PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 131/2013
ze dne 15. února 2013,
kterým se stanoví výjimečná opatření, pokud jde o uvolnění cukru a izoglukózy nepodléhajících kvótám na trh Unie při snížené dávce z přebytku v hospodářském roce 2012/13
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 64 odst. 2 a článek 186 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V průběhu hospodářského roku 2011/12 dosáhla v Unii průměrná cena volně loženého bílého cukru ze závodu hodnoty 175 % referenční ceny ve výši 404 EUR/t a byla přibližně o 275 EUR/t vyšší než cena na světovém trhu. Cena v Unii je nyní stabilní na úrovni okolo 700 EUR/t, což je nejvyšší úroveň dosažená od reformy organizace trhu s cukrem, a narušuje optimální průběh dodávek cukru na trhu Unie. Očekávaný nárůst již tak vysoké úrovně cen v hospodářském roce 2012/13 potvrzuje riziko vážného narušení trhu, jemuž je třeba zabránit nezbytnými opatřeními.
(2)
Na základě odhadů nabídky a poptávky na rok 2012/13 by konečný stav zásob pro trh s cukrem měl být nejméně o 0,5 milionu tun nižší než v roce 2011/12. Toto číslo již bere v úvahu dovoz ze třetích zemí, které využívaly některých preferenčních dohod.
(3)
Na druhé straně se odhaduje, že vzhledem k vyhlídkám na dobrou sklizeň bude produkce cukru téměř o 5 400 000 tun vyšší, než stanoví kvóta v článku 56 nařízení (ES) č. 1234/2007. I při zohlednění předvídatelných smluvních závazků producentů cukru, pokud jde o některé průmyslové použití podle článku 62 uvedeného nařízení, a vývozních závazků na rok 2012/13, pokud jde o cukr nepodléhající kvótám, bude stále ještě k dispozici značné množství cukru nepodléhajícího kvótám o objemu nejméně 2 000 000 tun. Část tohoto cukru by mohla být k dispozici, aby se zvýšily nedostatečné zásoby cukru na potravinářském trhu Unie a zabránilo se přílišnému zvýšení cen.
(4)
V zájmu zajištění hladkého fungování trhu je nezbytné cukr nepodléhající kvótám uvolnit. Takovéto opatření by mělo být možné přijmout pokaždé, když to bude během hospodářského roku 2012/13 třeba.
(5)
Podle článků 186 a 188 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou být v případě potřeby přijata opatření, která zabrání narušení trhu či riziku narušení trhu, zejména v případě, že by k tomu došlo v důsledku výrazného zvýšení cen v Unii, pokud tohoto cíle nemůže být dosaženo prostřednictvím jiných opatření v rámci uvedeného nařízení. Pokud jde o současné tržní podmínky, nestanoví nařízení (ES) č. 1234/2007 kromě opatření založených na článku 186 žádná konkrétní opatření, která by zamezila zvyšování ceny cukru a umožnila zásobovat trh Unie cukrem za rozumné ceny.
(6)
Ustanovení čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 zmocňuje Komisi, aby na vyrobený cukr a izoglukózu převyšující kvótu stanovila dostatečně vysokou dávku z přebytku, aby se zamezilo hromadění přebytkových množství. V čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 967/2006 ze dne 29. června 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o výrobu cukru nad rámec kvóty (2), byla tato dávka stanovena na 500 EUR za tunu.
(7)
Pro omezené množství cukru vyrobeného nad kvótu by měla být stanovena snížená dávka z přebytku v takové výši za tunu, která by umožnila spravedlivé zacházení s producenty cukru v Unii, zajistila v Unii řádné fungování trhu s cukrem a pomohla snížit rozdíl mezi cenami cukru na trhu v Unii a na světovém trhu, aniž by na trhu Unie hrozilo riziko hromadění přebytků.
(8)
Vzhledem k tomu, že nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví kvóty pro cukr i izoglukózu, mělo by se pro příslušné množství izoglukózy vyrobené nad rámec kvóty uplatnit podobné opatření, protože tento produkt je do určité míry obchodní náhražkou cukru.
