NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 254/2014
ze dne 26. února 2014
o víceletém programu pro spotřebitele na období 2014-2020 a o zrušení rozhodnutí č. 1926/2006/ES
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 169 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 - Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (dále jen „strategie Evropa 2020“) vyzývá, aby občané měli právo plně se účastnit vnitřního trhu, k čemuž je nutné zvýšit jejich možnosti a důvěru, pokud jde o přeshraniční nakupování zboží a služeb, zejména prostřednictvím internetu.
(2)
Unie přispívá k zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a k tomu, aby se spotřebitelé stali ústředním bodem vnitřního trhu, a to podporou a doplňováním politik členských států ve snaze zajistit, aby občané mohli plně požívat výhod vnitřního trhu a aby při tom byla prostřednictvím konkrétních akcí zajištěna řádná ochrana jejich bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů.
(3)
Víceletý program Spotřebitelé na období 2014-2020 (dále jen „program“) by měl pomoci zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a plně podpořit ambice strategie Evropa 2020 v oblasti růstu a konkurenceschopnosti prostřednictvím začlenění konkrétních témat určených ve strategii Evropa 2020, pokud jde o digitální agendu pro Evropu, s cílem zajistit, aby digitalizace skutečně vedla ke zlepšení podmínek pro spotřebitele, udržitelný růst, kterého má být dosaženo přechodem k udržitelnějším způsobům spotřeby, sociální začleňování, které má být zajištěno zohledněním zvláštní situace zranitelných spotřebitelů a potřeb stárnoucího obyvatelstva, a o inteligentní regulaci, která má být prováděna mimo jiné sledováním spotřebitelských trhů s cílem napomoci tvorbě inteligentních a správně zacílených právních předpisů.
(4)
Sdělení Komise ze dne 22. května 2012 nazvané „Evropský program pro spotřebitele - zvýšení důvěry a podpora růstu“ (dále jen „Program pro spotřebitele“) stanoví strategický rámec pro spotřebitelskou politiku Unie pro nadcházející období, který spočívá v prosazování zájmů spotřebitelů ve všech politikách na úrovni Unie. Cílem programu pro spotřebitele je vytvořit strategii, jejímž prostřednictvím budou politická opatření účinně a efektivně podporovat spotřebitele po celou dobu jejich života, a to zajištěním bezpečnosti výrobků a služeb, které jsou jim poskytovány, informováním a vzděláváním spotřebitelů, podporou subjektů, které spotřebitele zastupují, posílením práv spotřebitelů, umožněním jejich přístupu ke spravedlnosti a k nápravě a zajištěním vymáhání právních předpisů týkajících se ochrany spotřebitele.
(5)
Nedávný hospodářský pokles odhalil řadu nedostatků a nesrovnalostí v rámci vnitřního trhu, jež mají nepříznivé dopady na důvěru spotřebitelů i občanů. Ačkoli je třeba uznat, že fungování Unie v současnosti podléhá rozpočtovým omezením, Unie by přesto měla poskytnout přiměřené finanční prostředky s cílem umožnit dosažení cílů programu, a podpořit tak strategii Evropa 2020.
(6)
Pro dokončení vnitřního trhu je nezbytné odstranit zbývající neopodstatněné a nepřiměřené překážky bránící jeho řádnému fungování a zvýšit důvěru občanů v tento systém, zejména při přeshraničních nákupech. Unie by měla usilovat o vytvoření náležitých podmínek s cílem posílit postavení spotřebitelů tím, že jim poskytne dostatečné nástroje, znalosti a dovednosti, které jim umožní činit uvážená rozhodnutí založená na informacích, a zvýší jejich informovanost.
(7)
Toto nařízení bere v úvahu ekonomické, sociální a technické prostředí a nově se objevující průvodní jevy. Akce financované v rámci programu budou usilovat zejména o řešení otázek spojených s globalizací, digitalizací, stále složitějšími rozhodnutími, která musí spotřebitelé činit, nezbytností přejít k udržitelnějším způsobům spotřeby, stárnutím obyvatelstva, sociálním vyloučením a s problémem zranitelných spotřebitelů. Jednou z hlavních priorit je začlenění zájmů spotřebitelů do všech unijních politik v souladu s článkem 12 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Koordinace s dalšími politikami a programy Unie plní zásadní úlohu při zajišťování plného zohlednění zájmů spotřebitelů v dalších politikách. Aby se podpořila součinnost a zamezilo se duplicitě, měly by další fondy a programy Unie poskytovat finanční podporu na začleňování zájmů spotřebitelů do svých příslušných oblastí.
(8)
Program by měl zajistit vysokou úroveň ochrany všech spotřebitelů a věnovat při tom zvláštní pozornost zranitelným spotřebitelům za účelem zohlednění jejich zvláštních potřeb a posílení jejich pravomocí, jak požaduje usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. května 2012 o strategii k posílení práv zranitelných spotřebitelů (4). Tento program by měl zranitelným spotřebitelům zajistit zejména přístup k informacím o zboží a službách, aby měli rovnocenné příležitosti a mohli činit svobodná rozhodnutí založená na informacích, a to především proto, že zranitelní spotřebitelé mohou mít problémy s přístupem k informacím pro spotřebitele a s porozuměním těmto informacím, a být tak vystaveni riziku, že budou uvedeni v omyl.
(9)
Program by měl brát v potaz zejména děti, a to i prostřednictvím spolupráce se zúčastněnými stranami s cílem zajistit, aby se zavázaly k šíření odpovědné reklamy určené nezletilým osobám, zejména proto, aby se bojovalo proti zavádějící reklamě na internetu.
(10)
Uvedené akce by měly být stanoveny v tomto programu, který poskytne rámec pro jejich financování. V souladu s článkem 54 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (5), má toto nařízení poskytnout právní základ pro činnost a pro provádění programu. Toto nařízení navazuje na akce financované podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1926/2006/ES (6) a dále v nich pokračuje.
(11)
Je důležité zlepšit ochranu spotřebitele. K dosažení tohoto obecného cíle by měly být stanoveny specifické cíle, pokud jde o bezpečnost, informovanost a vzdělávání spotřebitelů, podporu poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie, jakož i práva a nápravu a vymáhání práv spotřebitelů. Hodnota a dopad opatření přijatých v rámci programu by měly být pravidelně sledovány a vyhodnocovány s cílem usnadnit tvorbu inteligentnější politiky v zájmu spotřebitelů. S cílem ohodnotit spotřebitelské politiky, a zejména přesného dopadu přijatých opatření, je potřeba vypracovat ukazatele, jejichž hodnota by se však měla posuzovat v širším kontextu.
(12)
Je důležité zvýšit důvěru spotřebitelů. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, je nezbytné rozšířit rozsah činnosti, zejména náležitou finanční podporou poskytovanou spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a evropským spotřebitelským centrům, a to s přihlédnutím k zásadní úloze, kterou uvedené subjekty plní při poskytování informací a pomoci spotřebitelům ohledně jejich práv, při podpoře spotřebitelů v rámci spotřebitelských sporů, zejména pokud jde o přístup k vhodným mechanismům řešení sporů, a při prosazování zájmů spotřebitelů v rámci řádného fungování vnitřního trhu. Tyto organizace a centra by měly být schopny zlepšit ochranu spotřebitelů a zvýšit jejich důvěru působením přímo na místě a poskytováním pomoci, informací a vzdělávání přizpůsobených potřebám jednotlivých osob.
(13)
Je nezbytné stanovit způsobilé akce, kterými má být uvedených cílů dosaženo.
(14)
Je zapotřebí vymezit kategorie potenciálních příjemců způsobilých získat granty.
(15)
Finanční referenční částka vyhrazená pro program ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7) je uvedena v tomto nařízení, aniž by tím byly dotčeny rozpočtové pravomoci Evropského parlamentu a Rady stanovené ve Smlouvě o fungování EU.
(16)
Při provádění programu v duchu zásad řádného finančního řízení, transparentnosti a flexibility by další činnost výkonné agentury měla být přípustná v případě splnění všech požadavků stanovených nařízením Rady (ES) č. 58/2003 (8).
(17)
Výdaje Unie a finanční prostředky členských států vynakládané v oblasti bezpečnosti spotřebitelů, jejich vzdělávání, jejich práv a vymáhání těchto práv by měly být lépe koordinovány, aby byla zajištěna doplňkovost, vyšší účinnost a viditelnost a aby bylo dosaženo lepší rozpočtové součinnosti.
