.3.2. Náklady práce
(304)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Index
100
98
100
103
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(305)
Průměrné náklady práce na zaměstnance nejprve v roce 2011 poklesly a pak se v následujících letech mírně zvýšily. Za posuzované období byl zaznamenán nárůst o 3 %.
4.4.3.3. Zásoby
(306)
Úroveň zásob u výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka 10
Zásoby
2010
2011
2012
Období šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
15 731
16 400
15 039
19 108
Index
100
104
96
121
Index konečného stavu zásob vyjádřených jako procento výroby
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Index
100
107
97
120
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(307)
Konečné stavy zásob vzrostly s výjimkou roku 2012, což vedlo k celkovému nárůstu o 21 % v období šetření. To odpovídá nárůstu objemu výroby (celkový nárůst o 11 %) při poklesu objemu prodeje během posuzovaného období (celkový pokles o 6 %). Tyto trendy se rovněž projevily v konečném stavu zásob vyjádřených jako procento výroby.
4.4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(308)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 11
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Index
- 100
18
- 14
5
Peněžní tok (v EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Index
- 100
100
108
89
Investice (v EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Index
100
146
86
79
Návratnost investic
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Index
- 100
22
- 18
6
Zdroj: Ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(309)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. Rozpětí ziskovosti v průběhu posuzovaného období kolísalo. Celkově se ziskovost zlepšila: ze ztrátovosti v roce 2010 dospěla v období šetření k prahu rentability.
(310)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Trend čistého peněžního toku se v průběhu posuzovaného období vyvíjel příznivě.
(311)
Investice dosáhly vrcholu v roce 2011, kdy vzrostly o 46 % ve srovnání s investicemi v roce 2010, ale v následujících letech vykazovaly klesající trend. Během posuzovaného období se investice snížily o 21 %.
(312)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech ve vztahu k čisté účetní hodnotě investic. V průběhu posuzovaného období se vyvíjela příznivě.
(313)
Žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku výrobců v Unii neuvedl, že během posuzovaného období měl potíže se získáváním kapitálu.
4.4.4. Závěr týkající se újmy
(314)
Dovoz z Indie byl i nadále stabilní (během posuzovaného období představoval podíl na trhu Unie v rozmezí od 6 % do 7 %). Cenové podbízení bylo významné (až 43,7 %).
(315)
Většina ukazatelů újmy se zlepšila. Ziskovost výrobců v Unii vzrostla o téměř 6 procentních bodů, ale průměrné ziskové rozpětí bylo v období šetření stále neuspokojivé - na prahu rentability ve výši 0,3 %. Míra využití kapacity vzrostla ze 74 % na 86 %. To však bylo důsledkem zvýšení objemu výroby v Unii, jakož i snížení kapacity Unie. Průměrné prodejní ceny v Unii dosáhly vrcholu v roce 2011 v důsledku prudkého nárůstu cen bavlny a ropy. Celkově se průměrná prodejní cena v Unii během posuzovaného období zvýšila o 16 %. Rovněž návratnost investic a peněžní tok se vyvíjely příznivě. Zaměstnanost se během posuzovaného období zvýšila. Známky hospodářského oživení byly tedy zaznamenány v situaci způsobené újmy.
(316)
Tyto ukazatele újmy se v posuzovaném období vyvíjely nepříznivě: podíl výrobců v Unii na trhu Unie klesl ze 45,3 % na 40,2 %, protože objemy prodeje v Unii klesly o 6 %. Úroveň investic celkově klesla s výjimkou roku 2011. Kapacita, jak je uvedeno v 293. bodě odůvodnění, během posuzovaného období klesla o 5 %.
(317)
Celkově lze situaci výrobního odvětví Unie označit za situaci působící újmu, ačkoli se v posledních letech jasně zlepšila. Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
(318)
Ve svém stanovisku k poskytnutým informacím žadatel uvedl, že stabilitu indického podílu na trhu Unie považuje za výsledek značného subvencování. Komise skutečně zjistila napadnutelné subvence (viz 229. bod odůvodnění), nebylo ale možné prokázat příčinnou souvislost s újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie (viz 319. až 323. bod odůvodnění).
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(319)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z Indie, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Tyto faktory jsou dovozy z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie a spotřeba Unie.
5.1. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(320)
Vzhledem ke zjištění subvencí nižších, než je minimální práh, pokud jde o Čínu a Vietnam (viz 76. a 231. bod odůvodnění), nejsou splněny podmínky pro kumulaci. Analýza příčinných souvislostí se proto omezuje na účinek dovozu z Indie.
(321)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období poklesl z 45,3 % na 40,2 %, zatímco podíl indického dovozu na trhu zůstal poměrně stabilní mezi 6 % a 7 %. Spotřeba během posuzovaného období vzrostla o 6 %. Výrobní odvětví Unie nebylo schopno využít tohoto růstu, pokud jde o podíl na trhu, ale to není pravděpodobně možné přičítat indickému podílu na trhu, který zůstal stálý.
(322)
Průměrné ceny PSV z Indie podle Eurostatu byly nižší než průměrné ceny PSV z většiny jiných států, ale je důležité uvést, že existují velké rozdíly v jakosti a typech výrobku. Každopádně přesná srovnání podle jednotlivých typů prokázala značné cenové podbízení, pokud jde o dovoz z Indie.
(323)
I přes značné cenové podbízení nelze učinit závěr, že dovoz z Indie způsobil újmu. Snížení podílu výrobního odvětví Unie (pokles o 5,1 procentního bodu) skutečně nelze přičítat vývoji objemu dovozu z Indie, protože jeho podíl na trhu zůstal poměrně stabilní (nárůst o pouhých 0,7 procentního bodu během posuzovaného období). Navíc se průměrné ceny dovozu z Indie během posuzovaného období zvýšily o 18 %. Nezdá se, že ceny dovozu z Indie vedly ke snížení cen, jelikož finanční situace výrobního odvětví Unie, třebaže v období šetření byla stále situací působící újmu, se během posuzovaného období výrazně zlepšila.
5.2. ÚČINKY JINÝCH ČINITELŮ
5.2.1. Dovoz z třetích zemí
(324)
Objem dovozu z třetích zemí se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Dovoz z třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Korejská republika
Objem (v tunách)
129 918
165 365
163 540
181 540
Index
100
127
126
140
Podíl na trhu
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Index
100
123
126
131
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 116
1 367
1 361
1 300
Index
100
123
122
116
Tchaj-wan
Objem (v tunách)
121 656
108 645
100 072
92 423
Index
100
89
82
76
Podíl na trhu
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Index
100
86
82
71
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 131
1 416
1 383
1 369
Index
100
125
122
121
Čína
Objem (v tunách)
5 198
8 980
23 209
44 651
Index
100
173
446
859
Podíl na trhu
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Index
100
167
447
808
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 065
1 279
1 265
1 209
Index
100
120
119
113
Turecko
Objem (v tunách)
32 921
29 969
34 303
36 908
Index
100
91
104
112
Podíl na trhu
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Index
100
88
104
105
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 133
1 466
1 383
1 382
Index
100
129
122
122
Vietnam
Objem (v tunách)
24 884
25 487
26 410
29 717
Index
100
102
106
119
Podíl na trhu
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Index
100
99
106
112
Průměrná cena (v EUR za tunu)
978
1 182
1 175
1 096
Index
100
121
120
112
Indonésie
Objem (v tunách)
25 902
30 285
24 032
24 699
Index
100
117
93
95
Podíl na trhu
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Index
100
113
93
90
Průměrná cena
1 055
1 329
1 267
1 167
Index
100
126
120
111
Thajsko
Objem (v tunách)
17 548
23 510
17 103
18 952
Index
100
134
97
108
Podíl na trhu
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Index
100
129
98
102
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 140
1 449
1 310
1 298
Index
100
127
115
114
Jiný dovoz
Objem (v tunách)
49 272
51 282
41 074
43 120
Index
100
104
83
88
Podíl na trhu
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Index
100
100
83
82
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 323
1 681
1 603
1 532
Index
100
127
121
116
Zdroj: Eurostat.
(325)
Největší část dovozu (181 540 tun, představujících podíl na trhu 20,4 % během období šetření) pochází z Korejské republiky, jejíž podíl na trhu během posuzovaného období vzrostl o 4,9 procentního bodu. Druhým největším vývozcem do Unie je Tchaj-wan. Ačkoli se dovoz z Tchaj-wanu během posuzovaného období snížil (o 4,1 procentních bodů), Tchaj-wan přesto během období šetření měl podíl na trhu 10,4 %. Čtvrtým největším vývozcem na seznamu vývozců (po Indii, která je třetím největším) je Čína, jejíž podíl na trhu se zvýšil o 4,4 procentních bodů na 5 %. Dovoz z jiných třetích zemí je nižší než dovoz z Indie, ale značné množství PSV se dováží z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska (všechny čtyři země mají poměrně stabilní podíl na trhu). Dovoz z Turecka, Vietnamu, Indonésie a Thajska představuje společně podíl na trhu kolem 12 % (12,4 % v období šetření).
(326)
Za zmínku stojí zvyšující se dovoz zejména z Korejské republiky. Korejský dovoz představoval v průběhu období šetření trojnásobek objemu indického dovozu. Během posuzovaného období vzrostl o 40 % a jeho podíl na trhu se zvýšil o 4.9 procentních bodů na 20,4 %. Rovněž dovoz z Číny výrazně vzrostl, a to o více než 700 %, pokud jde o objem, a o 4,4 procentního bodu, pokud jde o podíl na trhu. Dovoz z Číny rovněž představoval výrazné cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(327)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že pokud byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie výsledkem dovozu, bylo tomu tak spíše kvůli dovozu z jiných zdrojů než Indie.
(328)
Po poskytnutí informací žadatel uvedl, že Komise dále neprošetřovala vývozní ceny Číny a Vietnamu. Je třeba připomenout, že v případě Číny a Vietnamu byly zjištěny zanedbatelné úrovně subvencování. Komise proto posoudila vývozní ceny u těchto dvou zemí ve své analýze příčinných souvislostí jiných činitelů a opravdu neprovedla souhrnné posouzení dovozu ze všech tří zemí, jichž se toto řízení týká, jelikož bylo stanoveno, že subvence zjištěné v Číně a Vietnamu jsou zanedbatelné, jak je vysvětleno v 275. až 277. bodě odůvodnění.
(329)
Žadatel předložil připomínky týkající se průměrné ceny dovozu z Koreje, jakož i (nepatrného) zvýšení jeho objemu mezi roky 2011 a 2012. Vzhledem k celkovému zvýšení jak objemu, tak podílu korejského dovozu na trhu během posuzovaného období a k tomu, že jeho průměrné ceny jsou nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie, Komise zastává názor, že korejský dovoz představuje důležitý jiný činitel v analýze příčinných souvislostí.
(330)
Žadatel se rovněž zmínil o průměrných vývozních cenách tří zemí, jichž se toto řízení týká, a Koreje a Tchaj-wanu za období od ledna do července 2014. To však není posuzované období, které sahá od roku 2010 do konce období šetření. Toto tvrzení se proto odmítá.
5.2.2. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(331)
Objem a průměrná hodnota vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 13
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v tunách)
31 158
32 204
41 279
36 149
Index
100
103
132
116
Průměrná cena (v EUR za tunu)
1 760
1 945
1 924
1 962
Index
100
111
109
112
Zdroj:
Objem: žadatel (CIRFS)
Hodnota: ověřené údaje od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(332)
Výrobní odvětví Unie prodává mimo EU zejména speciální výrobky, což vysvětluje vyšší průměrné prodejní ceny zaznamenané na těchto trzích.
(333)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostl během posuzovaného období téměř o 30 % a svého vrcholu dosáhl v roce 2012. Průměrné prodejní ceny v roce 2011 vzrostly a pak zůstaly na stabilní úrovni až do období šetření.
(334)
I přes dobrou vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku byly absolutní objemy vývozu relativně malé ve srovnání s objemy prodeje prodávanými v Unii. Jejich dopad tedy nepostačoval k tomu, aby kompenzoval újmu způsobenou na domácím trhu Unie.
5.2.3. Spotřeba
(335)
Trh Unie s PSV činil 838 397 tun v roce 2010 a v období šetření dosáhl 890 992 tun. Z toho vyplývá růst trhu o 6 % během posuzovaného období. Jinými slovy, nenastal pokles poptávky, který by bylo možné přičítat újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.2.4. Hospodářská krize
(336)
Sdružení uživatelů, obchodní komora jedné z dotčených zemí a jeden státní orgán uvedly, že újmu způsobila hospodářská krize. Tento argument neobstojí, jelikož trh Unie s PSV vzrostl o 6 % a průměrná prodejní cena v Unii se zvýšila o 16 %.
(337)
Obchodní komora rovněž uvedla, že v důsledku hospodářské krize poklesla poptávka po speciálních PSV, zatímco poptávka po komoditních PSV vzrostla. Je třeba připomenout, že speciální PSV a komoditní PSV mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a jejich konečná užití jsou v podstatě stejná. Uznává se, že ne všechny typy výrobku jsou vzájemně zaměnitelné, ale v předchozích šetřeních a ve stávajícím šetření bylo zjištěno, že existuje alespoň částečná zaměnitelnost a možnost souběžného použití různých typů výrobků. Tento argument se tudíž odmítá.
5.2.5. Vysoké využití kapacity
(338)
Jeden státní orgán předložil připomínku, že újma ve smyslu ztráty podílu na trhu nemohla být způsobena dovozem subvencovaných výrobků vzhledem k vysoké míře využití kapacity výrobního odvětví Unie. Využití kapacity výrobního odvětví Unie během posuzovaného období skutečně vzrostlo, ale nikdy se nepřiblížilo k hranici dostupné kapacity. Míra využití kapacity na jejím vrcholu, kterým bylo období šetření, byla 85,9 %. To ponechává široký prostor pro další zvýšení výroby. Jelikož však objem prodeje v Unii výrobců v Unii nesledoval vzestupný trend spotřeby, ztráta podílu na trhu je stále považována za jeden z ukazatelů újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
5.3. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(339)
Na základě výše uvedeného má Komise za to, že není možné určit příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z Indie. Tento závěr je založen především na relativně nízkém a jen mírně rostoucím podílu dovozu z Indie na trhu (z 6,1 % na 6,8 %) ve srovnání s mnohem vyšším, ale neustále výrazně klesajícím podílem výrobního odvětví Unie na trhu (ze 45,3 % na 40,2 %). Zadruhé, dovozy z některých jiných zemí (Korea, Tchaj-wan, Čína) vykazovaly větší objem a/nebo se výrazněji zvyšovaly, a proto, pokud dovoz přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, je nutno to přičítat dovozu z těchto zemí, a nikoli dovozu z Indie (viz 325. až 327. bod odůvodnění).
(340)
Příčinnou souvislost ve smyslu čl. 8 odst. 5 a čl. 8 odst. 6 základního nařízení mezi subvencovaným dovozem z Indie a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, tudíž nebylo možno stanovit.
6. ZÁVĚR
(341)
Řízení by proto mělo být zastaveno, jelikož subvence v případě Čínské lidové republiky a Vietnamu byly shledány zanedbatelné a vzhledem k neexistenci příčinné souvislosti mezi újmou a subvencí, pokud jde o dovoz výrobků pocházejících z Indie.
(342)
Výbor zřízený podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení nezaujal stanovisko.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antisubvenční řízení týkající se dovozu syntetických střižových vláken z polyesterů, nemykaných, nečesaných ani jinak nezpracovaných pro spřádání, v současnosti kódu KN 5503 20 00 a pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie a Vietnamu se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. prosince 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. gruodžio 16 d.
kuriuo baigiamas antisubsidijų tyrimas dėl importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos, Indijos ir Vietnamo kilmės poliesterių kuokštelinių pluoštų
(2014/918/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1), ypač į jo 14 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
1.1. INICIJAVIMAS
(1)
2013 m. gruodžio 19 d. Europos Komisija (toliau - Komisija), remdamasi Reglamento (EB) Nr. 597/2009 (toliau - pagrindinis reglamentas) 10 straipsniu, inicijavo antisubsidijų tyrimą dėl į Sąjungą importuojamų Kinijos Liaudies Respublikos, Indijos ir Vietnamo (toliau - nagrinėjamosios šalys) kilmės poliesterių kuokštelinių pluoštų. Komisija Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje paskelbė pranešimą apie inicijavimą (2) (toliau - pranešimas apie inicijavimą).
(2)
Komisija tyrimą inicijavo gavusi Europos sintetinių pluoštų asociacijos (CIRFS) (toliau - skundo pateikėjas) septynių gamintojų vardu 2013 m. lapkričio 4 d. pateiktą skundą. Skundo pateikėjas gamino daugiau kaip 70 % visų Sąjungos poliesterių kuokštelinių pluoštų. Skunde buvo pateikti subsidijavimo ir dėl to daromos materialinės žalos prima facie įrodymai, kurių pakako tyrimo inicijavimui pagrįsti.
(3)
Prieš inicijuodama tyrimą ir vadovaudamasi pagrindinio reglamento 10 straipsnio 7 dalimi, Komisija pranešė Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybei (toliau - KLR Vyriausybė), Indijos Vyriausybei ir Vietnamo Vyriausybei gavusi tinkamais dokumentais pagrįstą skundą, kuriame teigiama, kad dėl subsidijuoto šių šalių kilmės poliesterių kuokštelinių pluoštų importo Sąjungos pramonei daryta materialinė žala. Minėtos Vyriausybės buvo pakviestos dalyvauti individualiose konsultacijose, siekiant išsiaiškinti su skundo turiniu susijusią padėtį ir priimti visas šalis tenkinantį sprendimą.
Kinijos Liaudies Respublika (toliau - Kinija)
(4)
KLR Vyriausybė nesutiko konsultuotis, teigdama, kad įvyko su skundo pateikimo data susijęs nesusipratimas. Vis dėlto KLR Vyriausybė pateikė pastabų dėl skunde pateiktų tvirtinimų, susijusių su schemų kompensuotinumo trūkumu.
Indija
(5)
Indijos Vyriausybė sutiko dalyvauti konsultacijose ir jos buvo surengtos. Per konsultacijas nepavyko priimti abi šalis tenkinančio sprendimo. Tačiau buvo deramai atsižvelgta į Indijos Vyriausybės pateiktas pastabas dėl skunde nurodytų schemų.
Vietnamas
(6)
Vietnamo Vyriausybė sutiko dalyvauti konsultacijose ir jos buvo surengtos. Per konsultacijas nepavyko priimti abi šalis tenkinančio sprendimo. Tačiau buvo deramai atsižvelgta į Vietnamo Vyriausybės pateiktas pastabas dėl skunde nurodytų schemų.
1.2. SUINTERESUOTOSIOS ŠALYS
(7)
Pranešime apie inicijavimą Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pranešti jai apie ketinimą dalyvauti atliekant tyrimą. Be to, Komisija konkrečiai pranešė skundo pateikėjams, kitiems žinomiems Sąjungos gamintojams, žinomiems eksportuojantiems gamintojams ir KLR, Indijos ir Vietnamo Vyriausybėms, žinomiems importuotojams, tiekėjams ir naudotojams, prekiautojams ir žinomoms susijusioms asociacijoms apie tyrimo inicijavimą ir paragino jas bendradarbiauti.
(8)
Suinteresuotosios šalys turėjo galimybę pateikti pastabas dėl tyrimo inicijavimo ir paprašyti, kad Komisija ir (arba) prekybos bylas nagrinėjantis pareigūnas jas išklausytų.
a) Atranka
(9)
Atsižvelgiant į akivaizdžiai didelį eksportuojančių gamintojų, Sąjungos gamintojų ir nesusijusių importuotojų skaičių, visų žinomų eksportuojančių gamintojų ir nesusijusių importuotojų paprašyta pranešti Komisijai apie save ir, kaip nurodyta pranešime apie inicijavimą, pateikti pagrindinę informaciją apie su poliesterių kuokšteliniais pluoštais susijusią veiklą, vykdytą 2012 m. spalio 1 d.-2013 m. rugsėjo 30 d. Šią informaciją prašyta pateikti pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį, kad Komisija galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves. Taip pat konsultuotasi su Kinijos, Indijos ir Vietnamo valdžios institucijomis.
Sąjungos gamintojų atranka
(10)
Pranešime apie inicijavimą Komisija nurodė preliminariai atlikusi Sąjungos gamintojų atranką. Komisija bendroves atrinko pagal poliesterių kuokštelinių pluoštų pardavimo bei gamybos apimtį tiriamuoju laikotarpiu ir geografinį pasiskirstymą. Atrinkti keturi Sąjungos gamintojai. Atrinkti Sąjungos gamintojai pagamino 54 % visų Sąjungos poliesterių kuokštelinių pluoštų.
(11)
Komisija paragino suinteresuotąsias šalis pateikti pastabų dėl numatytų atrinkti bendrovių. Jokių pastabų negauta. Atrinktos bendrovės yra tipinės Sąjungos pramonės bendrovės.
Importuotojų atranka
(12)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka būtina, o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves, Komisija paprašė nesusijusių importuotojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją.
(13)
Aštuoni nesusiję importuotojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinktais. Remdamasi pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalimi, Komisija pagal didžiausią importo į Sąjungą apimtį iš pradžių atrinko tris nesusijusius importuotojus. Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais importuotojais.
(14)
Vienas iš atrinktų importuotojų pasitraukė iš atrinktų bendrovių ir pranešė Komisijai, kad nepateiks klausimyno atsakymų. Vėliau Komisija sustabdė atrankos vykdymą, atsižvelgdama į tai, kad likusių (neatrinktų) importuotojų yra nedaug, ir jų visų paprašė pateikti klausimyno atsakymus. Dvi bendrovės, kurios nagrinėjamąjį produktą ir importuoja, ir naudoja, nurodė, kad pageidauja bendradarbiauti ne kaip importuotojos, bet kaip naudotojos. Iš likusių penkių nesusijusių importuotojų gauti keturi klausimyno atsakymai.
Eksportuojančių Kinijos gamintojų atranka
(15)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka būtina, o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves, Komisija paprašė visų žinomų eksportuojančių Kinijos gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Kinijos atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(16)
Iš pradžių 23 eksportuojantys gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti. Remdamasi iš eksportuojančių gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) gauta informacija ir atsižvelgdama į pagrindinio reglamento 27 straipsnį, Komisija iš pradžių siūlė atrinkti penkis bendradarbiaujančius eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes), kurių eksporto į Sąjungą apimtis tiriamuoju laikotarpiu buvo didžiausia. Dar du eksportuojantys Kinijos gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) prašomą informaciją pateikė vėliau. Tačiau šių dviejų eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) dydis nebuvo toks, kad, jei jie prašomą informaciją būtų pateikę per nustatytą terminą, būtų reikėję keisti atrinktas bendroves.
(17)
Du eksportuojantys Kinijos gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) paprašė eksportuojančius gamintojus atrinkti pagal poliesterių kuokšteliniams pluoštams gaminti naudojamą žaliavą. Jie teigė, kad turėtų būti atrinkta po tiek pat poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų, naudojančių grynintą tereftalato rūgštį (PTA)/monoetileno glikolį (MEG), ir gamintojų, naudojančių polietileno tereftalato (PET) dribsnius. Jie taip pat teigė, kad gamybos procesas skiriasi atsižvelgiant į naudojamą žaliavą ir kad skirtingas žaliavas naudojantys gamintojai nekonkuruoja toje pačioje rinkoje. Be to, tvirtinta, kad poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojai, kurie nenaudoja PTA/MEG kaip žaliavų, negauna naudos, susijusios su PTA/MEG tiekimu už mažesnį nei tinkamas atlygį, kuris apibūdintas skunde.
(18)
Komisija, remdamasi pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalimi, eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes) atrinko pagal didžiausią eksporto į Sąjungą apimtį tiriamuoju laikotarpiu. Vykdant atranką taip pat atsižvelgta į tai, kad kai kuriomis schemomis galėjo naudotis ne visi eksportuojantys Kinijos gamintojai. Taip pat pažymėta, kad atrinktos ir abu gamybos procesus naudojančios bendrovės.
(19)
Jeigu bendrovių atranka būtų vykdoma atsižvelgiant tik į gamybos proceso rūšį, kiltų rizika iš karto nulemti tyrimo išvadą - būtų manoma, kad kompensuotinos subsidijos bus nustatytos tik poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų, naudojančių PTA/MEG kaip žaliavą, atveju, bet ne poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų, naudojančių PET dribsnius, atveju. Be to, manyta, kad toks atrankos kriterijus būtų nepagrįstas, nes taip atrinkus tokį pat skaičių bendrovių, atranka nebūtų tipiška pagal eksporto į Sąjungą apimtį, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalyje, todėl prašymas buvo atmestas.
(20)
Vienas iš eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) teigė, kad atranka turėtų būti vykdoma pagal eksporto vertę, o ne pagal jo apimtį, ir paprašė būti atrinktas. Eksporto verte pagrįstos atrankos rezultatai nebūtų tipiški ir objektyvūs, nes kainos gali būti iškraipytos dėl subsidijavimo. Komisija atrinko penkis pagal apimtį didžiausius eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes), kurių eksportas sudaro 53 % viso bendradarbiaujančių Kinijos eksportuotojų eksporto į Sąjungą. Tai laikoma didžiausia tipine nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį, kaip nustatyta pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalyje. Todėl šis teiginys buvo atmestas.
(21)
Ta pati šalis teigė, kad kaip žaliavas ji naudoja tik perdirbtos tekstilės atliekas ir kad ji nesinaudojo jokiomis subsidijomis, sietinomis su PTA/MEG naudojimu. Šalis teigė, kad jai neturėtų būti taikomas subsidijų skirtumas, apskaičiuotas pagal informaciją, susijusią su bendrovėmis, kurios naudojo PTA/MEG kaip žaliavą. Kaip paaiškinta 18 konstatuojamojoje dalyje, vykdant atranką atsižvelgta į tai, kad kai kuriomis schemomis galėjo naudotis ne visi eksportuojantys Kinijos gamintojai. Todėl prašymas buvo atmestas.
