PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 391/2013
ze dne 3. května 2013,
kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (1), ve znění nařízení (ES) č. 1070/2009 (nařízení o poskytování služeb) (2), a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 550/2004 ukládá Komisi, aby stanovila společný systém poplatků za letové navigační služby, který umožní jeho jednotné uplatňování v jednotném evropském nebi.
(2)
Vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby poskytované během všech fázích letu má pro provádění iniciativy jednotného evropského nebe nesmírný význam. Takový systém by měl přispět ke zvýšení transparentnosti, pokud jde o stanovení, ukládání a vymáhání poplatků, jež se vztahují na uživatele vzdušného prostoru. Systém by rovněž měl přispívat k bezpečnému, nákladově efektivnímu a účinnému poskytování letových navigačních služeb uživatelům, kteří systém financují a podněcují integrované poskytování služeb.
(3)
Společný systém poplatků by měl být nedílnou součástí dosahování cílů systému sledování výkonnosti, jak je stanoveno v článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (3), ve znění nařízení (ES) č. 1070/2009 (rámcové nařízení) a prováděcího nařízení Komise (EU) č. 390/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě (4).
(4)
V souladu s celkovým cílem zvýšení výkonnosti letových navigačních služeb by měl systém poplatků podporovat nákladovou a provozní efektivitu a měl by stanovit zřízení systémů pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb podporujících zdokonalení poskytování letových navigačních služeb, včetně uplatňování sdílení rizika provozu.
(5)
Společný systém poplatků by měl být v souladu se systémem poplatků za traťové navigační služby vypracovaným organizací Eurocontrol a s článkem 15 Chicagské úmluvy o mezinárodním civilním letectví z roku 1944 (dále jen „Chicagská úmluva“).
(6)
Společný systém poplatků by měl umožnit optimální využití vzdušného prostoru s ohledem na toky letového provozu, zejména v rámci funkčních bloků vzdušného prostoru zřízených v souladu s článkem 9a nařízení (ES) č. 550/2004.
(7)
Klíčovou zásadou společného systému poplatků je, aby byly zástupcům uživatelů vzdušného prostoru a příslušným orgánům včas k dispozici úplné a transparentní informace o nákladové základně.
(8)
Pokud je stanoveno, že letištní a přibližovací služby a/nebo služby CNS, MET a AIS jsou poskytovány za tržních podmínek, měly by mít členské státy možnost rozhodnout se, že tyto služby nebudou vypočítávat stanovené náklady, nebudou vypočítávat poplatky za letištní a přibližovací služby, nebudou stanovovat jednotkové sazby letištních a přibližovacích služeb a/nebo nebudou stanovovat finanční pobídky.
(9)
V důsledku měnící se povahy provozování letišť může být nutné v průběhu referenčního období pozměnit oblasti zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb.
(10)
Zavádění nových technologií a postupů a souvisejících obchodních modelů podněcujících integrované poskytování služeb by mělo vést k významnému snížení nákladů ve prospěch uživatelů. Aby se toto budoucí snížení nákladů umožnilo, vznikají poskytovatelům letových navigačních služeb náklady na restrukturalizaci a zdokonalení svého podnikání; bude-li prokázán čistý přínos pro uživatele, mohou tyto náklady získat zpět.
(11)
Pobídkové mechanismy podněcující k lepší výkonnosti by měly zohledňovat potřebu odměňování či sankcionování skutečné výkonnosti ve vztahu k úrovním výkonnosti, jež byly očekávány v okamžiku přijetí plánu výkonnosti.
(12)
Aby se urychlilo zavádění technologií SESAR, měly by být investice do nových systémů uspořádání letového provozu (ATM) a zásadních reforem stávajících systémů ATM, jež mají vliv na úroveň výkonnosti evropské sítě ATM, způsobilé pro návratnost nákladů prostřednictvím poplatků za užívání, pokud jsou v souladu s prováděním evropského hlavního plánu ATM, zejména prostřednictvím společných projektů podle čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004. Členské státy by dále měly mít možnost rozhodnout o modulaci poplatků za letové navigační služby s cílem vytvořit pobídky k vybavení letadel systémy zahrnutými do společných projektů.
(13)
Pro zvýšení efektivity letových navigačních služeb a na podporu jejich optimalizovaného využívání by měly být členské státy schopny dále modulovat poplatky s ohledem na míru přetížení sítě v určité oblasti nebo na určité trase v konkrétní dobu.
(14)
Výše poplatků uložených zejména lehkým letadlům by neměla odradit od využívání zařízení a služeb potřebných pro bezpečnost nebo od zavedení nových technik a postupů.
(15)
Členské státy by měly mít možnost stanovit své jednotkové sazby společně, zejména pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu nebo pokud jsou stranami společného systému poplatků za traťové navigační služby.
(16)
Za účelem zlepšení účinnosti společného systému poplatků a snížení administrativní a účetní zátěže by měly mít členské státy možnost vybírat poplatky za traťové navigační služby v rámci společného systému poplatků za traťové navigační služby společně, prostřednictvím jediného poplatku za let.
(17)
Je třeba posílit právní prostředky k zajištění včasného a úplného hrazení poplatků za letové navigační služby uživateli těchto služeb.
(18)
Poplatky by měly být uživatelům vzdušného prostoru služeb stanovovány a ukládány spravedlivě a transparentně po konzultaci se zástupci těchto uživatelů. Tyto poplatky by měly být pravidelně přezkoumávány.
(19)
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby (5), ve znění nařízení Komise (EU) č. 1191/2010 ze dne 16. prosince 2010 (6), by mělo být s účinností od 1. ledna 2015 zrušeno.
(20)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví opatření pro vypracování společného systému poplatků za letové navigační služby.
2. Toto nařízení se vztahuje na letové navigační služby poskytované poskytovateli letových provozních služeb určenými v souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 550/2004 a poskytovateli meteorologických služeb, pokud jsou určeni v souladu s čl. 9 odst. 1 uvedeného nařízení, pro potřeby všeobecného letového provozu v rámci regionů EUR a AFI stanovených Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO), ve kterých členské státy zodpovídají za poskytování letových navigačních služeb. Vztahuje se rovněž na manažera struktury vzdušného prostoru zřízeného v souladu s článkem 3 nařízení Komise (EU) č. 677/2011 (7).
3. Členské státy mohou používat toto nařízení na letové navigační služby poskytované ve vzdušném prostoru spadajícím do jejich pravomoci v rámci jiných regionů stanovených ICAO pod podmínkou, že o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
4. Členské státy mohou toto nařízení uplatňovat na poskytovatele letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
5. Při dodržení ustanovení čl. 1 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 se mohou členské státy rozhodnout neuplatňovat toto nařízení na letové navigační služby poskytované na letištích s méně než 70 000 pohyby letecké dopravy IFR ročně.