(18)
Dohoda o Evropském hospodářském prostoru stanoví pro oblast ochrany spotřebitele spolupráci mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a zeměmi Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, na straně druhé. Je rovněž třeba stanovit možnost, aby se programu účastnily další země, zejména země sousedící s Unií a země, které žádají o členství v Evropské unii, kandidátské země nebo země, které k Unii přistupují.
(19)
V souvislosti s prováděním programu a vzhledem ke globalizaci výrobního řetězce a stále větší vzájemné provázanosti trhů by měla být podporována spolupráce se třetími zeměmi, které se programu neúčastní, a to s přihlédnutím k jakýmkoliv relevantním dohodám mezi těmito zeměmi a Unií.
(20)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o přizpůsobení ukazatelů stanovených v příloze II za účelem zohlednění změn legislativního rámce v oblasti ochrany spotřebitele a pokud jde o změny přílohy I spočívající ve vyjmutí dotčených konkrétních akcí za účelem zohlednění výsledků hodnotící zprávy vypracované Komisí. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijímání ročních pracovních programů. Uvedené pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (9). Vzhledem k tomu, že program nestanoví kritéria pro bezpečnost výrobků, ale je zaměřen na poskytování finanční podpory nástrojům na provádění politiky v oblasti bezpečnosti výrobků, a vzhledem k poměrně nízké dotčené částce je vhodné uplatnit poradní postup.
(22)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v rámci celého výdajového cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(23)
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy z důvodu nadnárodní povahy příslušných otázek, ale spíše jich z důvodu větších možností opatření Unie může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES by mělo být zrušeno.
(25)
Je vhodné zajistit přechod mezi akčním programem Společenství v oblasti spotřebitelské politiky (2007-2013) zavedeným rozhodnutím č. 1926/2006/ES a tímto programem, a to zejména pokud jde o pokračování víceletých opatření, jakož i o hodnocení úspěchů předchozího programu a oblastí v jeho rámci, jež vyžadují větší pozornost. Dále je třeba sladit trvání tohoto programu s trváním víceletého finančního rámce na roky 2014-2020 stanoveného v nařízení Rady (EU, Euratom) č.1311/2013 (10). Tento program by se měl proto použít od 1. ledna 2014. Od 1. ledna 2021 by měly prostředky na technickou a administrativní pomoc v případě potřeby pokrývat výdaje týkající se řízení akcí, které nebudou dokončeny do konce roku 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Víceletý program pro spotřebitele
Tímto nařízením se zavádí víceletý program pro spotřebitele na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 (dále jen „program“).
Článek 2
Obecný cíl
Obecným cílem tohoto programu je v rámci celkové strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů, posílit jejich postavení a učinit je ústředním prvkem vnitřního trhu. Program to zajistí tím, že přispěje k ochraně zdraví, bezpečnosti a právních a hospodářských zájmů spotřebitelů, jakož i k prosazování jejich práva na informace, vzdělávání a organizování se za účelem ochrany svých zájmů, a současně podpoří začlenění zájmů spotřebitelů do dalších oblastí politiky. Program doplňuje, podporuje a sleduje politiky členských států.
Článek 3
Specifické cíle a ukazatele
1. Obecného cíle podle článku 2 se dosáhne prostřednictvím těchto specifických cílů:
a)
Cíl I - Bezpečnost: upevnit a zvýšit bezpečnost výrobků prostřednictvím účinného dozoru nad trhem v rámci celé Unie.
Tento cíl bude měřen zejména podle činnosti a efektivity systému EU pro rychlou výměnu informací o nebezpečných spotřebních výrobcích (RAPEX).
b)
Cíl II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím: zlepšit vzdělávání a informovanost spotřebitelů a povědomí spotřebitelů o jejich právech, rozvíjet soubor poznatků pro účely spotřebitelské politiky, poskytovat podporu spotřebitelským organizacím a zohledňovat současně také specifické potřeby zranitelných spotřebitelů.
c)
Cíl III - Práva a náprava: rozvíjet a posilovat práva spotřebitelů zejména prostřednictvím inteligentní regulace a zlepšením přístupu k jednoduché, účinné a účelné nápravě s nízkými náklady, včetně alternativního řešení sporů.
Tento cíl bude měřen zejména podle využívání alternativního řešení sporů k řešení přeshraničních sporů a podle činnosti celounijního systému řešení sporů on-line a rovněž podle procentního podílu spotřebitelů, kteří v reakci na zjištěný problém učiní příslušné kroky k jeho řešení.
d)
Cíl IV - Vymáhání práva: podporovat vymáhání práv spotřebitelů prostřednictvím posilování spolupráce mezi vnitrostátními donucovacími orgány a podporou spotřebitelů formou poradenství.
Tento cíl bude měřen zejména podle úrovně toku informací a efektivity spolupráce v rámci sítě pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, podle činnosti evropských spotřebitelských center a podle toho, do jaké míry jsou spotřebitelé s těmito centry obeznámeni.
Poskytování vysoce kvalitních informací spotřebitelům a jejich zapojení představují meziodvětvovou prioritu, a proto tyto požadavky musí být pokud možno výslovně zahrnuty do všech odvětvových cílů a akcí financovaných v rámci programu.
2. Popis ukazatelů je stanoven v příloze II.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 za účelem přizpůsobení ukazatelů uvedených v příloze II.
Článek 4
Způsobilé akce
Specifických cílů uvedených v článku 3 se dosahuje prostřednictvím způsobilých akcí stanovených v tomto seznamu:
a)
v rámci cíle I - Bezpečnost:
1)
vědecké poradenství a analýza rizik týkající se zdraví a bezpečnosti spotřebitelů, pokud jde o nepotravinářské výrobky a služby, včetně podpory úkolů nezávislých vědeckých výborů zřízených rozhodnutím Komise 2008/721/ES (11);
2)
koordinace opatření zaměřených na dozor nad trhem a na vymáhání práva v oblasti bezpečnosti výrobků s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2001/95/ES (12) a akce zaměřené na zlepšení bezpečnosti spotřebitelských služeb;
3)
správa a další vývoj databází kosmetických přípravků;
b)
v rámci cíle II - Informovanost a vzdělávání spotřebitelů a podpora poskytovaná spotřebitelským organizacím:
4)
budování souboru poznatků pro tvorbu politik v oblastech, které se dotýkají spotřebitelů, pro tvorbu inteligentních a správně zacílených právních předpisů a pro zjišťování případných selhání trhu či změn potřeb spotřebitelů, jenž slouží jako podklad pro rozvoj spotřebitelské politiky, pro vymezení oblastí, které jsou z hlediska spotřebitele nejproblematičtější, a pro začlenění zájmů spotřebitelů do ostatních politik Unie, a zlepšení přístupnosti uvedeného souboru poznatků;
5)
podpora zvyšování transparentnosti a zintenzivnění výměn osvědčených postupů a odborných znalostí prostřednictvím financování poskytovaného spotřebitelským organizacím na úrovni Unie a prostřednictvím budování kapacit spotřebitelských organizací na úrovni Unie a na vnitrostátní a regionální úrovni;
6)
zvyšování transparentnosti spotřebitelských trhů a informací pro spotřebitele, zajištění toho, aby spotřebitelé měli k dispozici porovnatelné, spolehlivé a snadno dostupné údaje, a to i v případě přeshraničního obchodování, s cílem pomoci jim porovnávat nejen ceny, ale i kvalitu a udržitelnost zboží a služeb;
7)
zlepšování vzdělávání spotřebitelů jako celoživotního procesu se zvláštním zaměřením na zranitelné spotřebitele;
c)
v rámci cíle III - Práva a náprava:
8)
příprava právních předpisů o ochraně spotřebitele a jiných regulačních iniciativ Komisí, sledování jejich provádění členskými státy, následné hodnocení jejich dopadu a podpora společných regulačních a samoregulačních iniciativ a sledování skutečného dopadu těchto iniciativ na spotřebitelské trhy;
9)
usnadnění přístupu k mechanismům řešení sporů určeným spotřebitelům, zejména k systémům alternativního řešení sporů, a to i prostřednictvím celounijního on-line systému a vytváření sítí vnitrostátních subjektů alternativního řešení sporů, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost odpovídajícím opatřením týkajícím se potřeb a práv zranitelných spotřebitelů; sledování fungování a účinnosti mechanismů řešení sporů určených spotřebitelům, včetně vytváření a správy příslušných nástrojů informačních technologií a výměny stávajících osvědčených postupů a zkušeností v členských státech;
d)
v rámci cíle IV - Vymáhání práva:
10)
koordinace opatření zaměřených na dozor a na vymáhání práva s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (13);
11)
finanční příspěvky na společné akce s veřejnými nebo neziskovými subjekty tvořícími sítě na úrovni Unie, které poskytují informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů, včetně systémů mimosoudního řešení sporů on-line (síť evropských spotřebitelských center).