(22)
Todėl penki preliminariai atrinkti eksportuojantys gamintojai, kaip nurodyta 16 konstatuojamojoje dalyje, buvo patvirtinti kaip galutinai atrinkti.
(23)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas suabejojo Komisijos taikyta atrankos metodika. Jis abejojo dėl 23 bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių), minėtų 16 konstatuojamojoje dalyje, tipiškumu, atsižvelgiant į visą iš Kinijos į Sąjungą eksportuojamų poliesterių kuokštelinių pluoštų kiekį. Be to, jis laikėsi nuomonės, kad penkių atrinktų bendrovių nepakanka, nes manoma, kad Kinijoje yra 150 poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų. Skundo pateikėjas taip pat teigė, kad atrenkant bendroves neatsižvelgta į Kinijos gamintojų geografinį pasiskirstymą ir į Kinijos gamintojų, naudojančių įvairius gamybos procesus, dalį. Galiausiai skundo pateikėjas teigė, kad Komisija neatskleidė atrinktų Kinijos bendrovių vykdomos poliesterių kuokštelinių pluoštų gamybos faktinės apimties, taip pat nenurodė, ar gamybos apimtis yra tipiška, atsižvelgiant į visą poliesterių kuokštelinių pluoštų gamybos Kinijoje apimtį.
(24)
23 bendradarbiaujančių eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) importas sudarė 83 % viso importo iš Kinijos apimties, todėl laikyta, kad bendradarbiavimo lygis yra aukštas. Kaip minėta 16 konstatuojamojoje dalyje, Komisija pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį atrinko penkis eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes), kurie bendradarbiavo atliekant tyrimą ir kurių eksporto į Sąjungą apimtis tiriamuoju laikotarpiu buvo didžiausia. Remiantis šiais duomenimis laikyta, kad atranka yra tipiška. Atrinktų bendrovių buvo paprašyta užpildyti išsamų klausimyną. Bet kuriuo atveju, atliekant tyrimą bendradarbiauti nenorintys eksportuojantys gamintojai negali būti atrenkami, nes Komisija siekia daryti išvadas, pagrįstas iš bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų gauta informacija, pateikta klausimyno atsakymuose, kurie tikrinami vietoje.
(25)
Dėl eksportuojančių gamintojų atrankos atsižvelgiant į jų geografinį pasiskirstymą Kinijoje - skundo pateikėjas nepagrindė savo tvirtinimo. Visų pirma skundo pateikėjas nepaaiškino, kodėl geografinio pasiskirstymo kriterijumi pagrįsta atranka atitiktų pagrindinio reglamento 27 straipsnį, kuriame nurodyta galimybė atranką vykdyti pagal didžiausią eksporto apimtį.
(26)
Kalbant apie tvirtinimą, kad atrenkant bendroves neatsižvelgta į Kinijos gamintojų, naudojančių įvairius gamybos procesus, dalį, pabrėžiama, kad, kaip paaiškinta 18 konstatuojamojoje dalyje, tarp atrinktų bendrovių buvo ir abu gamybos būdus naudojančių bendrovių. Be to, didžiausi Kinijos eksportuotojai Sąjungos rinkai skirtiems poliesterių kuokšteliniams pluoštams gaminti naudoja PTA/MEG.
(27)
Be to, nors skundo pateikėjas nurodo gamybą, o ne eksportą į Sąjungą, pažymėtina, kad Komisijai nereikia nurodyti atrinktų eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) pagaminto poliesterių kuokštelinių pluoštų kiekio, nes šio tyrimo tikslas - įvertinti subsidijavimą, susijusį su Kinijoje pagaminamų ir į Sąjungą eksportuojamų poliesterių kuokštelinių pluoštų kiekiu.
(28)
Todėl visi skundo pateikėjo pareikšti tvirtinimai, susiję su atrankos metodika, buvo atmesti.
Eksportuojančių Indijos gamintojų atranka
(29)
Kad galėtų nuspręsti, ar atranka yra būtina, o jei būtina, kad galėtų atrinkti bendroves, Komisija paprašė visų eksportuojančių Indijos gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Indijos atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(30)
Aštuoni eksportuojantys Indijos gamintojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti. Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 1 dalį Komisija atrinko keturias bendroves, remdamasi didžiausia tipine nagrinėjamojo produkto eksporto į Sąjungą apimtimi, kurią būtų galima pagrįstai išnagrinėti per turimą laikotarpį. Pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 2 dalį dėl atrinktų bendrovių konsultuotasi su visais žinomais susijusiais eksportuojančiais gamintojais ir Indijos valdžios institucijomis. Jokių pastabų negauta.
(31)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas nurodė, kad Indijoje yra 17 poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų ir suabejojo, ar atrinkus keturis eksportuojančius gamintojus atranka yra tipinė. Komisija patvirtina, kad atrinkus keturis eksportuojančius Indijos gamintojus atranka laikyta tipine, nes šie eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu vykdė maždaug 90 % viso Indijos eksporto į Sąjungą.
Eksportuojančių Vietnamo gamintojų atranka
(32)
Komisija paprašė visų žinomų eksportuojančių Vietnamo gamintojų pateikti pranešime apie inicijavimą nurodytą informaciją. Be to, Komisija paprašė Vietnamo atstovybės Europos Sąjungoje nurodyti kitus eksportuojančius gamintojus, kurie galbūt norėtų dalyvauti atliekant tyrimą, ir (arba) su jais susisiekti.
(33)
Penki eksportuojantys Vietnamo gamintojai pateikė prašomą informaciją ir sutiko būti atrinkti, tačiau viena iš šių bendrovių tiriamuoju laikotarpiu nepardavė produkto eksportui į Sąjungą. Todėl Komisija priėmė sprendimą netirti šios bendrovės. Atsižvelgdama į nedidelį likusių eksportuojančių gamintojų skaičių, Komisija nusprendė, kad atranka nereikalinga.
(34)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas pažymėjo, kad Vietnamui skirto klausimyno atsakymus pateikė trys iš keturių eksportuojančių gamintojų ir kad Komisija turėjo siekti tokios pat dalyvavimo apimties ir Kinijos bei Indijos eksporto atveju. Komisija pabrėžia, kad Vietnamo pramonės padėtis buvo kitokia - Vietname buvo labai mažai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų (t. y. trys), o Kinijoje ir Indijoje eksportuojančių gamintojų buvo daug. Todėl atranka buvo reikalinga tik pastarosiose dviejose šalyse. Komisija taip pat pažymi, kad trys bendradarbiaujantys ir tiriami eksportuojantys Vietnamo gamintojai iš Vietnamo į Sąjungą importuoja 99 % nagrinėjamojo produkto kiekio.
b) Individualus nagrinėjimas
(35)
Trys eksportuojantys Kinijos gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) paprašė atlikti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 3 dalį. Atsižvelgiant į prašymų atlikti individualų nagrinėjimą skaičių ir atrinktų eksportuojančių Kinijos gamintojų skaičių, šių prašymų nagrinėjimas pernelyg apsunkintų tyrimą. Todėl šie prašymai buvo atmesti.
(36)
Vienas eksportuojantis Indijos gamintojas paprašė atlikti individualų nagrinėjimą pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnio 3 dalį. Šio prašymo nagrinėjimui buvo pritarta. Visų pirma buvo nuspręsta, kad individualus nagrinėjimas šiuo konkrečiu atveju pernelyg neapsunkintų tyrimo ir nesutrukdytų jo baigti laiku.
c) Klausimyno atsakymai
(37)
Komisija nusiuntė klausimynus Kinijos atstovams (įskaitant specialius klausimynus bankams ir PTA/MEG gamintojams), Indijos atstovams (įskaitant specialius klausimynus bankams) ir Vietnamo atstovams (įskaitant specialius klausimynus bankams ir PTA/MEG gamintojams). Komisija taip pat nusiuntė klausimynus penkiems atrinktiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams, penkiems Indijos eksportuojantiems gamintojams (keturioms atrinktoms bendrovėms ir vienai neatrinktai), keturiems Vietnamo eksportuojantiems gamintojams, keturiems Sąjungos gamintojams, penkiems nesusijusiems importuotojams ir 105 naudotojams.
(38)
Kinijos atveju klausimyno atsakymus pateikė KLR Vyriausybė (Prekybos ministerija) ir penkti atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės). Indijos atveju klausimyno atsakymus pateikė Indijos Vyriausybė (Prekybos ir pramonės ministerija), keturi atrinkti eksportuojantys Indijos gamintojai ir individualaus nagrinėjimo paprašęs Indijos eksportuojantis gamintojas. Vietnamo atveju atsakymus pateikė Vietnamo Vyriausybė (Vietnamo konkurencijos tarnyba, Pramonės ir prekybos ministerija ir įvairūs bankai). Eksportuojantis Vienas gamintojas, kurio eksporto į Sąjungą apimtis buvo labai maža, atsisakė bendradarbiauti ir neatsakė į klausimyno klausimus. Kiti trys eksportuojantys Vietnamo gamintojai (iš kurių du priklauso tai pačiai grupei) pateikė klausimyno atsakymus. Be to, klausimyno atsakymus pateikė keturi Sąjungos gamintojai, keturi nesusiję importuotojai ir dvylika naudotojų.
(39)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas pateikė pastabą, kad atrinktiems Sąjungos gamintojams išsiųstų klausimynų ir importuotojams bei naudotojams išsiųstų klausimynų skaičius buvo neproporcingas. Pirmiausia vienai ekonominės veiklos vykdytojų grupei (Sąjungos gamintojams, eksportuojantiems gamintojams, importuotojams ar naudotojams) išsiųstų klausimynų skaičius neparodo, kokią svarbą Komisija skiria konkrečiai su jais susijusiai padėčiai. Vienintelis tikslas - gauti tinkamo lygio ir tinkamą kiekį informacijos, siekiant atlikti kuo geresnę subsidijų, daromos žalos ir Sąjungos interesų analizę.
(40)
Šiuo atveju klausimynai buvo nusiųsti keturiems atrinktiems Sąjungos gamintojams, penkiems atrinktiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams, penkiems eksportuojantiems Indijos gamintojams, keturiems eksportuojantiems Vietnamo gamintojams, penkiems importuotojams ir visiems žinomiems naudotojams bei apie save pranešusiems naudotojams. Iš tiesų pagrindinio reglamento 27 straipsnyje naudotojų atranka nenurodyta. Be to, iš patirties, iki šiol įgytos atliekant prekybos apsaugos tyrimus, matyti, kad nors tam tikrais atvejais, remiantis turima informacija, susisiekiama su daugeliu naudotojų, paprastai tik nedidelė jų dalis nori pateikti klausimyno atsakymus. Todėl Komisija ir šiuo atveju aktyviai siekė bendradarbiauti su kuo daugiau naudotojų.
d) Tikrinamieji vizitai
(41)
Komisija rinko ir tikrino visą informaciją, kuri, jos manymu, buvo reikalinga norint padaryti išvadas dėl subsidijavimo, jo daromos žalos ir Sąjungos interesų. Tikrinamieji vizitai pagal pagrindinio reglamento 26 straipsnį atlikti šių valstybės institucijų, finansų įstaigų ir bendrovių patalpose:
Kinijos Vyriausybė:
-
Kinijos prekybos ministerija, Pekinas, Kinija;
Indijos Vyriausybė:
-
Pramonės ir prekybos ministerija, Naujasis Delis;
Vietnamo Vyriausybė:
-
Vietnamo konkurencijos tarnyba, Pramonės ir prekybos ministerija, Hanojus,
-
Finansų ministerija, Hanojus (įskaitant tikrinamuosius vizitus į kelis bankus),
-
Thai Binho muitinė, Thai Binho miestas, Thai Binho provincija;
Sąjungos gamintojai:
-
„Trevira GmbH“, Bobingenas, Vokietija,
-
„Wellman International Ltd.“, Kelsas, Airija,
-
„Greenfiber International S.A.“, Buzeu, Rumunija,
-
„Silon s.r.o.“, Sezimovo Ustis, Čekija;
Importuotojai:
-
„Elias Enterprises Limited“, Oltrinamas, Jungtinė Karalystė;
Naudotojai:
-
„Sandler AG“, Švarcenbachas/Zalė, Vokietija;
Eksportuojantys Kinijos gamintojai:
-
„Far Eastern Industries (Shanghai) Ltd“, Šanchajus,
-
„Jiangsu Huaxicun Co“, Huaxi kaimas, Jiangyino,
-
„Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co“, Suzhou,
-
„Xiamen Xianglu Chemical Fibre Co“, Xiamenas,
-
„Zhejiang Anshun Pettechs Fibre Co“, Fuyangas;
Eksportuojantys Indijos gamintojai:
-
„Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.“, Mumbajus,
-
„Ganesha Ecosphere Limited“, Kanpuras,
-
„Indo Rama Synthetics Ltd.“, Nagpuras,
-
„Reliance Industries Limited“, Mumbajus,
-
„Polyfibre Industries Pvt. Ltd.“, Mumbajus;
Eksportuojantys Vietnamo gamintojai:
-
„Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd.“, Halongo miestas,
-
„Thai Binh Polyester Staple Fibre Joint Stock Company, „Thai Thuy Town, Thai Binh Province and Hop Than Co. Ltd.“, „Thai Binh City, Thai Binh Province“ (bendrai vadinama Thai Binh Group“).
(42)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas teigė, kad daugelis Kinijos gamintojų regiono lygmeniu yra susitelkę pietrytinėse Dizangsu ir Zhejiango pajūrio provincijose, tačiau nė vienas iš penkių tikrinamųjų vizitų nevyko šiose dviejose provincijose. Šiuo atveju pažymėtina, kad bendrovės „Jiangsu Xinsu Chemical Fibre Co“ ir „Jiangsu Huaxicun Co“ įsikūrusios Jiangsu provincijoje, o bendrovė „Zhejiang Anshun Pettechs Fibre“ - Zhejiang provincijoje. Todėl teiginys atmestas.
(43)
Be to, skundo pateikėjas teigė, kad du dideli, vertinant pagal gamybos pajėgumus, Kinijos gamintojai nebuvo atrinkti. Šiuo atveju reikia priminti, kad, kaip paaiškinta 16 ir 18 konstatuojamosiose dalyse, vykdydama atranką Komisija atsižvelgė į eksporto į Sąjungą apimtį ir atrinko penkis didžiausius į Sąjungą eksportuojančius gamintojus (eksportuojančių gamintojų grupes), kaip nustatyta pagrindinio reglamento 27 straipsnyje. Vien tai, kad Kinijoje yra kitų didelių poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų, nedaro įtakos atrinktų bendrovių tipiškumui.
(44)
Skundo pateikėjas panašiai tvirtino ir dėl Vietnamo, teigdamas, kad į tyrimo aprėptį nebuvo įtraukti du dideli Vietnamo poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojai. Kaip Komisija paaiškino 32-34 konstatuojamosiose dalyse, tyrimas apėmė visus poliesterių kuokštelinius pluoštus į Sąjungą eksportuojančius Vietnamo gamintojus ir buvo gauti trijų eksportuojančių gamintojų, kurie vykdo beveik visą poliesterių kuokštelinių pluoštų eksportą į Sąjungą, atsakymai. Tai, kad Vietname gali būti daugiau didelių poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų, kurie neeksportuoja nagrinėjamojo produkto į Sąjungą, neturi įtakos bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų tipiškumui.
1.3. TIRIAMASIS IR NAGRINĖJAMASIS LAIKOTARPIAI
(45)
Tyrimas dėl subsidijavimo ir žalos apėmė 2012 m. spalio 1 d.-2013 m. rugsėjo 30 d. laikotarpį (toliau - tiriamasis laikotarpis). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2010 m. sausio 1 d. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
(46)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas pateikė pastabų dėl tiriamojo laikotarpio, kuris, jo nuomone, buvo per trumpas ir tai padarė „neigiamą poveikį“ Komisijos išvadoms. Skundo pateikėjas teigė, kad nustačius dvylikos mėnesių laikotarpį neatsižvelgta į tai, kad Sąjungos pramonei žala, įtariama, daryta kelerius metus. Skundo pateikėjas taip pat laikėsi nuomonės, kad skunde išvardytos subsidijos negalėjo būti tinkamai išnagrinėtos nustačius dvylikos mėnesių trukmės tiriamąjį laikotarpį.
(47)
Kalbant apie žalos analizę, reikia pabrėžti, kad Komisija vertino 2010, 2011 ir 2012 m. ir tiriamąjį laikotarpį, o ne tik, kaip teigia skundo pateikėjas, dvylikos mėnesių trukmės tiriamąjį laikotarpį. Dėl subsidijavimo nustatymo - Komisija, vadovaudamasi jai suteiktais įgaliojimais ir remdamasi pagrindinio reglamento 5 ir 11 straipsniais, nusprendė nustatyti dvylikos mėnesių trukmės tiriamąjį laikotarpį. Prieš atskleidžiant faktus nei skundo pateikėjas, nei jokia kita suinteresuotoji šalis nepateikė pastabų dėl tiriamojo laikotarpio, kuris buvo nurodytas pranešime apie inicijavimą ir klausimynuose. Komisijos nuomone, dvylikos mėnesių trukmės tiriamasis laikotarpis yra tinkamas, siekiant užtikrinti, kad atliekant tyrimą būtų padarytos tipinės išvados. Todėl šis tvirtinimas atmetamas.
1.4. ATSKLEIDIMAS
(48)
2014 m. spalio 2 d. Komisija visoms suinteresuotosioms šalims atskleidė esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remdamasi ji ketino baigti tyrimą, ir paragino visas suinteresuotąsias šalis teikti pastabas. Pastabų pateikė naudotojų asociacija, skundo pateikėjas, vienas eksportuojantis Kinijos gamintojas ir su juo susijusios įmonės, keturi eksportuojantys Indijos gamintojai, KLR Vyriausybė ir Vietnamo Vyriausybė. Komisija apsvarstė gautas pastabas, ir, kur tinkama, į jas atsižvelgė.
(49)
Iš naudotojų asociacijos gautos pastabos buvo susijusios su Sąjungos interesais, tačiau jos nevertintos, nes nebuvo pagrindo priemonėms nustatyti.
2. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
2.1. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS
(50)
Nagrinėjamasis produktas - tai Kinijos Liaudies Respublikos, Indijos ir Vietnamo kilmės poliesterių sintetiniai kuokšteliniai pluoštai, nekaršti, nešukuoti ar kitu būdu neparuošti verpimui, kurių klasifikacinis KN kodas šiuo metu yra 5503 20 00 (toliau - nagrinėjamasis produktas).
(51)
Nagrinėjamasis produktas paprastai gali būti gaminamas naudojant arba PTA (grynintą tereftalato rūgštį) ir MEG (monoetileno glikolį), arba iš perdirbtų PET butelių pagamintus dribsnius, naudojamus perdirbtiems poliesterių kuokšteliniams pluoštams gaminti. Nagrinėjamasis produktas naudojamas įvairiose srityse, pavyzdžiui, drabužiams, drabužių priedams ir interjero reikmenims, taip pat automobilių pramonės, higienos prekių, medicinos pramonės ir statybų sektoriuose.
2.2. PANAŠUS PRODUKTAS
(52)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad toliau nurodyti produktai turi tokias pačias pagrindines fizines, chemines ir technines savybes, taip pat naudojami iš esmės tiems patiems tikslams:
-
nagrinėjamasis produktas,
-
nagrinėjamųjų šalių vidaus rinkoje gaminamas ir parduodamas produktas ir
-
Sąjungos pramonės gaminamas ir Sąjungoje parduodamas produktas.
(53)
Todėl Komisija nusprendė, kad minėti produktai yra panašūs produktai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 2 straipsnio c punkte.
2.3. TVIRTINIMAI DĖL PRODUKTO APIBRĖŽTOSIOS SRITIES
2.3.1. Poliesterių kuokšteliniai pluoštai, pagaminti iš PTA/MEG, ir poliesterių kuokšteliniai pluoštai, pagaminti iš perdirbtų PET butelių
(54)
Dvi valdžios institucijos ir vienos iš nagrinėjamųjų šalių eksportuojantiems gamintojams atstovaujanti asociacija teigė, kad poliesterių kuokšteliniai pluoštai, pagaminti iš PTA/MEG, ir poliesterių kuokšteliniai pluoštai, pagaminti iš perdirbtų PET butelių, turėtų būti laikomi skirtingais produktais. Tvirtinimas buvo grindžiamas pagrindinių žaliavų skirtumais, nes tam tikrų rūšių poliesterių kuokšteliniams pluoštams gaminti naudojami PTA/MEG, o tam tikrų kitų rūšių poliesterių kuokšteliniams pluoštams - dribsniai, pagaminti iš perdirbtų PET butelių. Šiuo tikslu kaip svarbus skirtumas buvo nurodytos sąnaudos ir pardavimo kainos. Taip pat tvirtinta, kad poliesterių kuokštelinių pluoštų, pagamintų iš PTA/MEG, ir poliesterių kuokštelinių pluoštų, pagamintų iš perdirbtų PET butelių, kokybė labai skiriasi, o tai turi įtakos jų naudojimui ir taikymui.
(55)
Poliesterių kuokšteliniai pluoštai, pagaminti iš PTA/MEG, ir poliesterių kuokšteliniai pluoštai, pagaminti iš perdirbtų PET butelių, iš tiesų yra dviejų skirtingų rūšių poliesterių kuokšteliniai pluoštai, priskiriami poliesterių kuokštelinių pluoštų produkto apibrėžtajai sričiai. Vis dėlto abiejų rūšių produktai turi tokias pačias fizines ir chemines savybes, o jų galutinė naudojimo paskirtis iš esmės yra vienoda. Pripažįstama, kad ne visų rūšių produktai gali būti pakeičiami, tačiau per ankstesnius ir šį tyrimą nustatyta, kad skirtingų rūšių produktai gali būti bent iš dalies pakeičiami ir jų naudojimo paskirtis gali iš dalies sutapti. Todėl šis tvirtinimas buvo atmestas.
(56)
Vienas eksportuojantis gamintojas, pateikdamas pastabų, dar kartą pabrėžė, kad gamybos procesas skiriasi, jeigu naudojami perdirbti PET buteliai ir iš perdirbtų PET butelių pagaminti dribsniai, ir kad tai yra skirtingos žaliavos. Ta pati šalis taip pat teigė, kad poliesterių kuokštelinių pluoštų, pagamintų iš perdirbtų PET butelių, sąnaudos ir pardavimo kaina yra daug mažesnės, o kokybė atitinkamai blogesnė nei „įprastų poliesterių kuokštelinių pluoštų“. Komisija laikosi nuomonės, kad žaliava, nepaisant to, ar tai perdirbti PET buteliai, ar iš perdirbtų PET butelių pagaminti dribsniai, iš esmės yra ta pati. Lyginant su iš perdirbtų PET butelių pagamintais dribsniais, naudojant perdirbtus PET butelius, reikalingi papildomi etapai - butelių išrūšiavimas, jų plovimas ir smulkinimas iki dribsnių. Visi tolesni gamybos etapai yra tokie pat. Be to, galutinio produkto savybės yra tokios pačios, atsižvelgiant į tai, kad kokybė gali būti įvairi, kaip, be kita ko, numatyta PKN. Kainų skirtumo (jei yra) priežastis gali būti nevienoda kokybė; šis aspektas taip pat numatytas PKN. Todėl šis tvirtinimas atmetamas.
2.3.2. Prekiniai poliesterių kuokšteliniai pluoštai ir specializuoti poliesterių kuokšteliniai pluoštai
(57)
Viena valdžios institucija ir keturi eksportuojantys gamintojai tvirtino, kad prekiniai poliesterių kuokšteliniai pluoštai ir specializuoti poliesterių kuokšteliniai pluoštai turėtų būti laikomi skirtingais produktais, nes skiriasi jų gamybos sąnaudos, pardavimo kaina ir naudojimo paskirtis. Taip pat teigta, kad Sąjungos pramonės sektoriuje daugiausia gaminami specializuoti poliesterių kuokšteliniai pluoštai, o nagrinėjamosios šalys tiekia daugiausia prekinius poliesterių kuokštelinius pluoštus.
(58)
Tvirtinimą pateikusi valdžios institucija ir keturi eksportuojantys gamintojai, kaip nurodyta 57 konstatuojamojoje dalyje, nenurodė specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų apibrėžties.
(59)
Remiantis atrinktų Sąjungos gamintojų pateikta apibrėžtimi, yra įvairių specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų - nuo pagamintų iš poliesterio ir polietileno derinio, naudojamų higienos produktams, spalvotų (dažytų), specialaus tvirtumo, techninės paskirties (pavyzdžiui, statybų pramonėje naudojama geotekstilė ir neaustinės medžiagos) poliesterių kuokštelinių pluoštų ir poliesterių kuokštelinių pluoštų, apibrėžtų, gaminamų ir pritaikomų specialioms reikmėms pagal pirkėjų pageidavimą, iki automobilių pramonėje naudojamų poliesterių kuokštelinių pluoštų (konkrečiau - matomi automobilių pamušalai, kurie turi būti vienodos spalvos).
(60)
Atrinktų Sąjungos gamintojų nuomone, standartiniai poliesterių kuokšteliniai pluoštai apima įvairesnių specifikacijų poliesterių kuokštelinius pluoštus.