Členské státy o takovém rozhodnutí uvědomí Komisi.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Kromě toho se použijí tyto definice:
1)
„uživatelem letových navigačních služeb“ se rozumí provozovatel letadla v době, kdy byl proveden let, nebo pokud není totožnost provozovatele známá, majitel letadla, pokud nelze prokázat, že v té době byla provozovatelem jiná osoba;
2)
„zástupcem uživatelů vzdušného prostoru“ se rozumí jakákoli právnická osoba či subjekt zastupující zájmy jedné nebo více kategorií uživatelů letových navigačních služeb;
3)
„IFR“ se rozumí pravidla pro let podle přístrojů (Instrument Flight Rules) definovaná v příloze 2 Chicagské úmluvy (desáté vydání - červenec 2005);
4)
„VFR“ se rozumí pravidla pro let za viditelnosti (Visual Flight Rules) definovaná v příloze 2 Chicagské úmluvy (desáté vydání - červenec 2005);
5)
„oblastí zpoplatnění traťových navigačních služeb“ se rozumí objem vzdušného prostoru, pro který je stanoven jeden nákladový základ a jedna jednotková sazba;
6)
„oblastí zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb“ se rozumí letiště či skupina letišť, pro která je stanoven jeden nákladový základ a jedna jednotková sazba;
7)
„stanovenými náklady“ se rozumí náklady předem stanovené členským státem podle čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 550/2004;
8)
„referenčním obdobím“ se rozumí referenční období pro systém sledování výkonnosti stanovený v čl. 11 odst. 3 písm. d) nařízení (ES) č. 549/2004 a v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
9)
„pohyby letecké dopravy IFR“ se rozumí součet vzletů a přistání provedených podle pravidel pro let podle přístrojů, vypočítaný jako roční průměr za období tří let před předložením plánu výkonnosti;
10)
„jinými příjmy“ se rozumí příjmy získané od orgánů veřejné správy, včetně finanční podpory z programů pomoci Unie, jako jsou transevropské dopravní sítě (TEN-T), nástroj pro propojení Evropy (CEF) a Fond soudržnosti, příjmy z komerčních činností a/nebo, v případě jednotkových sazeb letištních a přibližovacích služeb, příjmy získané ze smluv nebo dohod mezi poskytovateli letových navigačních služeb a provozovateli letišť;
11)
„plánem výkonnosti“ se rozumí plán výkonnosti vypracovaný a přijatý v souladu s ustanoveními článků 11 až 16 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
12)
„skutečnými náklady“ se rozumí náklady, které skutečně vznikly v roce poskytování letových navigačních služeb, podléhající konečnému auditu;
13)
„službami CNS, MET a AIS“ se rozumí spojovací, navigační a přehledové služby, meteorologické služby pro letovou navigaci a letecké informační služby;
14)
„náklady na restrukturalizaci“ se rozumí významné jednorázové náklady, které poskytovatelům letových navigačních služeb vzniknou během restrukturalizace v důsledku zavádění nových technologií a postupů a souvisejících obchodních modelů, které motivují k integrovanému poskytování služeb, pokud chce členský stát získat náklady zpět během jednoho nebo více referenčních období. Mohou zahrnovat náklady na vyplácení odstupného zaměstnancům, uzavírání stanovišť řízení letového provozu, přesunutí činnosti na jiné místo, odepisování majetku a/nebo nabývání strategických účastí v jiných poskytovatelích letových navigačních služeb.
Článek 3
Letištní a přibližovací služby a služby CNS, MET a AIS za tržních podmínek
1. Aniž je dotčeno uplatňování zásad uvedených v článcích 14 a 15 nařízení (ES) č. 550/2004 a s výhradou posouzení podle odstavce 2 mohou členské státy před začátkem referenčního období nebo v odůvodněných případech v průběhu referenčního období rozhodnout, že se na některé nebo na všechny jejich letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky. V takovém případě se použijí ustanovení tohoto nařízení, avšak dotčené členské státy se mohou pro tyto služby rozhodnout:
a)
nevypočítat stanovené náklady v souladu s článkem 7 tohoto nařízení;
b)
nestanovit finanční pobídky pro tyto služby v klíčových oblastech výkonnosti, pokud jde o kapacitu a životní prostředí, v souladu s článkem 15 tohoto nařízení;
a pokud jde o letištní a přibližovací služby:
c)
nevypočítat poplatky za letištní a přibližovací služby v souladu s článkem 12 tohoto nařízení;
d)
nestanovit jednotkové sazby letištních a přibližovacích služeb v souladu s článkem 17 tohoto nařízení.
2. Za účelem stanovení toho, že se na některé nebo na všechny jejich letištní a přibližovací služby nebo na služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, členské státy provedou podrobné posouzení všech podmínek stanovených v příloze I tohoto nařízení. Toto posouzení musí zahrnovat konzultaci se zástupci uživatelů vzdušného prostoru.
3. Členské státy uvedené v odstavci 1 předloží Komisi nejpozději 19 měsíců před začátkem referenčního období nebo datem použitelnosti rozhodnutí přijatých v souladu s odstavcem 1 podrobnou zprávu o obsahu a výsledcích posouzení uvedeného v odstavci 2. Tato zpráva musí být podložena důkazy, včetně případné zadávací dokumentace výběrového řízení, odůvodnění výběru poskytovatele služeb, popisu opatření uložených vybranému poskytovateli služeb pro zajištění nákladově efektivního poskytování letištních a přibližovacích služeb nebo služeb CNS, MET a AIS a výsledku konzultací se zástupci uživatelů vzdušného prostoru. Ve zprávě se uvede úplné odůvodnění závěrů členského státu.
4. Pokud Komise souhlasí, že tržní podmínky byly vytvořeny v souladu s požadavky přílohy I, oznámí to dotčenému členskému státu do čtyř měsíců od obdržení zprávy. Toto období čtyř měsíců se prodlouží na šest měsíců po obdržení zprávy, pokud se Komise domnívá, že pro určení toho, zda byly vytvořeny tržní podmínky, jsou třeba další důkazy.
Pokud Komise shledá, že tržní podmínky vytvořeny nejsou, rozhodne do šesti měsíců po obdržení zprávy a v souladu s postupem uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že dotčený členský stát (dotčené členské státy) musí plně uplatňovat ustanovení tohoto nařízení. Toto rozhodnutí se přijme po konzultaci s dotčeným členským státem (dotčenými členskými státy).
5. Zpráva členského státu a rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 4 jsou platné po dobu trvání dotčeného referenčního období, jsou veřejně dostupné a odkaz na ně se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Zásady společného systému poplatků
1. Společný systém poplatků se řídí zásadami stanovenými v článku 15 nařízení (ES) č. 550/2004.
2. Stanovené náklady na traťové navigační služby jsou financovány z poplatků za traťové navigační služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
3. Stanovené náklady na letištní a přibližovací služby jsou financovány z poplatků za letištní a přibližovací služby uložených uživatelům letových navigačních služeb v souladu s ustanoveními kapitoly III a/nebo z jiných příjmů.
4. Odstavci 2 a 3 není dotčeno financování výjimek v případě některých uživatelů letových navigačních služeb z jiných finančních zdrojů v souladu s článkem 10.
5. Společný systém poplatků zabezpečí transparentnost a konzultace se zástupci uživatelů letových navigačních služeb v oblasti nákladových základů a rozdělení nákladů mezi různé služby.
6. Příjmy získané z poplatků za traťové navigační služby nebo poplatků za letištní a přibližovací služby stanovených v souladu s články 11 a 12 tohoto nařízení se nesmí použít k financování komerční činnosti poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 5
Vytvoření oblastí zpoplatnění
1. Členské státy vytvoří oblasti zpoplatnění ve vzdušném prostoru spadajícím do jejich pravomoci, v nichž jsou uživatelům vzdušného prostoru poskytovány letové navigační služby.
2. Oblasti zpoplatnění se vymezí v souladu s operacemi a službami řízení letového provozu po konzultaci se zástupci uživatelů vzdušného prostoru.
3. Oblast zpoplatnění traťových navigačních služeb se rozprostírá od zemského povrchu a zahrnuje i horní vzdušný prostor. Ve složitých oblastech letištních a přibližovacích služeb mohou členské státy uvnitř oblasti zpoplatnění vyčlenit zvláštní oblast.