Způsobilé akce stanovené v prvním pododstavci tohoto článku jsou případně dále upřesněny v příloze I tím, že je v jejich rámci uveden výčet příslušných konkrétních akcí.
Článek 5
Příjemci způsobilí získat granty
1. Granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie mohou být poskytnuty evropským spotřebitelským organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů v Unii;
b)
nejméně v polovině členských států jsou pověřeny zastupováním zájmů spotřebitelů na úrovni Unie organizace, které zastupují spotřebitele v souladu s vnitrostátními předpisy nebo postupy a působí na regionální nebo celostátní úrovni.
2. Granty na fungování mezinárodních subjektů, které prosazují zásady a politiky, jež přispívají k cílům programu, mohou být poskytnuty organizacím, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové, nezávislé na průmyslových, obchodních a podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a jejich hlavním cílem a náplní je podpora a ochrana zdraví, bezpečnosti a hospodářských a právních zájmů spotřebitelů;
b)
vykonávají všechny tyto činnosti: zajišťují pro zástupce spotřebitelů z Unie a třetích zemí formální mechanismus umožňující přispívat k politickým diskusím a k politikám, pořádají setkání s politickými činiteli a regulačními orgány s cílem podporovat a prosazovat zájmy spotřebitelů u veřejných orgánů, identifikují společné spotřebitelské záležitosti a problémy, prosazují názory spotřebitelů v rámci dvoustranných vztahů mezi Unií a třetími zeměmi, přispívají k výměně a šíření odborných znalostí a vědomostí ohledně spotřebitelských záležitostí v Unii a v třetích zemích a vypracovávají politická doporučení.
3. Granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků mohou být poskytnuty subjektům uznaným za tímto účelem právními předpisy Unie.
4. Granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobku mohou být poskytnuty subjektům, které splňují všechny tyto podmínky:
a)
jsou nevládní, neziskové a nezávislé na průmyslových, obchodních, podnikatelských nebo jiných neslučitelných zájmech a mezi jejich hlavní cíle a náplň patří prosazování a ochrana zájmů spotřebitelů;
b)
působí alespoň v polovině členských států.
5. Granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie mohou být poskytnuty vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem.
6. Granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a na akce odpovídajících orgánů třetích zemí mohou být poskytnuty orgánům oznámeným členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 2006/2004 či směrnicí 2001/95/ES nebo mohou být poskytnuty neziskovým subjektům výslovně určeným uvedenými orgány k tomuto účelu.
7. Granty pro úředníky působící v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí mohou být poskytnuty úředníkům z orgánů oznámených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7 tohoto nařízení Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2001/95/ES.
8. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektu určenému členským státem či třetí zemí uvedenou v článku 7, který je neziskovým subjektem vybraným transparentním postupem nebo veřejným subjektem. Určený subjekt musí být součástí některé unijní sítě, která poskytuje informace a pomoc spotřebitelům s cílem pomoci jim při uplatňování jejich práv a získávání přístupu ke vhodnému řešení sporů (síť evropských spotřebitelských center). Je možné navázat rámcové partnerství jakožto mechanismus dlouhodobé spolupráce mezi Komisí a sítí evropských spotřebitelských center nebo subjekty, jež tuto síť tvoří.
9. Granty na akce mohou být poskytnuty subjektům zabývajícím se stížnostmi, které jsou zřízeny a působí v členských státech Unie a v zemích Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, a které jsou odpovědné za shromažďování stížností spotřebitelů, vyvíjení snah o vyřešení stížností, poskytování poradenství nebo za podávání informací spotřebitelům o stížnostech nebo dotazech a které v rámci stížností nebo dotazů spotřebitele na obchodníka jednají jako třetí strana. Nezahrnují mechanismy zabývající se stížnostmi spotřebitelů provozované obchodníky, v jejichž rámci se dotazy a stížnosti vyřizují přímo se spotřebitelem, ani mechanismy, které poskytují služby zabývající se stížnostmi, provozované obchodníkem nebo v jeho zastoupení.
Článek 6
Finanční rámec
1. Finanční krytí pro provádění programu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 činí 188 829 000 EUR v běžných cenách.
2. Roční prostředky schvalují Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 7
Účast třetích zemí v programu
Účast v programu je otevřena:
a)
zemím Evropského sdružení volného obchodu, které se účastní Evropského hospodářského prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě o Evropském hospodářském prostoru;
b)
třetím zemím, zejména přistupujícím a kandidátským zemím i potenciálním kandidátským zemím a zemím, na které se vztahuje evropská politika sousedství, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami pro jejich účast v programech Unie stanovenými v příslušných rámcových dohodách, rozhodnutích Rady přidružení nebo podobných dohodách.
Článek 8
Typy podpůrných opatření a maximální úroveň spolufinancování
1. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 mohou mít finanční příspěvky Unie podobu grantů nebo veřejných zakázek nebo jakýchkoliv jiných opatření potřebných k dosažení cílů uvedených v článcích 2 a 3 tohoto nařízení.
2. Granty Unie a jejich odpovídající maximální výše se stanovují takto:
a)
granty na fungování spotřebitelských organizací na úrovni Unie, vymezené v čl. 5 odst. 1, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
b)
granty na fungování mezinárodních subjektů, které podporují zásady a politiky přispívající k cílům programu, vymezené v čl. 5 odst. 2, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
c)
granty na fungování subjektů na úrovni Unie zřízených za účelem koordinace donucovacích opatření v oblasti bezpečnosti výrobků a uznaných za tímto účelem právními předpisy Unie, vymezené v čl. 5 odst. 3, nepřesahující 95 % způsobilých nákladů;
d)
granty na akce celounijních subjektů určené na vypracování kodexů chování, osvědčených postupů a pokynů pro porovnávání cen a jakosti a udržitelnosti výrobků, vymezené v čl. 5 odst. 4, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
e)
granty pro pořádání akcí předsednictví týkajících se spotřebitelské politiky Unie poskytované vnitrostátním orgánům členského státu vykonávajícího předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, nebo subjektům určeným tímto členským státem, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů;
f)
granty na akce orgánů členských států odpovědných za ochranu spotřebitele a akce odpovídajících orgánů ve třetích zemích účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 6, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů, kromě akcí výjimečné užitečnosti, u nichž příspěvek Unie na způsobilé náklady nesmí překročit 70 %;
g)
granty na výměny úředníků působících v oblasti vymáhání práva z členských států a třetích zemí účastnících se v souladu s článkem 7, vymezené v čl. 5 odst. 7, pokrývající příspěvky na cestu a pobyt;
h)
granty na akce subjektů určených členským státem nebo třetí zemí uvedenou v článku 7, vymezené v čl. 5 odst. 8, nepřesahující 70 % způsobilých nákladů;
i)
granty na akce vnitrostátních subjektů zabývajících se stížnostmi spotřebitelů, vymezené v čl. 5 odst. 9, nepřesahující 50 % způsobilých nákladů.
3. Akce se považují za akce výjimečné užitečnosti ve smyslu odst. 2 písm. f), jestliže:
a)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům a oznámené Komisi pro účely nařízení (ES) č. 2006/2004, podílí se na nich alespoň šest členských států nebo se týkají porušení právních předpisů, jež způsobují nebo pravděpodobně způsobí škodu ve dvou nebo více členských státech;
b)
pokud jde o granty poskytnuté orgánům odpovědným za bezpečnost spotřebních výrobků, podílí se na nich alespoň deset členských států zapojených do evropské sítě orgánů členských států příslušných pro bezpečnost výrobků podle článku 10 směrnice 2001/95/ES nebo přispívají k provádění činností dozoru nad trhem v oblasti bezpečnosti spotřebních výrobků, jež byly stanoveny v právním aktu Unie.
Článek 9
Administrativní a technická pomoc
1. Finanční příspěvek na program může rovněž pokrývat výdaje související s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením nezbytnými k řízení programu a plnění jeho cílů, mimo jiné výdaje související s horizontální komunikací týkající se politických priorit Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, spolu s veškerými dalšími výdaji na technickou a administrativní pomoc, jež Komisi při řízení programu vzniknou.
2. Celková částka přidělená na pokrytí výdajů souvisejících s přípravou, sledováním, kontrolou, auditem a hodnocením, jakož i výdajů na technickou a administrativní pomoc, které jsou uvedeny v odstavci 1, nesmí překročit 12 % finančního krytí přiděleného pro program.