(61)
Atsižvelgiant į pasiūlytą specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų ir prekinių poliesterių kuokštelinių pluoštų apibrėžtį, pagrindinės abiejų rūšių produktų fizinės, techninės ir cheminės savybės yra vienodos. Tai, kad yra kelios produkto rūšys, savybės ar kokybės lygmenys, nereiškia, kad jie negali būti laikomi vienu produktu. Atrodo, kad galima prekinių poliesterių kuokštelinių pluoštų naudojimo paskirtis įvairesnė nei specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų, tačiau šie skirtumai nepakankami, kad jie būtų klasifikuojami kaip du atskiri produktai. Nors skirtingų rūšių poliesterių kuokštelinių pluoštų savybės skiriasi pagal konkrečią jų paskirtį, pagrindinės jų fizinės savybės, taikymo bei naudojimo paskirtis yra tokios pačios.
(62)
Be to, reikia paaiškinti, kad tiriamuoju laikotarpiu specializuoti poliesterių kuokšteliniai pluoštai nebuvo pagrindinė Sąjungos gamintojų gamintų poliesterių kuokštelinių pluoštų rūšis. Vidutiniškai jie sudarė apie 40 % atrinktų Sąjungos gamintojų gamintų visų rūšių poliesterių kuokštelinių pluoštų, remiantis jų pačių pateikta prekinių ir specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų apibrėžtimi.
(63)
Atskleidus faktus vienas eksportuojantis gamintojas pakartotinai nurodė, kad specializuoti poliesterių kuokšteliniai pluoštai ir prekiniai poliesterių kuokšteliniai pluoštai nėra panašūs produktai, todėl negalima jų nagrinėti kartu. Ta pati šalis pažymėjo, kad skiriasi specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų ir prekinių poliesterių kuokštelinių pluoštų galutinė naudojimo paskirtis, gamybos sąnaudos ir pardavimo kaina. Todėl, jos nuomone, Komisija neatliko specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų ir prekinių poliesterių kuokštelinių pluoštų sąnaudų ir pardavimo kainų skirtumų analizės. Šalis teigė, kad neaišku, kaip buvo nustatytos tiriamojo produkto gamybos sąnaudos ir pardavimo kaina, ir paprašė Komisijos, atskyrus su prekiniais poliesterių kuokšteliniais pluoštais ir specializuotais poliesterių kuokšteliniais pluoštais susijusius duomenis, atlikti priverstinio pardavimo mažesnėmis kainomis analizę.
(64)
Komisija patvirtina, kad poliesterių kuokšteliniai pluoštai parduodami kaip įvairių rūšių produktai, kurie gali būti naudojami verpimui arba neaustinėms medžiagoms gaminti. Pavyzdžiui, poliesterių kuokštelinių pluoštų sudėtyje gali būti vienas arba du komponentai ir gali skirtis jų savybės, pavyzdžiui, tankis ir (arba) deciteksas, atsparumas tempimui, blizgesys, kokybės klasė ir pan. Tokios specifikacijos numatytos PKN, dėl jų Komisija negavo jokių pastabų. Pripažįstama, kad ne visais atvejais galima pakeisti prekinius ir specializuotus poliesterių kuokštelinius pluoštus vienus kitais, tačiau skirtingų rūšių produktai gali būti pakeičiami iš dalies ir jų naudojimo paskirtis gali iš dalies sutapti. Kaip apibūdinta 61 konstatuojamojoje dalyje ir kaip nustatyta atliekant ankstesnius tyrimus dėl to paties produkto, šių rūšių produktų fizinės bei cheminės savybės, taip pat jų galutinė naudojimo paskirtis iš esmės yra vienodos. Visų rūšių produktai gaminami iš tos pačios žaliavos (PTA/MEG arba perdirbto PET), kurios sąnaudos sudaro daugiau kaip 60 % gamybos sąnaudų. Į šias žaliavas gali būti dedami priedai arba papildomi komponentai, reikalingi norint užtikrinti tam tikras specifines pluošto savybes. PKN nurodyta žaliavų kilmė ir kiti elementai, turintys poveikio gamybos sąnaudoms ir pardavimo kainai. Tačiau nėra esminių prekinių ir specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų gamybos proceso skirtumų. Tai matyti atrinktų Sąjungos gamintojų atveju - nė vienas iš jų negamina išskirtinai tik prekinių ar tik specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų. Galiausiai atrodo, kad nėra nuoseklios ir bendrai vartojamos specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų apibrėžties. Pavyzdžiui, kaip apibūdinta 59 konstatuojamojoje dalyje, kai kurie Sąjungos gamintojai higienos pramonėje naudojamus poliesterių kuokštelinius pluoštus laiko specializuotais produktais. Įvairūs naudotojai ir naudotojų asociacija nurodė, kad poliesterių kuokšteliniai pluoštai, skirti naudoti higienos pramonėje, pavyzdžiui, drėgnoms servetėlėms gaminti, priešingai, yra plataus vartojimo prekė, tačiau dėl sveikatos ir saugos priežasčių, jie neturėtų būti gaminami iš perdirbtų medžiagų. Be to, kai kurie Sąjungos gamintojai laikosi nuomonės, kad pagal konkrečius pirkėjo reikalavimus pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai (pavyzdžiui, specialiai nudažyti tam tikra spalva), yra specializuoti poliesterių kuokšteliniai pluoštai, nors jų gamybos procesas ir gamybos sąnaudos yra tokie patys kaip kitų (prekinių) poliesterių kuokštelinių pluoštų. Todėl Komisija negalėjo remtis pačių gamintojų nustatytais skirstymo į prekinius ir specializuotus poliesterių kuokštelinius pluoštus kriterijais, todėl šis tvirtinimas atmetamas.
2.3.3. Kiti tvirtinimai, susiję su produkto apibrėžtąja sritimi
(65)
Vienas naudotojas ir naudotojų asociacija tvirtino, kad iš Kinijos importuojami poliesterių kuokšteliniai pluoštai yra geresnės kokybės nei Sąjungoje pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai. Vienas iš pateiktų tvirtinimų buvo, kad Kinijos Liaudies Respublikoje pagamintuose poliesterių kuokšteliniuose pluoštuose nėra polimerų kietųjų dalelių. Taip pat tvirtinta, kad Kinijoje pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai yra skaistūs, o pagaminti Sąjungoje yra pilkšvi, nes didžioji dalis Sąjungoje pagamintų poliesterių kuokštelinių pluoštų yra pagaminti iš perdirbtų PET butelių.
(66)
Pirmasis teiginys, kad Sąjungoje pagamintuose poliesterių kuokšteliniuose pluoštuose yra polimerų kietųjų dalelių, nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais. Be to, kitų naudotojų pateiktoje informacijoje ir klausimyno atsakymuose teigta priešingai (t. y. Sąjungos gamintojų pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai paprastai yra geresnės kokybės nei nagrinėjamosiose šalyse pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai).
(67)
Kalbant apie antrąjį tvirtinimą dėl skaistumo - informacija, pateikta atliekant tyrimą, patvirtinta, kad iš PTA/MEG pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai paprastai būna skaistesni nei iš perdirbtų PET butelių pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai (kai gamybos proceso metu nepridedama pigmentų ir (arba) skaistiklių). Vis dėlto abiejų rūšių poliesterių kuokšteliniai pluoštai turi tokias pačias fizines ir chemines savybes, o jų naudojimo paskirtis iš esmės yra vienoda. Taip pat reikėtų pažymėti, kad apskaičiuojant žalą pagrindinė žaliava buvo vienas iš aspektų, į kuriuos buvo atsižvelgta. Kitaip tariant, importuoti iš perdirbtų PET butelių pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai buvo lyginami tik su Sąjungoje iš perdirbtų PET butelių pagamintais poliesterių kuokšteliniais pluoštais. Taip pat importuoti iš PTA/MEG pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai buvo lyginami tik su Sąjungoje iš PTA/MEG pagamintais poliesterių kuokšteliniais pluoštais.
(68)
Naudotojų asociacija, eksportuojantis gamintojas ir valdžios institucija tvirtino, kad dažnai galutinės grandies naudotojai reikalauja, kad produktai būtų gaminami naudojant nagrinėjamųjų šalių (pirmiausia Kinijos) kilmės poliesterių kuokštelinius pluoštus.
(69)
Nepateikta jokių įrodymų šiam tvirtinimui pagrįsti, taip pat negauta išsamesnės informacijos ar paaiškinimų, kodėl reikalauta naudoti trijose nagrinėjamosiose šalyse pagamintus poliesterių kuokštelinius pluoštus (jei galutinės grandies naudotojai tikrai kelia tokį reikalavimą).
(70)
Naudotojų asociacija konkrečiau tvirtino, kad Sąjungos automobilių pramonė sutinka naudoti tik Kinijos kilmės poliesterių kuokštelinius pluoštus.
(71)
Vis dėlto ji nepateikė šį tvirtinimą pagrindžiančių faktų ir neįrodė, kad Sąjungos gamintojų pagaminti poliesterių kuokšteliniai pluoštai negali būti naudojami Sąjungos automobilių pramonėje. Be to, patikrinus duomenis nustatyta, kad Sąjungos gamintojai Sąjungos automobilių pramonei taip pat parduoda daug poliesterių kuokštelinių pluoštų; tai rodo, kad tvirtinimas neatitinka padėties.
(72)
Vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad jo gaminami poliesterių kuokšteliniai pluoštai ir Sąjungos gamintojų gaminami poliesterių kuokšteliniai pluoštai yra skirtingi produktai, nors ir vieni, ir kiti gaminami iš perdirbtų PET butelių. Šis eksportuojantis gamintojas teigė, kad poliesterių kuokštelinius pluoštus gamina (daugiausia) iš perdirbtų PET butelių (ne dribsnių), todėl naudoja kitokį gamybos procesą ir kitokias žaliavas nei iš perdirbtų PET butelių pagamintus dribsnius naudojantys poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojai.
(73)
Šis tvirtinimas taip pat atmestas, nes PET buteliai ir iš PET butelių pagaminti dribsniai (t. y. iki dribsnių susmulkinti PET buteliai) iš esmės yra ta pati žaliava, tik skiriasi jos forma.
2.3.4. Išvada
(74)
Todėl prieita prie išvados, kad visų tiriamų rūšių poliesterių kuokšteliniai pluoštai turi vienodas fizines, technines ir chemines savybes, o jų galutinė naudojimo paskirtis iš esmės yra vienoda.
3. SUBSIDIJAVIMAS
3.1. KINIJA
3.1.1. Bendrosios nuostatos
(75)
Remiantis skunde ir Komisijos klausimyno atsakymuose pateikta informacija, tirtos šios schemos, pagal kurias Kinijos valdžios institucijos tariamai teikė subsidijas:
A.
Valstybinių bankų teikiamos lengvatinės paskolos poliesterių kuokštelinių pluoštų pramonės bendrovėms ir Vyriausybės pavedimai bei nurodymai privatiems bankams.
B.
Vyriausybės už mažesnį nei tinkamas atlygį tiekiamos prekės ir teikiamos paslaugos ir Vyriausybės pavedimai bei nurodymai privatiems tiekėjams:
-
Vyriausybės už mažesnį nei tinkamas atlygį tiekiami PTA/MEG,
-
Vyriausybės už mažesnį nei tinkamas atlygį suteikiama žemė ir žemėnaudos teisės,
-
Vyriausybės tiekiama elektros energija,
-
pigaus vandens tiekimo programa.
C.
Plėtros dotacijos ir palūkanų subsidijos tekstilės sektoriui:
-
specialus fondas „Go Global“,
-
Žemės ūkio, lengvosios pramonės produktų ir tekstilės gaminių prekybos skatinimo fondas.
D.
Tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir jų sumažinimo programos:
-
užsienio (investicijų) įmonių atleidimas nuo pajamų mokesčio,
-
kvalifikuotų įmonių rezidenčių atleidimas nuo pajamų mokesčio, taikomo dividendų pajamoms,
-
pripažintoms aukštųjų ir naujųjų technologijų bendrovėms taikomas pajamų mokesčio sumažinimas,
-
specialiosiose ekonominėse zonose taikomas pajamų mokesčio sumažinimas,
-
į eksportą orientuotoms bendrovėms taikomas pajamų mokesčio sumažinimas,
-
mokesčių kreditai, sudarantys iki 40 % šalies viduje pagamintos įrangos pirkimo vertės.
E.
Netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programos:
-
atleidimas nuo PVM ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga,
-
PVM lengvatos užsienio investicijų įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos.
F.
Kitos regioninės ir (arba) provincijų lygmens programos:
-
atleidimas nuo mokesčių (ir kitos lengvatos) ekonominės plėtros zonose Dziangsu provincijoje,
-
mokesčių paskatos Čangdžou mieste,
-
lengvatiniai nuomos mokesčiai Čangdžou mieste,
-
eksporto skatinimo programos Zhejiango provincijoje,
-
dotacijos technologinėms inovacijoms Zhejiango provincijoje,
-
mokesčių ir muitų lengvatos ekonominės plėtros zonose Guangdongo provincijoje,
-
eksporto skatinimo priemonės Guangdongo provincijoje,
-
teisinių išlaidų kompensavimas Guangdongo provincijoje,
-
užsienio prekybos skatinimo (specialiųjų) fondų programa Guangdongo provincijoje,
-
paskolos palūkanų subsidijos, kuriomis remiami technologinių inovacijų projektai Guangdongo provincijoje,
-
lengvatiniai mokesčių tarifai ekonominės plėtros zonose Šanchajaus provincijoje,
-
lengvatinėmis sąlygomis suteikiama infrastruktūra Šanchajaus provincijoje,
-
paskolų ir mokesčių politika į eksportą orientuotoms bendrovėms Šanchajaus provincijoje.
(76)
Komisija išnagrinėjo visas skunde nurodytas schemas. Nagrinėjant kiekvieną schemą buvo tiriama, ar pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnį galima nustatyti, ar KLR Vyriausybė suteikė finansinį įnašą atrinktiems eksportuojantiems gamintojams ir pastarųjų gautą naudą. Atlikus tyrimą nustatyta, kad šiuo atveju bet kokia su tiriamomis schemomis susijusi nauda yra mažesnė už de minimis sumą, nustatytą pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalyje (3). Todėl laikoma, kad nebūtina daryti išvadų dėl atskirų schemų kompensuotinumo.
Išsami su schemomis susijusi informacija ir atitinkamos išmokų atskiroms bendrovėms normos nurodytos toliau.
3.1.2. Konkrečiai taikomos schemos
Schemos, kuriomis tiriamuoju laikotarpiu nesinaudojo atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai
(77)
Nustatyta, kad atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) tiriamuoju laikotarpiu nenaudojo toliau nurodytų schemų, todėl nebuvo galima nustatyti gautos naudos.
-
PTA/MEG tiekimas už mažesnį nei tinkamas atlygį,
-
Vyriausybės už mažesnį nei tinkamas atlygį tiekiama elektros energija,
-
Vyriausybės už mažesnį nei tinkamas atlygį tiekimas pigus vanduo,
-
specialus fondas „Go Global“,
-
Žemės ūkio, lengvosios pramonės produktų ir tekstilės gaminių prekybos skatinimo fondas,
-
užsienio (investicijų) įmonių atleidimas nuo pajamų mokesčio,
-
pripažintoms aukštųjų ir naujųjų technologijų bendrovėms taikomas pajamų mokesčio sumažinimas,
-
specialiosiose ekonominėse zonose taikomas pajamų mokesčio sumažinimas,
-
į eksportą orientuotoms bendrovėms taikomas pajamų mokesčio sumažinimas,
-
mokesčių kreditai, sudarantys iki 40 % šalies viduje pagamintos įrangos pirkimo vertės,
-
kitos regioninės ir (arba) provincijų lygmens programos.
(78)
Dėl PTA/MEG tiekimo už mažesnį nei tinkamas atlygį skundo pateikėjas teigė, kad KLR Vyriausybė tariamai kontroliuoja tam tikras pradinės grandies pramonės šakas ir produktus, kad galėtų palankiomis kainomis teikti žaliavas, būtent PTA/MEG, poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojams. Taip poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojams per valstybės įmones mažesne nei rinkos kaina, t. y. už mažesnį nei tinkamas atlygį, įsigyjantiems Vyriausybės užsakymu pagamintą PTA/MEG teikiamos kompensuotinos subsidijos.
(79)
Vis dėlto atlikus tyrimą nustatyta, kad poliesterių kuokštelinius pluoštus gaminantys eksportuojantys Kinijos gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) didžiąją dalį savo PTA/MEG žaliavos, iš kurios gaminami eksportui skirti poliesterių kuokšteliniai pluoštai, importuodavo pagal laikinojo įvežimo perdirbti schemą.
(80)
Todėl nebuvo galima nustatyti bendrovėms pagal šią programą teikiamų subsidijų.
(81)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas pažymėjo, kad Komisija iš dalies išnagrinėjo tik vieną subsidijavimo schemą - PTA/MEG tiekimą subsidijuojamomis kainomis, kuria tiriamuoju laikotarpiu atrinkti Kinijos eksportuojantys gamintojai nesinaudojo. Dėl šios schemos skundo pateikėjas teigė, kad tai, kaip buvo atrinktos bendrovės, ir tai, kad į tyrimą nebuvo įtrauktas didelis Kinijos poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojas, turėjo poveikio šios schemos subsidijavimo nustatymui.
(82)
Kaip paaiškinta 16 ir 18 konstatuojamosiose dalyse, iš 23 eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių), bendradarbiavusių atliekant tyrimą, Komisija atrinko penkių didžiausių eksportuojančių gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) grupę, kuri laikoma tipiška pagal pagrindinio reglamento 27 straipsnį. Skunde nurodyto, bet neatrinkto Kinijos gamintojo poliesterių kuokštelinių pluoštų eksporto į Sąjungą apimtis tiriamuoju laikotarpiu buvo nedidelė. Todėl tai, kad šis gamintojas nebuvo atrinktas, neturėjo įtakos atrinktų bendrovių tipiškumui ir nepadarė esminio poveikio išvadoms dėl nagrinėjamosios subsidijavimo schemos.
(83)
Komisija patvirtina, kad ji siekė gauti informacijos ir atsakymus dėl visų skunde nurodytų tariamų subsidijavimo schemų, įskaitant schemas, kurias skundo pateikėjas nurodė atskleidus faktus pateiktose pastabose, tačiau buvo nustatyta, kad atrinkti eksportuojantys gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) šiomis schemomis nesinaudojo. 78 konstatuojamojoje dalyje Komisija pateikė papildomos informacijos apie PTA/MEG tiekimą už mažesnį nei tinkamas atlygį, nes skunde tvirtinta, kad pagal šią subsidijavimo schemą tariamai galėjo būti teikiamos didelės kompensuotinos subsidijos.
Schemos, kuriomis tiriamuoju laikotarpiu naudojosi atrinkti eksportuojantys Kinijos gamintojai
3.1.3. Poliesterių kuokštelinių pluoštų pramonės bendrovėms teikiamos lengvatinės paskolos
(84)
Skundo pateikėjas teigė, kad politikos bankai ir valstybiniai komerciniai bankai, vykdydami KLR Vyriausybės politiką teikti finansinę paramą tekstilės ir cheminių pluoštų pramonei skatinti bei remti, poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojams tariamai taiko žemas (subsidijuojamas) palūkanų normas.
a) Teisinis pagrindas
(85)
Lengvatinis skolinimas Kinijoje pagrįstas šiais teisės aktais: KLR komercinės bankininkystės įstatymu (toliau - bankininkystės įstatymas), 1996 m. birželio 28 d. Kinijos liaudies banko (PBOC) paskelbtomis Bendrosiomis skolinimo taisyklėmis ir Valstybės tarybos sprendimu Nr. 40.
b) Subsidijos sumos skaičiavimas
(86)
Pagrindinio reglamento 6 straipsnio b dalyje nustatyta, kad lengvatinėmis paskolomis suteikta nauda turėtų būti apskaičiuojama kaip sumokėtų palūkanų sumos ir sumos, kuri būtų sumokėta už panašią komercinę paskolą, kurią bendrovė galėtų gauti rinkoje, skirtumas. Komisija nustatė panašių komercinių paskolų lyginamąjį rinkos dydį.
(87)
Lyginamasis dydis apskaičiuotas remiantis Kinijos taikomomis palūkanų normomis, pakoreguotomis atsižvelgiant į įprastą rinkos riziką (t. y. buvo laikoma, kad visoms bendrovėms Kinijoje bus suteiktas tik aukščiausias neinvesticinio reitingo obligacijų laipsnis (agentūros Bloomberg suteiktas BB reitingas) ir įprastinei Kinijos liaudies banko skolinimo normai taikoma atitinkama priemoka, tikėtina bendrovių, kurios turi tokį reitingą, išleistų obligacijų atveju).
(88)
Nauda eksportuojantiems gamintojams (eksportuojančių gamintojų grupėms) apskaičiuota atsižvelgiant į palūkanų normos diferencinį tarifą, išreikštą procentiniu dydžiu ir padaugintą iš likutinės paskolos sumos, t. y. per tiriamąjį laikotarpį nesumokėtų palūkanų. Tada ši suma paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai.
c) Išvada
(89)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyruoja nuo 0 iki 0,50 %.
3.1.4. Žemėnaudos teisių suteikimas už mažesnį nei tinkamas atlygį
a) Teisinis pagrindas
(90)
Žemėnaudos teisės Kinijoje suteikiamos pagal Kinijos Liaudies Respublikos žemės administravimo įstatymą ir Kinijos Liaudies Respublikos daiktinių teisių įstatymą.
b) Praktinis įgyvendinimas
(91)
Pagal Žemės administravimo įstatymo 2 straipsnį visa žemė priklauso Vyriausybei, nes pagal Kinijos Konstituciją ir susijusias teisines nuostatas žemė kolektyvinėmis teisėmis priklauso Kinijos liaudžiai. Žemė negali būti parduodama, tačiau pagal įstatymus galima suteikti žemėnaudos teises. Valstybės valdžios institucijos tokias teises gali suteikti per viešą konkursą, kotiravimą ar aukcioną.
c) Tyrimo išvados
(92)
Bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) pateikė informacijos apie jų turimą žemę ir susijusias žemėnaudos teisių sutartis ir (arba) pažymėjimus, tačiau KLR Vyriausybė nepateikė jokios informacijos apie žemėnaudos teisių kainų nustatymą.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(93)
Kaip jau nustatyta, žemėnaudos teisės Kinijoje nepriklauso nuo rinkos sąlygų, be to, panašu, kad Kinijoje apskritai nėra jokių privačių lyginamųjų dydžių. Todėl Kinijos sąnaudų ar kainų koregavimas nėra praktikuojamas. Tokiomis aplinkybėmis manoma, kad Kinijoje nėra rinkos, ir pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio d dalies ii punktą nustatant naudos dydį naudojamas išorinis lyginamasis dydis. Kadangi Kinijos Vyriausybė nepateikė jokio pasiūlymo dėl išorinio lyginamojo dydžio, Komisija turėjo naudotis turimais faktais, kad galėtų nustatyti tinkamą išorinį lyginamąjį dydį. Dėl 94 konstatuojamojoje dalyje nurodytų priežasčių laikyta, kad tinkamam lyginamajam dydžiui nustatyti būtų tinkama naudoti Taivano atskirosios muitų teritorijos informaciją.
(94)
Komisija mano, kad Taivano žemės kainos yra tinkamiausios, palyginti su teritorijomis Kinijoje, kuriose įsikūrę bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai. Dauguma eksportuojančių gamintojų įsikūrę Kinijos rytinėje dalyje, išsivysčiusiose ir dideliu BVP (bendru vidaus produktu) pasižyminčiose provincijose, kuriose itin didelis gyventojų tankumas.
(95)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, tiriamuoju laikotarpiu suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda apskaičiuojama atsižvelgiant į kiekvienos bendrovės už žemėnaudos teises sumokėtos sumos ir sumos, kurią paprastai reikėtų mokėti remiantis Taivano lyginamuoju dydžiu, skirtumą.
(96)
Skaičiuodama Komisija naudojo vidutinę Taivane nustatytą vieno kvadratinio metro žemės kainą, pakoreguotą atsižvelgiant į valiutos nuvertėjimą ir BVP pokyčius nuo atitinkamų žemėnaudos teisių sutarčių sudarymo dienos. Informacija apie pramoninės paskirties žemės kainas gauta iš Taivano ekonomikos ministerijos Pramonės departamento svetainės. Taivano valiutos nuvertėjimas ir BVP pokyčiai apskaičiuoti remiantis Taivano infliacijos normomis ir BVP vienam gyventojui einamosiomis kainomis JAV doleriais pokyčiais, kaip nurodyta Tarptautinio valiutos fondo 2011 m. Pasaulio ekonomikos apžvalgoje. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta per tiriamąjį laikotarpį, pasitelkiant įprastinį Kinijos pramoninės paskirties žemės žemėnaudos teisių galiojimo laiką, t. y. 50-70 metų. Tada ši suma buvo paskirstyta visai atrinktų eksportuojančių gamintojų pardavimo apyvartai per tiriamąjį laikotarpį, nes subsidija nepriklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
e) Išvada
(97)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyruoja nuo 0,02 iki 0,82 %.