4. Pokud oblasti zpoplatnění procházejí vzdušným prostorem více než jednoho členského státu, zajistí dotčené členské státy shodné a jednotné používání tohoto nařízení na dotčený vzdušný prostor.
5. Oblast zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb může být v průběhu referenčního období změněna. V takovém případě členské státy:
a)
poskytnou Komisi příslušné údaje o nákladech a provozu, aby mohla zrekonstruovat konzistentní datové soubory týkající se nákladů a provozu, zachycující situaci před provedením uvedené změny a po ní, a splnit své úkoly v oblasti sledování výkonnosti v souladu s článkem 18 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013;
b)
konzultují zástupce uživatelů vzdušného prostoru a jejich připomínky oznámí Komisi;
c)
poskytnou Komisi posouzení dopadů změn na cíle v oblasti efektivity nákladů a sledování výkonnosti letištních a přibližovacích služeb a uvedou, jak bude provádět sledování výkonnosti ve zbývající části referenčního období.
KAPITOLA II
NÁKLADY NA POSKYTOVÁNÍ LETOVÝCH NAVIGAČNÍCH SLUŽEB
Článek 6
Způsobilé služby, zařízení a činnosti
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb uvedení v čl. 1 odst. 2 a 4 stanoví náklady, které jim při poskytování letových navigačních služeb vznikají provozem zařízení a poskytováním služeb stanovených Evropským oblastním navigačním plánem ICAO v oblastech zpoplatnění v jejich pravomoci.
Tyto náklady zahrnují administrativní výdaje, školení, studie, testy a zkoušky, jakož i výzkum a vývoj související s těmito službami.
2. Členské státy mohou určit následující náklady jako stanovené náklady v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 550/2004, pokud vzniknou v důsledku poskytování letových navigačních služeb:
a)
náklady vzniklé příslušným vnitrostátním orgánům;
b)
náklady vzniklé kvalifikovaným subjektům uvedeným v článku 3 nařízení (ES) č. 550/2004;
c)
náklady plynoucí z mezinárodních dohod.
3. V souladu s čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004 může být část příjmů plynoucích z poplatků využita k financování společných projektů pro funkce spojené se sítěmi, které jsou obzvláště důležité pro zlepšení celkového výkonu uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb. V takovýchto případech členské státy zavedou komplexní a transparentní účetní postupy, aby se zajistilo, že uživatelé vzdušného prostoru nebudou zpoplatňováni dvakrát. Stanovené náklady vyplývající ze společného projektu musí být jasně určeny v souladu s přílohami II a VII.
4. Investice do nových systémů uspořádání letového provozu (ATM) a zásadní reformy stávajících systémů ATM jsou způsobilé, pokud jsou v souladu s prováděním evropského hlavního plánu ATM, zejména prostřednictvím společných projektů uvedených v čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004.
Článek 7
Výpočet nákladů
1. Stanovené náklady a skutečné náklady zahrnují náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti uvedené v článku 6 tohoto nařízení a určené v souladu s účetními požadavky stanovenými v článku 12 nařízení (ES) č. 550/2004.
Jednorázové nákladové dopady vyplývající ze zavedení mezinárodních účetních standardů lze rozložit na období nepřesahující 15 let.
Aniž jsou dotčeny články 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, určí se stanovené náklady před začátkem každého referenčního období jako součást plánu výkonnosti na každý kalendářní rok během referenčního období, a to v reálném i jmenovitém vyjádření. Pro každý rok referenčního období se rozdíl mezi stanovenými náklady ve jmenovitém vyjádření před referenčním obdobím a stanovenými náklady upravenými na základě rozdílu mezi reálnou inflací zaznamenanou Komisí v harmonizovaném indexu spotřebitelských cen Eurostatu zveřejněném v dubnu roku n a inflačním předpokladem uvedeným v plánu výkonnosti na rok předcházející referenčnímu období a na každý rok referenčního období pro účely výpočtu jednotkové sazby přenáší do roku n + 2.
Stanovené náklady a skutečné náklady se vypočítají v národní měně. Pokud je pro funkční blok vzdušného prostoru vytvořena společná oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, zajistí dotčené členské státy převod vnitrostátních nákladů na euro nebo na národní měnu jednoho z dotčených členských států, aby byl zajištěn transparentní výpočet jediné jednotkové sazby podle čl. 17 odst. 1 třetího pododstavce tohoto nařízení. Dotčené členské státy příslušně informují Komisi a Eurocontrol.
2. Náklady uvedené v odstavci 1 se rozdělí na náklady na zaměstnance, jiné provozní náklady, náklady na odpisy, náklady na kapitál a mimořádné položky včetně nevratných odvedených daní a celních poplatků a všechny ostatní související náklady.
Náklady na zaměstnance zahrnují hrubou mzdu, příplatky za práci přesčas, příspěvek zaměstnavatele na sociální pojištění, jakož i penzijní náklady a jiné dávky. Penzijní náklady mohou být vypočteny s použitím obezřetných předpokladů v souladu s řízením systému nebo případně příslušným vnitrostátním právem. Takové předpoklady jsou podrobně rozvedeny v plánu výkonnosti.
Jiné provozní náklady zahrnují náklady vzniklé koupí zboží a služeb používaných k poskytování letových navigačních služeb; patří mezi ně zejména služby zadané externím dodavatelům, externí zaměstnanci, materiál, energie, veřejné služby, pronájem budov, vybavení a zařízení, údržba, náklady na pojištění a cestovné. Pokud poskytovatel letových provozních služeb zakoupí jiné letové navigační služby, zahrne poskytovatel náklady vynaložené na tyto služby do svých ostatních provozních nákladů.
Náklady na odpisy se vztahují k celkovým dlouhodobým aktivům užívaným pro účely letových navigačních služeb. Dlouhodobá aktiva se odepisují v souladu s jejich očekávanou životností za použití metody rovnoměrného odpisování uplatněné na pořizovací hodnotu odpisovaných aktiv. Pro výpočet odpisů lze použít účtování pořizovacích nebo stávajících cen. Metodika se po dobu odpisování nesmí měnit a musí být v souladu s uplatněnými náklady na kapitál (jmenovité kapitálové náklady pro účtování pořizovacích cen a reálné kapitálové náklady pro účtování stávajících cen). Použije-li se účtování stávajících cen, poskytnou se i čísla účtování ekvivalentních pořizovacích cen, aby bylo umožněno srovnání a hodnocení.
Náklady na kapitál se rovnají součinu:
a)
součtu průměrné čisté účetní hodnoty dlouhodobých aktiv a případných opravných položek k celkovým aktivům stanoveným vnitrostátním dozorovým orgánem a používaných poskytovatelem letových navigačních služeb, která jsou v provozu či ve výstavbě, a průměrné hodnoty čistých oběžných aktiv kromě úročených účtů potřebných pro poskytování letových navigačních služeb a
b)
váženého průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů a návratnosti vlastního kapitálu. V případě poskytovatele letových navigačních služeb bez vlastního kapitálu se vážený průměr vypočítává na základě návratnosti uplatňované vůči rozdílu mezi celkovými aktivy uvedenými v písmeni a) a úvěry.
Mimořádné položky jsou tvořeny nevratnými náklady vztahujícími se na poskytování letových navigačních služeb, které vznikly v průběhu stejného roku.
Každá úprava nad rámec ustanovení mezinárodních účetních standardů se uvede v plánu výkonnosti za účelem přezkumu ze strany Komise a v doplňujících informacích, které jsou poskytovány v souladu s přílohou II.