Článek 10
Způsoby provádění
Komise provádí program prostřednictvím způsobů řízení uvedených v článku 58 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 11
Soudržnost a doplňkovost s dalšími politikami
Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkovou soudržnost a doplňkovost mezi programem a dalšími příslušnými politikami, nástroji a akcemi Unie, zejména v rámci víceletého programu „Práva, rovnost a občanství“ na období 2014-2020 (14).
Článek 12
Roční pracovní programy
Komise provádí program prostřednictvím ročních pracovních programů. Roční pracovní programy jednotným způsobem provádějí cíle stanovené v článcích 2 a 3 a akce stanovené v článku 4 a dále upřesněné v příloze I.
Komise přijme roční pracovní programy formou prováděcích aktů v souladu s poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 tohoto nařízení. V těchto prováděcích aktech musí být uvedeny prvky stanovené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a to zejména:
a)
provádění akcí v souladu s článkem 4 a přílohou I tohoto nařízení a orientační přidělení finančních zdrojů;
b)
harmonogram plánovaných výzev k předkládání nabídek a výzev k předkládání návrhů.
Článek 13
Hodnocení a šíření informací
1. Členské státy poskytnou Komise na její žádost informace o provádění a dopadu tohoto programu.
2. Komise:
a)
do 30. září 2017:
i)
přezkoumá plnění cílů všech opatření (na úrovni výsledků a dopadů), aktuální stav provádění způsobilých akcí stanovených v článku 4 a konkrétních akcí uvedených v příloze I, přidělení finančních prostředků příjemcům v souladu s podmínkami stanovenými v článku 5, účinnost využívání zdrojů a jeho evropskou přidanou hodnotu a současně zohlední vývoj v oblasti ochrany spotřebitele s ohledem na rozhodnutí o obnovení, úpravě nebo pozastavení opatření,
ii)
předloží hodnotící zprávu o provedeném přezkumu Evropskému parlamentu a Radě;
b)
do 31. prosince 2017 případně předloží legislativní návrh nebo s výhradou odstavce 3 přijme akt v přenesené pravomoci.
Hodnotící zpráva se dále zabývá možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností programu, pokračující relevantností všech cílů a příspěvkem opatření k prioritám Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Uvedená zpráva zohlední výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu předcházejícího programu.
Hodnocení dlouhodobějších dopadů a udržitelnosti účinků programu slouží jako podklad pro rozhodnutí o případném obnovení, úpravě nebo pozastavení následujícího programu.
3. Za účelem zohlednění situace, při níž hodnotící zpráva podle odstavce 2 dospěje k závěru, že konkrétní akce stanovené v příloze I nebyly provedeny do 31. prosince 2016 a nelze je provést do konce programového období včetně případů, kdy tyto konkrétní akce již nejsou pro splnění cílů stanovených v článcích 2 a 3 relevantní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 s cílem změnit přílohu I vyjmutím dotčených konkrétních akcí.
4. Komise zveřejní výsledky akcí uskutečněných podle tohoto nařízení.
Článek 14
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, a to účinnými kontrolami a, jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Evropský účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, dodavatelů nebo subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (15) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (16), s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou podle tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu vyplývající z provádění tohoto nařízení obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Evropský účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů a vyšetřování v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 a čl. 13 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Přechodná ustanovení
1. Článek 6 rozhodnutí č. 1926/2006/ES se nadále použije na akce upravené uvedeným rozhodnutím, které nebyly dokončeny do 31. prosince 2013. Z finančních prostředků přidělených na program lze hradit rovněž výdaje na technickou a administrativní pomoc nezbytnou k zajištění přechodu mezi opatřeními přijatými podle rozhodnutí č. 1926/2006/ES a programem.
2. S cílem umožnit řízení akcí, které nebudou dokončeny do 31. prosince 2020, mohou být v případě potřeby do rozpočtu po 31. prosinci 2020 zapsány prostředky na krytí výdajů stanovených v článku 9.
Článek 18
Zrušení
Rozhodnutí č. 1926/2006/ES se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 19
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 254/2014
2014 m. vasario 26 d.
dėl daugiametės vartotojų 2014-2020 m. programos, kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1926/2006/EB
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 169 straipsnį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikate „2020 m. Europa. Pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija“ (toliau - „Europa 2020“) raginama, kad piliečiams būtų suteikta daugiau galių, kad jie galėtų aktyviai dalyvauti vidaus rinkoje, o tam būtina suteikti jiems daugiau galimybių ir didinti jų pasitikėjimą pirkti prekes ir paslaugas užsienyje, visų pirma naudojantis internetu;
(2)
Sąjunga prisideda prie aukšto lygio vartotojų apsaugos užtikrinimo ir prie to, kad vidaus rinkoje vartotojams tektų daugiausia dėmesio, remdama ir papildydama valstybių narių politiką, kuria siekiama užtikrinti, jog piliečiai galėtų pasinaudoti visais vidaus rinkos privalumais ir kad taip konkrečiomis priemonėmis būtų tinkamai užtikrinta jų sauga ir teisinių bei ekonominių interesų apsauga;
(3)
daugiametė vartotojų 2014-2020 m. programa (toliau - Programa) turėtų padėti užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį ir ja turėtų būti visapusiškai remiami strategijos „Europa 2020“ siekiai ekonomikos augimo ir konkurencingumo srityje, integruojant konkrečius strategijoje „Europa 2020“ nurodytus aspektus, susijusius su skaitmenine Europos darbotvarke, siekiant užtikrinti, kad skaitmeninimas iš tiesų padėtų padidinti vartotojų gerovę, su tvariu augimu susijusius aspektus pereinant prie tvaresnių vartojimo modelių, su socialine įtrauktimi susijusius aspektus atsižvelgiant į ypatingą pažeidžiamų vartotojų padėtį ir į senėjančios visuomenės poreikius, taip pat su pažangiu reglamentavimu susijusius aspektus, inter alia, pasitelkiant vartotojų rinkos stebėseną siekiant padėti parengti pažangias ir tikslines taisykles;
(4)
2012 m. gegužės 22 d. Komisijos komunikate „Europos vartotojų darbotvarkė pasitikėjimui ir ekonomikos augimui skatinti“ (toliau - Vartotojų darbotvarkė) nustatomas strateginis Sąjungos vartotojų politikos pagrindas ateinantiems metams, remiant vartotojų interesus visų sričių Sąjungos politikoje. Vartotojų darbotvarkės tikslas - sukurti strategiją, kurioje politiniais veiksmais vartotojai bus veiksmingai ir efektyviai remiami visą gyvenimą, užtikrinant jiems siūlomų produktų ir paslaugų saugą, juos informuojant ir šviečiant, remiant jiems atstovaujančias įstaigas, stiprinant jų teises, sudarant jiems galimybę naudotis teise kreiptis į teismą ir teisių gynimo priemonėmis bei užtikrinant, kad būtų vykdomi vartotojų srities teisės aktai;
(5)
pastarojo meto ekonomikos nuosmukis atskleidė tam tikrų vidaus rinkos trūkumų ir nesuderinamumų, kurie turėjo neigiamų padarinių vartotojų ir piliečių pasitikėjimui. Nors būtina pripažinti dabar Sąjungoje taikomus biudžeto apribojimus, vis dėlto Sąjunga turėtų užtikrinti pakankamus finansinius išteklius, kad būtų galima pasiekti Programos tikslus, ir todėl turėtų remti strategiją „Europa 2020“;
(6)
siekiant užbaigti kurti vidaus rinką, būtina pašalinti likusias nepagrįstas ir neproporcingas kliūtis tinkamam vidaus rinkos veikimui ir didinti vartotojų pasitikėjimą sistema, visų pirma jiems perkant kitoje valstybėje. Sąjunga turėtų siekti sukurti tinkamas sąlygas, kad įgalintų vartotojus suteikdama jiems pakankamai priemonių, žinių ir kompetencijos apgalvotiems ir informacija pagrįstiems sprendimams priimti ir didindama vartotojų informuotumą;
(7)