(9)
S cílem zvýšit nabídku by producenti cukru a izoglukózy měli požádat příslušné orgány členských států o vydání osvědčení, která jim na trhu Unie umožní prodat určité množství vyrobené nad kvótu se sníženou dávkou z přebytku.
(10)
Snížená dávka z přebytku by měla být zaplacena po přijetí žádosti a před vydáním osvědčení.
(11)
Platnost osvědčení by měla být v zájmu rychlého zlepšení stavu nabídky časově omezena.
(12)
Stanovení maximálních limitů množství, o která může každý producent požádat v jednom období pro podávání žádostí, a omezení osvědčení na produkty, jež žadatel sám vyrábí, by mělo zabránit spekulativním praktikám v systému, který toto nařízení vytvořilo.
(13)
Podáním žádosti by se producenti cukru měli zavázat k platbě minimální ceny za cukrovou řepu použitou k výrobě množství cukru, jež bylo předmětem žádosti. Měly by být přesně stanoveny minimální požadavky na způsobilost žádosti.
(14)
Příslušné orgány členských států by Komisi měly informovat o předložených žádostech. V zájmu zjednodušení a harmonizace těchto oznámení by měly být poskytnuty vzory.
(15)
Komise by měla zajistit, aby se osvědčení vydávala pouze v rámci množstevních omezení stanovených v tomto nařízení. Komise by proto měla být v případě potřeby schopna stanovit přídělový koeficient, který se použije na přijaté žádosti.
(16)
Členské státy by měly žadatelům neprodleně sdělit, zda bylo množství uvedené v žádosti uznáno zcela nebo částečně.
(17)
Příslušné orgány by měly Komisi oznamovat množství, na která byla vydána osvědčení se sníženou dávkou z přebytku. Za tímto účelem by Komise měla poskytnout vzory.
(18)
Na množství cukru uvolněné na trh Unie, které přesahuje množství uvedené v osvědčeních vydaných podle tohoto nařízení, by měla být uplatněna dávka z přebytku stanovená v čl. 64 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007. Je proto vhodné stanovit, že každý žadatel, který nesplní svůj závazek uvolnit na trh Unie množství uvedené v osvědčení, jež mu bylo vydáno, by rovněž měl zaplatit částku 500 EUR za tunu. Cílem tohoto důsledného přístupu je předcházet zneužití mechanismu zavedeného tímto nařízením.
(19)
Pro účely stanovení průměrných cen cukru podléhajícího kvótám a cukru nepodléhajícího kvótám na trhu Unie podle čl. 13 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 952/2006 ze dne 29. června 2006 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 318/2006, pokud jde o řízení vnitřního trhu s cukrem a režim kvót (3), by měl být cukr, na který se vztahuje osvědčení vydané podle tohoto nařízení, považován za cukr podléhající kvótě.
(20)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí Rady 2007/436/ES, Euratom ze dne 7. června 2007 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (4) stanoví, že dávky a další poplatky stanovené v rámci společné organizace trhu s cukrem tvoří vlastní zdroje. Je proto nezbytné určit datum stanovení dotyčných částek ve smyslu čl. 2 odst. 2 a čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (5).
(21)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Dočasné snížení dávky z přebytku
1. Odchylně od čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 967/2006 se částka dávky z přebytku za maximální množství 150 000 tun cukru v ekvivalentu bílého cukru a 8 000 tun izoglukózy v sušině, jež bylo vyrobeno nad rámec kvóty stanovené v příloze VI nařízení (ES) č. 1234/2007 a uvolněno na trh Unie v hospodářském roce 2012/13, stanoví na 224 EUR za tunu.
2. Snížená dávka z přebytku uvedená v odstavci 1 se zaplatí po přijetí žádosti uvedené v článku 2 a před vydáním osvědčení uvedeného v článku 6.