3. Pro účely výpočtu nákladů na kapitál uvedených v odstavci 2 jsou ukazatele, kterým má být přikládána váha, založeny na poměru financování prostřednictvím úvěru, nebo vlastního kapitálu. Úroková sazba z přijatých úvěrů se rovná váženému průměru úrokové sazby z přijatých úvěrů poskytovatele letových navigačních služeb. Použije se hodnota návratnosti vlastního kapitálu, která je uvedena v plánu výkonnosti na dané období, a vychází ze skutečného finančního rizika vzniklého poskytovateli letových navigačních služeb na základě posouzení provedeného před referenčním obdobím.
Pokud aktiva nepatří poskytovateli letových navigačních služeb, ale jsou zahrnuta do výpočtu nákladů na kapitál, členské státy zajistí, aby náklady na tato aktiva nebyly zpětně získány dvakrát.
4. Výpočet skutečných nákladů může zahrnovat zpětné získání nákladů na restrukturalizaci poskytovatelů letových navigačních služeb, které vznikly v referenčních obdobích předcházejících referenčnímu období, v němž dochází ke zpětnému získání, pokud obchodní plán prokáže postupný čistý přínos pro uživatele.
Vnitrostátní dozorový orgán předloží Komisi obchodní plán, plán zpětného získání nákladů na restrukturalizaci a výsledky konzultace se zástupci uživatelů vzdušného prostoru o obchodním plánu a plánu zpětného získání nákladů na restrukturalizaci.
Jestliže Komise zjistí, že byl prokázán očekávaný postupný čistý přínos pro uživatele, uvědomí o tom dotčený členský stát do pěti měsíců od obdržení podání od vnitrostátního dozorového orgánu.
Jestliže Komise zjistí, že očekávaný postupný čistý přínos pro uživatele prokázán nebyl, rozhodne do pěti měsíců od obdržení podání od vnitrostátního dozorového orgánu v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že náklady na restrukturalizaci poskytovatelů letových navigačních služeb nesmí být získány zpět, a uvědomí o tom dotčený členský stát.
Dotčený členský stát předloží zprávu o vývoji nákladů na restrukturalizaci a čistých přínosech pro uživatele ve své výroční zprávě podle čl. 18 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
Článek 8
Přidělení nákladů
1. Náklady na způsobilé služby, zařízení a činnosti ve smyslu článku 6 se přidělí transparentním způsobem oblastem zpoplatnění, ve kterých skutečně vznikly.
Pokud náklady vzniknou v několika různých oblastech zpoplatnění, přidělí se poměrným způsobem na základě transparentní metodiky podle článku 9.
2. Náklady na letištní a přibližovací služby obsahují náklady na následující služby:
a)
letištní služby řízení, letištní letové informační služby včetně letových poradních služeb a náklady na pohotovostní služby;
b)
letové provozní služby související s přiblížením a odletem letadla v rozsahu určené vzdálenosti kolem letiště na základě provozních požadavků;
c)
náležité přiřazení všech ostatních součástí letových navigačních služeb odrážející poměrné rozdělení mezi traťové navigační služby a letištní a přibližovací služby.
Pro účely odst. 2 písm. b) a c) členské státy před začátkem každého referenčního období stanoví pro každé letiště kritéria použitá pro přidělení nákladů mezi letištní a přibližovací služby a traťové navigační služby a příslušně informují Komisi.
3. Náklady na traťové navigační služby se vztahují k nákladům uvedeným v odstavci 1 s výjimkou nákladů uvedených v odstavci 2.
4. Pokud jsou poskytnuty výjimky pro lety VFR v souladu s článkem 10, určí poskytovatel letových navigačních služeb náklady letových navigačních služeb poskytované letům VFR a oddělí je od nákladů poskytovaných letům IFR. Tyto náklady mohou být určeny prostřednictvím metodiky marginálních nákladů, přičemž se zohlední výhody pro lety IFR vyplývající ze služeb poskytnutých letům VFR.
Článek 9
Transparentnost nákladů a systému poplatků
1. Členské státy koordinovaně a nejpozději sedm měsíců před začátkem každého referenčního období pozvou zástupce uživatelů vzdušného prostoru ke konzultaci o stanovených nákladech, plánovaných investicích, prognózách výkonových jednotek, politice poplatků a výsledných jednotkových sazbách. Jsou jim nápomocni poskytovatelé letových navigačních služeb. Členské státy transparentním způsobem stanoví své vnitrostátní náklady nebo náklady funkčních bloků vzdušného prostoru v souladu s článkem 6 a poskytnou své jednotkové sazby zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi a případně i organizaci Eurocontrol.
Během referenčního období členské státy každý rok koordinovaně pozvou zástupce uživatelů vzdušného prostoru ke konzultaci o každé odchylce od prognózy, zejména s ohledem na:
a)
skutečný provoz a náklady ve srovnání s prognózou provozu a stanovenými náklady;
b)
uplatňování mechanismu sdílení rizika provozu stanoveného v článku 13;
c)
uplatňování mechanismu sdílení nákladů stanoveného v článku 14;
d)
systémy pobídek stanovené v článku 15;
e)
modulaci poplatků stanovenou v článku 16.
Tuto konzultaci lze uspořádat v regionálním rámci. Zástupci uživatelů vzdušného prostoru mají právo požádat, aby se konalo více konzultací. Konzultace s uživateli se rovněž systematicky pořádají po aktivaci varovného mechanismu stanoveného v článcích 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 jenž má za následek revizi stanovených jednotkových nákladů.
2. Informace uvedené v odstavci 1 jsou založeny na výkazních tabulkách a prováděcích pravidlech uvedených v přílohách II, VI a VII. Pokud je v souladu s článkem 3 stanoveno, že se na letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, jsou informace uvedené v odstavci 1 založeny na výkazních tabulkách a prováděcích pravidlech uvedených v příloze III. Příslušná dokumentace se dá k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům tři týdny před konzultační schůzkou. Pro každoroční konzultaci uvedenou v odst. 1 druhém pododstavci je příslušná dokumentace dána k dispozici zástupcům uživatelů vzdušného prostoru, Komisi, Eurocontrolu a vnitrostátním dozorovým orgánům každý rok nejpozději 1. června.
3. S cílem umožnit podávání zpráv o dosažení výkonnosti podle čl. 18 odst. 4 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 dají členské státy k dispozici Komisi a Eurocontrolu do 1. června každého roku své skutečné náklady vzniklé během předcházejícího roku a rozdíl mezi skutečnými náklady a stanovenými náklady uvedenými v plánu výkonnosti s využitím výkazních tabulek a prováděcích pravidel uvedených v přílohách II, VI a VII. Členské státy, které v souladu s článkem 3 rozhodly, že se na letištní a přibližovací služby nebo služby CNS, MET a AIS vztahují tržní podmínky, poskytují tyto informace s využitím výkazních tabulek a prováděcích pravidel stanovených v příloze III.
KAPITOLA III
FINANCOVÁNÍ POSKYTOVÁNÍ LETOVÝCH NAVIGAČNÍCH SLUŽEB PROSTŘEDNICTVÍM POPLATKŮ ZA LETOVÉ NAVIGAČNÍ SLUŽBY
Článek 10
Výjimky z poplatků za letové navigační služby
1. Členské státy udělí výjimku z placení poplatků za traťové navigační služby:
a)
letům provedeným letadlem, jehož maximální povolená vzletová hmotnost je menší než dvě metrické tuny;
b)
smíšeným letům VFR/IFR v oblastech zpoplatnění, kde jsou dané lety provedeny výlučně podle VFR a kde se za lety VFR neúčtuje poplatek;
c)
letům provedeným výlučně za účelem přepravy vládnoucího panovníka a jeho nejbližší rodiny, hlav států, předsedů vlád a vládních ministrů během jejich oficiálních cest; ve všech případech musí být tato výjimka opodstatněna patřičným označením statusu nebo poznámkou v letovém plánu;
d)
letům za účelem pátrání a záchrany povoleným příslušným odpovědným subjektem.