šiame reglamente atsižvelgiama į ekonomines, socialines bei technines sąlygas ir kartu kylančius iššūkius. Visų pirma, Programos lėšomis finansuojamais veiksmais bus siekiama spręsti klausimus, susijusius su globalizacija, skaitmeninimu, vis sudėtingesniais sprendimais, kuriuos vartotojams tenka priimti, poreikiu rinktis tvaresnius vartojimo modelius, senėjančia visuomene, socialine atskirtimi ir pažeidžiamų vartotojų aspektu. Vartotojų interesų įtraukimui į visų sričių Sąjungos politiką, vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 12 straipsniu, teikiamas aukštas prioritetas. Užtikrinant, kad į vartotojų interesus būtų visapusiškai atsižvelgta kitų sričių politikoje, itin svarbus yra derinimas su kitų sričių Sąjungos politika ir programomis. Siekiant skatinti sinergiją ir išvengti dubliavimo, reikėtų numatyti finansinę paramą iš kitų Sąjungos fondų ir pagal kitas programas, kuria vartotojų interesai būtų integruojami į jų atitinkamas sritis;
(8)
Programa turėtų būti užtikrintas aukštas visų vartotojų apsaugos lygis, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamiems vartotojams, kad būtų atsižvelgta į jų konkrečius poreikius ir būtų stiprinami jų pajėgumai, kaip raginama 2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento rezoliucijoje dėl pažeidžiamų vartotojų teisių stiprinimo strategijos (4). Visų pirma Programa turėtų būti užtikrinta, kad pažeidžiami vartotojai galėtų gauti informacijos apie prekes ir paslaugas tam, kad turėtų vienodas galimybes laisvai priimti informacija pagrįstus sprendimus, ypač dėl to, kad pažeidžiamiems vartotojams gali būti sunku gauti ir suprasti vartotojams skirtą informaciją, ir todėl kyla rizika, kad jie gali būti klaidinami;
(9)
Programoje visų pirma turėtų būti atsižvelgta į vaikų klausimą, be kita ko, bendradarbiaujant su suinteresuotaisiais subjektais, kad būtų užtikrintas jų įsipareigojimas atsakingos nepilnamečiams skirtos reklamos atžvilgiu, visų pirma siekiant kovoti su klaidinančia reklama internete;
(10)
veiksmai turėtų būti nustatyti Programoje, kuria nustatomas jų finansavimo Sąjungos pagrindas. Vadovaujantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (5) 54 straipsniu šiuo reglamentu turi būti nustatytas tų veiksmų ir Programos įgyvendinimo teisinis pagrindas. Šis reglamentas grindžiamas veiksmais, finansuojamais remiantis Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 1926/2006/EB (6), ir pagal jį tie veiksmai yra toliau įgyvendinami;
(11)
svarbu gerinti vartotojų apsaugą. Siekiant to bendro tikslo, turėtų būti nustatyti konkretūs tikslai, susiję su sauga, vartotojų informavimu ir švietimu bei parama Sąjungos lygio vartotojų organizacijoms, teisėmis, teisių gynimo priemonėmis ir vartotojų teisių užtikrinimu. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pažangesniam politikos priemonių rengimui vartotojų interesais, turėtų būti reguliariai stebima ir vertinama priemonių, kurių imamasi pagal šią Programą, reikšmė ir poveikis. Siekiant įvertinti vartotojų politiką, ypač priemonių, kurių imtasi, tikslų poveikį, turėtų būti parengti rodikliai, tačiau jų vertė turėtų būti nustatoma atsižvelgiant į platesnį kontekstą;
(12)
svarbu didinti vartotojų pasitikėjimą. Siekiant to tikslo, būtina plėsti veiksmų sritį, visų pirma teikiant tinkamą finansinę paramą Sąjungos lygio vartotojų organizacijoms ir Europos vartotojų centrams, atsižvelgiant į jų svarbų vaidmenį teikiant informaciją vartotojams apie jų teises ir su jomis susijusią pagalbą, remiant vartotojus vartotojų ginčuose, ypač galimybių naudotis tinkamais ginčų sprendimo mechanizmais atžvilgiu, ir skatinant vartotojų interesus tinkamai veikiant vidaus rinkai. Tos organizacijos ir centrai turėtų turėti gebėjimus didinti vartotojų apsaugą ir pasitikėjimą, imdamiesi veiksmų vietos lygiu ir konkrečiai pritaikydami asmeniui skirtą pagalbą, informaciją ir bei šviečiamąją veiklą;
(13)
būtina numatyti reikalavimus atitinkančius veiksmus, kuriais turi būti pasiekti tie tikslai;
(14)
būtina apibrėžti dotacijų reikalavimus atitinkančių potencialių paramos gavėjų kategorijas;
(15)
į šį reglamentą įtraukta orientacinė Programos finansavimo suma, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (7) 17 punkte, tuo nedarant poveikio Europos Parlamento ir Tarybos biudžeto įgaliojimams, kaip nustatyta SESV;
(16)
atsižvelgiant į tai, kad įgyvendinant Programą turi būti laikomasi patikimo finansų valdymo, skaidrumo ir lankstumo principų, vykdomosios agentūros veiklą turėtų būti leidžiama tęsti, jeigu įvykdyti visi Tarybos reglamente (EB) Nr. 58/2003 (8) nustatyti reikalavimai;
(17)
Sąjungos ir valstybių narių lėšų panaudojimas vartotojų saugos, švietimo, teisių ir teisės aktų vykdymo užtikrinimo srityje turėtų būti geriau koordinuojamas siekiant užtikrinti papildomumą, didesnį efektyvumą ir pastebimumą, taip pat siekiant geresnės biudžeto sąveikos;
(18)
Europos ekonominės erdvės susitarime numatyta, kad Sąjunga bei jos valstybės narės ir Europos ekonominės erdvės narėmis esančios Europos laisvosios prekybos asociacijos šalys bendradarbiauja vartotojų apsaugos srityje. Taip pat turėtų būti numatyta nuostata dėl galimybės kitoms šalims, visų pirma kaimyninėms Sąjungos šalims ir narystės siekiančioms šalims, kandidatėms bei stojančiosioms šalims, dalyvauti Programoje;
(19)
įgyvendinant Programą, atsižvelgiant į gamybos grandinės globalizaciją ir augantį rinkų savitarpio priklausomumą, turėtų būti skatinamas bendradarbiavimas su Programoje nedalyvaujančiomis trečiosiomis šalims, atsižvelgiant į visus atitinkamus tų šalių ir Sąjungos susitarimus;
(20)
pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl II priede nustatytų rodiklių pritaikymo, siekiant atsižvelgti į teisės aktų sistemos vartotojų apsaugos srityje pokyčius, ir dėl I priedo pakeitimų išbraukiant atitinkamus konkrečius veiksmus, siekiant atsižvelgti į Komisijos parengtos įvertinimo ataskaitos rezultatus. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(21)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai priimti metines darbo programas. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (9). Atsižvelgiant į tai, kad Programoje nenustatyti produktų saugos kriterijai, tačiau siekiama suteikti finansinę paramą priemonėms, kuriomis įgyvendinama produktų saugos politika, ir atsižvelgiant į santykinai mažą šiam tikslui numatytą sumą, tikslinga, kad būtų taikoma patariamoji procedūra;
(22)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti apsaugoti taikant proporcingas priemones viso išlaidų ciklo metu, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, nepagrįstai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir, prireikus, administracines ir finansines sankcijas pagal Reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012;
(23)
kadangi šio reglamento tikslų valstybės narės negali deramai pasiekti dėl susijusių klausimų tarpvalstybinio pobūdžio, o dėl Sąjungos veiksmų didesnių galimybių tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(24)
Sprendimas Nr. 1926/2006/EB turėtų būti panaikintas;
(25)
tikslinga užtikrinti sklandų perėjimą nedarant pertraukos nuo Bendrijos veiksmų programos vartotojų apsaugos srityje (2007-2013 m.), nustatytos Sprendimu Nr. 1926/2006/EB, prie Programos, visų pirma, kiek tai susiję su daugiamečių priemonių tęstinumu ir įgyvendinant ankstesnę programą pasiektų laimėjimų bei sričių, kurioms reikia skirti daugiau dėmesio, įvertinimu. Be to, Programos trukmė turėtų būti suderinta taip, kad ji atitiktų 2014-2020 m. daugiametės finansinės programos trukmę, nustatytą Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (10). Todėl Programa turėtų būti taikoma nuo 2014 m. sausio 1 d. Nuo 2021 m. sausio 1 d. asignavimai techninei ir administracinei pagalbai prireikus turėtų apimti išlaidas, susijusias su iki 2020 m. pabaigos nebaigtų įgyvendinti veiksmų administravimu,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Daugiametė vartotojų programa
Šiuo reglamentu laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. nustatoma daugiametė vartotojų programa (toliau - Programa).