3.1.5. Tiesioginio atleidimo nuo mokesčių ir jų sumažinimo programos:
3.1.5.1. Kvalifikuotų įmonių rezidenčių atleidimas nuo pajamų mokesčio, taikomo dividendų pajamoms
a) Teisinis pagrindas
(98)
Tokio atleidimo nuo dividendų pajamų mokesčio teisinis pagrindas - Įmonių pelno mokesčio įstatymo 25 ir 26 straipsniai ir Įmonių pelno mokesčio įstatymo įgyvendinimo taisyklių 83 straipsnis.
b) Praktinis įgyvendinimas
(99)
Šią programą sudaro lengvatinė apmokestinimo tvarka, pagal kurią Kinijos įmonės rezidentės, kurios yra kitų Kinijos įmonių rezidenčių akcininkės, atleidžiamos nuo patronuojančiųjų įmonių rezidenčių tam tikrų dividendų, premijų ir kitų lėšų akciniam kapitalui padidinti pajamų mokesčio.
c) Tyrimo išvados
(100)
Dviejų atrinktų eksportuojančių gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) pajamų mokesčio ataskaitoje nurodoma suma, kuriai netaikomas pajamų mokestis. Ši suma vadinama teise pasinaudoti schema turinčių bendrovių rezidenčių ir įmonių dividendais, premijomis ir kitomis akcinio kapitalo pajamomis pagal Pajamų mokesčio deklaracijos 5 priedėlį (Metinė lengvatinių mokesčių ataskaita). Susijusios bendrovės nuo šių sumų nemokėjo pajamų mokesčio.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(101)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, tiriamuoju laikotarpiu suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma visų mokėtinų mokesčių suma, įskaitant iš kitų Kinijos įmonių rezidenčių gaunamas dividendų pajamas, atėmus sumą, kuri buvo faktiškai sumokėta atleidžiant nuo dividendų mokesčio. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų bendrovių pardavimo apyvartai per tiriamąjį laikotarpį, nes subsidija nepriklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
e) Išvada
(102)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyruoja nuo 0 iki 0,06 %.
3.1.6. Netiesioginio mokesčio ir importo tarifo programos:
3.1.6.1. Atleidimas nuo pridėtinės vertės mokesčio (PVM) ir importo tarifo lengvatos už naudojimąsi importuojama įranga
a) Teisinis pagrindas
(103)
Šios programos teisinis pagrindas - Valstybės tarybos aplinkraštis Guo Fa Nr. 37/1997 dėl mokesčių importuojamai įrangai politikos koregavimo, Finansų ministerijos, Muitinės administracijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas (2008) Nr. 43, 2006 m. vasario 22 d. Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos (toliau - NPRK) pranešimas Nr. 316 2006 dėl vidaus ar užsienio finansuojamų projektų, kuriuos rengti skatina valstybė, patvirtinamojo rašto tvarkymo aspektų ir 2008 m. užsienio investicijų įmonių ar vidaus įmonių nuo muitų neatleidžiamų prekių importo katalogas.
b) Praktinis įgyvendinimas
(104)
Pagal šią programą užsienio kapitalo įmonės arba vietos įmonės atleidžiamos nuo PVM ir importo tarifų, jei jos importuoja gamyboje naudojamą pagrindinę įrangą. Jei norima tokiu atleidimu pasinaudoti, įranga negali būti įtraukta į reikalavimus neatitinkančios įrangos sąrašą, o šios lengvatos prašanti įmonė turi gauti Kinijos valdžios institucijų arba Nacionalinės plėtros ir reformų komisijos išduodamą Valstybės skatinamųjų projektų pažymėjimą pagal susijusius investicijų, mokesčių ir muitų teisės aktus.
c) Tyrimo išvados
(105)
Keturi iš atrinktų eksportuojančių Kinijos gamintojų (eksportuojančių gamintojų grupių) nurodė, kad buvo atleisti nuo importuojamai įrangai taikytino PVM ir importo tarifų.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(106)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, tiriamuoju laikotarpiu suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM ir muitų, nuo kurių atleidžiama importuojant įrangą, suma. Gauta nauda buvo paskaičiuota per visą įrangos nusidėvėjimo laikotarpį pagal įprastas bendrovės apskaitos procedūras. Pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalį ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta visai bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų bendrovių pardavimo apyvartai per tiriamąjį laikotarpį, nes subsidija nepriklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
e) Išvada
(107)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyruoja nuo 0 iki 0,45 %.
3.1.6.2. PVM lengvatos užsienio investicijų įmonėms, įsigijusioms Kinijoje pagamintos įrangos
a) Teisinis pagrindas
(108)
Šios programos teisinis pagrindas - 1999 m. rugsėjo 20 d. Valstybės mokesčių administratoriaus aplinkraštis Nr. 171, 199 dėl mokesčių grąžinimo įstaigos laikinųjų priemonių, taikomų užsienio investicijų įmonėms perkant šalies viduje pagamintą įrangą; Finansų ministerijos ir Valstybės mokesčių administratoriaus pranešimas Nr. 176 [2008] dėl mokesčių grąžinimo užsienio investicijų įmonėms už jų įsigytą šalies viduje pagamintą įrangą politikos įgyvendinimo sustabdymo.
b) Praktinis įgyvendinimas
(109)
Pagal šią programą nauda - užsienio investicijų įmonėms perkant šalies viduje pagamintą įrangą sumokėto PVM grąžinimas. Įranga neturi būti įtraukta į nuo mokesčių neatleistinų prekių žinyną, o jos vertė neturi būti didesnė už bendrą investicijų ribą užsienio investicijų įmonei pagal Bandomąsias administracines šalies viduje pagamintos įrangos įsigijimo priemones.
c) Tyrimo išvados
(110)
Du atrinkti eksportuojantys gamintojai (eksportuojančių gamintojų grupės) pateikė išsamios informacijos dėl šios schemos, įskaitant suteiktos lengvatos sumą.
d) Subsidijos sumos skaičiavimas
(111)
Kompensuotinos subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, tiriamuoju laikotarpiu suteiktą naudą. Manoma, kad gavėjams suteikta nauda yra PVM, nuo kurio atleidžiama perkant šalies viduje pagamintą įrangą, suma. Gauta nauda buvo paskaičiuota per visą įrangos nusidėvėjimo laikotarpį pagal įprastą pramonės praktiką.
e) Išvada
(112)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyruoja nuo 0 iki 0,01 %.
3.1.7. Kitos regioninės ir (arba) provincijų lygmens programos:
(113)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad pagal 75 konstatuojamojoje dalyje nurodytas programas per tiriamąjį laikotarpį atrinktos bendrovės naudos negavo.
3.1.8. Subsidijų suma
(114)
Pagal pagrindinio reglamento nuostatas eksportuojantiems Kinijos gamintojams apskaičiuota kompensuotinų subsidijų suma, išreikšta ad valorem, svyruoja nuo 0,76 iki 1,77 %.
(115)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas teigė, kad neaišku, kaip Komisija apskaičiavo bendro subsidijų skirtumo dydį. Bendras suvestinis atrinktiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams (eksportuojančių gamintojų grupėms) suteiktų subsidijų dydis, išreikštas ad valorem ir nurodytas 114 konstatuojamojoje dalyje, atitinka mažesnį ir didesnį bendrą penkiems atrinktiems eksportuojantiems Kinijos gamintojams (eksportuojančių gamintojų grupėms) suteiktų subsidijų skirtumą.
3.1.9. Išvados dėl Kinijos
(116)
Atsižvelgiant į eksportuojamiems Kinijos gamintojams suteiktų kompensuotinų subsidijų de minimis sumas, priemonės Kinijos kilmės poliesterių kuokštelinių pluoštų importui neturėtų būti nustatytos. Padaryta išvada, kad tyrimas dėl Kinijos Liaudies Respublikos kilmės importo turėtų būti baigtas pagal pagrindinio reglamento 14 straipsnio 3 dalį.
3.2. INDIJA
3.2.1. Bendrosios nuostatos
(117)
Remiantis skunde ir Komisijos klausimyno atsakymuose pateikta informacija tirtos šios schemos, kurias taikydamos Indijos valdžios institucijos tariamai teikė subsidijas:
1)
tikslinių rinkų schema;
2)
tikslinių produktų schema;
3)
išankstinių leidimų schema;
4)
sąlyginio apmokestinimo muitu schema;
5)
gamybos priemonių eksportui skatinti schema;
6)
atleidimas nuo mokesčių ir muitų arba jų sumažinimas, taikomi į eksportą orientuotoms bendrovėms ir specialiosioms ekonominėms zonoms;
7)
eksporto kreditų schema;
8)
atleidimo nuo pajamų mokesčio schema;
9)
skatinimo didinti eksportą schema;
10)
importo be muito leidimų schema;
11)
rinkos plėtros paramos schema ir paskolų garantijos;
12)
Gudžarato Vyriausybės kapitalo investicijų paskatų schema;
13)
Gudžarato pardavimo mokesčio lengvatų schema ir atleidimo nuo elektros mokesčio schema;
14)
Vakarų Bengalo subsidijavimo schemos, t. y. paskatos ir mokesčių lengvatos, įskaitant subsidijas ir atleidimą nuo pardavimo mokesčio;
15)
Maharaštros Vyriausybės lengvatų paketo schema, įskaitant Maharaštros atleidimo nuo elektros energijos mokesčio schemą ir subsidijas pramonės augimui skatinti.
Subsidijavimo schemos, kuriomis tiriamuoju laikotarpiu naudojosi tiriami eksportuojantys Indijos gamintojai
(118)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad patikrinti eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu naudojosi toliau nurodytomis schemomis:
1)
tikslinių rinkų schema (TRS);
2)
tikslinių produktų schema (TPS);
3)
sąlyginio apmokestinimo muitu schema (SAMS);
4)
išankstinių leidimų schema (ILS);
5)
importo be muito leidimų schema (BIL);
6)
gamybos priemonių eksportui skatinti schema (GPESS);
7)
Maharaštros Vyriausybės lengvatų paketo schema (LPS).
(119)
118 konstatuojamosios dalies 1, 2, 4, 5 ir 6 punktuose nurodytos schemos yra pagrįstos 1992 m. Užsienio prekybos (Plėtra ir reguliavimas) įstatymu (1992 m. Nr. 22), kuris įsigaliojo 1992 m. rugpjūčio 7 d. (toliau - Užsienio prekybos įstatymas (UPP)). Pagal Užsienio prekybos įstatymą Indijos Vyriausybė įgaliojama skelbti su eksporto ir importo politika susijusius pranešimus. Jie apibendrinami užsienio prekybos politikos dokumentuose, kuriuos kas penkerius metus leidžia ir reguliariai atnaujina Prekybos ministerija. Su šio tyrimo tiriamuoju laikotarpiu susijęs Užsienio prekybos politikos dokumentas - 2009-2014 m. Užsienio prekybos politika (2009-2014 m. UPP). Be to, 2009-2014 m. UPP reglamentuojančias procedūras Indijos Vyriausybė nustato Procedūrų vadovo I tome (toliau - PV I 2009-2014 m.). Procedūrų vadovas taip pat reguliariai atnaujinamas.
(120)
118 konstatuojamosios dalies 3 punkte nurodyta SAMS schema yra pagrįsta 1962 m. Muitinės įstatymo 75 skirsniu, 1944 m. Centrinio akcizų įstatymo 37 skirsniu, 1994 m. Finansų įstatymo 93A ir 94 skirsniais ir 1995 m. Muitų, centrinio akcizų muito ir paslaugų mokesčio sąlyginio apmokestinimo taisyklėmis. Sąlyginio apmokestinimo normos skelbiamos reguliariai.
(121)
7 punkte nurodyta Maharaštros lengvatų paketo schema pagrįsta 2007 m. Maharaštros Vyriausybės „Lengvatų paketo schema“, rezoliucija Nr. PSI-1707/(CR-50)/IND-8, 2007 m. kovo 30 d.
3.2.2. Tikslinių rinkų schema (TRS)
a) Teisinis pagrindas
Išsamus TRS aprašymas pateiktas 2009-2014 m. UPP 3.14 dalyje ir PV I 2009-2014 m. 3.8 dalyje.
b) Teisė naudotis schema
(122)
Teisę naudotis šia schema turi visi gamintojai eksportuotojai arba prekiautojai eksportuotojai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(123)
Pagal šią schemą visiems produktams, įskaitant poliesterių kuokštelinius pluoštus, eksportuojamiems į PV I 2009-2014 m. 37(C) priedėlio 1 ir 2 lentelėje nurodytas šalis, suteikiamas 3 % FOB vertės muito kreditas. Nuo 2011 m. balandžio 1 d. visiems produktams, eksportuojamiems į 37(C) priedėlio 3 lentelėje nurodytas šalis (tikslinės rinkos), suteikiamas 4 % franko laivo denio vertės muito kreditas. Ši schema netaikoma tam tikrų rūšių eksporto veiklai, pvz., importuotų ar persiunčiamų produktų eksportui, tariamam eksportui, paslaugų eksportui ir bendrovių, veikiančių specialiosiose ekonominėse zonose, arba eksportuojančių bendrovių eksporto apyvartai. Ši schema taip pat netaikoma tam tikrų rūšių produktams, pvz., deimantams, tauriesiems metalams, rūdoms, grūdams, cukrui ir naftos produktams.
(124)
TRS kreditai gali būti laisvai perleidžiami ir galioja 24 mėnesius nuo atitinkamo sertifikato, kuriuo suteikiama teisė naudotis kreditu, išdavimo. Jie gali būti naudojami muitams mokėti už vėliau importuojamas bet kokias žaliavas ar produktus, įskaitant gamybos priemones.
(125)
Sertifikatas, kuriuo suteikiama teisė naudotis kreditu, išduodamas eksportavus arba išsiuntus produktus uoste, iš kurio buvo eksportuota. Tol, kol skundo pateikėjas teikia valdžios institucijoms visų atitinkamų eksporto dokumentų (pvz., eksporto užsakymo, sąskaitų, važtaraščių, bankų pažymų apie eksporto pajamų panaudojimą) kopijas, Indijos Vyriausybė neturi teisės priimti sprendimo suteikti muito kreditus.
(126)
Keturi patikrinti eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu naudojosi šia schema.
(127)
Atskleidus faktus trys iš atrinktų eksportuojančių Indijos gamintojų teigė, kad nors jie turėjo teisę naudotis lengvata, jie neprašė suteikti lengvatos pardavimui eksportui į Sąjungą, todėl negalima padaryti išvados dėl naudojimosi tokia lengvata. Jie taip pat teigė, kad TRS geografiniu atžvilgiu yra susijusi su Sąjungai nepriklausančiomis šalimis, todėl Sąjunga negali jos laikyti kompensuotina. Šiuo atžvilgiu per tikrinamuosius vizitus patvirtinta, kad TRS lengvatos buvo prašoma eksportui į trečiąsias šalis, nes schema iš esmės susijusi su eksportu į trečiąsias šalis. Vis dėlto minėti eksportuojantys gamintojai negalėjo užginčyti nei praktinio schemos įgyvendinimo, kaip apibūdinta 123-125 konstatuojamosiose dalyse, nei to, kad TRS lengvata gali būti naudojama nagrinėjamajam produktui, t. y. pagal TRS teikiami muitų kreditai yra laisvai perleidžiami ir jie gali būti naudojami sumokėti muitams už vėliau importuojamas bet kokias žaliavas ar produktus, įskaitant gamybos priemones. Visų pirma šalis negalėjo užginčyti fakto, kad pagal TRS teikiami muitų kreditai eksportui į reikalavimus atitinkančias trečiąsias šalis gali būti naudojami kompensuoti importo muitams, mokėtiniems už žaliavą, naudojamą į Sąjungą eksportuojamam nagrinėjam produktui gaminti.
(128)
Galiausiai šios lengvatos gali būti kaupimo principu įtraukiamos į bendrovės apskaitą, nurodant eksporto sandorių įvykdymo datas - tai rodo, kad eksporto sandorio įvykdymo metu sukuriama teisė naudotis lengvata ir kad nėra abejonių, jog gautas muitų kreditas vėliau bus panaudotas. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
d) Išvada dėl TRS
(129)
TRS yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. TRS muito kreditas yra Indijos Vyriausybės finansinis įnašas, nes jis galiausiai naudojamas importo muitams kompensuoti, taip sumažinant Indijos Vyriausybės pajamas iš muitų, kurias kitu atveju ji turėtų gauti. TRS muito kreditas taip pat yra naudingas eksportuotojui, nes pagerina jo likvidumą.
(130)
Be to, pagal teisės aktus TRS priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą ji laikoma individualia ir kompensuotina.
(131)
Šios schemos negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitais sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Ji neatitinka griežtų taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos apibrėžtis ir taisyklės). Eksportuotojas gamybos proceso metu neprivalo faktiškai sunaudoti be muito importuotų produktų, o kredito suma skaičiuojama neatsižvelgiant į faktines panaudotas žaliavas. Nėra jokios sistemos arba tvarkos, kurias taikant būtų patvirtinta, kokios žaliavos naudojamos gaminant eksportuojamą produktą, arba nustatyta, ar nebuvo sumokėti per dideli importo muitai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II ir III prieduose. Eksportuotojas turi teisę naudotis TRS net ir tuo atveju, kai iš viso neimportuoja žaliavų. Norinčiam gauti lengvatą eksportuotojui pakanka paprasčiausiai eksportuoti produktus neįrodant, kad buvo importuotos kokios nors žaliavos. Tai reiškia, kad net tie eksportuotojai, kurie visas žaliavas įsigyja vietoje ir neimportuoja jokių produktų, kurie gali būti naudojami kaip žaliavos, taip pat turi teisę naudotis TRS. Be to, eksportuotojas gali naudoti TRS muito kreditus gamybos priemonėms importuoti, nors gamybos priemonėms netaikomos leistinos sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos, kaip nustatyta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, nes šios nėra naudojamos gaminant eksportuojamus produktus.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(132)
Kompensuotinų subsidijų suma apskaičiuota remiantis gavėjui suteikta nauda, kuri, kaip nustatyta, buvo gauta tiriamuoju laikotarpiu ir bendradarbiaujančio eksportuojančio gamintojo eksporto sandorio metu kaupiamuoju pagrindu įtraukta kaip pajamos. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 ir 3 dalimis, ši subsidijos suma (skaitiklis) buvo paskirstyta eksporto apyvartai tiriamuoju laikotarpiu kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(133)
Nurodytoms bendrovėms pagal šią schemą tiriamuoju laikotarpiu nustatytos atitinkamai 0,15, 0,19, 0,42 ir 0,63 % subsidijų normos.
3.2.3. Tikslinių produktų schema (TPS)
a) Teisinis pagrindas
(134)
Išsamus schemos aprašymas pateiktas Užsienio prekybos politikos 2009-2014 m. 3.15-3.17 dalyse ir PV I 2009-2014 m. 3.9-3.11 skyriuose.
b) Teisė naudotis schema
(135)
Pagal Užsienio prekybos politikos 2009-2014 m. 3.15.2 dalį teisę naudotis šia schema turi PV I 2009-2014 m. 37D priedėlyje nurodytų produktų eksportuotojai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(136)
Į PV I 2009-2014 m. 37D priedėlio sąrašą įtrauktų produktų eksportuotojas gali teikti prašymą dėl TPS muito kredito priemonės (angl. Duty Credit scrip), kuri atitinka 2 % arba 5 % FOB eksporto vertės. Šiame tyrime nagrinėjamas produktas yra įtrauktas į 37D priedėlio 1 lentelę ir jam suteikiamas 2 % muito kreditas.
(137)
TPS yra po eksporto taikoma schema, t. y. norėdama pasinaudoti šia schema, bendrovė turi eksportuoti. Taigi bendrovė užpildo elektroninę paraišką, kurią ji pateikia atitinkamai valdžios institucijai kartu su eksporto užsakymo, sąskaitos, banko kvito, kuriame nurodomi sumokėti mokesčiai, kopijomis, važtaraščio kopija ir banko pažyma apie įvykdytą eksportą ir gautą mokėjimą arba pervedimo užsienio valiuta už laikiną įvežimą sertifikatą tiesioginių derybų dėl dokumentų atveju. Jei važtaraščio ir (arba) banko pažymos apie įvykdytą eksportą originalai buvo pateikti kartu su prašymais suteikti lengvatas pagal kitą schemą, bendrovė gali pateikti pačios patvirtintas kopijas, nurodydama atitinkamą valdžios instituciją, kuriai pateikti dokumentų originalai. Elektroninėje paraiškoje dėl TPS kreditų galima pateikti ne daugiau kaip 50 važtaraščių.
(138)
Nustatyta, kad pagal Indijos apskaitos standartus TPS kreditai komercinėse sąskaitose gali būti kaupiamuoju principu traukiami į apskaitą kaip pajamos, kai įvykdomas eksporto įsipareigojimas. Tokie kreditai gali būti naudojami mokėti muitams už paskesnius importuojamus produktus, išskyrus gamybos priemones ir produktus, kuriems taikomi importo apribojimai. Produktus, importuotus naudojant tokius kreditus, galima parduoti vidaus rinkoje (sumokėjus pardavimo mokestį) arba naudoti kitais tikslais. TPS kreditai gali būti laisvai perleidžiami ir galioja 24 mėnesius nuo išdavimo.
(139)
Visi penki patikrinti eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu naudojosi šia schema.
(140)
Atskleidus faktus trys iš atrinktų eksportuojančių Indijos gamintojų teigė, kad nors jie turėjo teisę naudotis lengvatomis, jie neprašė lengvatų bent daliai pardavimo eksportui, todėl negalima padaryti išvados dėl naudojimosi šia lengvata. Vis dėlto minėti eksportuojantys gamintojai negalėjo užginčyti nei praktinio schemos įgyvendinimo, kaip apibūdinta 123-125 konstatuojamosiose dalyse, nei to, kad TPS lengvata gali būti naudojama nagrinėjamajam produktui, t. y. pagal TPS teikiami muitų kreditai yra laisvai perleidžiami ir jie gali būti naudojami sumokėti muitams už vėliau importuojamas bet kokias žaliavas ar produktus, įskaitant gamybos priemones. Primenama, kad šios lengvatos gali būti kaupimo principu įtraukiamos į bendrovės apskaitą, nurodant eksporto sandorių įvykdymo datas - tai rodo, kad eksporto sandorio įvykdymo metu sukuriama teisė naudotis lengvata ir kad nėra abejonių, jog gautas muitų kreditas vėliau bus panaudotas.
d) Išvada dėl TPS
(141)
TPS yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. TPS kreditas yra Indijos Vyriausybės finansinis įnašas, nes jis galiausiai bus naudojamas importo muitams kompensuoti, taip sumažinant Indijos Vyriausybės pajamas iš muitų, kurias kitu atveju ji turėtų gauti. Be to, TPS kreditas yra naudingas eksportuotojui, nes padidina jo likvidumą.
(142)
Be to, pagal teisės aktus TPS priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies a punktą yra laikoma individualia ir kompensuotina.
(143)
Ši schema negali būti laikoma leistina sąlyginio apmokestinimo muitais sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, nes ji neatitinka pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinio sąlyginio apmokestinimo sistemos apibrėžtis ir taisyklės) išdėstytų taisyklių. Tiksliau eksportuotojas gamybos proceso metu neprivalo faktiškai sunaudoti be muito importuotų produktų, o kredito suma skaičiuojama neatsižvelgiant į faktines panaudotas žaliavas. Be to, nėra jokios sistemos arba tvarkos, kurias taikant būtų patvirtinta, kokios žaliavos naudojamos gaminant eksportuojamą produktą, arba nustatyta, ar nebuvo sumokėti per dideli importo muitai, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II ir III prieduose. Galiausiai eksportuotojas turi teisę naudotis TPS lengvatomis neatsižvelgiant į tai, ar jis apskritai importuoja kokias nors žaliavas. Norinčiam gauti lengvatą eksportuotojui pakanka paprasčiausiai eksportuoti produktus neįrodant, kad buvo importuotos kokios nors žaliavos. Taigi tai reiškia, kad net tie eksportuotojai, kurie visas žaliavas įsigyja vietoje ir neimportuoja jokių produktų, kurie gali būti naudojami kaip žaliavos, taip pat turi teisę naudotis TPS.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(144)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnį kompensuotinos subsidijos dydis apskaičiuojamas subsidijos gavėjui suteiktos naudos išraiška, nustačius, kad tokios naudos suteikta tiriamuoju laikotarpiu. Todėl buvo nuspręsta, kad gavėjas gauna lengvatą tuo metu, kai pagal šią schemą sudaromas eksporto sandoris. Tuo metu Indijos Vyriausybė privalo atsisakyti muitų, taip suteikdama finansinį įnašą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Muitinei išdavus eksporto važtaraštį, kuriame, inter alia, nurodoma konkrečiam eksporto sandoriui suteiktina TPS kredito suma, Indijos Vyriausybė nebeturi teisės priimti sprendimo suteikti subsidiją ar jos nesuteikti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikoma, kad pagal TPS gauta subsidija yra lygi kreditų, gautų už eksporto sandorius, atliktus pagal šią schemą per tiriamąjį laikotarpį, sumoms.
(145)
Pateikus pagrįstus prašymus, siekiant apskaičiuoti subsidijos sumą, kaip skaitiklį, pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą iš tokiu būdu nustatytų kreditų buvo išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos būtina sumokėti, norint gauti subsidiją. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, ši subsidijos suma buvo paskirstyta visai eksporto apyvartai tiriamuoju laikotarpiu kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba pervežtą kiekį.
(146)
Penkioms nurodytoms bendrovėms pagal šią schemą tiriamuoju laikotarpiu nustatyta atitinkamai 1,59 %, 1,75 %, 1,77 %, 1,85 % ir 1,95 % subsidijų norma.
3.2.4. Sąlyginio apmokestinimo muitu schema (SAMS)
a) Teisinis pagrindas
(147)
Išsamus SAMS aprašymas pateiktas 1995 m. Muitų ir centrinio akcizo sąlyginio apmokestinimo muitu taisyklėse su pakeitimais, padarytais vėliau paskelbtais pranešimais.
b) Teisė naudotis schema
(148)
Teisę naudotis šia schema turi visi gamintojai eksportuotojai arba prekiautojai eksportuotojai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(149)
Teisę naudotis šia schema turintis eksportuotojas gali kreiptis dėl sąlyginio apmokestinimo muitu sumos, kuri skaičiuojama procentais nuo produktų, eksportuojamų pagal šią schemą, FOB vertės. Sąlyginio apmokestinimo muitu normas Indijos Vyriausybė nustatė beveik visiems produktams, įskaitant nagrinėjamąjį produktą. Jos nustatytos remiantis produkto gamybai kaip žaliavos naudojamų medžiagų vidutiniu kiekiu ar verte ir vidutine už žaliavas sumokėtų muitų suma. Šios normos taikomos neatsižvelgiant į faktinį importo muitų sumokėjimą. Nagrinėjamojo produkto SAMS norma tiriamuoju laikotarpiu buvo: 3 % iki 2012 m. spalio 9 d., 2,1 % 2012 m. spalio 10 d.-2013 m. rugsėjo 20 d. ir 1,7 % nuo 2013 rugsėjo 21 d. FOB vertės.