2. Členské státy mohou udělit výjimku z placení poplatků za traťové navigační služby:
a)
vojenským letům provedeným vojenským letadlem jakékoli země;
b)
výcvikovým letům provedeným výlučně za účelem udělení průkazu způsobilosti nebo získání kvalifikace v případě letové posádky v pilotním prostoru, pokud je tato skutečnost opodstatněna příslušnou poznámkou v letovém plánu; lety musí být provedeny výhradně ve vzdušném prostoru dotčeného členského státu a jejich účelem nesmí být přeprava cestujících nebo nákladu, ani manipulační let či přemísťování letadla;
c)
letům provedeným výlučně za účelem kontroly či ověřování vybavení používaného jako pozemní zařízení pro letovou navigaci či vybavení, které tak má být používáno, s výjimkou manipulačních letů dotčeného letadla;
d)
letům končícím na letišti, ze kterého vzlétly, a během kterých nedošlo k mezipřistání;
e)
letům VFR;
f)
humanitárním letům povoleným příslušným odpovědným subjektem;
g)
letům provedeným celními a policejními orgány.
3. Členské státy mohou letům uvedeným v odstavcích 1 a 2 udělit výjimku z placení poplatků za letištní a přibližovací služby.
4. Náklady vzniklé v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka z placení poplatků, jsou tvořeny:
a)
náklady na lety VFR, kterým byla udělena výjimka, uvedenými v čl. 8 odst. 4, a
b)
náklady na lety IFR, kterým byla udělena výjimka, jež se vypočítají jako součin nákladů vzniklých v souvislosti s lety IFR a poměru počtu výkonových jednotek, kterým byla udělena výjimka, k celkovému počtu výkonových jednotek, přičemž celkový počet výkonových jednotek sestává z výkonových jednotek v souvislosti s lety IFR, jakož i výkonových jednotek v souvislosti s lety VFR, kterým nebyla udělena výjimka. Náklady vzniklé v souvislosti s lety IFR se rovnají celkovým nákladům po odečtení nákladů na lety VFR.
5. Členské státy zajistí, aby poskytovatelům letových navigačních služeb byly proplaceny služby, které poskytli v souvislosti s lety, kterým byla udělena výjimka.
Článek 11
Výpočet poplatků za traťové navigační služby
1. Aniž je dotčena možnost financování traťových letových navigačních služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 4 odst. 2, poplatek za traťové navigační služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění traťových navigačních služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast zpoplatnění traťových navigačních služeb a výkonových jednotek traťových navigačních služeb u daného letu.
2. Jednotková sazba a traťové výkonové jednotky se vypočítají v souladu s přílohou IV.
Článek 12
Výpočet poplatků za letištní a přibližovací služby
1. Aniž je dotčena možnost financování letištních a přibližovacích služeb prostřednictvím jiných příjmů podle čl. 4 odst. 3, poplatek za letištní a přibližovací služby u konkrétního letu v konkrétní oblasti zpoplatnění letištních a přibližovacích služeb se rovná součinu jednotkové sazby stanovené pro tuto oblast letištních a přibližovacích služeb a výkonových jednotek letištních a přibližovacích služeb u daného letu. Pro účely poplatků se přiblížení a odlet počítá za jeden let. Výpočetní jednotkou je buď let při příletu, nebo let při odletu.
2. Jednotková sazba a výkonové jednotky letištních a přibližovacích služeb se vypočítají v souladu s přílohou V.
Článek 13
Sdílení rizika provozu
1. Použije se mechanismus sdílení rizika provozu v souladu se zásadami uvedenými v článku 12 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
2. Následující náklady nejsou předmětem sdílení rizika provozu a musí mít za následek zvýšení nebo snížení stanovených nákladů v následujícím roce (následujících letech) bez ohledu na vývoj provozu:
a)
stanovené náklady určené v souladu s čl. 6 odst. 2 s výjimkou dohod týkajících se poskytování přeshraničních letových provozních služeb;
b)
stanovené náklady na meteorologické služby;
c)
úprava v důsledku rozdílů mezi prognózovanou a skutečnou inflací podle čl. 7 odst. 1;
d)
zpětné získání nákladů na restrukturalizaci, je-li schváleno v souladu s čl. 7 odst. 4;
e)
převody v důsledku zavádění mechanismu sdílení rizika provozu;
f)
převody schválené v předchozím referenčním období v důsledku zavádění mechanismu sdílení nákladů uvedeného v článku 14;
g)
slevy nebo pokuty vyplývající ze systémů finančních pobídek uvedených v článku 15;
h)
přeplatky nebo nedoplatky, které může způsobit modulace poplatků za letové navigační služby podle článku 16;
i)
přeplatky nebo nedoplatky vyplývající ze změn provozu;
j)
v případě druhého referenčního období přeplatky nebo nedoplatky vzniklé členským státům až do roku 2011 včetně, pokud jde o traťové navigační služby, a až do roku 2014 včetně, pokud jde o letištní a přibližovací služby.
Navíc mohou členské státy vyjmout ze sdílení rizika provozu stanovené náklady poskytovatelů letových navigačních služeb, kteří obdrželi povolení k poskytování letových navigačních služeb bez osvědčení, v souladu s čl. 7 odst. 5 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Pokud se během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek ve srovnání s prognózou vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n nezvýší nebo nesníží o více než 2 %, dodatečný příjem nebo ztráta v příjmech poskytovatele letových navigačních služeb ve vztahu ke stanoveným nákladům se nepřevádí.
4. Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek převýší prognózu vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n o více než 2 %, má minimálně 70 % dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, který překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající snížení stanovených nákladů na rok n + 2.
Pokud během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek zaostane za prognózou vypracovanou v plánu výkonnosti pro uvedený rok n o více než 2 %, má maximálně 70 % ztráty příjmů vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 2 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající zvýšení stanovených nákladů nejdříve v roce n + 2.
5. Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek nižší než 90 % prognózy vypracované v plánu výkonnosti pro uvedený rok n, má plná výše ztráty příjmů vzniklé příslušným poskytovatelům letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající zvýšení stanovených nákladů nejdříve v roce n + 2.
Pokud je během daného roku n skutečný počet výkonových jednotek vyšší než 110 % prognózy vypracované v plánu výkonnosti pro uvedený rok n, má plná výše dodatečného příjmu získaného příslušnými poskytovateli letových navigačních služeb, která překračuje 10 % rozdílu mezi skutečnými výkonovými jednotkami a prognózou ve vztahu ke stanoveným nákladům v plánu výkonnosti, za následek odpovídající snížení stanovených nákladů na rok n + 2.
6. V případě letištních a přibližovacích služeb mohou členské státy rozhodnout, že se na letiště s méně než 225 000 pohyby letecké dopravy IFR ročně nepoužijí ustanovení odstavců 3, 4 a 5. Členské státy o takovém rozhodnutí informují Komisi do dvou měsíců od vyhlášení tohoto nařízení.
Článek 14
Sdílení nákladů
1. Použije se mechanismus sdílení nákladů v souladu s těmito zásadami:
a)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období sníží pod stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl si ponechá příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt;
b)
pokud se skutečné náklady během celého referenčního období zvýší nad stanovené náklady určené na začátku referenčního období, výsledný rozdíl ponese příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikovaný subjekt.