2 straipsnis
Bendras tikslas
Programos bendras tikslas - įgyvendinant bendrą pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategiją užtikrinti aukštą vartotojų apsaugos lygį, suteikti galių vartotojams ir užtikrinti centrinį vartotojų vaidmenį vidaus rinkoje. Šio Programos tikslo bus siekiama padedant užtikrinti vartotojų sveikatos, saugos ir teisinių bei ekonominių interesų apsaugą, taip pat skatinant jų teisę į informaciją, švietimą ir būti organizuotais, kad būtų apsaugoti jų interesai, ir remiant tokių vartotojų interesų įtraukimą į kitų sričių politiką. Programa papildoma, remiama ir stebima valstybių narių politika.
3 straipsnis
Konkretūs tikslai ir rodikliai
1. 2 straipsnyje nurodyto bendro tikslo siekiama šiais konkrečiais tikslais:
a)
I tikslas. Sauga: remti ir didinti produktų saugą vykdant veiksmingą rinkos priežiūrą visoje Sąjungoje.
Šio tikslo įgyvendinimas bus vertinamas visų pirma remiantis ES skubių pranešimų apie vartotojams skirtus pavojingus produktus sistemos (RAPEX) veikla ir veiksmingumu.
b)
II tikslas. Vartotojų informavimas ir švietimas bei parama vartotojų organizacijoms: gerinti vartotojų švietimą, informavimą ir savo teisių išmanymą, plėtoti vartotojų reikalų politikai skirtą faktinių duomenų bazę ir teikti paramą vartotojų organizacijoms, įskaitant atsižvelgimą į ypatingus pažeidžiamų vartotojų poreikius.
c)
III tikslas. Teisės ir teisių gynimas: plėtoti ir stiprinti vartotojų teises, visų pirma vykdant pažangaus reglamentavimo veiklą ir gerinant galimybes naudotis paprastomis, veiksmingomis, greitomis ir nebrangiomis teisių gynimo priemonėmis, įskaitant alternatyvų ginčų sprendimą.
Šio tikslo įgyvendinimas bus vertinamas visų pirma pagal naudojimąsi alternatyviu ginčų sprendimu tarpvalstybiniams ginčams spręsti ir Sąjungos masto ginčų elektroninio sprendimo sistemos veiklą, taip pat vartotojų, kurie imasi veiksmų, susidūrę su problema, procentinę dalį.
d)
IV tikslas. Vykdymo užtikrinimas: remti vartotojų teisių užtikrinimą stiprinant nacionalinių vykdymo užtikrinimo įstaigų bendradarbiavimą ir teikiant konsultacijas vartotojams.
Šio tikslo įgyvendinimas bus vertinamas visų pirma remiantis informacijos srauto lygiu, bendradarbiavimo Vartotojų apsaugos bendradarbiavimo tinkle veiksmingumu, Europos vartotojų centrų veikla bei jų žinomumo vartotojams mastu.
Aukštos kokybės vartotojų informavimas ir dalyvavimas yra įvairiems sektoriams taikomas prioritetas, taigi, kai tik įmanoma, jis turi būti aiškiai numatytas visuose sektorių tiksluose ir veiksmuose, kurie finansuojami pagal Programą.
2. Rodiklių aprašymas nustatytas II priede.
3. Komisijai pagal 15 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais pritaikomi II priede išdėstyti rodikliai.
4 straipsnis
Reikalavimus atitinkantys veiksmai
3 straipsnyje nurodyti konkretūs tikslai pasiekiami toliau pateiktame sąraše nustatytais reikalavimus atitinkančiais veiksmais:
a)
pagal I tikslą - sauga:
1)
mokslinės konsultacijos ir rizikos analizė, susijusios su vartotojų sveikata ir sauga ne maisto produktų ir paslaugų srityje, įskaitant paramą nepriklausomų mokslinių komitetų, įsteigtų Komisijos sprendimu 2008/721/EB (11), atliekamoms funkcijoms;
2)
rinkos priežiūros ir vykdymo užtikrinimo veiksmų produktų saugos srityje koordinavimas atsižvelgiant į Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/95/EB (12), ir veiksmai, kuriais siekiama gerinti vartotojams skirtų paslaugų saugą;
3)
kosmetikos gaminių duomenų bazių administravimas ir tolesnis plėtojimas;
b)
pagal II tikslą - vartotojų informavimas ir švietimas bei parama vartotojų organizacijoms:
4)
vartotojams poveikį darančių sričių politikai formuoti, pažangioms ir tikslinėms taisyklėms rengti ir galimiems rinkos veikimo sutrikimams ar vartotojų poreikių pokyčiams nustatyti skirtos faktinių duomenų bazės, kuri yra vartotojų politikos rengimo pagrindas, kūrimas ir galimybių ja naudotis gerinimas, kad būtų galima nustatyti vartotojams problemiškiausias sritis, ir integruoti vartotojų interesų aspektą į kitas Sąjungos politikos sritis;
5)
parama finansuojant Sąjungos lygio vartotojų organizacijas ir stiprinant Sąjungos, nacionalinio ir regionų lygio vartotojų organizacijų gebėjimus, didinant skaidrumą bei intensyvinant keitimąsi geriausia praktika ir ekspertinėmis žiniomis;
6)
vartotojų rinkų ir vartotojams teikiamos informacijos skaidrumo didinimas užtikrinant, kad vartotojai turėtų palyginamus, patikimus ir lengvai prieinamus duomenis, įskaitant tarpvalstybiniais atvejais, kurie padėtų jiems palyginti ne tik kainas, bet ir prekių bei paslaugų kokybę ir tvarumą;
7)
vartotojų švietimo visą gyvenimą gerinimas, ypatingą dėmesį skiriant pažeidžiamiems vartotojams;
c)
pagal III tikslą - teisės ir teisių gynimo priemonės:
8)
vartotojų apsaugos teisės aktų ir kitų reguliavimo iniciatyvų rengimas Komisijoje, jų perkėlimo į nacionalinę teisę valstybėse narėse stebėsena ir vėlesnis poveikio vertinimas, bendro reguliavimo ir savireguliavimo iniciatyvų skatinimas, taip pat realaus tų iniciatyvų poveikio vartotojų rinkoms stebėsena;
9)
palankesnių sąlygų vartotojams naudotis ginčų sprendimo mechanizmais, ypač alternatyviomis ginčų sprendimo priemonėmis, sudarymas, įskaitant pasitelkiant Sąjungos masto internetinę sistemą ir nacionalinių alternatyvaus ginčų sprendimo subjektų tinklus, ypač daug dėmesio skiriant pažeidžiamų vartotojų poreikius ir teises atitinkančioms priemonėms; vartotojams skirtų ginčų sprendimo mechanizmų veikimo ir veiksmingumo stebėsena, įskaitant kuriant ir prižiūrint atitinkamas IT priemones ir keičiantis valstybėse narėse esama geriausia praktika ir patirtimi;
d)
pagal IV tikslą - vykdymo užtikrinimas:
10)
priežiūros ir vykdymo užtikrinimo veiksmų koordinavimas atsižvelgiant į Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 (13);
11)
finansiniai įnašai, skirti bendriems veiksmams, vykdomiems kartu su viešosiomis arba ne pelno įstaigomis, susijungusiomis Sąjungoje į tinklus, teikiančius informaciją ir pagalbą vartotojams, kad jie galėtų naudotis savo teisėmis ir atitinkamais ginčų sprendimo būdais, įskaitant neteisminio ginčų elektroninio sprendimo būdus (Europos vartotojų centrų tinklas).
Kai taikytina, šio straipsnio pirmoje pastraipoje nustatyti reikalavimus atitinkantys veiksmai išsamiau patikslinami I priede, prie jų išvardijant konkrečius veiksmus.
5 straipsnis
Dotacijų reikalavimus atitinkantys paramos gavėjai
1. Dotacijos Sąjungos lygio vartotojų organizacijų veikimui gali būti skiriamos Europos vartotojų organizacijoms, kurios atitinka visas šias sąlygas:
a)
jos yra nevyriausybinės ir pelno nesiekiančios, nepriklausomos nuo pramonės, komercinių ir verslo ar kitų nesuderinamų interesų, o jų pagrindiniai tikslai ir veikla yra vartotojų sveikatos, saugos, ekonominių ir teisinių interesų skatinimas ir apsauga Sąjungoje;
b)
vartotojų interesams Sąjungos lygiu atstovauti jas yra įgaliojusios bent pusėje valstybių narių vartotojams pagal nacionalines taisykles ar praktiką atstovaujančios ir regioniniu ar nacionaliniu lygiu veikiančios organizacijos.