(150)
Norėdama pasinaudoti šia schema, bendrovė turi eksportuoti. Į muitinės serverį (ICEGATE) įvedant krovinio duomenis nurodoma, kad eksportas vykdomas pagal SAMS, ir SAMS suma nustatoma neatšaukiamai. Po to, kai vežėjas pateikia bendrąją eksporto deklaraciją, muitinė ją palygina su važtaraščio duomenimis ir įvertina patenkinamai, laikoma, kad visos sąlygos yra įvykdytos ir sąlyginio apmokestinimo muitu suma turi būti sumokėta tiesioginiu mokėjimu į eksportuotojo banko sąskaitą arba išduodant banko vekselį.
(151)
Be to, eksportuotojas turi pateikti eksporto pajamų panaudojimo įrodymą pateikdamas banko pažymą apie eksporto pajamų panaudojimą (BRC). Šį dokumentą galima pateikti po to, kai sumokama sąlyginio apmokestinimo muitu suma, tačiau Indijos Vyriausybė atsiima sumokėtą sumą, jei eksportuotojas per nustatytą terminą nepateikia BRC.
(152)
Sąlyginio apmokestinimo muitu sumą galima naudoti bet kokiais tikslais.
(153)
Nustatyta, kad pagal Indijos apskaitos standartus sąlyginio apmokestinimo muitu suma komercinėse sąskaitose gali būti kaupiamuoju principu traukiama į apskaitą kaip pajamos, kai įvykdomas eksporto įsipareigojimas.
(154)
Du iš patikrintų eksportuojančių gamintojų tiriamuoju laikotarpiu naudojosi SAMS.
d) Išvada dėl SAMS
(155)
SAMS yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. Vadinamoji sąlyginio apmokestinimo muitu suma yra Indijos Vyriausybės finansinis įnašas, nes tai Indijos Vyriausybės tiesioginis lėšų pervedimas. Sąlyginio apmokestinimo muitu suma taip pat yra naudinga eksportuotojui, nes padidina jo likvidumą rinkai nebūdingomis sąlygomis.
(156)
Eksporto sąlyginio apmokestinimo muitu normą kiekvienam produktui atskirai nustato Indijos Vyriausybė. Tačiau, nors subsidija vadinama sąlyginio apmokestinimo muitu, ši schema neturi leistinos sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos arba pakaitinės sąlyginio apmokestinimo sistemos, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, savybių. Mokėjimas grynaisiais eksportuotojui nesiejamas su faktiniu žaliavoms taikomų importo muitų mokėjimu ir nėra muitų kreditas buvusio ar būsimo žaliavų importo muitams kompensuoti.
(157)
Tai patvirtinta Indijos Vyriausybės aplinkraštyje Nr. 24/2001, kuriame aiškiai teigiama, kad „sąlyginio apmokestinimo muitu normos nėra susijusios su faktiniu žaliavų naudojimu ir faktiniu konkretaus eksportuotojo ar atskiros siuntos žaliavų apmokestinimu“, ir regionų valdžios institucijoms nurodoma, kad „per patikrinimus vietoje neturi būti reikalaujama pateikti įrodymų apie faktinius muitus, sumokėtus už importuotas ar vietines žaliavas, ar eksportuotojų pateiktų sąlyginio apmokestinimo muitu prašymų“.
(158)
Mokėjimas, kurį Indijos Vyriausybė atlieka tiesiogiai pervesdama lėšas produktų eksportą įvykdžiusiems eksportuotojams, turi būti laikomas tiesiogine Indijos Vyriausybės dotacija, kuri priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir todėl laikoma individualia ir kompensuotina priemone pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą.
(159)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, daroma išvada, kad SAMS yra kompensuotina subsidija.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(160)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnį kompensuotinos subsidijos dydis apskaičiuojamas subsidijos gavėjui suteiktos naudos išraiška, nustačius, kad tokios naudos suteikta tiriamuoju laikotarpiu. Todėl buvo nuspręsta, kad gavėjas gauna lengvatą tuo metu, kai pagal šią schemą sudaromas eksporto sandoris. Šiuo momentu Indijos Vyriausybė privalo sumokėti sąlyginio apmokestinimo muitu sumą, o tai yra finansinis įnašas, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje. Muitinei išdavus eksporto važtaraštį, kuriame, inter alia, nurodoma konkrečiam eksporto sandoriui suteiktina sąlyginio apmokestinimo muitu suma, Indijos Vyriausybė nebeturi teisės priimti sprendimo suteikti subsidiją ar jos nesuteikti. Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikoma, kad pagal SAMS gauta subsidija yra lygi sąlyginio apmokestinimo muitu sumų, gautų už eksporto operacijas, atliktas pagal šią schemą per tiriamąjį laikotarpį, sumoms.
(161)
Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, šios subsidijų sumos buvo paskirstytos visai eksporto apyvartai tiriamuoju laikotarpiu kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją suteikiant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(162)
Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, dviem nurodytoms bendrovėms tiriamuoju laikotarpiu pagal šią schemą nustatytos atitinkamai 0,24 ir 2,12 % subsidijų normos.
3.2.5. Išankstinių leidimų schema (ILS)
a) Teisinis pagrindas
(163)
Išsamus schemos aprašymas pateiktas 2009-2014 m. UPP 4.1.1-4.1.14 dalyse ir PV I 2009-2014 m. 4.1-4.30 skyriuose.
b) Teisė naudotis schema
(164)
ILS sudaro šešios poschemės, kurios išsamiau aprašytos 165 konstatuojamojoje dalyje. Šios poschemės, inter alia, skiriasi pagal teisės pasinaudoti lengvatomis taikymo sritį. Teisę naudotis ILS fiziniam eksportui ir ILS metiniams poreikiams taikomomis poschemėmis turi su finansuojančiais gamintojais susieti gamintojai eksportuotojai ir prekiautojai eksportuotojai. Galutiniam eksportuotojui produktus tiekiantys gamintojai eksportuotojai turi teisę naudotis tarpiniam tiekimui taikoma ILS. Teisę naudotis ILS vadinamojo tariamo eksporto poscheme turi pagrindiniai rangovai, tiekiantys produktus 2009-2014 m. UPP 8.2 dalyje nurodytoms vadinamojo tariamo eksporto kategorijų įmonėms, pvz., į eksportą orientuotoms įmonėms. Galiausiai vadinamojo tariamo eksporto lengvatomis pagal Išankstinio išleidimo įsakymo (IIĮ) ir Kompensacinio vidaus akredityvo poschemes teisę naudotis turi tarpiniai gamintojų eksportuotojų tiekėjai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(165)
Išankstiniai leidimai gali būti išduodami:
a)
Fiziniam eksportui: tai pagrindinė poschemė. Pagal ją leidžiama be muito importuoti žaliavas, naudojamas konkretiems eksportuojamiems produktams gaminti. Šiuo atveju „fizinis“ reiškia, kad eksportuojamas produktas turi būti išvežtas iš Indijos teritorijos. Licencijoje nurodoma leidžiama importo apimtis ir eksporto įsipareigojimas, įskaitant eksportuojamo produkto rūšį.
b)
Metiniams poreikiams: toks leidimas susijęs su platesne produktų grupe (pvz., cheminiai ir susiję produktai), o ne konkrečiu eksportuojamu produktu. Licencijos turėtojas, neviršydamas tam tikros ribinės vertės, nustatytos atsižvelgiant į jo ankstesnės eksporto veiklos rezultatus, gali be muito importuoti visas žaliavas, kurios turi būti naudojamos bet kuriems tokiai grupei priklausantiems produktams gaminti. Jis gali pasirinkti eksportuoti bet kurį tai produktų grupei priskiriamą produktą, pagamintą naudojant tokią muitu neapmokestinamą medžiagą.
c)
Tarpiniam tiekimui: ši poschemė taikoma tokiais atvejais, kai du gamintojai ketina gaminti vieną eksportuojamą produktą ir pasiskirstyti gamybos procesą. Tarpinį produktą gaminantis gamintojas eksportuotojas gali be muito importuoti žaliavas ir tam gali pasinaudoti ILS tarpiniam tiekimui. Galutinis eksportuotojas baigia gamybos procesą ir privalo eksportuoti galutinį produktą.
d)
Tariamam eksportui: pagal šią poschemę pagrindinis rangovas gali be muito importuoti žaliavas, reikalingas gaminti produktus, kuriuos ketinama parduoti 2009-2014 m. UPP 8.2. dalies b-f, g, i ir j punktuose minėtų kategorijų pirkėjams kaip vadinamąjį tariamą eksportą. Indijos Vyriausybės nuomone, tariamas eksportas reiškia tuos sandorius, pagal kuriuos tiekiami produktai yra neišgabenami iš šalies. Tam tikros tiekimo kategorijos laikomos tariamu eksportu, jei produktai pagaminti Indijoje, pvz., produktų tiekimas į eksportą orientuotai įmonei arba specialiojoje ekonominėje zonoje (toliau - SEZ) esančiai bendrovei.
e)
Išankstinio išleidimo įsakymas (IIĮ): ILS turėtojas, ketinantis gauti žaliavų iš vietinių šaltinių ir nesinaudoti tiesioginiu importu, turi galimybę jas gauti pateikdamas IIĮ. Tokiais atvejais išankstiniai leidimai pripažįstami kaip IIĮ ir patvirtinami vietos tiekėjui pristačius jame nurodytus produktus. Patvirtinus IIĮ vietos tiekėjui suteikiama teisė naudotis tariamo eksporto lengvatomis, kaip nurodyta 2009-2014 m. UPP 8.3 dalyje (t. y. tarpiniam tiekimui ir (arba) tariamam eksportui, tariamo eksporto sąlyginiam apmokestinimui muitais ir galutinio akcizo grąžinimui taikoma ILS). Pagal IIĮ mechanizmą mokesčiai ir muitai grąžinami tiekėjui, o ne galutiniam eksportuotojui sąlyginio apmokestinimo muitais ir (arba) muitų grąžinimo forma. Mokesčiai ir (arba) muitai gali būti grąžinami už vietos ir importuotas žaliavas.
f)
Kompensaciniam vidaus akredityvui: ši poschemė taip pat apima vietos tiekimą išankstinio leidimo turėtojui. Išankstinio leidimo turėtojas gali kreiptis į banką dėl vidaus akredityvo atidarymo vietos tiekėjui. Bankas patvirtina tiesioginio importo leidimą tik produktų, kurie ne importuojami, o įsigyjami šalies viduje, vertei ir kiekiui. Vietos tiekėjas turi teisę naudotis tariamo eksporto lengvatomis, nurodytomis 2009-2014 m. UPP 8.3 dalyje (t. y. tarpiniam tiekimui ir (arba) tariamam eksportui, tariamo eksporto sąlyginiam apmokestinimui muitais ir galutinio akcizo grąžinimui taikoma ILS).
(166)
Tiriamuoju laikotarpiu trims patikrintoms bendrovėms pagal ILS taikytos nuolaidos, susijusios su nagrinėjamuoju produktu. Šios bendrovės pasinaudojo pirmiau minėtomis a, d ir e punktuose nurodytomis poschemėmis. Todėl kompensavimo pagal kitas nepanaudotas poschemes nustatyti nereikia.
(167)
Indijos valdžios institucijų atliekamo tikrinimo tikslais išankstinio leidimo turėtojas teisiškai privalo „teisingai ir tinkamai tvarkyti importuotų ir (arba) šalies viduje be muitų įsigytų produktų suvartojamo ir naudojamo kiekio apskaitą“ ir naudoti specialią formą (PV I 2009-2014 m. 4.26 ir 4.30 skyriai bei 23 priedėlis), t. y. pildyti faktinį suvartojimo registrą. Registrą turi tikrinti nepriklausomas atestuotas apskaitininkas ir (arba) darbo ir sąnaudų apskaitininkas, išduodantis sertifikatą, kuriame patvirtinama, kad nurodyti registrai ir susiję įrašai patikrinti, o pagal 23 priedėlį pateikta informacija visais atžvilgiais teisinga ir tiksli.
(168)
Naudojimosi ILS fiziniam eksportui, kaip nurodyta 165 konstatuojamosios dalies a punkte, kuria tiriamuoju laikotarpiu naudojosi dvi patikrintos bendrovės, atveju Indijos Vyriausybė nustato leistiną importo apimtį ir eksporto įsipareigojimo apimtį bei vertę ir įrašo juos išankstiniame leidime. Be to, importuojant ir eksportuojant Vyriausybės pareigūnai atitinkamus sandorius turi įrašyti išankstiniame leidime. Pagal ILS leidžiamą importo apimtį nustato Indijos Vyriausybė, remdamasi standartinėmis išeigos normomis (toliau - SIN), kurios nustatytos iš esmės visiems produktams, įskaitant nagrinėjamąjį produktą.
(169)
Importuojamos žaliavos negali būti perduodamos ir turi būti naudojamos galutiniam eksportuojamam produktui gaminti. Eksporto įsipareigojimą reikia įvykdyti per nustatytą laikotarpį nuo licencijos išdavimo (per 24 mėnesius su galimybe pratęsti laikotarpį du kartus po 6 mėnesius).
(170)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad Indijos valdžios institucijų nurodytų tikrinimo reikalavimų praktikoje nebuvo laikomasi.
(171)
Tik viena iš dviejų patikrintų bendrovių, kurios naudojosi šia poscheme, vedė gamybos ir suvartojimo registrą. Tačiau remiantis suvartojimo registru nebuvo galima patikrinti, kurios žaliavos ir koks jų kiekis buvo sunaudota eksportuojamam produktui gaminti. Dėl pirmiau nurodytų tikrinimo reikalavimų - bendrovės neturėjo jokių įrašų, kuriais remiantis būtų galima įrodyti, kad buvo atliktas nepriklausomas suvartojimo registro auditas. Todėl manoma, kad tiriami eksportuotojai nesugebėjo įrodyti, kad laikėsi susijusių užsienio prekybos politikos dokumentų nuostatų.
(172)
Kalbant apie naudojimąsi ILS dėl IIĮ, kaip nurodyta 165 konstatuojamosios dalies e punkte, kuria tiriamuoju laikotarpiu naudojosi viena iš patikrintų bendrovių, pagal šią schemą leidžiamo importo apimtis nustatoma kaip eksportuotų galutinių produktų procentinė dalis. Išankstinėmis licencijomis nustatomi leistini importo vienetai pagal jų kiekius arba pagal jų vertę. Abiem atvejais daugumai produktų, įskaitant šiame tyrime nagrinėjamą produktą, remiantis SIN nustatyti leidžiamiems muitais neapmokestinamiems pirkimams taikomi tarifai. Išankstinėse licencijose nurodytos žaliavos yra žaliavos, naudojamos atitinkamam eksportuojamam galutiniam produktui pagaminti.
(173)
Išankstinės licencijos turėtojas, ketinantis gauti žaliavų iš vietinių šaltinių ir nesinaudoti tiesioginiu importu, turi galimybę jas gauti pateikdamas IIĮ. Tokiu atveju išankstinės licencijos tampa išankstinio išleidimo įsakymais ir patvirtinamos tiekėjui pristačius jose nurodytas prekes. Patvirtinus IIĮ vietos tiekėjui suteikiama teisė naudotis tariamo eksporto lengvatomis, kaip antai tariamo eksporto sąlyginiu apmokestinimu muitais ir vadinamojo galutinio akcizo grąžinimu.
(174)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad Indijos valdžios institucijų nurodytų tikrinimo reikalavimų praktikoje nebuvo laikomasi.
(175)
Naudojimosi ILS tariamam eksportui, kaip nurodyta 165 konstatuojamosios dalies d punkte, kuria tiriamuoju laikotarpiu naudojosi viena patikrinta bendrovė, atveju Indijos Vyriausybė nustato leistiną importo apimtį ir eksporto įsipareigojimo apimtį bei vertę ir įrašo juos išankstiniame leidime. Be to, importuojant ir eksportuojant Vyriausybės pareigūnai atitinkamus sandorius turi įrašyti leidime. Pagal šią schemą leidžiamą importo apimtį nustato Indijos Vyriausybė, remdamasi SIN.
(176)
Eksporto įsipareigojimą reikia įvykdyti per nustatytą laikotarpį nuo leidimo išdavimo (per 24 mėnesius su galimybe pratęsti laikotarpį du kartus po 6 mėnesius).
(177)
Importuojamų žaliavų ir eksportuotų galutinių produktų ryšių nenustatyta. Be to, nustatyta, kad pareiškėjas nevedė 167 konstatuojamojoje dalyje minėto privalomo pildyti suvartojimo registro, tikrinamo nepriklausomo apskaitininko. Nors šis reikalavimas buvo pažeistas, pareiškėjas pasinaudojo lengvatomis pagal ILS.
d) Išvada dėl ILS
(178)
Atleidimas nuo importo muitų yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, t. y. Indijos Vyriausybės finansinis įnašas, nes dėl jo sumažėja pajamos iš muitų, kurios kitu atveju būtų surinktos, o tiriamiems eksportuotojams suteikiama lengvata, nes pagerėja jų likvidumas.
(179)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad visos minėtos poschemės pagal teisės aktus aiškiai priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų, todėl laikomos individualiomis ir kompensuotinomis priemonėmis pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą. Neprisiimdama eksporto įsipareigojimo bendrovė negali naudotis pagal šią schemą teikiamomis lengvatomis.
(180)
Nė vienos iš šiuo atveju minėtų poschemių negalima laikyti leistinomis sąlyginio apmokestinimo muitu sistemomis arba pakaitinėmis muitų grąžinimo sistemomis, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Jos neatitinka taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo muitu sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo muitu sistemos apibrėžtis ir taisyklės). Indijos Vyriausybė netaikė veiksmingos tikrinimo sistemos arba tvarkos, kad nustatytų, ar ir kokiais kiekiais žaliavos buvo sunaudotos eksportuojamam produktui gaminti (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 punktas, o pakaitinių sąlyginio apmokestinimo sistemų atveju - pagrindinio reglamento III priedo II dalies 2 punktas). Taip pat laikoma, kad nagrinėjamojo produkto SIN buvo nepakankamai tikslios ir negali būti laikomos faktinio vartojimo tikrinimo sistema, nes dėl jų formos Indijos Vyriausybė negali pakankamai tiksliai patikrinti, koks žaliavų kiekis buvo sunaudotas eksportuojamam produktui gaminti. Be to, Indijos Vyriausybė neatliko papildomo patikrinimo, susijusio su faktiškai panaudotomis žaliavomis, nors paprastai tokį patikrinimą reikia atlikti, kai nėra veiksmingos tikrinimo sistemos (pagrindinio reglamento II priedo II dalies 5 punktas ir III priedo II dalies 3 punktas).
(181)
Atskleidus faktus vienas atrinktas eksportuojantis Indijos gamintojas teigė, kad schema neturėtų būti kompensuotina, nes bendrovė įvykdė savo teisinį įsipareigojimą dėl nepriklausomo žaliavos suvartojimo registro audito, todėl turėtų būti laikoma, kad tokio patikrinimo Indijos Vyriausybei pakanka. Tokio pagrindimo priimti negalima. Indijos Vyriausybės patikrinimas laikomas nesusijusiu su bet kokiais bendrovėms nustatytais įpareigojimais. Per tikrinamąjį vizitą patvirtinta, kad dabartinė Indijos Vyriausybės taikoma tikrinimo sistema neatitinka pagrindinio reglamento II priedo II dalies 4 straipsnyje išdėstytų taisyklių. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
(182)
Ta pati šalis teigė, kad licencijų grupavimas Indijoje yra teisėta praktika ir kad bendrovių padėties negali pabloginti tai, kad apskaičiuojant subsidijos normą vietoj nagrinėjamojo produkto apyvartos naudojama viso eksporto apyvarta. Tačiau šiomis aplinkybėmis licencijų grupavimo teisėtumas Indijoje neturėjo reikšmės. Atlikus tyrimą nustatyta, kad dėl licencijų grupavimo nebuvo galima pagrįstai paskirstyti su poliesterių kuokšteliniais pluoštais susijusių licencijų. Išties, apskaičiuojant subsidijos normą turėjo būti atsižvelgiama į lengvatas paskirstymo, o ne poliesterių kuokštelinių pluoštų lygmeniu, nes pagal patikrintą informaciją nebuvo galima tinkamai nustatyti, kiek žaliavų (naudojamų kitiems produktams gaminti) sunaudota tik poliesterių kuokšteliniams pluoštams pagaminti. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
(183)
Todėl 165 konstatuojamosios dalies a, d ir e punktuose nurodytos poschemės yra kompensuotinos.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(184)
Jeigu netaikomos leistinos sąlyginio apmokestinimo muitu sistemos arba pakaitinės sąlyginio apmokestinimo muitu sistemos, kompensuotina lengvata - atsisakymas išieškoti visus importo muitus, paprastai mokamus už importuojamas žaliavas. Dėl to pažymima, kad pagrindiniame reglamente ne tik numatyta kompensuoti perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą. Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir I priedo i punkte nustatyta, kad perviršinė atsisakytų išieškoti muitų suma gali būti kompensuojama tik jeigu įvykdomos pagrindinio reglamento II ir III priedų sąlygos. Tačiau šiuo atveju šios sąlygos nebuvo įvykdytos. Tai reiškia, kad nustačius, jog stebėsena nepakankama, pirmiau nurodyta išimtis sąlyginio apmokestinimo sistemoms netaikoma. Tokiu atveju taikoma įprastinė taisyklė dėl nesumokėtų muitų (prarastų pajamų) sumos kompensavimo, o ne dėl tariamos perviršinės atsisakytų išieškoti muitų sumos. Kaip nurodyta pagrindinio reglamento II priedo II dalyje ir III priedo II dalyje, tokią perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą apskaičiuoja ne tyrimą atliekanti institucija. Kitaip nei nurodyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, tyrimą atliekančios institucijos užduotis - tik surinkti pakankamai įrodymų, kad tariama tikrinimo sistema yra netinkama.
(185)
Subsidijos suma bendrovėms, kurios naudojosi ILS, apskaičiuota remiantis nesurinktais importo muitais (pagrindiniu muitu ir specialiu papildomu muitu) už medžiagas, importuotas per tiriamąjį laikotarpį pagal poschemę (skaitiklis). Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktu, iš subsidijos sumos išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos reikėjo būtinai sumokėti, norint gauti subsidiją, jeigu tokie prašymai buvo pagrįsti. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, ši subsidijos suma buvo paskirstyta visai nagrinėjamojo produkto eksporto apyvartai per tiriamąjį laikotarpį kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(186)
Trims nurodytoms bendrovėms pagal šią schemą tiriamuoju laikotarpiu nustatyta atitinkamai 0,11 %, 1,89 % ir 4,31 % subsidijų norma.
3.2.6. Importo be muito leidimas (BIL)
a) Teisinis pagrindas
(187)
Išsamus schemos aprašymas pateiktas 2009-2014 m. UPP 4.2.1-4.2.47 dalyse ir PV I 2009-2014 m. 4.31-4.36 skyriuose.
b) Teisė naudotis schema
(188)
Teisę naudotis šia schema turi visi gamintojai eksportuotojai arba prekiautojai eksportuotojai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(189)
BIL yra schema, taikoma prieš eksportuojant prekes ir po prekių eksporto, pagal kurią galima be muito importuoti prekes, nustatytas pagal SIN, bet kuria, perduodamų BIL atveju, neprivaloma naudotis gaminant eksportuojamą produktą.
(190)
BIL taikomas tik SIN nurodytoms importuojamoms žaliavoms. Numatyta importo apimtis ribojama pagal SIN nurodytą kiekį ir vertes, bet pagal prašymą ją gali persvarstyti regionų valdžios institucijos.
(191)
Eksporto įsipareigojimui taikomas minimalus 20 % papildomos vertės reikalavimas. Eksportas gali būti vykdomas laukiant, kol bus suteiktas BIL; šiuo atveju numatyta importo apimtis nustatoma proporcingai pagal numatytą eksporto apimtį.
(192)
Įvykdžius eksporto įsipareigojimą, eksportuotojas gali prašyti perleisti BIL; faktiškai tai reiškia leidimą parduoti importo be muito licenciją rinkoje.
(193)
Vienas iš patikrintų eksportuojančių gamintojų tiriamuoju laikotarpiu naudojosi BIL.
d) Išvada dėl BIL
(194)
Atleidimas nuo importo muitų yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. Ji laikoma Indijos Vyriausybės finansiniu įnašu, nes dėl jo sumažėja pajamos iš muitų, kurios kitu atveju būtų surinktos, o tiriamiems eksportuotojams suteikiama lengvata, nes pagerėja jų likvidumas.
(195)
Be to, pagal teisės aktus BIL priklauso eksporto veiklos rezultatų, todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą ji laikoma individualia ir kompensuotina.