2. Náklady vyňaté z uplatňování odst. 1 písm. a) a b):
a)
Mechanismus sdílení nákladů uvedený v odst. 1 písm. a) a b) se nevztahuje na rozdíl mezi stanovenými a skutečnými náklady, pokud jde o nákladové položky, pro jejichž řízení příslušný poskytovatel letových navigačních služeb, členský stát nebo kvalifikované subjekty přijaly přiměřená a identifikovatelná opatření, u nichž však lze mít za to, že jsou mimo jejich kontrolu v důsledku:
i)
nepředvídaných změn ve vnitrostátních důchodových právních předpisech, v právních předpisech o důchodovém účetnictví nebo v nákladech na důchody způsobených nepředvídanými podmínkami na finančním trhu,
ii)
významných změn úrokových sazeb úvěrů financujících náklady vznikající při poskytování letových navigačních služeb,
iii)
nepředvídaných nových nákladových položek nezahrnutých v plánu výkonnosti, ale vyžadovaných právními předpisy,
iv)
nepředvídaných změn vnitrostátního daňového práva,
v)
nepředvídaných změn v nákladech nebo příjmech vyplývajících z mezinárodních dohod.
b)
Aniž je dotčen čl. 7 odst. 1 třetí pododstavec, každá nákladová položka zahrnutá podle odst. 2 písm. a) je určena vnitrostátním dozorovým orgánem a plán výkonnosti u každé nákladové položky ve vztahu k předchozímu referenčnímu období uvede:
i)
úplný popis nákladové položky,
ii)
náklady přidělené této položce v plánu výkonnosti,
iii)
odůvodnění toho, proč se nákladová položka považuje za způsobilou podle odst. 2 písm. a), a nikoliv podle odst. 1 písm. a) a b),
iv)
předmětné vnější události nebo okolnosti mimo kontrolu dotčených vnitrostátních dozorových orgánů, poskytovatele letových navigačních služeb nebo kvalifikovaného subjektu, které způsobily rozdíl mezi skutečnými a stanovenými náklady souvisejícími s touto nákladovou položkou,
v)
opatření přijatá za účelem řízení nákladového rizika spojeného s touto položkou.
c)
Identifikace a vysvětlení rozdílů mezi skutečnými a stanovenými náklady ve vztahu k těmto položkám se provede v souladu s přílohou VII bodem 2.
d)
Pokud jsou v důsledku odečtení nákladů, na něž se vztahuje odst. 2 písm. a), skutečné náklady během celého referenčního období nižší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, vrátí se výsledný rozdíl uživatelům vzdušného prostoru převodem do následujícího referenčního období.
e)
Pokud jsou v důsledku zahrnutí nákladů, na něž se vztahuje odst. 2 písm. a), skutečné náklady během celého referenčního období vyšší než stanovené náklady určené na začátku referenčního období, přenese se výsledný rozdíl na uživatele vzdušného prostoru převodem do následujícího referenčního období.
f)
Dotčený vnitrostátní dozorový orgán každý rok určí, že rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům je skutečně výsledkem příslušných událostí nebo okolností uvedených v odst. 2 písm. a) a v souladu s ustanovením odst. 2 písm. b). Ověří rovněž, že rozdíl v nákladech, který se přenáší na uživatele, je konkrétně identifikován a kategorizován. O výsledcích svého posouzení každoročně informuje uživatele vzdušného prostoru a podá zprávu Komisi. Pokud Komise do šesti měsíců od obdržení výroční zprávy o posouzení dotčeného vnitrostátního dozorového orgánu dospěje k závěru, že zpráva o posouzení neurčuje, že rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům je skutečně výsledkem příslušných událostí nebo okolností uvedených v odst. 2 písm. a) a v souladu s ustanovením odst. 2 písm. b), rozhodne v souladu s postupem podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004, že dotčený členský stát (dotčené členské státy) nesmí na rozdíl skutečných nákladů oproti stanoveným nákladům uplatnit ustanovení odstavce 2, a to částečně nebo zcela podle svých zjištění.
g)
Převáděné částky se musí specifikovat podle faktorů a popsat v doplňujících informacích předkládaných v souladu s přílohou VI.
Článek 15
Systémy pobídek pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Členské státy přijmou finanční pobídky pro své poskytovatele letových navigačních služeb v klíčové oblasti výkonnosti týkající se kapacity a mohou přijmout finanční pobídky v klíčové oblasti výkonnosti týkající se životního prostředí v souladu s článkem 12 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013. Tyto pobídky se skládají ze slev za překročení a pokut za nedosažení cílových úrovní výkonnosti a podle úrovně dosažené výkonnosti se přičtou k přijatým stanoveným nákladům nebo se od nich odečtou.
Uvedené systémy finančních pobídek musí být v souladu s těmito zásadami:
a)
jednotková sazba na rok n + 2 se upraví, aby byla poskytnuta sleva za překročení nebo uložena pokuta za nedosažení podle skutečné úrovně výkonnosti poskytovatele letových navigačních služeb v roce n ve srovnání s příslušným cílem;
b)
použitelná výše slev a pokut je úměrná cílům a výkonnosti, kterých je třeba dosáhnout. Za výkonnost na úrovni, kterou předpokládají výkonnostní cíle, nebo pod touto úrovní, nesmí být poskytnuty žádné slevy;
c)
použitelné slevy a pokuty se stanoví ve stejné výši;
d)
souhrnná maximální výše slev a souhrnná maximální výše pokut nesmí překročit 1 % příjmů z letových navigačních služeb v roce n;
e)
úrovně změn výkonnosti a použitelná výše slev a pokut se stanoví po konzultaci uvedené v článku 9 a uvedou se v plánu výkonnosti;
f)
v případě cílů na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru se slevy a pokuty uplatní na dotčené poskytovatele letových navigačních služeb;
g)
pro klíčovou oblast výkonnosti týkající se kapacity se cílové úrovně výkonnosti mohou upravit, aby se vztahovaly pouze na důvody zpoždění související s kapacitou řízení letového provozu (ATC), směrováním ATC, personálem ATC, zařízením ATC, uspořádáním vzdušného prostoru a zvláštními událostmi kódů C, R, S, T, M a P uživatelské příručky ATFCM.
2. Vnitrostátní dozorové orgány sledují řádné uplatňování těchto systémů pobídek ze strany poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 16
Modulace poplatků za letové navigační služby
1. Poté, co nabídnou konzultace stanovené v článku 9, mohou členské státy na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni funkčních bloků vzdušného prostoru a nediskriminačním a transparentním způsobem modulovat poplatky za letové navigační služby účtované uživatelům vzdušného prostoru, aby zohlednily své úsilí vynaložené zejména s cílem:
a)
optimalizovat využívání letových navigačních služeb;
b)
snížit dopady letectví na životní prostředí;
c)
snížit celkové náklady letových navigačních služeb a zvýšit jejich efektivitu, zejména modulací poplatků v závislosti na míře přetížení sítě v určité oblasti nebo na určité trati v konkrétní dobu.
Modulace poplatků nesmí mít za následek celkovou změnu příjmů poskytovatele letových navigačních služeb. Přeplatky nebo nedoplatky se převedou do následujícího období.
2. Modulace poplatků za letové navigační služby může být rovněž nediskriminačním a transparentním způsobem prováděna s cílem urychlit zavádění funkcí ATM v rámci programu SESAR. Cílem modulace může být obzvláště poskytnutí pobídek k vybavení letadel systémy zahrnutými do společných projektů uvedených v čl. 15a odst. 3 nařízení (ES) č. 550/2004.