2. Dotacijos tarptautinių organizacijų, skatinančių principus ir politiką, kuriais prisidedama prie Programos tikslų įgyvendinimo, veikimui gali būti skiriamos organizacijoms, atitinkančioms visas šias sąlygas:
a)
jos yra nevyriausybinės ir pelno nesiekiančios, nepriklausomos nuo pramonės, komercinių ir verslo ar kitų nesuderinamų interesų, o jų pagrindiniai tikslai ir veikla yra vartotojų sveikatos, saugos, ekonominių ir teisinių interesų skatinimas ir apsauga;
b)
jos vykdo visą šią veiklą: sudaro sąlygas vartotojų atstovams iš Sąjungos ir trečiųjų šalių oficialiai prisidėti prie politinių diskusijų ir politikos formavimo, rengia susitikimus su politiką formuojančiais pareigūnais ir reguliavimo institucijomis, siekdamos skatinti ir remti vartotojų interesus santykiuose su viešosios valdžios institucijomis, nustato vartotojams bendrus klausimus ir problemas, skatina vartotojų nuomonę dvišaliuose Sąjungos ir trečiųjų šalių santykiuose, prisideda prie keitimosi ekspertinėmis žiniomis ir žiniomis apie vartotojų problemas bei jų platinimo Sąjungoje ir trečiosiose šalyse bei rengia rekomendacijas dėl politikos.
3. Dotacijos produktų saugos srities vykdymo užtikrinimo veiksmams koordinuoti įsteigtų Sąjungos lygio įstaigų veikimui gali būti skiriamos šiuo tikslu Sąjungos teisės aktais pripažintoms įstaigoms.
4. Dotacijos visoje Sąjungoje veikiančių įstaigų veiksmams siekiant rengti elgesio kodeksus, geriausią praktiką ir gaires kainų, produktų kokybės ir tvarumo palyginimo klausimais gali būti skiriamos įstaigoms, atitinkančioms visas šias sąlygas:
a)
jos yra nevyriausybinės ir pelno nesiekiančios, nepriklausomos nuo pramonės, komercinių ir verslo ar kitų nesuderinamų interesų, o jų pagrindiniai tikslai ir veikla yra, be kita ko, vartotojų interesų skatinimas ir apsauga;
b)
jos veikia bent pusėje valstybių narių.
5. Dotacijos pirmininkavimo renginių Sąjungos vartotojų politikos srityje organizavimui gali būti skiriamos Tarybai (išskyrus Užsienio reikalų tarybą) pirmininkaujančios valstybės narės nacionalinėms valdžios institucijoms arba tos valstybės narės paskirtoms įstaigoms.
6. Dotacijos valstybių narių valdžios institucijų, atsakingų už vartotojų reikalus, ir trečiųjų šalių atitinkamų valdžios institucijų veiksmams gali būti skiriamos valdžios institucijoms, apie kurias Komisijai pagal Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 arba Direktyvą 2001/95/EB praneša valstybė narė arba trečioji šalis, nurodyta šio reglamento 7 straipsnyje, arba ne pelno siekiančioms įstaigoms, kurias tos valdžios institucijos yra aiškiai paskyrusios tuo tikslu.
7. Dotacijos vykdymą užtikrinantiems valstybių narių ir trečiųjų šalių pareigūnams gali būti skiriamos valdžios institucijų, apie kurias Komisijai pagal Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyvą 2001/95/EB praneša valstybė narė arba trečioji šalis, nurodyta šio reglamento 7 straipsnyje, pareigūnams.
8. Dotacijos veiksmams gali būti skiriamos valstybės narės arba trečiosios šalies, nurodytos 7 straipsnyje, paskirtai įstaigai, kuri yra ne pelno siekianti įstaiga, atrinkta taikant skaidrią tvarką, arba viešasis juridinis asmuo. Paskirtoji įstaiga turi priklausyti Sąjungos tinklui, kuris teikia informaciją ir pagalbą vartotojams, kad padėtų jiems naudotis savo teisėmis ir tinkamais ginčų sprendimo būdais (Europos vartotojų centrų tinklas). Kaip ilgalaikis bendradarbiavimo mechanizmas gali būti sukurta Komisijos ir Europos vartotojų centrų tinklo ir (arba) jį sudarančių įstaigų bendroji partnerystė.
9. Dotacijos veiksmams gali būti skiriamos skundus nagrinėjančioms įstaigoms, įsteigtoms ir veikiančioms Sąjungos valstybėse narėse ir Europos laisvosios prekybos asociacijos šalyse, esančiose Europos ekonominės erdvės narėmis, jeigu tos institucijos yra atsakingos už vartotojų skundų priėmimą, mėginimą juos išspręsti, konsultavimą arba informacijos teikimą vartotojams apie skundus ar atsakant į jų užklausas ir dalyvauja kaip trečioji šalis nagrinėjant vartotojo skundą ar užklausą dėl komercinės veiklos subjekto. Prie jų nepriskiriami vartotojų skundų nagrinėjimo mechanizmai, kurių veiklą tvarko komercinės veiklos subjektai ir kuriais užklausos ir skundai nagrinėjami tiesiogiai su vartotoju, arba mechanizmai, kuriais teikiamos skundų nagrinėjimo paslaugos ir kurių veiklą tvarko komercinės veiklos subjektai arba tai atliekama jų vardu.
6 straipsnis
Finansinė programa
1. Programai įgyvendinti laikotarpiu nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2020 m. gruodžio 31 d. skirtas finansinis paketas yra 188 829 000 EUR dabartinėmis kainomis.
2. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametėje finansinėje programoje nustatytų ribų.
7 straipsnis
Trečiųjų šalių dalyvavimas Programoje
Programoje gali dalyvauti:
a)
Europos laisvosios prekybos asociacijos šalys, dalyvaujančios Europos ekonominėje erdvėje vadovaujantis Europos ekonominės erdvės susitarime nustatytomis sąlygomis;
b)
trečiosios šalys, visų pirma stojančiosios valstybės, šalys kandidatės ir potencialios kandidatės, šalys, kurioms taikoma Europos kaimynystės politika, laikantis jų dalyvavimo Sąjungos programose bendrųjų principų ir bendrųjų sąlygų bei nuostatų, nustatytų atitinkamuose bendruosiuose susitarimuose, asociacijos tarybos sprendimuose ar panašiuose susitarimuose.
8 straipsnis
Priemonių rūšys ir didžiausias bendro finansavimo lygis
1. Laikantis Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012, Sąjungos finansiniai įnašai gali būti teikiami dotacijų, viešųjų pirkimų arba bet kuria kita šio reglamento 2 ir 3 straipsniuose nurodytiems tikslams pasiekti būtinų priemonių forma.
2. Sąjungos dotacijos ir jų atitinkami didžiausi lygiai yra šie:
a)
dotacijos Sąjungos lygio vartotojų organizacijų veikimui, kaip apibrėžta 5 straipsnio 1 dalyje, neviršijančios 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų;
b)
dotacijos tarptautinių organizacijų, skatinančių principus ir politiką, kuriais prisidedama prie Programos tikslų įgyvendinimo, veikimui, kaip apibrėžta 5 straipsnio 2 dalyje, neviršijančios 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų;
c)
dotacijos produktų saugos srities vykdymo užtikrinimo veiksmams koordinuoti įsteigtų ir šiuo tikslu pripažintų Sąjungos teisės aktais Sąjungos lygio įstaigų veikimui, kaip apibrėžta 5 straipsnio 3 dalyje, neviršijančios 95 % reikalavimus atitinkančių išlaidų;
d)
dotacijos visoje Sąjungoje veikiančių įstaigų veiksmams siekiant rengti elgesio kodeksus, geriausią praktiką ir gaires kainų, produktų kokybės ir tvarumo palyginimo klausimais, kaip apibrėžta 5 straipsnio 4 dalyje, neviršijančios 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų;
e)
dotacijos Tarybai (išskyrus Užsienio reikalų tarybą) pirmininkaujančios valstybės narės nacionalinėms valdžios institucijoms arba tos valstybės narės paskirtoms įstaigoms, skirtos pirmininkavimo renginių Sąjungos vartotojų politikos srityje organizavimui, neviršijančios 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų;
f)
dotacijos valstybių narių valdžios institucijų, atsakingų už vartotojų reikalus, ir pagal 7 straipsnį dalyvaujančių trečiųjų šalių atitinkamų valdžios institucijų veiksmams, kaip apibrėžta 5 straipsnio 6 dalyje, neviršijančios 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų, išskyrus ypač naudingus veiksmus, kurių reikalavimus atitinkančioms išlaidoms padengti skirtas Sąjungos įnašas neviršija 70 %;
g)
dotacijos valstybių narių ir pagal 7 straipsnį dalyvaujančių trečiųjų šalių vykdymą užtikrinančių pareigūnų, kaip apibrėžta 5 straipsnio 7 dalyje, mainams skirtos kelionės išlaidoms ir dienpinigiams;
h)
dotacijos veiksmams valstybės narės arba trečiosios šalies, nurodytos 7 straipsnyje, paskirtoms įstaigoms, kaip apibrėžta 5 straipsnio 8 dalyje, neviršijančios 70 % reikalavimus atitinkančių išlaidų;
i)
dotacijos veiksmams vartotojų skundus nagrinėjančioms nacionalinėms įstaigoms, kaip apibrėžta 5 straipsnio 9 dalyje, neviršijančios 50 % reikalavimus atitinkančių išlaidų.