Článek 2
Žádost o osvědčení
1. Aby mohli producenti cukru a izoglukózy využívat podmínek uvedených v článku 1, musí požádat o osvědčení.
2. Žadateli mohou být pouze podniky vyrábějící řepný a třtinový cukr nebo izoglukózu, jež jsou schváleny podle článku 57 nařízení (ES) č. 1234/2007 a kterým byla v souladu s článkem 56 uvedeného nařízení přidělena výrobní kvóta na hospodářský rok 2012/13.
3. Každý žadatel může podat pouze jednu žádost týkající se cukru a jednu žádost týkající se izoglukózy za jedno období, v němž je možné žádosti podávat.
4. Žádosti o osvědčení se podávají příslušnému orgánu v členském státě, ve kterém byl podnik schválen, faxem nebo elektronicky. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (6).
5. Mají-li být žádosti přípustné, musí splňovat následující podmínky:
a)
v žádosti se uvede:
i)
jméno a adresa žadatele a jeho číslo plátce DPH a
ii)
množství, jež je předmětem žádosti, vyjádřené v tunách cukru v ekvivalentu bílého cukru a v tunách izoglukózy v sušině, zaokrouhleno na celá čísla;
b)
množství, jež je předmětem žádosti v daném období, vyjádřené v tunách cukru v ekvivalentu bílého cukru a v tunách izoglukózy v sušině, nepřesáhne 50 000 tun v případě cukru a 2 500 tun v případě izoglukózy;
c)
pokud se žádost týká cukru, žadatel se zaváže, že zaplatí minimální cenu cukrové řepy stanovenou v článku 49 nařízení (ES) č. 1234/2007 za množství cukru uvedené v osvědčení vydaném v souladu s článkem 6 tohoto nařízení;
d)
žádost se sepíše v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, kde se podává;
e)
v žádosti se uvede odkaz na toto nařízení a termín pro předložení žádostí;
f)
žadatel neuvede žádné dodatečné podmínky, než ty, které jsou stanoveny v tomto nařízení.
6. Žádost, která není podána v souladu s odstavci 1 až 5, není přípustná.
7. Po podání nelze vzít žádost zpět nebo ji pozměnit, a to ani v případě, že množství, o které se žádá, je poskytnuto pouze částečně.
Článek 3
Podávání žádostí
Období, během něhož mohou být podávány žádosti, končí dne 26. února 2013 ve 12:00 hodin v poledne bruselského času.
Článek 4
Předávání žádostí členskými státy
1. Příslušné orgány členských států rozhodnou o přípustnosti žádostí na základě podmínek stanovených v článku 2. Pokud příslušné orgány rozhodnou, že žádost je nepřípustná, bezodkladně o tom žadatele informují.
2. Příslušné orgány předají Komisi nejpozději v pátek faxem nebo elektronicky oznámení o přípustných žádostech, jež byly podány v uplynulém období. Oznámení neobsahují údaje uvedené v čl. 2 odst. 5 písm. a) bodě i). Členské státy, které neobdržely žádné žádosti, avšak na hospodářský rok 2012/13 jim byly přiděleny kvóty na cukr nebo izoglukózu, rovněž zašlou Komisi ve stejné lhůtě oznámení, že nebyly podány žádné žádosti.
3. Forma a obsah oznámení jsou vymezeny na základě vzorů, které členským státům poskytne Komise.
Článek 5
Překročená omezení
Pokud z informací sdělených příslušnými orgány členských států podle čl. 4 odst. 2 vyplývá, že množství, jež jsou předmětem žádostí, překračují omezení stanovená v článku 1, Komise:
a)
stanoví přídělový koeficient, který členské státy použijí na množství, na něž se vztahuje každá oznámená žádost o osvědčení;
b)
odmítne žádosti, které ještě nebyly oznámeny.
Článek 6
Vydání osvědčení
1. Aniž je dotčen článek 5, desátý pracovní den, který následuje po týdnu, kdy skončilo období pro podávání žádostí, vydá příslušný orgán osvědčení pro žádosti oznámené Komisi podle čl. 4 odst. 2.