(196)
Šios schemos negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitu sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitu sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Ji neatitinka griežtų taisyklių, nustatytų pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II priede (sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos apibrėžtis ir taisyklės) ir III priede (pakaitinės sąlyginio apmokestinimo muitais sistemos apibrėžtis ir taisyklės). Visų pirma: i) pagal ją leidžiama grąžinti importo rinkliavas arba santykinai neapmokestinti jomis žaliavų, sunaudotų kitam produktui gaminti; ii) netaikoma jokia tikrinimo sistema arba tvarka, siekiant patvirtinti, ar ir kokios žaliavos naudojamos gaminant eksportuojamą produktą, arba įsitikinti, ar nebuvo gauta papildomos naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II ir III prieduose, ir iii) sertifikatų ir (arba) leidimų perleidžiamumas reiškia, kad eksportuotojas, kuriam suteiktas BIL, neprivalo faktiškai pasinaudoti sertifikatu žaliavoms importuoti.
(197)
Atskleidus faktus vienas atrinktas eksportuojantis Indijos gamintojas teigė, kad Indijoje taikoma tikrinimo sistema yra pagrįsta, veiksminga ir atitinka Indijos komercinę praktiką, todėl nebėra pagrindinės priežasties pripažinti schemą kompensuotina. Priešingai, nei teigta, atliekant tyrimą nebuvo patvirtinta, kad pagal Indijoje taikomą tikrinimo sistemą galima patikrinti, ar ir kokios žaliavos naudojamos gaminant eksportuojamą produktą, arba įsitikinti, ar nebuvo gauta papildomos naudos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, II ir III prieduose. Be to, gamintojas taip pat neginčijo nei to, kad pagal šią sistemą galima grąžinti importo rinkliavas arba santykinai neapmokestinti jomis žaliavų, sunaudotų kitam produktui gaminti, nei to, kad dėl sertifikatų ir (arba) leidimų perleidžiamumo eksportuotojas, kuriam suteiktas BIL, neprivalo faktiškai pasinaudoti sertifikatu žaliavoms importuoti. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(198)
Jeigu netaikomos leistinos sąlyginio apmokestinimo muitu sistemos arba pakaitinės sąlyginio apmokestinimo muitu sistemos, kompensuotina lengvata - atsisakymas išieškoti visus importo muitus, paprastai mokamus už importuojamas žaliavas. Dėl to pažymima, kad pagrindiniame reglamente ne tik numatyta kompensuoti perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą.
(199)
Pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir I priedo i punkte nustatyta, kad perviršinė atsisakytų išieškoti muitų suma gali būti kompensuojama tik jeigu įvykdomos pagrindinio reglamento II ir III priedų sąlygos. Tačiau šiuo atveju šios sąlygos nebuvo įvykdytos. Tai reiškia, kad nustačius, jog stebėsena nepakankama, pirmiau nurodyta išimtis sąlyginio apmokestinimo sistemoms netaikoma. Tokiu atveju taikoma įprastinė taisyklė dėl nesumokėtų muitų (prarastų pajamų) sumos kompensavimo, o ne dėl tariamos perviršinės atsisakytų išieškoti muitų sumos. Kaip nurodyta pagrindinio reglamento II priedo II dalyje ir III priedo II dalyje, tokią perviršinę atsisakytų išieškoti muitų sumą apskaičiuoja ne tyrimą atliekanti institucija. Kitaip nei nurodyta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje, tyrimą atliekančios institucijos užduotis - tik surinkti pakankamai įrodymų, kad tariama tikrinimo sistema yra netinkama.
(200)
Subsidijos suma bendrovėms, kurios naudojosi BIL, apskaičiuota remiantis nesurinktais importo muitais (pagrindiniu muitu ir specialiu papildomu muitu) už medžiagas, importuotas per tiriamąjį laikotarpį pagal poschemę (skaitiklis). Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktu, iš subsidijos sumos išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos reikėjo būtinai sumokėti, norint gauti subsidiją, jeigu tokie prašymai buvo pagrįsti. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi, ši subsidijos suma buvo paskirstyta visai nagrinėjamojo produkto eksporto apyvartai per tiriamąjį laikotarpį kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(201)
Pagal šią schemą per tiriamąjį laikotarpį vienintelei nagrinėjamai bendrovei nustatyta subsidijų norma siekė 4,95 %.
3.2.7. Gamybos priemonių eksportui skatinti schema (GPESS)
a) Teisinis pagrindas
(202)
Išsamus GPESS aprašymas pateiktas 2009-2014 m. UPP 5 skyriuje ir PV I 2009-2014 m. 5 skyriuje.
b) Teisė naudotis schema
(203)
Teisę naudotis šia schema turi eksportuojantys gamintojai, taip pat su gamintojais susieti eksportuojantys prekiautojai ir paslaugų teikėjai.
c) Praktinis įgyvendinimas
(204)
Laikydamasi įsipareigojimo eksportuoti sąlygos, bendrovė gali importuoti gamybos priemones (naujas gamybos priemones ir naudotas iki 10 metų senumo gamybos priemones), mokėdama už jas sumažintą muitą. Todėl pateikus prašymą ir sumokėjus mokestį, Indijos Vyriausybė išduoda GPESS licenciją. Pagal šią schemą numatyta taikyti sumažintą 3 % importo muito normą visoms pagal šią schemą importuojamoms gamybos priemonėms. Vykdant eksporto įsipareigojimą importuotos gamybos priemonės turi būti panaudotos tam tikram eksportuojamų produktų kiekiui pagaminti per tam tikrą laikotarpį. Pagal 2009-2014 m. UPP gamybos priemones pagal GPESS galima importuoti mokant 0 % normos muitą, tačiau tokiu atveju eksporto įsipareigojimui įvykdyti skiriamas trumpesnis laikotarpis.
(205)
GPESS licencijos turėtojas gamybos priemones gali įsigyti ir iš vietos šaltinių. Tokiu atveju vietos gamybos priemonių gamintojas gali pasinaudoti be muito importuojamų komponentų, reikalingų tokioms gamybos priemonėms pagaminti, importo lengvatomis. Arba toks vietos gamintojas gali prašyti, kad už gamybos priemonių tiekimą GPESS licencijos turėtojui jam būtų taikomos tariamo eksporto lengvatos.
(206)
Nustatyta, kad trys atrinktos bendrovės pagal GPESS gavo nuolaidų, kurios buvo skirtos nagrinėjamajam produktui per tiriamąjį laikotarpį.
d) Išvada dėl GPESS
(207)
GPESS yra subsidija, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje. Muito sumažinimas laikomas Indijos Vyriausybės finansiniu įnašas, nes taikant šią nuolaidą sumažinamos Indijos Vyriausybės muitų pajamos, kurias kitu atveju ji turėtų gauti. Muito sumažinimas taip pat naudingas eksportuotojui, nes importuojant sutaupyti muitai padidina bendrovės likvidumą.
(208)
Be to, pagal teisės aktus GPESS priklauso nuo to, ar bus vykdomas eksportas, nes neįsipareigojus eksportuoti negalima gauti šių licencijų. Todėl pagal pagrindinio reglamento 4 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos a punktą ji laikoma individualia ir kompensuotina.
(209)
GPESS negalima laikyti leistina sąlyginio apmokestinimo muitu sistema arba pakaitine sąlyginio apmokestinimo muitu sistema, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto ii papunktyje. Tokios leistinos sistemos, kaip nustatyta pagrindinio reglamento I priedo i punkte, netaikomos gamybos priemonėms, nes šios nėra sunaudojamos gaminant eksportuojamus produktus.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(210)
Subsidijos suma apskaičiuota pagrindinio reglamento 7 straipsnio 3 dalyje nustatyta tvarka remiantis muitu, nesumokėtu už importuotas gamybos priemones, paskirstytu per laikotarpį, kuris atitinka tokių gamybos priemonių įprastinį nusidėvėjimo laikotarpį susijusiame pramonės sektoriuje. Vėliau per tiriamąjį laikotarpį gauta subsidijos suma apskaičiuota visą nesumokėtų muitų sumą išdėstant per nusidėvėjimo laikotarpį. Tokiu būdu apskaičiuota suma, priskiriama tiriamajam laikotarpiui, pakoreguota, pridedant šio laikotarpio palūkanas, kad būtų atspindėta visa gautos lengvatos vertė per tam tikrą laikotarpį. Buvo nustatyta, kad šiam tikslui tinka tiriamuoju laikotarpiu Indijoje galiojusi komercinių palūkanų norma. Pateikus pagrįstus prašymus, siekiant apskaičiuoti subsidijos sumą kaip skaitiklį, pagal pagrindinio reglamento 7 straipsnio 1 dalies a punktą buvo išskaičiuoti mokesčiai, kuriuos būtina sumokėti, norint gauti subsidiją.
(211)
Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 ir 3 dalimis, ši subsidijos suma buvo paskirstyta tam tikrai eksporto apyvartai per tiriamąjį laikotarpį kaip atitinkamas vardiklis, nes subsidija priklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant nebuvo atsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą arba vežtą kiekį.
(212)
Atskleidus faktus du atrinkti eksportuojantys Indijos gamintojai paprašė iš naujo išnagrinėti subsidijos sumos apskaičiavimo metodą. Jie teigė, kad GPES licencijos galiojimas gali būti panaikintas ir dėl to viešieji gamybos priemonių pirkimai būtų vykdomi vietoje ir jiems būtų taikomas centrinis akcizas. Tačiau šiuo atveju nebuvo aiškiai nurodytos licencijos, kurių galiojimas panaikintas. Be to, šis klausimas nebuvo keltas atliekant tyrimą, per kurį būtų buvę galima tinkamai patikrinti šį tvirtinimą. Bet kuriuo atveju subsidijos suma apskaičiuota remiantis patikrintos bendrovės įrašais apie pagal šią schemą pirktas žaliavas. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
(213)
Trims nurodytoms bendrovėms pagal šią schemą per tiriamąjį laikotarpį nustatytos atitinkamai 0,37, 0,40 ir 0,46 % subsidijų normos.
3.2.8. Lengvatų paketo schema
a) Teisinis pagrindas
(214)
Skatindama pramonės plėtrą mažiau išsivysčiusiuose valstijos regionuose, Maharaštros Vyriausybė nuo 1964 m. skatina besiplečiančias įmones kurtis besivystančiuose valstijos regionuose naudojantis schema, bendrai žinoma kaip lengvatų paketo schema. Nuo schemos galiojimo pradžios ji kelis kartus iš dalies pakeista, o atliekant šį tyrimą remtasi 2001 ir 2007 m. redakcijomis. 2001 m. kovo 31 d. 2001 m. lengvatų paketo schema, į kurią įtraukta Rezoliucija Nr. IDL-1021/(CR-73)/IND-8. 2007 m. kovo 30 d. 2007 m. lengvatų paketo schema, į kurią įtraukta Rezoliucija Nr. PSI-1707/(CR-50)/IND-8.
b) Teisė naudotis schema
(215)
Minėtose rezoliucijose išvardytos pramonės šakų ir bendrovių kategorijos, kurioms gali būti suteikta teisė naudotis lengvatomis.
c) Praktinis įgyvendinimas
(216)
Kad paskatintų pramonės įmonių steigimą mažiau išsivysčiusiose teritorijose, Maharaštros Vyriausybė numatė paskatų paketą, skirtą padėti pramonės bendrovėms steigtis ir plėstis besivystančiame Maharaštros valstijos regione. Rezoliucijos I priede išvardytos valstijos teritorijos, kurios pagal šią schemą turi teisę naudotis lengvatomis. Tačiau pagal 2007 m. schemą paskatomis galima naudotis tik jeigu pagal 2007 m. schemą išduotas teisės naudotis lengvatomis sertifikatas, kurio gavėjas atitinka tokiame sertifikate išdėstytas išlygas ir (arba) sąlygas. Teisės naudotis lengvatomis sertifikatą išduoda įgyvendinančioji agentūra (valstybės įstaiga) ir jis galioja nuo tos dienos, kai gavėjas (dar vadinamas teisę naudotis lengvatomis turinčia bendrove) pradeda vykdyti komercinę gamybą.
(217)
Lengvatų paketo schemą (toliau - LPS) sudaro kelios poschemės; tiriamuoju laikotarpiu du patikrinti eksportuojantys gamintojai pasinaudojo dviem iš jų:
-
atleidimu nuo elektros mokesčio (toliau - AEM),
-
pramonės skatinimo subsidija (toliau - PSS).
(218)
AEM suteikiamas naujoms teisę naudotis lengvatomis turinčioms bendrovėmis, įsteigtoms konkrečioje teritorijoje, teisės naudotis lengvatomis sertifikate nurodytu laikotarpiu. Šiuo atveju du nurodyti eksportuojantys gamintojai yra atleisti nuo elektros mokesčio atitinkamai 9 ir 7 metų laikotarpiui. Kitose valstijos srityse 100 % į eksportą orientuotos bendrovės, informacinių technologijų ir biotechnologijų bendrovės taip pat atleidžiamos nuo elektros mokesčio 10 metų.
(219)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad vienas Maharaštroje įsikūręs eksportuojantis gamintojas tiriamuoju laikotarpiu naudojosi atleidimo nuo elektros mokesčio poscheme.
(220)
PSS gavėjas turi teisę į subsidiją, kuri lygi 75-100 % reikalavimus atitinkančių investicijų sumos iš jos atėmus subsidijų, gautų pagal lengvatų paketo schemos poschemes, kaip antai AEM, sumą. Subsidija išmokama per teisės naudotis lengvatomis sertifikate nurodytą laikotarpį ir negali viršyti per tą patį laikotarpį Maharaštros valstijai mokėtinos PVM sumos. Reikalavimus atitinkančios investicijos - tai pastatams, gamykloms ir įrengimams skirtos kapitalo sąnaudos.
(221)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad du Maharaštroje įsikūrę eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu naudojosi PSS poscheme.
(222)
Atskleidus faktus du atrinkti eksportuojantys Indijos gamintojai teigė, kad Maharaštros Vyriausybės siūloma PSS poschemė nei tiesiogiai, nei netiesiogiai netaikoma poliesterių kuokštelinių pluoštų gamybos, apdirbimo ar eksporto etapams ir kad naudos dydis priklauso nuo viduje sumokėtų mokesčių sumos. Jie taip pat teigė, kad schema siekiama ne suteikti lengvatas eksportuojantiems gamintojams, bet kompensuoti sąnaudas, patirtas dėl menko regiono išsivystymo, todėl schema negali būti laikoma kompensuotina. Be to, jie tvirtino, kad schema turėtų būti laikoma kapitalo subsidija, o ne pasikartojančia subsidija, ir kad visa gauta nauda turėtų būti paskirstyta per įprastą subsidijuojamo kapitalo nusidėvėjimo laikotarpį. Šiuo atveju atlikus tyrimą nustatyta, kad, kaip minėta 220 konstatuojamojoje dalyje, dotacija kasmet skiriama reikalavimus atitinkančioms investicijoms - su pastatais, gamyklomis ir įranga susijusioms išlaidoms. Tokios investicijos tiesiogiai susijusios su poliesterių kuokšteliniais pluoštais. Vien tai, kad metinė suma, kurios galima prašyti, yra ribojama pagal per tą patį laikotarpį Maharaštros Vyriausybei sumokėtų vidaus mokesčių sumą, nepakeičia fakto, kad kasmet Maharaštros Vyriausybės gautos lėšos sudaro Indijos Vyriausybės finansinį įnašą, dėl kurio tiriamiems eksportuojantiems gamintojams suteikiama lengvata. Galiausiai kasmet mokama dotacija neturi kapitalo subsidijos požymių, net jei tokio mokėjimo kilmė yra investicijos į gamybos priemones. Todėl šis tvirtinimas turėjo būti atmestas.
d) Išvada dėl AEM ir PSS
(223)
Abi poschemės yra subsidijos, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 1 dalies a punkto i papunktyje ir 3 straipsnio 2 dalyje, t. y. Indijos Vyriausybės finansinis įnašas, kuriuo tiriamiems eksportuotojams suteikta lengvata.
(224)
Kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 3 dalyje, šios subsidijavimo poschemės laikomos konkrečiai taikomomis, nes pagal teisės aktą, kuriuo vadovaujasi pagalbą teikianti institucija, teisė naudotis šia schema suteikiama tam tikroms nurodyto geografinio regiono bendrovėms.
(225)
Todėl ši subsidija turėtų būti laikoma kompensuotina.
e) Subsidijos sumos skaičiavimas
(226)
Pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnio 2 dalį ir 5 straipsnį kompensuotinos subsidijos suma apskaičiuojama subsidijos gavėjui suteiktos naudos, susijusios su nagrinėjamuoju produktu, išraiška, nustačius, kad tokios naudos suteikta tiriamuoju laikotarpiu. Vadovaujantis pagrindinio reglamento 7 straipsnio 2 dalimi ši suma (skaitiklis) buvo paskirstyta bendrai eksportuojančio gamintojo nagrinėjamojo produkto pardavimo apyvartai tiriamuoju laikotarpiu, nes subsidija nepriklauso nuo eksporto veiklos rezultatų ir ją skiriant neatsižvelgta į perdirbtą, pagamintą, eksportuotą ar vežtą kiekį.
(227)
Pagal AEM poschemę nustatyta subsidijos norma vienintelei bendrovei, kuriai taikoma ši lengvata, buvo 0,31 %.
(228)
Pagal PSS poschemę nustatyta subsidijos norma nurodytoms bendrovėms tiriamuoju laikotarpiu buvo atitinkamai 1,03 ir 1,91 %.
3.2.9. Kompensuotinų subsidijų suma
(229)
Remiantis nustatytais faktais, bendra patikrintiems eksportuojantiems gamintojams suteiktų kompensuotinų subsidijų suma, išreikšta ad valorem, sudarė nuo 4,16 % iki 7,65 %, kaip nurodyta lentelėje:
1 lentelė
Kompensuotinų subsidijų suma. Indija
(%)
Schema
TRS
TPS
SAMS
ILS
BIL
GPESS
Lengvatų paketo schema
AEM
Lengvatų paketo schema
PSS
Iš viso
Bendrovė
Bombay Dyeing and Manufacturing Co. Ltd.
0,42
1,77
-
-
-
-
0,31
1,91
4,41
Ganesha Ecosphere Ltd.
-
1,95
0,24
0,11
4,95
0,40
-
-
7,65
Indo Rama Synthetics Ltd.
0,15
1,75
-
1,89
-
0,37
-
1,03
5,19
Polyfibre Industries Pvt. Ltd.
0,19
1,85
2,12
-
-
-
-
-
4,16
Reliance Industries Limited
0,63
1,59
-
4,31
-
0,46
-
-
6,99
3.3. VIETNAMAS
3.3.1. Bendrosios nuostatos
(230)
Remiantis skunde ir Komisijos klausimyno atsakymuose pateikta informacija tirtos šios schemos, kurias taikydama Vietnamo Vyriausybė tariamai teikė subsidijas:
A.
valstybinių bankų teikiamos lengvatinės paskolos poliesterių kuokštelinių pluoštų pramonei ir Vyriausybės pavedimas bei nurodymas privatiems bankams;
B.
poliesterių kuokštelinių pluoštų pramonei per valstybines įmones už mažesnį nei tinkamas atlygį tiekiamos prekės;
C.
Vyriausybės už mažesnį nei tinkamas atlygį suteikiama žemė ir kitos su žeme susijusios lengvatos;
D.
atleidimo nuo tiesioginių mokesčių ir mokesčių sumažinimo programos;
E.
netiesioginių mokesčių ir importo tarifų programos;
F.
pagreitintas ilgalaikio turto nusidėvėjimas;
G.
kitos subsidijavimo programos, įskaitant valstybės, regionų ir vietos valdžios schemas.
(231)
Komisija išnagrinėjo visas skunde nurodytas schemas. Nagrinėjant kiekvieną schemą buvo tiriama, ar pagal pagrindinio reglamento 3 straipsnį galima nustatyti, ar Vietnamo Vyriausybė skyrė finansinį įnašą eksportuojantiems gamintojams, ir pastarųjų gautą naudą. Atlikus tyrimą nustatyta, kad šiuo atveju bet kokia su tiriamomis schemomis susijusi nauda yra mažesnė už de minimis sumą, nustatytą pagrindinio reglamento 14 straipsnio 5 dalyje (4). Todėl laikoma, kad nebūtina daryti išvadų dėl atskirų schemų kompensuotinumo.
(232)
Vis dėlto siekiant aiškumo ir skaidrumo toliau pateikiama informacija apie schemas ir nurodomos atitinkamos atskiroms bendrovėms taikomų subsidijų normos, neatsižvelgiant į tai, ar subsidijos laikomos kompensuotinomis, ar ne. Nauda buvo apskaičiuota remiantis pagrindinio reglamento 6 straipsniu.
3.3.2. Specialios subsidijavimo schemos
Subsidijavimo schemos, kuriomis tiriamuoju laikotarpiu nesinaudojo eksportuojantys Vietnamo gamintojai
(233)
Atliekant tyrimą nustatyta, kad tiriami eksportuojantys Vietnamo gamintojai nesinaudojo šiomis schemomis:
a)
poliesterių kuokštelinių pluoštų pramonei per valstybines įmones už mažesnį nei tinkamas atlygį tiekiamos prekės;
b)
pagreitintas ilgalaikio turto nusidėvėjimas;
c)
kitos subsidijavimo programos, įskaitant valstybės, regionų ir vietos valdžios schemas.
(234)
Dėl poliesterių kuokštelinių pluoštų tiekimo pramonei per valstybines įmones už mažesnį nei tinkamas atlygį - skunde tvirtinama, kad Vietnamo gamintojai PTA/MEG, kurie gali būti naudojami kaip pagrindinė žaliava gaminant poliesterių kuokštelinius pluoštus, įsigijo subsidijuojamomis kainomis. Tačiau atliekant tyrimą nustatyta, kad nė vienas iš tirtų eksportuojančių gamintojų nenaudojo PTA/MEG kaip pagrindinės žaliavos, jie visi naudojo perdirbtus PET butelius arba PET butelių dribsnius.
(235)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas pažymėjo, kad Komisija iš dalies išnagrinėjo tik vieną iš jų, t. y. PTA/MEG tiekimą subsidijuojamomis kainomis. Dėl šios programos skundo pateikėjas teigė, kad tai, kaip buvo atrinktos bendrovės, ir tai, kad didieji Vietnamo poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojai nebuvo įtraukti į tyrimą, turėjo poveikio priimant sprendimą dėl šios programos. Skundo pateikėjas taip pat nurodė kitas Vietname tariamai vykdomas subsidijavimo programas ir skunde pateikė informacijos apie jas.
(236)
Kaip Komisija paaiškino 32-34 ir 42 konstatuojamosiose dalyse, Vietnamo atveju bendrovių atranka nebuvo reikalinga, nes visi Vietnamo eksportuojantys gamintojai išreiškė norą bendradarbiauti, o trys atsakymus pateikę bendradarbiaujantys gamintojai vykdo 99 % importo iš Vietnamo. Todėl skundo pateikėjo teiginiai dėl bendrovių atrankos netaikytini tyrimo išvadoms. Be to, vien todėl, kad Vietname yra kitų stambių poliesterių kuokštelinių pluoštų gamintojų, nekyla abejonių dėl bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų tipiškumo. Komisija patvirtina, kad ji siekė gauti informacijos ir atsakymus dėl visų skunde nurodytų tariamų subsidijų, įskaitant subsidijas, kurias skundo pateikėjas nurodė pastabose, pateiktose atskleidus faktus, tačiau buvo nustatyta, kad bendradarbiaujantys eksportuotojai šiomis subsidijomis nesinaudojo. Komisija pateikė išsamią informaciją apie PTA/MEG tiekimą, nes skunde tvirtinta, kad pagal šią programą tariamai galėjo būti teikiamos didelės kompensuotinos subsidijos.
Subsidijavimo schemos, kuriomis tiriamuoju laikotarpiu naudojosi tiriami Vietnamo eksportuojantys gamintojai
(237)
Nustatyta, kad tiriami Vietnamo eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu naudojosi toliau nurodytomis schemomis.
3.3.3. Lengvatinis skolinimas
3.3.3.1. Vietnamo plėtros banko palūkanų normų subsidijos laikotarpiu po investicijų
(238)
Vietnamo plėtros bankas (toliau - VPB) - tai 2006 m. Sprendimu Nr. 108/2006/QD-TTg įsteigtas valstybinis politikos bankas, kurio užduotis - įgyvendinti valstybės politiką, susijusią su investicijų į vystymąsi kreditais ir eksporto kreditais. Tiriamuoju laikotarpiu VPB administravo kai kurių komercinių bankų suteiktų paskolų palūkanų normų subsidijų programą. Pagal šią programą bendrovių grupės „Thai Binh Group“ bendrovės buvo sudariusios sutartis su VPB dėl BIDV ir „Vietcom Bank“ suteiktų paskolų.
(239)
Programos teisinis pagrindas yra 2011 m. rugpjūčio 30 d. Potvarkis Nr. 75/2011/ND-CP, kuriuo pakeičiami potvarkiai Nr. 151/2006/ND-CP, Nr. 106/2008/ND-CP ir Nr. 106/2004 ND-CP. Tais atvejais, kai sutartys buvo pasirašytos iki Potvarkio Nr. 75/2011 taikymo, taikomi ankstesni potvarkiai.
(240)
Pagal šią programą gauta nauda yra VPB siūlomų palūkanų normų ir komercinių bankų šioms dviem bendrovėms suteiktoms paskoloms taikomų palūkanų normų skirtumas. Programa taikoma komercinių bankų ilgalaikėms ir vidutinės trukmės paskoloms, skirtoms investiciniams projektams finansuoti.
(241)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyravo nuo 0 iki 0,28 %.
3.3.3.2. Kai kurių valstybinių komercinių bankų teikiamos žemos palūkanų normos
(242)
Atlikus tyrimą paaiškėjo, kad didelė dalis Vietnamo bankų sektoriaus priklauso valstybei; tiriamuoju laikotarpiu beveik 50 % paskolų Vietname buvo išdavę 5 dideli valstybiniai bankai (5). Užsienio subjektams taikomi apribojimai, susiję su Vietname įsteigtų bankų nuosavybe (6). Komerciniams bankams nurodoma teikti paskolų palūkanų subsidijas (7). Vietnamo valstybinis bankas nustato didžiausią leidžiamą palūkanų normą, kurią komerciniai bankai gali taikyti kai kuriems juridiniams asmenims (8). Iš turimos informacijos matyti, kad valstybiniai komerciniai bankai siūlo mažesnes palūkanų normas nei kiti bankai.