3. Veiksmai laikomi ypatingai naudingais, kaip nurodyta 2 dalies f punkte, kai:
a)
valdžios institucijoms skiriamų dotacijų, apie kurias Komisijai pranešama Reglamento (EB) Nr. 2006/2004 tikslais, atveju juose dalyvauja bent šešios valstybės narės arba jie yra susiję su pažeidimais, kurie daro arba gali daryti žalą dviejose ar daugiau valstybių narių;
b)
už vartojimo gaminių saugą atsakingoms valdžios institucijoms skiriamų dotacijų atveju juose dalyvauja bent dešimt valstybių narių, dalyvaujančių Europos gaminių saugos srityje kompetentingų valstybių narių institucijų tinkle, nurodytame Direktyvos 2001/95/EB 10 straipsnyje, arba jais prisidedama prie Sąjungos teisės akte numatytos rinkos priežiūros veiklos vartojimo gaminių saugos srityje įgyvendinimo.
9 straipsnis
Administracinė ir techninė pagalba
1. Iš finansinių asignavimų Programai taip pat gali būti padengiamos išlaidos, susijusios su Programai valdyti ir jos tikslams pasiekti būtina parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, inter alia, instituciniu informavimu apie Sąjungos politikos prioritetus tiek, kiek tai susiję su bendru šio reglamento tikslu, taip pat visas kitas techninės ir administracinės pagalbos išlaidas, kurias Komisija patiria valdydama Programą.
2. Visa suma, skirta su 1 dalyje nurodyta parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla ir technine bei administracine pagalba susijusioms išlaidoms padengti, neviršija 12 % Programai skirto finansinio paketo.
10 straipsnis
Įgyvendinimo metodai
Komisija įgyvendina Programą taikydama Reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 58 straipsnyje nurodytus valdymo metodus.
11 straipsnis
Nuoseklumas ir papildomumas su kitomis politikos sritimis
Bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis Komisija užtikrina bendrą Programos nuoseklumą ir papildomumą su kitomis atitinkamomis Sąjungos politikos sritimis, priemonėmis ir veiksmais, visų pirma pagal daugiametę Teisių, lygybės ir pilietiškumo programą laikotarpiu 2014-2020 m. (14)
12 straipsnis
Metinės darbo programos
Komisija įgyvendina Programą pagal metines darbo programas. Metinėmis darbo programomis nuosekliai įgyvendinami 2 ir 3 straipsniuose nustatyti tikslai ir 4 straipsnyje nurodyti bei I priede išsamiau patikslinti veiksmai.
Metines darbo programas Komisija patvirtina įgyvendinimo aktais, laikydamasi šio reglamento 16 straipsnio 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros. Tuose įgyvendinimo aktuose nurodomi Reglamente (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 numatyti duomenys, visų pirma:
a)
veiksmų pagal šio reglamento 4 straipsnį bei I priedą įgyvendinimas ir orientacinis finansinių išteklių paskirstymas;
b)
planuojamų kvietimų dalyvauti konkurse ir teikti pasiūlymus tvarkaraštis.
13 straipsnis
Vertinimas ir platinimas
1. Komisijos prašymu valstybės narės pateikia jai informaciją apie Programos įgyvendinimą ir poveikį.
2. Komisija:
a)
ne vėliau kaip 2017 m. rugsėjo 30 d.:
i)
įvertina, kaip pasiekti visų priemonių tikslai (rezultatų ir poveikio atžvilgiu), taip pat padėtį, susijusią su 4 straipsnyje nustatytų reikalavimus atitinkančių veiksmų ir I priede nurodytų konkrečių veiksmų įgyvendinimu, lėšų paskirstymą naudos gavėjams pagal 5 straipsnyje nustatytas sąlygas, išteklių naudojimo efektyvumą ir jo europinę pridėtinę vertę, atsižvelgdama į pokyčius vartotojų apsaugos srityje, siekiant parengti sprendimą dėl priemonių atnaujinimo, keitimo ar sustabdymo;
ii)
pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai atliktos peržiūros įvertinimo ataskaitą;
b)
ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. prireikus pateikia pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto arba, atsižvelgdama į 3 dalį, priima deleguotąjį aktą.
Be to, vertinimo ataskaitoje aptariamos supaprastinimo galimybės, vidinis ir išorinis nuoseklumas, nuolatinis visų tikslų aktualumas ir priemonių indėlis įgyvendinant Sąjungos pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo prioritetus. Joje atsižvelgiama į ankstesnės programos ilgalaikio poveikio įvertinimo rezultatus.
Turi būti įvertintas ilgalaikis Programos poveikis ir jo tvarumas, siekiant parengti sprendimą dėl galimo vėlesnės Programos atnaujinimo, pakeitimo arba taikymo sustabdymo.
3. Siekiant atsižvelgti į padėtį, kai pagal 2 dalį parengtoje įvertinimo ataskaitoje daroma išvada, kad I priede nustatyti konkretūs veiksmai nebuvo įgyvendinti iki 2016 m. gruodžio 31 d. ir negali būti įgyvendinti iki Programos įgyvendinimo pabaigos, įskaitant atvejus, kai tie konkretūs veiksmai nebėra aktualūs 2 ir 3 straipsniuose nustatytiems tikslams pasiekti, Komisijai pagal 15 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kad pakeistų I priedą išbraukdama atitinkamus konkrečius veiksmus.
4. Komisija viešai paskelbia veiksmų, kurių imtasi pagal šį reglamentą, rezultatus.
14 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad vykdant pagal šį sprendimą finansuojamus veiksmus Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisija arba jos atstovai ir Europos Audito Rūmai turi įgaliojimus atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal šį reglamentą, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus ir inspektavimą vietoje, laikydamasi procedūrų, nustatytų Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (15) ir Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (16), kad nustatytų, ar būta sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejų, susijusių su dotacijos susitarimu, sprendimu dėl dotacijos ar sutartimi, finansuojamais pagal šį reglamentą, turinčių neigiamos įtakos Sąjungos finansiniams interesams.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, į bendradarbiavimo susitarimus su trečiosiomis šalimis ir su tarptautinėmis organizacijomis, sutartis, dotacijų susitarimus bei sprendimus dėl dotacijų, sudaromus ir priimamus įgyvendinant šį reglamentą, įtraukiamos nuostatos, kuriomis Komisijai, Europos Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą ir tyrimus atsižvelgiant į jų atitinkamą kompetenciją.
15 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 3 straipsnio 3 dalyje ir 13 straipsnio 3 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami Programos trukmės laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 3 straipsnio 3 dalyje ir 13 straipsnio 3 dalyje nurodytus įgaliojimus priimti deleguotuosius aktus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 3 straipsnio 3 dalį ir 13 straipsnio 3 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie tą aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nepareikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
16 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
17 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
1. Sprendimo Nr. 1926/2006/EB 6 straipsnis toliau taikomas tame sprendime nurodytiems veiksmams, kurie nebuvo užbaigti ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. Todėl iš Programai skirtų finansinių asignavimų taip pat gali būti padengiamos perėjimui nuo Sprendimu Nr. 1926/2006/EB patvirtintų priemonių prie Programos užtikrinti būtinos administracinės ir techninės pagalbos išlaidos.
2. Prireikus į biudžetą po 2020 m. gruodžio 31 d. gali būti įtraukti 9 straipsnyje numatytoms išlaidoms padengti skirti asignavimai, kad būtų galima vykdyti ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. neužbaigtų veiksmų valdymą.
18 straipsnis
Panaikinimas
Sprendimas Nr. 1926/2006/EB panaikinamas nuo 2014 m. sausio 1 d.
19 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymo data
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2014 m. vasario 26 d.