2. Členské státy oznámí Komisi každé pondělí množství cukru a/nebo izoglukózy, pro něž v uplynulém týdnu vydaly osvědčení.
3. Vzor osvědčení je uveden v příloze.
Článek 7
Platnost osvědčení
Osvědčení jsou platná do konce druhého měsíce, který následuje po měsíci vydání.
Článek 8
Převoditelnost osvědčení
Práva a povinnosti vyplývající z osvědčení jsou nepřevoditelné.
Článek 9
Sdělování cen
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 952/2006 se množství prodaného cukru, na které se vztahuje osvědčení vydané podle tohoto nařízení, považuje za cukr podléhající kvótě.
Článek 10
Sledování
1. Žadatelé spolu s měsíčními oznámeními podle čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 952/2006 sdělí množství, pro něž obdrželi osvědčení v souladu s článkem 6 tohoto nařízení.
2. Před 31. říjnem 2013 každý držitel osvědčení podle tohoto nařízení předloží příslušným orgánům členských států doklad o tom, že veškeré množství, na které se vztahují jeho osvědčení, bylo uvolněno na trh Unie. Za každou tunu, na niž bylo vydáno osvědčení a která nebyla uvolněna na trh Unie z jiných důvodů než z důvodu vyšší moci, se zaplatí částka 276 EUR za tunu.
3. Členské státy oznámí Komisi množství, které nebylo na trh Unie uvolněno.
4. Členské státy vypočítají a oznámí Komisi rozdíl mezi celkovým množstvím cukru a izoglukózy, které jednotliví producenti vyrobili nad přidělenou kvótu, a množstvím, se kterým producenti naložili v souladu s čl. 4 odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 967/2006. Pokud je zbývající množství cukru nebo izoglukózy, které nepodléhá kvótám, u nějakého producenta menší než množství, pro něž bylo tomuto producentovi vydáno osvědčení podle tohoto nařízení, zaplatí producent za tento rozdíl částku 500 EUR za tunu.
5. Oznámení uvedená v odstavcích 3 a 4 musí být učiněna nejpozději do 30. června 2014.
Článek 11
Datum stanovení nároku
Pro účely čl. 2 odst. 2 a čl. 6 odst. 3 písm. a) nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 je datem stanovení nároku Unie datum, kdy podle čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení žadatelé dávku z přebytku zaplatí.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Je použitelné do dne 30. června 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. února 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 131/2013
2013 m. vasario 15 d.
kuriuo nustatomos išimtinės priemonės dėl nekvotinio cukraus ir izogliukozės išleidimo į Sąjungos rinką taikant sumažintą pertekliaus mokestį 2012-2013 prekybos metais
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 64 straipsnio 2 dalį ir 186 straipsnį kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
2011-2012 cukraus prekybos metais baltojo cukraus vidutinė didmeninė gamintojo pardavimo kaina Sąjungoje siekė 175 % orientacinės kainos, kuri lygi 404 EUR už toną, ir apie 275 EUR už toną viršijo pasaulinės rinkos kainą. Šiuo metu Sąjungoje laikosi pastovi kaina - apie 700 EUR už toną, kuri yra didžiausia po cukraus rinkos organizavimo reformos ir dėl kurios sunku užtikrinti optimalias lanksčias cukraus tiekimo Sąjungos rinkai sąlygas. Numatoma, kad 2012-2013 prekybos metais ši ir taip didelė kaina toliau augs ir gali kilti didelių rinkos sutrikimų pavojus, kurio turėtų būti išvengta taikant reikiamas priemones;
(2)
atsižvelgiant į 2012-2013 m. prognozuojamą pasiūlą ir paklausą, numatoma, kad laikotarpio pabaigoje atsargų kiekis cukraus rinkoje bus bent 0,5 mln. tonų mažesnis nei 2011-2012 m. Nustatant šį skaičių jau atsižvelgta į importą iš trečiųjų šalių, kurioms taikomi tam tikri lengvatiniai susitarimai;