(243)
Keliuose Vietnamo įstatymuose, susijusiuose su bankų sektoriumi ir skolinimu, nurodytos lengvatinės paskolos. Pavyzdžiui, 2001 m. taisyklėje Nr. 1627 nurodytos paskolos, teiktinos vartotojams, kuriems taikoma lengvatinių kreditų politika (20 ir 26 straipsniai), arba Įstatyme dėl kredito institucijų nurodyti lengvatiniai kreditai (27 straipsnis).
(244)
Subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, tiriamuoju laikotarpiu suteiktą naudą. Pagal pagrindinio reglamento 6 straipsnio b punktą gavėjams suteikta nauda laikomas sumos, kurią bendrovė moka už lengvatinę paskolą, ir sumos, kurią bendrovė mokėtų už panašią rinkoje gautą komercinę paskolą, skirtumas.
(245)
Iš 242 ir 243 konstatuojamosiose dalyse pateiktos informacijos galima spręsti, kad Vietnamo finansų sektoriuje yra didelių iškraipymų. Todėl Komisija dėl lengvatinių paskolų gautai naudai apskaičiuoti naudojo išorinį lyginamąjį dydį. Kaip nurodyta 231 konstatuojamojoje dalyje, tai nedaro poveikio dėl lengvatinio skolinimo atsiradusiam subsidijos kompensuotinumui. Be to, kadangi subsidijavimas yra de minimis, Komisija nepadarė galutinių išvadų dėl to, ar minėti bankai yra valstybinės įstaigos ir ar bankų vykdomas kredito rizikos vertinimas yra pakankamas.
(246)
Išorinio lyginamojo dydžio reikėjo tik Vietnamo dongais suteiktų paskolų atveju, nes nebuvo rasta įrodymų dėl JAV doleriais suteiktų paskolų subsidijavimo. Iš bendradarbiaujančių bendrovių tik „Thai Binh Group“ paskolą gavo Vietnamo dongais. Išorinis lyginamasis dydis apskaičiuotas naudojant 48 mažesnes nei vidutinės pajamas (BVP) gaunančių šalių paskolų palūkanų normas, taikytas vėliausiu laikotarpiu, kurio duomenys žinomi (2012 m.). Šios šalys pasirinktos, nes BVP panašus į Vietnamo. Vėliau šie dydžiai buvo pakoreguoti pagal infliaciją tiriamuoju laikotarpiu, kad būtų nustatytos faktinės palūkanų normos, ir buvo apskaičiuotas 48 šalių vidurkis šalims, kurių duomenys buvo žinomi. Šalių palūkanų ir infliacijos normų šaltinis - Pasaulio bankas. Vidutinė faktinė palūkanų norma šiose mažesnes nei vidutinės pajamas gaunančiose šalyse tiriamuoju laikotarpiu buvo 8,23 %. Šis išorinis lyginamasis dydis buvo palygintas su nurodytomis bendrovėms Vietnamo dongais suteiktoms paskoloms taikytomis palūkanų normomis, pakoreguotomis pagal infliaciją.
(247)
Dėl šios programos gautos naudos dydis svyravo nuo 0 iki 1,34 %.
(248)
Atskleidus faktus Vietnamo Vyriausybė nesutiko su išvadomis dėl Vietnamo finansų sistemos iškraipymų ir nurodė, kad Komisija turėjo įvertinti, ar valstybiniai komerciniai bankai yra valstybinės įstaigos ir ar jų atliktas kreditų rizikos vertinimas buvo pakankamas. Vietnamo Vyriausybės nuomone, ši analizė būtų turėjusi įtakos išvadai dėl finansinio įnašo buvimo ir išorinio lyginamojo dydžio naudojimo, siekiant nustatyti pagal šią programą gautą naudą.
(249)
Kaip nurodyta 242 ir 243 konstatuojamosiose dalyse, iš informacijos ir įrodymų, surinktų atliekant tyrimą, matyti, kad Vietnamo bankų sistemoje yra didelių iškraipymų. Dėl šių iškraipymų pagal pagrindinio reglamento taisykles apskaičiuojant naudos (jei nustatyta) sumą turi būti naudojamas išorinis lyginamasis dydis. Kadangi eksportuojančių Vietnamo gamintojų gauta nauda yra de minimis, Komisija nemano, kad reikia nagrinėti, ar bankai yra valstybinės įstaigos ir (arba) ar rizikos vertinimas yra pakankamas, kaip paaiškinta 231 ir 232 konstatuojamosiose dalyse.
3.3.4. Žemėnaudos teisių suteikimas
(250)
Abiem bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams buvo suteiktos teisės naudotis žeme, esančia specialiose pramoninėse zonose. Bendrovių grupei „Thai Binh Group“ žemėnaudos teises tiesiogiai suteikė valstybė; bendrovei „Vietnam New Century Polyester Fibre Co Ltd.“ (toliau - VNC) žemę subnuomos pagrindu nuomojasi per pusiau valstybinę bendrovę.
(251)
„Thai Binh Group“ skirti trys žemės sklypai pramoninėje zonoje. Atliekant tyrimą ši bendrovių grupė buvo visiškai atleista nuo dviejų sklypų nuomos mokesčio. Atleidimas nuo mokesčio grindžiamas Potvarkiu Nr. 121/2010/ND-CP ir Potvarkiu Nr. 142/2005/ND-CP. Bendrovių grupė taip pat nemokėjo trečio sklypo nuomos mokesčio, nes šiuo metu vyksta administracinė atleidimo nuo šio mokesčio procedūra. Nuomos mokesčiai, nuo kurių atleista, yra daug mažesni nei bendrovių grupės mokami nuomos mokesčiai už panašius sklypus, esančius netoli pramoninės zonos, taip pat atrodo, kad jie yra daug mažesni už regione įprastas žemės kainas.
(252)
VNC suteikta žemėnaudos teisių išimtis nebuvo visiška, tačiau buvo aišku, kad tiriamuoju laikotarpiu ji gavo naudą. VNC subnuomos pagrindu nuomojasi tris sklypus iš pusiau valstybinės bendrovės. Nors Vietnamo Vyriausybė teigė, kad šiuos tris sandorius sudarė privatūs subjektai, turima informacija neatitinka šio teiginio. VNC išduotoje investicijų licencijoje žemės nuoma nurodyta kaip lengvata. Licencijoje Quang Ninho provincijos Liaudies komitetas įpareigoja VNC žemę nuomotis iš šios bendrovės. Be to, pirminėje pusiau valstybinės bendrovės, kuri nuomoja žemės sklypą VNC, ir vietos žemės sklypų institucijos sutartyje nurodyta, kad tolesnis žemės perdavimas galimas tik įvykdžius tam tikras žemės sklypų institucijos nustatytas sąlygas. Tai rodo, kad valstybė dalyvauja dviem šalims sudarant sandorį dėl žemės.
(253)
Siekdama įvertinti naudą, Komisija palygino žemas pramoninėse zonose esančių žemės sklypų kainas, susijusias su sandoriais, ir lyginamąją panašių žemės sklypų kainą. Atliekant tyrimą nustatyta požymių, kad Vietnamo žemės rinka gali būti reguliuojama ir yra iškraipoma dėl Vyriausybės įsikišimo, nes žemėnaudos teisėms, susijusioms su numatytose pramoninėse zonose esančia žeme, ir (arba) skatinamiems verslo sektoriams taikomos lengvatos arba jų sąnaudos atlyginamos pirmumo tvarka. Šiuo konkrečiu atveju Komisija nustatė, kad sandoris dėl žemėnaudos teisių yra pakankamai patikimas, nes atitinkama žemė nėra remiamoje pramoninėje zonoje ir nagrinėjamos bendrovės veikla nesusijusi su poliesterių kuokšteliniais pluoštais bei nėra skatinama įgyvendinant Vyriausybės politiką. Šio sandorio kainos naudojamos kaip lyginamosios kainos, siekiant atlikti vertinimą, bet nedarant poveikio išvadoms dėl bendros padėties Vietnamo žemės rinkoje.
(254)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyravo nuo 0,17 iki 0,37 %.
3.3.5. Atleidimo nuo tiesioginių mokesčių ir jų mokesčių sumažinimo programos
(255)
Abiem bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams, atsižvelgiant į jų investicijų licencijose nustatytus atleidimo nuo mokesčių atvejus, buvo taikomos tiesioginių mokesčių lengvatos. Teisinis šių lengvatų pagrindas yra Potvarkis Nr. 164/2003/ND-CP, pakeistas potvarkiais Nr. 124/2008/ND-CP ir 122/2011/ND-CP, Aplinkraštis Nr. 140/2012, Potvarkis Nr. 164/2003/ND-CP, iš dalies pakeistas ir papildytas Potvarkiu Nr. No.152/204/ND-CP dėl atleidimo nuo importuojamai įrangai taikomų muitų ir PVM.
(256)
Remiantis pirmiau nurodytais teisės aktais, atleidimas nuo tiesioginių mokesčių arba jų sumažinimas taikomas, inter alia, specialiosiose pramoninėse zonose ir (arba) parkuose įsikūrusioms bendrovėms arba daug darbuotojų įdarbinančioms bendrovėms, arba tam tikruose ūkio sektoriuose veiklą vykdančioms bendrovėms.
(257)
Subsidijos suma skaičiuojama atsižvelgiant į gavėjams, kaip nustatyta, tiriamuoju laikotarpiu suteiktą naudą. Gavėjams suteikta nauda laikoma pagal įprastinę mokesčių normą mokėtinų visų mokesčių suma, iš jos atėmus mokesčio, sumokėto taikant lengvatinę mokesčio normą, sumą, arba atitinkamai mokesčio, nuo kurio buvo visiškai atleista, suma. Subsidija laikomos sumos grindžiamos naujausiomis metinėmis mokesčių deklaracijomis. Subsidija buvo paskirstyta visai bendrovei ir išreikšta Sąjungos eksporto apyvarta CIF kainomis.
(258)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyravo nuo 0,11 iki 0,36 %.
3.3.6. Atleidimas nuo importuojamoms žaliavoms taikomų muitų
(259)
Abu bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu buvo atleisti nuo importuojamoms žaliavoms taikomų muitų. Šio atleidimo nuo muitų teisinis pagrindas yra Importo ir eksporto mokesčių įstatymas Nr. 45/2005/QH11, įgyvendintas Potvarkiu Nr. 87/2010/ND-CP. Tikrinimo ir priežiūros sistemos taisyklės bei procedūros nustatytos Aplinkraštyje Nr. 194/2010TT.
(260)
Vietnamo Vyriausybė klausimyno atsakymuose nurodė, kad ji taiko muitų grąžinimo/laikino netaikymo sistemą. Pagal teisės aktus lengvata taikoma importuojamoms žaliavoms, kurios naudojamos gaminant eksportuojamus produktus. Muitai gali būti grąžinami pagal to, kiek importuotų žaliavų sunaudojama gaminant galutinį eksportuojamą produktą, santykį.
(261)
Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu nė vienas iš dviejų bendradarbiaujančių eksportuojančių gamintojų negavo jokios ekonominės naudos pagal šią schemą. Nors jie buvo atleisti nuo žaliavų importo muito, tiriamuoju laikotarpiu nenustatyta jokių perviršinių atsisakytų išieškoti muitų sumų. Abiejų bendrovių nagrinėjamojo produkto pardavimas vidaus rinkoje buvo palyginti mažas. Be to, didelę dalį pagrindinių žaliavų jos įsigydavo iš vietos šaltinių, nes jų importuojamo kiekio eksportuojamo nagrinėjamojo produkto gamybai neužteko.
(262)
Remiantis pirmiau išdėstytais faktais, manyta, kad nebūtina daryti išvados dėl to, ar nurodyta sąlyginio apmokestinimo muitu sistema atitinka PPO taisykles ir pagrindinio reglamento II ir III priedų straipsnius.
(263)
Atskleidus faktus Vietnamo Vyriausybė pritarė Komisijos išvadoms dėl šios programos. Tačiau ji taip pat siekė pabrėžti, kad Vietnamo sąlyginio apmokestinimo muitu sistema visiškai atitinka pagrindinio reglamento II ir III priede nustatytas taisykles, nors šiuo klausimu išvados nebuvo pateiktos. Komisija atkreipė dėmesį į šią Vietnamo Vyriausybės poziciją. Vis dėlto, atsižvelgiant į tai, kad eksportuojančių Vietnamo gamintojų gauta nauda buvo de minimis, Komisija pakartoja savo poziciją, kad nebūtina šio tyrimo tikslu nagrinėti, ar sąlyginio apmokestinimo muitu schema atitinka pagrindinio reglamento II ir III prieduose išdėstytas taisykles, kaip paaiškinta 231 ir 232 konstatuojamosiose dalyse.
3.3.7. Atleidimas nuo importuojamiems įrenginiams taikomų muitų
(264)
Abu bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai tiriamuoju laikotarpiu buvo atleisti nuo importuojamiems įrenginiams taikomų muitų ir PVM. Šio atleidimo nuo muitų teisinis pagrindas yra Importo ir eksporto mokesčių įstatymas Nr. 45/2005/QH11, įgyvendintas Potvarkiu Nr. 87/2010/ND-CP. Tikrinimo ir priežiūros sistemos taisyklės bei procedūros nustatytos Vyriausybės potvarkyje Nr. 154./2005/N-CP, Aplinkraštyje Nr. 194/2010TT ir Aplinkraštyje Nr. 117/2011.
(265)
Bendrovių buvo paprašyta pateikti informacijos apie per pastaruosius 10 metų importuotus įrengimus. Nors buvo aišku, kad dėl šios schemos bendradarbiaujantys eksportuojantys gamintojai galėjo gauti didesnę naudą, tačiau bendrai ji nebuvo didelė. Taip buvo todėl, kad bendrovių vykdomas įrengimų importas buvo nedidelis, palyginti su poliesterių kuokštelinių pluoštų pardavimo ES apyvarta. Be to, nauda sumažėjo dėl įrenginių nusidėvėjimo per tam tikrą laikotarpį (paprastai 10 metų), todėl tiriamuoju laikotarpiu gauta nauda buvo atitinkamai mažesnė.
(266)
Dėl šios schemos gautos naudos dydis svyravo nuo 0,08 iki 0,01 %.
3.3.8. Subsidijų suma
(267)
Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento nuostatas eksportuojantiems Vietnamo gamintojams apskaičiuota subsidijų suma, išreikšta ad valorem, svyruoja nuo 0,6 iki 2,31 %. Subsidijų skirtumas visos šalies mastu yra pirmiau nurodytų dviejų dydžių svertinis vidurkis, t. y. 1,25 %. Pirmiau apibūdintos subsidijos buvo teikiamos visos bendrovės mastu ir buvo išreikštos Sąjungos eksporto apyvartos CIF kainomis procentine dalimi.
(268)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas teigė, kad neaišku, kaip Komisija apskaičiavo šį subsidijų skirtumo intervalą ir kodėl Komisija skaičiavimams nenaudojo aukštesniojo rodiklio, kuris būtų viršijęs de minimis ribą. Kaip Komisija paaiškino ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje, bendra bendradarbiaujantiems eksportuojantiems Vietnamo gamintojams suteiktų subsidijų suma, išreikšta ad valorem, svyruoja nuo 0,6 iki 2,31 %. Vis dėlto apskaičiavus nustatyta, kad vidutinis svertinis subsidijų skirtumo vidurkis kiekvienai šaliai yra 1,25 %, o tai mažiau už de minimis sumą. Ši metodika nuolat naudojama subsidijų skirtumo vidurkiui kiekvienai šaliai apskaičiuoti pagal atitinkamas pagrindinio reglamento taisykles.
3.3.9. Išvada dėl Vietnamo
(269)
Vietname šalies mastu taikoma subsidijų norma yra 1,25 %. Kadangi šis skirtumas yra de minimis, prieita prie išvados, kad turėtų būti baigtas tyrimas dėl Vietnamo kilmės importo, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 14 straipsnio 3 dalyje.
4. ŽALA
4.1. SĄJUNGOS PRAMONĖS APIBRĖŽTIS IR SĄJUNGOS GAMYBA
(270)
Panašų produktą tiriamuoju laikotarpiu gamino 18 Sąjungos gamintojų. Jie sudaro Sąjungos pramonę, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 4 straipsnio 1 dalyje.
(271)
Nustatyta, kad tiriamuoju laikotarpiu bendra Sąjungos gamybos apimtis buvo maždaug 401 000 tonų. Komisija šį kiekį apskaičiavo remdamasi visa turima informacija, susijusia su Sąjungos pramone, kaip antai patikrintais atrinktų bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų gamybos duomenimis, taip pat skundo pateikėjo pateiktais duomenimis. Kaip nurodyta 10 konstatuojamojoje dalyje, atrinkti keturi Sąjungos gamintojai, kurie pagamino 54 % viso Sąjungoje pagaminto panašaus produkto kiekio.
4.2. SĄJUNGOS SUVARTOJIMAS
(272)
Komisija nustatė Sąjungos suvartojimą pagal Sąjungos pramonės pardavimo Sąjungos rinkoje apimtį, naudodamasi skundo pateikėjo pateiktais duomenimis ir importo iš trečiųjų šalių duomenimis, grindžiamais Eurostato duomenimis.
(273)
Sąjungos suvartojimo raida:
2 lentelė
Sąjungos suvartojimas (t)
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Bendras Sąjungos suvartojimas
838 397
869 025
837 066
890 992
Indeksas
100
104
100
106
Šaltinis: skundo pateikėjas, Eurostatas.
(274)
2011 m. Sąjungos suvartojimas pasiekė aukščiausią lygį dėl išaugusių medvilnės kainų, kurių augimą lėmė su 2010 m. medvilnės derliumi susiję sunkumai. Dėl šios priežasties išaugo poliesterių kuokštelinių pluoštų kaip medvilnės pakaitalo paklausa, kuri vėl sumažėjo kitais metais. Tiriamuoju laikotarpiu Sąjungoje vėl nustatytas 6 % didesnis suvartojimas.
4.3. IMPORTAS IŠ NAGRINĖJAMŲJŲ ŠALIŲ
4.3.1. Bendras importo iš nagrinėjamųjų šalių poveikio vertinimas
(275)
Komisija nagrinėjo, ar nagrinėjamųjų šalių kilmės poliesterių kuokštelinių pluoštų importą reikėtų vertinti bendrai pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 3 dalį.
(276)
Nustatytas su Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo importu susijusių subsidijų skirtumas buvo mažesnis už de minimis sumą, nustatytą pagrindinio reglamento 8 straipsnio 3 dalies a punkte.
(277)
Taigi neįvykdytos kumuliacijos sąlygos, todėl priežastinio ryšio analizė apsiriboja tik importo iš Indijos poveikiu.
4.3.2. Importo iš Indijos apimtis ir rinkos dalis
(278)
Komisija importo apimtį nustatė remdamasi Eurostato pateiktais duomenimis. Importo rinkos dalis nustatyta remiantis importo iš Indijos apimtimi, apskaičiuota kaip viso Sąjungos suvartojimo dalis (kuri apskaičiuota prie viso Sąjungos gamintojų pardavimo apimties pridėjus visą poliesterių kuokštelinių pluoštų importą į Sąjungą).
(279)
Importo iš Indijos į Sąjungą raida:
3 lentelė
Importo apimtis (t) ir rinkos dalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Importo iš Indijos apimtis (t)
51 258
59 161
63 191
60 852
Indeksas
100
115
123
119
Rinkos dalis
6,1 %
6,8 %
7,5 %
6,8 %
Indeksas
100
111
123
112
Šaltinis: Eurostatas.
(280)
Bendrai importo iš Indijos apimtis išliko gana stabili ir nagrinėjamuoju laikotarpiu sudarė 6-7,5 % Sąjungos rinkos dalies.
4.3.3. Importo iš Indijos kaina ir priverstinis kainų mažinimas
(281)
Komisija importo kainas nustatė remdamasi Eurostato statistiniais duomenimis ir bendradarbiaujančių eksportuotojų pateiktais patikrintais duomenimis. Priverstinis kainų mažinimas dėl importo nustatytas remiantis bendradarbiaujančių eksportuotojų ir bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų pateiktais patikrintais duomenimis.
(282)
Importo iš Indijos į Sąjungą vidutinės kainos raida:
4 lentelė
Importo kainos (EUR už toną)
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Indija
1 025
1 368
1 239
1 212
Indeksas
100
134
121
118
Šaltinis: Eurostato ir bendradarbiaujančių eksportuotojų pateikti patikrinti duomenys.
(283)
2011 m., t. y. tais pačiais metais, kai kilo pirmiau minėta medvilnės krizė, stebėtas poliesterių kuokštelinių pluoštų kainų šuolis. Vėlesniais metais kainos sumažėjo, tačiau išliko aukštesnės nei 2010 m. buvusi kaina. Tiriamuoju laikotarpiu poliesterių kuokštelinių pluoštų kaina buvo 18 % didesnė nei 2010 m.
(284)
Komisija priverstinį kainų mažinimą tiriamuoju laikotarpiu apskaičiavo palyginusi atrinktų bendradarbiaujančių Indijos gamintojų pirmam nepriklausomam pirkėjui Sąjungos rinkoje nustatytas importuojamų kiekvienos rūšies produktų vidutines svertines importo kainas, pakoreguotas pagal importo muitą ir sąnaudas po importo, su atrinktų Sąjungos gamintojų tos pačios rūšies produktų vidutinėmis svertinėmis pardavimo kainomis, nustatytomis nesusijusiems pirkėjams Sąjungos rinkoje ir pakoreguotomis EXW sąlygomis.
(285)
Lygintos to paties prekybos lygio sandorių kiekvienos rūšies produkto kainos, kurios prireikus buvo tinkamai pakoreguotos ir apskaičiuotos atėmus lengvatas ir nuolaidas. Palyginus gauti rezultatai išreikšti atrinktų Sąjungos gamintojų apyvartos tiriamuoju laikotarpiu procentine dalimi. Nustatyta, kad vidutinis svertinis priverstinio kainų mažinimo dėl importo iš Indijos į Sąjungos rinką skirtumas buvo nuo 4,1 iki 43,7 %.
4.4. SĄJUNGOS PRAMONĖS EKONOMINĖ PADĖTIS
4.4.1. Bendrosios pastabos
(286)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalį nagrinėjant subsidijuoto importo poveikį Sąjungos pramonei buvo įvertinti visi ekonominiai veiksniai, nagrinėjamuoju laikotarpiu turėję įtakos Sąjungos pramonės būklei.
(287)
Kaip minėta 10 konstatuojamojoje dalyje, siekiant nustatyti galimą žalą Sąjungos pramonei atlikta atranka.
(288)
Siekdama nustatyti žalą, Komisija atskyrė makroekonominius žalos rodiklius nuo mikroekonominių. Komisija makroekonominius rodiklius įvertino remdamasi skunde pateiktais duomenimis, tyrimo metu skundo pateikėjo pateikta papildoma informacija ir Eurostato duomenimis. Šie duomenys susiję su visais Sąjungos gamintojais. Komisija mikroekonominius rodiklius įvertino remdamasi atrinktų Sąjungos gamintojų klausimyno atsakymuose pateiktais tinkamai patikrintais duomenimis. Laikyta, kad abu duomenų rinkiniai buvo tipiški Sąjungos pramonės ekonominės padėties atžvilgiu.
(289)
Makroekonominiai rodikliai yra šie: gamyba, gamybos pajėgumas, panaudoti pajėgumai, pardavimo apimtis, rinkos dalis, augimas, užimtumas ir našumas.
(290)
Mikroekonominiai rodikliai yra šie: vidutinės vieneto kainos, vieneto sąnaudos, darbo sąnaudos, atsargos, pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą.
4.4.2. Makroekonominiai rodikliai
4.4.2.1. Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
(291)
Visos Sąjungos gamybos, gamybos pajėgumų ir pajėgumų naudojimo raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
5 lentelė
Gamyba, gamybos pajėgumai ir pajėgumų naudojimas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Gamybos apimtis (t)
362 195
355 240
361 159
401 119
Indeksas
100
98
100
111
Gamybos pajėgumai (t)
492 059
451 310
468 115
466 744
Indeksas
100
92
95
95
Pajėgumų naudojimas
73,6 %
78,7 %
77,2 %
85,9 %
Indeksas
100
107
105
117
Šaltinis: skundo pateikėjas (CIRFS).
(292)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu gamybos apimtis išaugo 11 %. Gamybos apimtis augo tik tiriamuoju laikotarpiu (kuris apima 12 paskutinių nagrinėjamojo laikotarpio mėnesių). Per dalį nagrinėjamojo laikotarpio, buvusio prieš tiriamąjį laikotarpį (t. y. 2011 ir 2012 m.), Sąjungos pramonės gamybos apimtis mažėjo arba nekito.
(293)
Priešingai, gamybos pajėgumai mažėjo - tiriamuoju laikotarpiu jie sumažėjo 5 %. Dėl šios tendencijos ir dėl 292 konstatuojamojoje dalyje nurodyto gamybos apimties augimo, pajėgumų naudojimas išaugo 17 %. Vis dėlto reikia pabrėžti, kad 2010 m., kuriais grindžiama tendencijų analizė, pajėgumų naudojimas kapitalo imliuose pramonės sektoriuose, kaip antai poliesterių kuokštelinių pluoštų pramonės sektorius, buvo žemas - pajėgumų naudojimo koeficientas tiriamuoju laikotarpiu buvo 85,9 %.