3. Modulací poplatků za letové navigační služby se rozumí změna poplatků za traťové navigační služby a/nebo poplatků za letištní a přibližovací služby vypočítaných na základě ustanovení článků 11 a 12.
4. Vnitrostátní dozorové orgány sledují řádné uplatňování modulace poplatků za letové navigační služby ze strany poskytovatelů letových navigačních služeb.
Článek 17
Stanovení jednotkových sazeb pro oblasti zpoplatnění
1. Členské státy zajistí, aby byly pro každou oblast zpoplatnění každoročně stanoveny jednotkové sazby. Aniž je dotčen odstavec 2, jednotkové sazby se v průběhu roku nemění.
Jednotkové sazby se stanoví v souladu s následujícím postupem:
a)
Pro každý rok referenčního období se jednotkové sazby pro rok n vypočítají do 1. listopadu roku n-1 na základě stanovených jednotkových nákladů obsažených v plánu výkonnosti a úprav uvedených v bodě 2.2 příloh IV a V tohoto nařízení.
b)
Jednotkové sazby pro rok n předloží členský stát Komisi do 1. června roku n-1 v souladu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
c)
Komise tyto jednotkové sazby posoudí s ohledem na ustanovení tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013.
d)
Pokud Komise dospěje k názoru, že jednotkové sazby jsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, uvědomí o tom dotčený členský stát do čtyř měsíců po předložení jednotkových sazeb.
e)
Pokud Komise dospěje k názoru, že jednotkové sazby nejsou v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, uvědomí o tom dotčený členský stát do čtyř měsíců po předložení jednotkových sazeb a tento členský stát do jednoho měsíce předloží Komisi revidované jednotkové sazby.
f)
Členské státy o jednotkových sazbách pro každou oblast zpoplatnění informují Komisi a případně Eurocontrol do 1. listopadu roku n-1.
Jednotkové sazby se stanoví v národní měně. Pokud se členské státy, které jsou součástí funkčního bloku vzdušného prostoru, rozhodnou vytvořit společnou oblast zpoplatnění s jedinou jednotkovou sazbou, tato jednotková sazba se stanoví v eurech nebo v národní měně jednoho z příslušných členských států. Příslušné členské státy oznámí použitelnou měnu Komisi a Eurocontrolu.
2. Pokud jsou plány výkonnosti přijaty po 1. listopadu roku předcházejícího roku, ve kterém začíná referenční období, nebo pokud jsou revidovány v souladu s články 17 a 19 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, jednotkové sazby se v případě potřeby přepočítají na základě plánu v konečném znění nebo použitelných nápravných opatření. Za tímto účelem a v souladu s článkem 16 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 členské státy vypočítají a uplatní svou jednotkovou sazbu v souladu s přijatým plánem výkonnosti co nejdříve v průběhu prvního roku referenčního období nebo prvního roku uplatňování revidovaných plánů výkonnosti a výkonnostních cílů. Rozdíl v příjmech vzniklý v důsledku dočasného použití původní jednotkové sazby se převede do výpočtu jednotkové sazby následujícího roku. Pro první rok referenčního období nebo první rok uplatňování revidovaných plánů výkonnosti a výkonnostních cílů se mechanismus sdílení rizika provozu stanovený v článku 13 uplatňuje na základě stanovených nákladů a výkonových jednotek obsažených v plánu výkonnosti v konečném znění a skutečných výkonových jednotek za daný rok.
Článek 18
Výběr poplatků
1. Členské státy mohou vybírat poplatky prostřednictvím jediného poplatku za každý let. Pokud se poplatky účtují a vybírají v regionálním rámci, fakturační měna může být euro a do příslušné jednotkové sazby může být doplněna administrativní jednotková sazba pro fakturační náklady a náklady na výběr poplatků. Členské státy zajistí, aby byly částky vybrané jejich jménem použity k financování nákladů stanovených v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.
2. Uživatelé letových navigačních služeb neprodleně a v plné výši uhradí všechny poplatky za letové navigační služby.
3. Členské státy zajistí použití účinných donucovacích prostředků. Tato opatření mohou zahrnovat odepření služeb, zadržení letadla či jiná donucovací opatření v souladu s platnými právními předpisy.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Odvolání
Členské státy zajistí, aby rozhodnutí učiněná v souladu s tímto nařízením byla řádně vysvětlena a podléhala účinnému přezkumu a/nebo řízení o odvolání.
Článek 20
Usnadnění kontroly dodržování požadavků
Poskytovatelé letových navigačních služeb usnadňují inspekce a šetření prováděné příslušným vnitrostátním dozorovým orgánem nebo kvalifikovaným subjektem, který jedná jménem dozorového orgánu, včetně prohlídek na místě. Oprávněné osoby jsou zmocněny:
a)
zkoumat příslušné účetní dokumenty, sestavy majetku a jiný materiál související se stanovením poplatků za letové navigační služby;
b)
pořizovat kopie či výpisy z těchto dokumentů;
c)
žádat na místě o ústní vysvětlení;
d)
vstupovat do příslušných objektů, na pozemky nebo do vozidel.
Tyto inspekce a šetření se provádějí v souladu s platnými postupy členského státu, ve kterém mají být uskutečněny.
Článek 21
Přezkum
Přezkum systému sledování výkonnosti ze strany Komise podle článku 24 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 zahrnuje mechanismus sdílení rizika provozu uvedený v článku 13, mechanismus sdílení nákladů uvedený v článku 14, systémy pobídek zřízené podle článku 15, modulaci poplatků podle článku 16 a jejich účinnost a efektivitu při dosahování stanovených výkonnostních cílů.
Článek 22
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto nařízení se použije od druhého referenčního období, stanoveného v článku 8 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, a během uvedeného období. S ohledem na uplatňování systému sledování výkonnosti platí, že aby bylo možné přijmout cíle pro celou Unii podle čl. 10 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013 před začátkem druhého referenčního období a připravit a přijmout plány výkonnosti v souladu s ustanoveními prováděcího nařízení (EU) č. 390/2013, čl. 1 odst. 5, článek 3, čl. 7 odst. 4, článek 9, čl. 14 odst. 2 písm. b) až f) a článek 17, jakož i přílohy tohoto nařízení, se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 23
Zrušení nařízení Komise (ES) č. 1794/2006
Nařízení Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby, se zrušuje s účinností od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 391/2013
2013 m. gegužės 3 d.