(3)
kita vertus, tikintis gero derliaus apskaičiuota, kad pagaminto cukraus kiekis Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 56 straipsnyje nustatytą cukraus kvotą viršys beveik 5 400 000 tonų. Atsižvelgiant į numatomus cukraus gamintojų sutartinius įsipareigojimus dėl pramoninio cukraus naudojimo tam tikriems produktams gaminti, kaip numatyta to reglamento 62 straipsnyje, ir į nekvotinio cukraus eksporto įsipareigojimus 2012-2013 m., dar liktų nepanaudotas didelis - ne mažiau kaip 2 000 000 tonų - kiekis nekvotinio cukraus. Dalis šio cukraus galėtų būti pateikta rinkai, siekiant pagerinti nepakankamos cukraus pasiūlos Sąjungos maisto produktų rinkoje padėtį ir išvengti pernelyg didelio kainų kilimo;
(4)
siekiant užtikrinti sklandų rinkos veikimą, būtina pateikti rinkai nekvotinį cukrų. 2012-2013 prekybos metais turėtų būti suteikta galimybė tokią priemonę taikyti kiekvieną kartą, kai reikia;
(5)
pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 186 ir 188 straipsnius, kai reikia, gali būti imamasi priemonių, skirtų pašalinti rinkos sutrikimus arba sutrikimų pavojų, jei visų pirma šie sutrikimai kyla dėl didelio kainų pakilimo Sąjungoje, su sąlyga, kad šio tikslo nepavyktų pasiekti kitomis tame reglamente numatytomis priemonėmis. Atsižvelgiant į dabartines rinkos sąlygas, Reglamente (EB) Nr. 1234/2007 nepateiktos jokios konkrečios priemonės, skirtos didelių cukraus kainų tendencijoms riboti ir sudarančios sąlygas tiekti cukrų Sąjungos rinkai už pagrįstas kainas, išskyrus kainas, nustatytas pagal to reglamento 186 straipsnį;
(6)
kad nesusikauptų perteklinis kiekis, Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 64 straipsnio 2 dalimi Komisija įgaliojama nustatyti pakankamai didelį pertekliaus mokestį cukrui ir izogliukozei, pagamintiems viršijant kvotą. 2006 m. birželio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 967/2006, nustatančio Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 išsamias nekvotinės gamybos cukraus sektoriuje įgyvendinimo taisykles (2), 3 straipsnio 1 dalyje nustatytas mokestis - 500 EUR už toną;
(7)
ribotam cukraus kiekiui, pagamintam viršijant kvotą, turėtų būti nustatytas sumažintas pertekliaus mokestis, kurio dydis už toną leistų vienodomis sąlygomis veikti visiems Sąjungos cukraus gamintojams, užtikrinant gerą Sąjungos cukraus rinkos veikimą ir padedant sumažinti Sąjungos ir pasaulinės rinkos cukraus kainų skirtumą nesukeliant perviršio kaupimosi Sąjungos rinkoje pavojaus;
(8)
kadangi Reglamentu (EB) Nr. 1234/2007 nustatytos kvotos cukrui ir izogliukozei, panaši priemonė turėtų būti taikoma atitinkamam izogliukozės kiekiui, pagamintam viršijant kvotą, nes izogliukozė tam tikra prasme yra komercinis cukraus pakaitalas;
(9)
siekdami padidinti pasiūlą, cukraus ir izogliukozės gamintojai turėtų valstybių narių kompetentingoms institucijoms teikti paraiškas gauti sertifikatus, kuriais jiems būtų leista, taikant sumažintą pertekliaus mokestį, Sąjungos rinkoje parduoti tam tikrus cukraus ir izogliukozės kiekius, pagamintus viršijant kvotą;
(10)
sumažintas pertekliaus mokestis turėtų būti mokamas po to, kai priimama paraiška, bet prieš išduodant sertifikatą;
(11)
siekiant greitai padidinti pasiūlą, sertifikatai turėtų galioti ribotą laiką;
(12)
nustačius kiekių, dėl kurių kiekvienas gamintojas gali teikti paraišką per vieną paraiškų teikimo laikotarpį, viršutines ribas ir išduodant tik paraiškų teikėjų pagamintų produktų pardavimo sertifikatus, turėtų būti užkirstas kelias spekuliaciniams veiksmams pasinaudojant šiuo reglamentu sukurta sistema;