4.4.2.2. Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
(294)
Sąjungos pramonės pardavimo apimties ir rinkos dalies raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
6 lentelė
Pardavimo apimtis ir rinkos dalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Pardavimo apimtis Sąjungos rinkoje (t)
379 840
366 341
344 134
358 130
Indeksas
100
96
91
94
Rinkos dalis
45,3 %
42,2 %
41,1 %
40,2 %
Indeksas
100
93
91
89
Šaltinis: Eurostatas, skundo pateikėjas (CIRFS).
(295)
2011 ir 2012 m. pardavimo apimtis Sąjungos rinkoje sumažėjo, o tiriamuoju laikotarpiu ji šiek tiek paaugo. Vis dėlto bendrai pardavimo apimtis smuko 6 %, palyginti su 2010 m.
(296)
Per nagrinėjamąjį laikotarpį Sąjungos pramonės rinkos dalis labai sumažėjo. Rinkos dalis labiausiai susitraukė 2011 m., tačiau ji mažėjo ir 2012 m., ir tiriamuoju laikotarpiu, dėl to nagrinėjamuoju laikotarpiu iš viso prarasta 11 % rinkos dalies.
4.4.2.3. Augimas
(297)
Nepaisant nedidelio Sąjungos suvartojimo augimo nagrinėjamuoju laikotarpiu (paaugo 6 %) ir didesnės Sąjungos gamintojų gamybos apimties (paaugo 11 %), Sąjungos gamintojų pardavimo apimtis sumažėjo 6 %.
4.4.2.4. Užimtumas ir našumas
(298)
Užimtumo ir našumo raida per nagrinėjamąjį laikotarpį:
7 lentelė
Užimtumas ir našumas
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Darbuotojų skaičius
1 914
1 935
2 000
2 036
Indeksas
100
101
105
106
Našumas (t/darbuotojui)
189,3
183,6
180,6
197,0
Indeksas
100
97
95
104
Šaltinis: skundo pateikėjas (CIRFS).
(299)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu nuolat augo darbuotojų skaičius (augimas sudarė 6 %), taip pat didėjo gamybos apimtis, kaip nurodyta 292 konstatuojamojoje dalyje.
(300)
2011 ir 2012 m. našumas sumažėjo, nes tais metais darbuotojų skaičius augo, o gamybos apimtis nesikeitė. Apskritai nagrinėjamuoju laikotarpiu našumas padidėjo 4 %.
4.4.3. Mikroekonominiai rodikliai
4.4.3.1. Kainos ir kainoms poveikio turintys veiksniai
(301)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių vieneto pardavimo nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje kainų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
8 lentelė
Pardavimo kainos Sąjungoje
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Vidutinė vieneto pardavimo kaina visoje Sąjungos rinkoje (EUR/t)
1 283
1 608
1 509
1 489
Indeksas
100
125
118
116
Vieneto gamybos sąnaudos (EUR/t)
1 453
1 666
1 629
1 542
Indeksas
100
115
112
106
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti patikrinti duomenys.
(302)
Pardavimo kainos Sąjungoje labiausiai augo 2011 m., kai poliesterių kuokštelinių pluoštų pardavimo kaina buvo 25 % didesnė nei vidutinė pardavimo kaina 2010 m. Taip atsitiko dėl 2011 m. medvilnės krizės, kai išaugo poliesterių kuokštelinių pluoštų kaip medvilnės, kurios trūko dėl menko 2010 m. derliaus, pakaitalo paklausa. Bendrai nagrinėjamuoju laikotarpiu pardavimo kainos Sąjungoje padidėjo 16 %.
(303)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu taip pat padidėjo vieneto gamybos sąnaudos, kurios didžiausios buvo 2011 m. dėl tais metais išaugusios degalų kainos - svarbaus sąnaudų komponento - ir siekė 15 %. Nagrinėjamuoju laikotarpiu vieneto gamybos sąnaudos iš viso išaugo 6 %.
4.4.3.2. Darbo sąnaudos
(304)
Atrinktų Sąjungos gamintojų vidutinių darbo sąnaudų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
9 lentelė
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui (EUR)
31 561
31 080
31 661
32 356
Indeksas
100
98
100
103
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti patikrinti duomenys.
(305)
Vidutinės darbo sąnaudos vienam darbuotojui 2011 m. sumažėjo, o vėlesniais metais nežymiai padidėjo. Nagrinėjamuoju laikotarpiu stebėtas 3 % augimas.
4.4.3.3. Atsargos
(306)
Atrinktų Sąjungos gamintojų atsargų raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
10 lentelė
Atsargos
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Laikotarpio pabaigos atsargos (t)
15 731
16 400
15 039
19 108
Indeksas
100
104
96
121
Laikotarpio pabaigos atsargos, išreikštos gamybos procentine dalimi
7,3 %
7,8 %
7,1 %
8,8 %
Indeksas
100
107
97
120
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti patikrinti duomenys.
(307)
Laikotarpio pabaigos atsargų padaugėjo (išskyrus 2012 m.); tiriamuoju laikotarpiu bendras augimas siekė 21 %. Taip pat augo ir gamybos apimtis (iš viso 11 %), tačiau nagrinėjamuoju laikotarpiu pardavimo apimtis sumažėjo (iš viso 6 %). Šios tendencijos buvo matyti ir iš laikotarpio pabaigos atsargų, išreikštų gamybos procentine dalimi.
4.4.3.4. Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos, investicijų grąža ir pajėgumas padidinti kapitalą
(308)
Atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumo, grynųjų pinigų srauto, investicijų ir investicijų grąžos raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
11 lentelė
Pelningumas, grynųjų pinigų srautas, investicijos ir investicijų grąža
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Pardavimo Sąjungoje nesusijusiems pirkėjams pelningumas (pardavimo apyvartos %)
- 5,4 %
1,0 %
- 0,8 %
0,3 %
Indeksas
- 100
18
- 14
5
Grynųjų pinigų srautas (EUR)
- 12 068 770
12 017 353
13 048 405
10 725 084
Indeksas
- 100
100
108
89
Investicijos (EUR)
5 240 603
7 671 607
4 488 296
4 145 991
Indeksas
100
146
86
79
Investicijų grąža
- 25,1 %
5,5 %
- 4,5 %
1,5 %
Indeksas
- 100
22
- 18
6
Šaltinis: atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti patikrinti duomenys.
(309)
Komisija atrinktų Sąjungos gamintojų pelningumą nustatė ikimokestinį grynąjį pelną, gautą parduodant panašų produktą nepriklausomiems pirkėjams Sąjungoje, išreiškusi tokio pardavimo apyvartos procentine dalimi. Nagrinėjamuoju laikotarpiu pelningumo skirtumas kito. Apskritai pelningumo rodiklis pagerėjo - 2010 m. nuostoliai buvo gana dideli, o nagrinėjamuoju laikotarpiu pasiektas rentabilumo lygis.
(310)
Grynųjų pinigų srautas - tai Sąjungos gamintojų gebėjimas patiems finansuoti savo veiklą. Nagrinėjamuoju laikotarpiu grynųjų pinigų srauto raida buvo teigiama.
(311)
Investicijos buvo didžiausios 2011 m. - jos buvo 46 % didesnės, palyginti su investicijomis 2010 m., tačiau vėlesniais metais investuota mažiau. Per nagrinėjamąjį laikotarpį investicijų sumažėjo 21 %.
(312)
Investicijų grąža išreiškiama investicijų grynosios buhalterinės vertės pelno procentiniu dydžiu. Nagrinėjamuoju laikotarpiu ji didėjo.
(313)
Nė vienas iš atrinktų Sąjungos gamintojų nenurodė, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu susidūrė su sunkumais didindami kapitalą.
4.4.4. Išvada dėl žalos
(314)
Importo iš Indijos apimtis išliko stabili (nagrinėjamuoju laikotarpiu sudarė 6-7 % Sąjungos rinkos dalies). Nustatytas didelis priverstinis kainų mažinimas (iki 43,7 %).
(315)
Daugelis žalos rodiklių pagerėjo. Sąjungos gamintojų pelningumas padidėjo beveik 6 procentiniais punktais, tačiau vidutinis pelno dydis buvo nepatenkinamas - tiriamuoju laikotarpiu išliko 0,3 % rentabilumo lygis. Pajėgumų naudojimo koeficientas padidėjo nuo 74 iki 86 %. Tačiau taip atsitiko dėl padidėjusios Sąjungos gamybos apimties, taip pat dėl sumažėjusių Sąjungos pajėgumų. Didžiausios vidutinės pardavimo kainos Sąjungoje buvo 2011 m.; jų augimą lėmė labai išaugusios medvilnės ir degalų kainos. Apskritai vidutinės Sąjungos pardavimo kainos nagrinėjamuoju laikotarpiu išaugo 16 %. Investicijų grąžos ir pinigų srauto raida buvo teigiama. Nagrinėjamuoju laikotarpiu taip pat padidėjo užimtumas. Todėl buvo matyti atsigavimo ženklų, nors padėtis vis dar buvo žalinga.
(316)
Toliau nurodytų žalos rodiklių raida nagrinėjamuoju laikotarpiu buvo neigiama: Sąjungos pardavimo apimčiai sumažėjus 6 %, Sąjungos gamintojų Sąjungos rinkos dalis susitraukė nuo 45,3 iki 40,2 %. Investicijos bendrai sumažėjo, išskyrus 2011 m. Pajėgumai, kaip minėta 293 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamuoju laikotarpiu sumažėjo 5 %.
(317)
Bendrai Sąjungos pramonės padėtį vis dar galima apibūdinti kaip žalingą, nors per pastaruosius metus ji aiškiai pagerėjo. Atsižvelgdama į išdėstytas aplinkybes Komisija padarė išvadą, kad Sąjungos pramonei buvo padaryta materialinė žala, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 4 dalyje.
(318)
Atskleidus faktus pateiktose pastabose skundo pateikėjas teigė, kad, jo nuomone, Indijos rinkos dalis Sąjungos rinkoje buvo stabili dėl didelio subsidijavimo. Komisija iš tiesų nustatė, kad buvo teikiamos kompensuotinos subsidijos (žr. 229 konstatuojamąją dalį), tačiau nebuvo galima nustatyti priežastinio ryšio su Sąjungos pramonės žalinga padėtimi (žr. 319-323 konstatuojamąsias dalis).
5. PRIEŽASTINIS RYŠYS
(319)
Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 dalį Komisija nagrinėjo, ar dėl subsidijuoto importo iš Indijos Sąjungos pramonei padaryta materialinė žala. Pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 6 dalį Komisija taip pat nagrinėjo, ar kiti žinomi veiksniai galėjo tuo pat metu daryti žalą Sąjungos pramonei. Komisija užtikrino, kad žala, kuri galėjo būti padaryta dėl tų kitų veiksnių, nebūtų priskirta subsidijuotam importui iš Indijos. Šie veiksniai - tai importas iš kitų trečiųjų šalių, Sąjungos pramonės eksporto veiklos rezultatai ir suvartojimas.
5.1. SUBSIDIJUOTO IMPORTO POVEIKIS
(320)
Atsižvelgiant į tai, kad Kinijos ir Vietnamo atveju subsidijų suma buvo mažesnė už de minimis (žr. 76 ir 231 konstatuojamąsias dalis), bendro vertinimo sąlygos neįvykdytos. Todėl analizuojant priežastinį ryšį nagrinėjamas tik importo iš Indijos poveikis.
(321)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu Sąjungos pramonės dalis Sąjungos rinkoje sumažėjo nuo 45,3 iki 40,2 %, o Indijos importo rinkos dalis išliko gana stabili - 6-7 %. Nagrinėjamuoju laikotarpiu suvartojimas padidėjo 6 %. Todėl Sąjungos pramonė negalėjo pasinaudoti šiuo augimu savo rinkos daliai padidinti, tačiau tam greičiausiai neturėjo poveikio Indijos rinkos dalis, kuri išliko nepakitusi.
(322)
Vidutinės Eurostato nustatytos iš Indijos importuojamų poliesterių kuokštelinių pluoštų kainos buvo žemesnės nei vidutinės iš daugelio kitų šalių importuojamų poliesterių kuokštelinių pluoštų kainos, tačiau svarbu pažymėti, kad labai skiriasi produktų kokybė ir rūšys. Bet kuriuo atveju atlikus atskirų rūšių produktų palyginimą nustatytas didelis priverstinis kainų mažinimas dėl importo iš Indijos.
(323)
Nepaisant didelio priverstinio kainų mažinimo, negalima daryti išvados, kad dėl Indijos importo padaryta žala. Iš tiesų negalima teigti, kad Sąjungos pramonės rinkos dalis sumažėjo (5,1 procentinio punkto) dėl Indijos importo apimties didėjimo, nes Indijos importui tenkanti rinkos dalis išliko gana stabili (nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo tik 0,7 procentinio punkto). Be to, nagrinėjamuoju laikotarpiu vidutinės importo iš Indijos kainos padidėjo 18 %. Neatrodo, kad Indijos importo kainos būtų lėmusios kainų smukdymą, nes Sąjungos pramonės finansinė padėtis, nors tiriamuoju laikotarpiu vis dar buvo žalinga, labai pagerėjo nagrinėjamuoju laikotarpiu.
5.2. KITŲ VEIKSNIŲ POVEIKIS
5.2.1. Importas iš trečiųjų šalių
(324)
Importo iš trečiųjų šalių apimties raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
12 lentelė
Importas iš kitų šalių
Šalis
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Korėjos Respublika
Apimtis (t)
129 918
165 365
163 540
181 540
Indeksas
100
127
126
140
Rinkos dalis
15,5 %
19,0 %
19,5 %
20,4 %
Indeksas
100
123
126
131
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 116
1 367
1 361
1 300
Indeksas
100
123
122
116
Taivanas
Apimtis (t)
121 656
108 645
100 072
92 423
Indeksas
100
89
82
76
Rinkos dalis
14,5 %
12,5 %
12,0 %
10,4 %
Indeksas
100
86
82
71
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 131
1 416
1 383
1 369
Indeksas
100
125
122
121
Kinija
Apimtis (t)
5 198
8 980
23 209
44 651
Indeksas
100
173
446
859
Rinkos dalis
0,6 %
1,0 %
2,8 %
5,0 %
Indeksas
100
167
447
808
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 065
1 279
1 265
1 209
Indeksas
100
120
119
113
Turkija
Apimtis (t)
32 921
29 969
34 303
36 908
Indeksas
100
91
104
112
Rinkos dalis
3,9 %
3,4 %
4,1 %
4,1 %
Indeksas
100
88
104
105
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 133
1 466
1 383
1 382
Indeksas
100
129
122
122
Vietnamas
Apimtis (t)
24 884
25 487
26 410
29 717
Indeksas
100
102
106
119
Rinkos dalis
3,0 %
2,9 %
3,2 %
3,3 %
Indeksas
100
99
106
112
Vidutinė kaina (EUR/t)
978
1 182
1 175
1 096
Indeksas
100
121
120
112
Indonezija
Apimtis (t)
25 902
30 285
24 032
24 699
Indeksas
100
117
93
95
Rinkos dalis
3,1 %
3,5 %
2,9 %
2,8 %
Indeksas
100
113
93
90
Vidutinė kaina
1 055
1 329
1 267
1 167
Indeksas
100
126
120
111
Tailandas
Apimtis (t)
17 548
23 510
17 103
18 952
Indeksas
100
134
97
108
Rinkos dalis
2,1 %
2,7 %
2,0 %
2,1 %
Indeksas
100
129
98
102
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 140
1 449
1 310
1 298
Indeksas
100
127
115
114
Kitas importas
Apimtis (t)
49 272
51 282
41 074
43 120
Indeksas
100
104
83
88
Rinkos dalis
5,9 %
5,9 %
4,9 %
4,8 %
Indeksas
100
100
83
82
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 323
1 681
1 603
1 532
Indeksas
100
127
121
116
Šaltinis: Eurostatas.
(325)
Didžioji importo dalis (181 540 tonų, t. y. 20,4 % rinkos dalies tiriamuoju laikotarpiu) yra iš Korėjos Respublikos, kurios rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu padidėjo 4,9 procentinio punkto. Taivanas yra antras pagal eksporto į Sąjungą apimtį. Nors nagrinėjamuoju laikotarpiu importo iš Taivano apimtis sumažėjo (4,1 procentinio punkto), tiriamuoju laikotarpiu Taivano rinkos dalis tebebuvo 10,4 %. Ketvirta pagal eksporto apimtį (po Indijos, kuri eksportuotojų sąraše yra trečia) yra Kinija, kurios rinkos dalis padidėjo 4,4 procentinio punkto iki 5 %. Importo iš kitų trečiųjų šalių apimtis mažesnė nei importo iš Indijos, tačiau daug poliesterių kuokštelinių pluoštų taip pat importuojama iš Turkijos, Vietnamo, Indonezijos ir Tailando (visų keturių šalių rinkos dalis yra palyginti stabili). Bendrai importo iš Turkijos, Vietnamo, Indonezijos ir Tailando rinkos dalis yra maždaug 12 % (tiriamuoju laikotarpiu - 12,4 %).
(326)
Daugiau dėmesio verta skirti didėjančiai importo iš Korėjos Respublikos apimčiai. Tiriamuoju laikotarpiu Korėjos importo apimtis buvo tris kartus didesnė už Indijos importo apimtį. Nagrinėjamuoju laikotarpiu importo apimtis išaugo 40 %, o rinkos dalis padidėjo 4,9 procentinio punkto iki 20,4 %. Taip pat labai išaugo importo iš Kinijos apimtis - daugiau kaip 700 % arba 4,4 procentinio punkto, kalbant apie rinkos dalį. Dėl importo iš Kinijos taip pat priverstinai labai mažintos Sąjungos pramonės kainos.
(327)
Remiantis pirmiau pateikta informacija, galima daryti išvadą, kad, jei Sąjungos pramonės padėtis buvo žalinga dėl importo, tai greičiausiai buvo dėl importo iš kitų nei Indija šaltinių.
(328)
Atskleidus faktus skundo pateikėjas pateikė pastabą, kad Komisija išsamiau nenagrinėjo Kinijos ir Vietnamo eksporto kainų. Reikia priminti, kad ir Kinijos, ir Vietnamo subsidijų atveju nustatytas de minimis lygis. Todėl Komisija savo priežastingumo analizėje, susijusioje su kitų veiksnių poveikiu, įvertino šių dviejų atitinkamų šalių eksporto kainas ir, iš tiesų, vykdydama tyrimą neatliko bendro visų trijų nagrinėjamųjų šalių importo vertinimo, nes buvo nustatyta, kad Kinijos ir Vietnamo atvejais nustatytos subsidijos buvo de minimis, kaip paaiškinta 275-277 konstatuojamosiose dalyse.
(329)
Skundo pateikėjas pateikė pastabų dėl vidutinių importo iš Korėjos kainų ir dėl (šiek tiek) padidėjusios importo apimties 2011-2012 m. Atsižvelgdama į tai, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu bendrai padidėjo ir Korėjos importo apimtis, ir rinkos dalis, taip pat į tai, kad jo vidutinės kainos yra mažesnės už vidutines Sąjungos pramonės pardavimo kainas, Komisija laikosi nuomonės, kad Korėjos importas yra svarbus kitas veiksnys atliekant priežastingumo analizę.
(330)
Skundo pateikėjas taip pat nurodė vidutines trijų šalių, kurios pirmiausia nagrinėtos atliekant šį tyrimą, taip pat Korėjos ir Tavaino eksporto kainas 2014 m. sausio-liepos mėn. Tačiau tai nėra nagrinėjamasis laikotarpis, kuris yra nuo 2010 m. iki tiriamojo laikotarpio pabaigos. Todėl pateikta pastaba atmesta.
5.2.2. Sąjungos pramonės eksporto veiklos rezultatai
(331)
Sąjungos pramonės eksporto apimties ir vidutinės vertės raida nagrinėjamuoju laikotarpiu:
13 lentelė
Sąjungos gamintojų eksporto veiklos rezultatai
2010 m.
2011 m.
2012 m.
Tiriamasis laikotarpis
Eksporto apimtis (t)
31 158
32 204
41 279
36 149
Indeksas
100
103
132
116
Vidutinė kaina (EUR/t)
1 760
1 945
1 924
1 962
Indeksas
100
111
109
112
Šaltinis:
Apimtis: skundo pateikėjas (CIRFS).
Vertė: atrinktų Sąjungos gamintojų pateikti patikrinti duomenys.
(332)
Sąjungos pramonė už ES ribų daugiausia parduoda specializuotus produktus - tuo galima paaiškinti didesnes vidutines pardavimo kainas tose rinkose.
(333)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu atrinktų Sąjungos gamintojų eksporto apimtis padidėjo beveik 30 %, o didžiausia ji buvo 2012 m. 2011 m. išaugo vidutinės pardavimo kainos, kurios vėliau išliko stabilios iki tiriamojo laikotarpio.
(334)
Nepaisant gerų atrinktų Sąjungos gamintojų eksporto veiklos rezultatų, absoliuti eksporto apimtis buvo santykinai maža, palyginti su pardavimo Sąjungoje apimtimi. Todėl jų poveikis buvo nepakankamas, kad pagerėtų sudėtinga ir žalinga padėtis Sąjungos vidaus rinkoje.
5.2.3. Suvartojimas
(335)
Sąjungos poliesterių kuokštelinių pluoštų rinkos apimtis 2010 m. buvo 838 397 tonos, o tiriamuoju laikotarpiu pasiekė 890 992 tonas. Tai reiškia, kad nagrinėjamuoju laikotarpiu rinka išaugo 6 %. Kitaip tariant, nebuvo paklausos mažėjimo, kuris būtų galėjęs turėti poveikio žalingai Sąjungos pramonės padėčiai.
5.2.4. Ekonomikos krizė
(336)
Naudotojų asociacija, vienos iš nagrinėjamųjų šalių prekybos rūmai ir viena valdžios institucija nurodė, kad žala atsirado dėl ekonomikos krizės. Šis argumentas nepagrįstas, nes Sąjungos poliesterių kuokštelinių pluoštų rinka padidėjo 6 %, be to, vidutinė pardavimo kaina Sąjungoje išaugo 16 %.
(337)
Prekybos rūmai taip pat pateikė pastabą, kad dėl ekonomikos krizės sumažėjo specializuotų poliesterių kuokštelinių pluoštų paklausa, bet išaugo prekinių poliesterių kuokštelinių pluoštų paklausa. Reikia priminti, kad ir specializuoti, ir prekiniai poliesterių kuokšteliniai pluoštai turi tokias pačias fizines ir chemines savybes, o jų galutinio naudojimo paskirtis iš esmės yra vienoda. Pripažįstama, kad ne visų rūšių produktai gali būti pakeičiami, tačiau per ankstesnius ir šį tyrimą nustatyta, kad skirtingų rūšių produktai gali būti bent iš dalies pakeičiami ir jų naudojimo paskirtis gali iš dalies sutapti. Todėl šis teiginys atmetamas.
5.2.5. Didelis pajėgumų naudojimas
(338)
Viena valdžios institucija nurodė, kad žala, t. y. rinkos dalies praradimas, negalėjo atsirasti dėl subsidijuoto importo, atsižvelgiant į didelį Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimo koeficientą. Sąjungos pramonės pajėgumų naudojimas nagrinėjamuoju laikotarpiu iš tiesų išaugo, tačiau jis niekada nebuvo pasiekęs turimų pajėgumų ribų. Didžiausias pasiektas pajėgumų naudojimo koeficientas (tai buvo tiriamuoju laikotarpiu) buvo 85,9 %. Taigi dar buvo buvo galima labai padidinti gamybą. Vis dėlto, kadangi Sąjungos gamintojų pardavimo Sąjungoje apimtis nedidėjo taip, kaip suvartojimas, vis tiek laikoma, kad rinkos dalies praradimas yra vienas iš žalingos Sąjungos pramonės padėties rodiklių.
5.3. IŠVADA DĖL PRIEŽASTINIO RYŠIO
(339)
Remdamasi pirmiau išdėstytais faktais, Komisija laikosi nuomonės, kad negalima nustatyti žalingos Sąjungos pramonės padėties ir subsidijuoto importo iš Indijos priežastinio ryšio. Ši išvada pirmiausia grindžiama palyginti maža ir tik vos didėjančia importo iš Indijos rinkos dalimi (nuo 6,1 iki 6,8 %), palyginti su daug didesne, tačiau stipriai mažėjančia Sąjungos pramonės rinkos dalimi (nuo 45,3 iki 40,2 %). Antra, importo iš kai kurių kitų šalių (Korėjos, Taivano, Kinijos) apimtis buvo didesnė ir (arba) labai didėjo, todėl, jei Sąjungos pramonei žala padaryta dėl importo, tai ji turėtų būti siejama su importu iš minėtų šalių, o ne su importu iš Indijos (žr. 325-327 konstatuojamąsias dalis).
(340)
Todėl nebuvo galima nustatyti subsidijuoto importo iš Indijos ir Sąjungos pramonei padarytos materialinės žalos priežastinio ryšio, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 8 straipsnio 5 ir 6 dalyse.
6. IŠVADA
(341)
Todėl tyrimas turėtų būti baigtas, nes Kinijos Liaudies Respublikos ir Vietnamo atveju nustatyta, kad subsidijos buvo de minimis, o Indijos kilmės importo atveju nenustatyta žalos ir subsidijų priežastinio ryšio.
(342)
Pagal pagrindinio reglamento 25 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas nuomonės nepateikė,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Antisubsidijų tyrimas, susijęs su importuojamais Kinijos Liaudies Respublikos, Indijos ir Vietnamo poliesterių sintetiniais kuokšteliniais pluoštais, nekarštais, nešukuotais ir kitu būdu neparuoštais verpimui, kurių KN kodas šiuo metu yra 5503 20 00, baigiamas.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2014 m. gruodžio 16 d.