(13)
pateikdami paraiškas cukraus gamintojai turėtų įsipareigoti už cukrinius runkelius, naudojamus jų paraiškoje nurodytam cukraus kiekiui pagaminti, mokėti minimalią kainą. Turėtų būti nustatyti mažiausi privalomi paraiškų tinkamumo reikalavimai;
(14)
valstybių narių kompetentingos institucijos apie gautas paraiškas turėtų pranešti Komisijai. Siekiant tokius pranešimus supaprastinti ir suvienodinti, turėtų būti parengti jų pavyzdžiai;
(15)
Komisija turėtų užtikrinti, kad sertifikatai būtų išduodami tik laikantis šiame reglamente nustatytų kiekybinių apribojimų. Todėl prireikus Komisijai turėtų būti suteikta teisė nustatyti gautoms paraiškoms taikytiną paskirstymo koeficientą;
(16)
valstybės narės turėtų nedelsdamos informuoti pareiškėjus, ar patvirtinamas visas jų paraiškose nurodytas kiekis ar jo dalis;
(17)
kompetentingos institucijos turėtų pranešti Komisijai apie kiekius, dėl kurių išduoti sertifikatai, pagal kuriuos taikomas sumažintas pertekliaus mokestis. Šiuo tikslu Komisija turėtų parengti reikalingus pavyzdžius;
(18)
į Sąjungos rinką išleistiems cukraus kiekiams, kurie viršija pagal šį reglamentą išduotuose sertifikatuose nurodytus kiekius, turėtų būti taikomas Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 64 straipsnio 2 dalyje nustatytas pertekliaus mokestis. Todėl tikslinga numatyti, kad kiekvienas pareiškėjas, kuris nesilaiko įsipareigojimo į Sąjungos rinką išleisti jam išduotame sertifikate nurodyto cukraus kiekio, taip pat turėtų sumokėti 500 EUR už toną sumą. Taikant šį nuoseklų požiūrį siekiama užtikrinti, kad nebūtų piktnaudžiaujama šiuo reglamentu nustatytu mechanizmu;
(19)
siekiant pagal 2006 m. birželio 29 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 952/2006 dėl Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 taikymo taisyklių, susijusių su cukraus vidaus rinkos valdymu ir kvotų sistema (3), 13 straipsnio 1 dalį nustatyti vidutines į Sąjungos rinką išleisto kvotinio ir nekvotinio cukraus kainas, cukrus, dėl kurio pagal šį reglamentą išduotas sertifikatas, turėtų būti laikomas kvotiniu cukrumi;
(20)
pagal 2007 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimo 2007/436/EB (Euratomas) dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (4) 2 straipsnio 1 dalies a punktą įnašai ir kiti mokesčiai, numatyti pagal bendrą cukraus sektoriaus rinkų organizavimą, turi būti laikomi nuosavaisiais ištekliais. Todėl būtina nustatyti tokių sumų nustatymo datą, kaip apibrėžta 2000 m. gegužės 22 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000, įgyvendinančio Sprendimą 2007/436/EB (Euratomas) dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos (5), 2 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio 3 dalies a punkte;
(21)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Laikinas pertekliaus mokesčio sumažinimas
1. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 967/2006 3 straipsnio 1 dalies, nustatomas 224 EUR už toną pertekliaus mokestis už ne didesnį kaip 150 000 tonų cukraus kiekį baltojo cukraus ekvivalentu ir 8 000 tonų izogliukozės kiekį sausosios medžiagos ekvivalentu, pagamintus viršijant Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 VI priede nustatytą kvotą ir išleistus į Sąjungos rinką 2012-2013 prekybos metais.
2. 1 pastraipoje nustatytas sumažintas pertekliaus mokestis mokamas po to, kai priimama 2 straipsnyje nurodyta paraiška, prieš išduodant 6 straipsnyje nurodytą sertifikatą.
2 straipsnis
Sertifikatų paraiškos
1. Kad pasinaudotų 1 straipsnyje nustatytomis sąlygomis, cukraus ir izogliukozės gamintojai teikia sertifikatų paraiškas.
2. Paraiškas gali teikti tik cukrinių runkelių ir cukranendrių cukrų arba izogliukozę gaminančios įmonės, kurios yra patvirtintos pagal Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 57 straipsnį ir kurioms pagal to reglamento 56 straipsnį 2012-2013 prekybos metams skirta gamybos kvota.
3. Kiekvienu paraiškų teikimo laikotarpiu vienas pareiškėjas gali pateikti ne daugiau kaip vieną paraišką dėl cukraus ir vieną paraišką dėl izogliukozės.
4. Sertifikatų paraiškos teikiamos faksu arba elektroniniu paštu valstybės narės, kurioje įmonė patvirtinta, kompetentingai institucijai. Valstybių narių kompetentingos institucijos gali reikalauti, kad elektroninės paraiškos būtų pasirašytos saugiu elektroniniu parašu, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 1999/93/EB (6).
5. Kad paraiškos būtų priimtos, jos turi atitikti šias sąlygas:
a)
paraiškose nurodoma:
i)
pareiškėjo pavadinimas, adresas ir PVM mokėtojo kodas, ir
ii)
prašomi cukraus ir izogliukozės kiekiai tonomis, išreikšti baltojo cukraus ekvivalentu ir izogliukozės sausosios medžiagos ekvivalentu, suapvalinti iki sveiko skaičiaus;
b)
šiuo paraiškos teikimo laikotarpiu prašomi cukraus ir izogliukozės kiekiai tonomis, išreikšti baltojo cukraus ekvivalentu ir izogliukozės sausosios medžiagos ekvivalentu, atitinkamai neviršija 50 000 ir 2 500 tonų;
c)
jei paraiška susijusi su cukrumi, už cukraus kiekį, nurodytą pagal šio reglamento 6 straipsnį išduotuose sertifikatuose, pareiškėjas įsipareigoja mokėti Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 49 straipsnyje nustatytą minimalią runkelių kainą;
d)
paraiška rengiama valstybės narės, kurioje paraiška teikiama, valstybine kalba arba viena iš valstybinių kalbų;
e)
paraiškoje pateikiama nuoroda į šį reglamentą ir nurodoma nustatyta galutinė paraiškų teikimo data;
f)
šiame reglamente nustatytų sąlygų pareiškėjas nepapildo kitomis sąlygomis.
6. Paraiška, pateikta nesilaikant 1-5 dalyse nustatytų reikalavimų, nepriimama.
7. Pateikus paraišką, jos nebegalima atsiimti arba pakeisti, net jei patvirtinamas ne visas paraiškoje nurodytas kiekis.
3 straipsnis
Paraiškų teikimas
Paraiškų teikimo laikotarpio pabaiga - 2013 m. vasario 26 d. 12 val. Briuselio laiku.
4 straipsnis
Valstybių narių pranešimas apie paraiškas
1. Valstybių narių kompetentingos institucijos, atsižvelgdamos į 2 straipsnyje išdėstytas sąlygas, nusprendžia, ar paraiškos yra priimtinos. Jei kompetentingos institucijos nusprendžia, kad paraiška nepriimtina, jos nedelsdamos informuoja pareiškėją.
2. Apie praėjusį paraiškų teikimo laikotarpį pateiktas priimtinas paraiškas kompetentinga institucija Komisijai praneša vėliausiai penktadienį faksu arba elektroniniu paštu. Pranešime neteikiami 2 straipsnio 5 dalies a punkto i papunktyje nurodyti duomenys. Valstybės narės, kuriose paraiškų nepateikta, tačiau kurioms 2012-2013 prekybos metais buvo skirtos cukraus arba izogliukozės kvotos, taip pat laikydamosi to paties termino siunčia Komisijai pranešimus, kad paraiškų negauta.
3. Pranešimų forma ir turinys nustatomi remiantis Komisijos valstybėms narėms pateiktais pavyzdžiais.
5 straipsnis
Ribų viršijimas
Gavusi valstybių narių kompetentingų institucijų pagal 4 straipsnio 2 dalį pateiktus pranešimus, kuriuose nurodyta, kad paraiškose nurodyti kiekiai viršija 1 straipsnyje nustatytas ribas, Komisija:
a)
nustato paskirstymo koeficientą, kurį valstybės narės taiko kiekiams, nurodytiems visose sertifikatų paraiškose, apie kurias buvo pranešta;
b)
atmeta visas paraiškas, apie kurias dar nepranešta.
6 straipsnis
Sertifikatų išdavimas
1. Nepažeisdama 5 straipsnio, dešimtą darbo dieną, einančią po tos savaitės, kurią baigėsi paraiškų teikimo laikotarpis, kompetentinga institucija išduoda sertifikatus pagal paraiškas, apie kurias Komisijai buvo pranešta pagal 4 straipsnio 2 dalį.
2. Kiekvieną pirmadienį valstybės narės praneša Komisijai cukraus ir (arba) izogliukozės kiekius, dėl kurių praėjusią savaitę buvo išduoti sertifikatai.
3. Sertifikato pavyzdys pateikiamas priede.
7 straipsnis
Sertifikatų galiojimas
Sertifikatai galioja iki antro mėnesio, einančio po išdavimo mėnesio, pabaigos.
8 straipsnis
Sertifikatų perleidžiamumas
Su sertifikatais susijusios teisės ir įsipareigojimai neperleidžiami.
9 straipsnis
Pranešimas apie kainas
Taikant Reglamento (EB) Nr. 952/2006 13 straipsnio 1 dalį, parduoto cukraus kiekis, nurodytas pagal šį reglamentą išduotame sertifikate, laikomas kvotinio cukraus kiekiu.
10 straipsnis
Stebėsena
1. Pareiškėjai į savo mėnesinius pranešimus, numatytus Reglamento (EB) Nr. 952/2006 21 straipsnio 1 dalyje, įtraukia kiekius, dėl kurių jiems išduoti sertifikatai pagal šio reglamento 6 straipsnį.
2. Iki 2013 m. spalio 31 d. kiekvienas sertifikato pagal šį reglamentą turėtojas valstybių narių kompetentingoms institucijoms pateikia įrodymą, kad visi jo sertifikatuose nurodyti kiekiai yra išleisti į Sąjungos rinką. Už kiekvieną sertifikate nurodytą toną, kuri nėra išleista į Sąjungos rinką dėl kitų nei force majeure priežasčių, taikomas 276 EUR už toną mokestis.
3. Valstybės narės apie kiekius, neišleistus į Sąjungos rinką, praneša Komisijai.
4. Valstybės narės apskaičiuoja ir praneša Komisijai kiekvieno gamintojo viršijant kvotą pagaminto bendro cukraus ir izogliukozės kiekio ir kiekių, kuriuos tie gamintojai realizavo pagal Reglamento (EB) Nr. 967/2006 4 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą, skirtumą. Jei likę gamintojo nekvotinio cukraus arba izogliukozės kiekiai yra mažesni už tam gamintojui pagal šį reglamentą patvirtintus kiekius, gamintojas to skirtumo atžvilgiu moka 500 EUR už toną.
5. 3 ir 4 dalyse nurodyti pranešimai pateikiami ne vėliau kaip 2014 m. birželio 30 d.
11 straipsnis
Sumų nustatymo data
Taikant Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1150/2000 2 straipsnio 2 dalį ir 6 straipsnio 3 dalies a punktą, Sąjungai mokėtina suma nustatoma tą dieną, kai pareiškėjas sumoka pertekliaus mokestį pagal šio reglamento 1 straipsnio 2 dalį.
12 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis nustoja galioti 2014 m. birželio 30 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. vasario 15 d.