kuriuo nustatoma bendroji mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistema
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 550/2004 dėl oro navigacijos paslaugų teikimo bendrame Europos danguje (1) su pakeitimais, padarytas Reglamentu (EB) Nr. 1070/2009 (paslaugų teikimo reglamentas) (2), ypač į jo 15 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
Komisija reglamentu (EB) Nr. 550/2004 yra įpareigota nustatyti bendrąją mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemą, kuri būtų vienodai taikoma bendrame Europos danguje;
(2)
bendrosios mokesčių už oro navigacijos paslaugas, teikiamas visais skrydžio etapais, sistemos sukūrimas yra labai svarbus įgyvendinant bendro Europos dangaus iniciatyvą. Tokia sistema turėtų padėti skaidriau nustatyti, taikyti ir rinkti oro erdvės naudotojams taikomus mokesčius. Be to, ši sistema turėtų padėti saugiai, ekonomiškai efektyviai ir veiksmingai teikti oro navigacijos paslaugas naudotojams, kurie finansuoja sistemą ir skatina integruotą paslaugų teikimą;
(3)
bendroji mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistema būtų pasitelkta siekiant veiklos rezultatų plano tikslų, nustatytų 2004 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 549/2004, nustatančio bendro Europos dangaus sukūrimo pagrindą (3), su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1070/2009, (pagrindų reglamentas) (4), 11 straipsniu ir 2013 m. gegužės 3 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 390/2013, kuriuo nustatomas oro navigacijos paslaugų teikimo ir tinklo funkcijų vykdymo veiklos rezultatų planas;
(4)
pagal bendrą tikslą gerinti oro navigacijos paslaugų veiklos rezultatus mokesčių sistema turėtų skatinti ekonominį ir veiklos efektyvumą; be to, pagal ją turėtų būti numatyta kurti skatinamąsias programas, kuriomis oro navigacijos paslaugų teikėjai būtų skatinami gerinti oro navigacijos paslaugų teikimą, įskaitant su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmo taikymą;
(5)
bendroji mokesčių sistema turėtų atitikti Eurokontrolės maršruto rinkliavų sistemą ir 1944 m. ICAO Čikagos tarptautinės civilinės aviacijos konvencijos (Čikagos konvencija) 15 straipsnį;
(6)
bendroji mokesčių sistema turėtų sudaryti sąlygas tinkamiausiai naudoti oro erdvę, atsižvelgiant į oro eismo srautus, ypač Reglamento (EB) Nr. 550/2004 9a straipsniu nustatytuose funkciniuose oro erdvės blokuose;
(7)
pagrindinis bendrosios mokesčių sistemos principas - oro erdvės naudotojų atstovams ir kompetentingoms institucijoms laiku teikti išsamią ir skaidrią informaciją apie sąnaudų bazę;
(8)
kai nustatoma, kad terminalo oro navigacijos paslaugos ir (arba) ryšių, navigacijos ir priežiūros (CNS) tarnybų, oro navigacijos meteorologijos tarnybų (MET) ir oro navigacijos informacijos tarnybų (AIS) paslaugos yra teikiamos rinkos sąlygomis, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti neskaičiuoti su šiomis paslaugomis susijusių nustatytų sąnaudų ir (arba) terminalo mokesčių bei nenustatyti terminalo vienetinių tarifų ir (arba) finansinių skatinamųjų priemonių;
(9)
dėl kintančio oro uostų veiklos pobūdžio ataskaitiniu laikotarpiu gali prireikti keisti terminalo mokesčių zonas;
(10)
dėl skatinant integruotų paslaugų teikimą pradėtų taikyti naujų technologijų ir procedūrų bei jungtinio verslo modelių turėtų smarkiai sumažėti sąnaudos, o tai būtų naudinga naudotojams. Kad ateityje galėtų mažinti šias sąnaudas, oro navigacijos paslaugų teikėjai turės tobulinti savo veiklą patirdami restruktūrizavimo išlaidų, kurias galės susigrąžinti, jei įrodys, kad dėl restruktūrizavimo naudotojai gauna grynos naudos;
(11)
skatinamaisiais mechanizmais, kuriais skatinama gerinti veiklos rezultatus, turėtų būti atsižvelgta į patrauklų atpildą arba bausmes už faktinius veiklos rezultatus, palyginti su veiklos rezultatais, numatytais tvirtinant veiklos rezultatų planą;
(12)
siekiant paspartinti SESAR technologijų taikymą, investuojant į naujas oro eismo valdymo (OEV) sistemas ir esminę esamų OEV sistemų, nuo kurių priklauso Europos OEV tinklo veiklos rezultatai, pertvarką patirtas išlaidas turėtų būti galima susigrąžinti, šias sąnaudas įskaičiuojant į naudotojų mokamus mokesčius, jei šios investicijos suderinamos su įgyvendinamu pagrindiniu Europos oro eismo valdymo planu, visų pirma, vykdomu pagal bendrus projektus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalimi. Be to, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė nuspręsti moduliuoti oro navigacijos paslaugų mokesčius, siekiant paskatinti orlaivyje įrengti sistemas, įtrauktas į bendrus projektus;
(13)
siekiant padidinti oro navigacijos paslaugų produktyvumą ir paskatinti optimizuotą jų naudojimą, valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė papildomai moduliuoti mokesčius, atsižvelgiant į tinklo apkrovos lygį konkrečioje zonoje arba konkrečiame maršrute konkrečiu laiku;
(14)
mokesčių, ypač nustatytų lengviesiems orlaiviams, dydis neturėtų atimti noro naudotis įrenginiais ir paslaugomis, būtinais saugai užtikrinti arba naujiems metodams ir procedūroms diegti;
(15)
valstybės narės turėtų galėti bendrai nustatyti vienetinius tarifus, ypač kai mokesčių zonos apima daugiau negu vienos valstybės narės oro erdvę arba kai valstybės narės yra bendrosios maršruto rinkliavų sistemos šalys;
(16)
siekiant didinti bendrosios mokesčių sistemos veiksmingumą ir mažinti administravimo bei apskaitos darbo krūvį, valstybės narės turėtų galėti bendrai rinkti maršruto rinkliavas bendrojoje maršruto rinkliavų sistemoje, imdamos vieną mokestį už skrydį;
(17)
reikėtų stiprinti teisines priemones, kuriomis būtų užtikrinta, kad oro navigacijos paslaugų naudotojai nedelsdami sumokėtų visus reikiamus oro navigacijos mokesčius;
(18)
oro erdvės naudotojams taikytini mokesčiai turėtų būti nustatyti pasikonsultavus su šių naudotojų atstovais ir taikomi teisingai ir skaidriai. Tokie mokesčiai turėtų būti reguliariai persvarstomi;
(19)
2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1794/2006, nustatantis bendrąją mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemą (5), su pakeitimais, padarytais 2010 m. gruodžio 16 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 1191/2010 (6), turėtų būti panaikintas nuo 2015 m. sausio 1 d.;
(20)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro dangaus komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatomos bendrosios mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemos kūrimo priemonės.
2. Šis reglamentas taikomas bendrajam oro eismui ICAO EUR ir AFI regionuose, kuriuose už oro navigacijos paslaugų teikimą yra atsakingos valstybės narės, skirtoms oro navigacijos paslaugoms, kurias teikia oro eismo paslaugų teikėjai, paskirti pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 8 straipsnį, ir meteorologijos paslaugų teikėjai, jei jie paskirti pagal to reglamento 9 straipsnio 1 dalį. Jis taip pat taikomas tinklo valdytojui, įsteigtam Komisijos reglamento (ES) Nr. 677/2011 (7) 3 straipsniu.
3. Valstybės narės šį reglamentą gali taikyti oro navigacijos paslaugoms, teikiamoms kitų ICAO regionų oro erdvėje, už kurią jos yra atsakingos, jei jos apie tai praneša Komisijai ir kitoms atitinkamoms valstybėms narėms.
4. Valstybės narės šį reglamentą gali taikyti oro navigacijos paslaugų teikėjams, gavusiems leidimą teikti oro navigacijos paslaugas be sertifikato pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 7 straipsnio 5 dalį.
5. Pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 1 straipsnio 4 dalį valstybės narės gali nuspręsti netaikyti šio reglamento oro navigacijos paslaugoms, teikiamoms oro uostuose, kuriuose per metus įvykdoma mažiau kaip 70 000 SPT skrydžių.
Valstybės narės apie tokį sprendimą praneša Komisijai.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys nustatytos Reglamento (EB) Nr. 549/2004 2 straipsnyje.
Kitų vartojamų terminų apibrėžtys:
1) oro navigacijos paslaugų naudotojas- orlaivio operatorius skrydžio metu arba, jeigu operatorius nežinomas, orlaivio savininkas, išskyrus atvejus, kai galima įrodyti, kad tuo metu operatorius buvo kitas asmuo;
2) oro erdvės naudotojų atstovas- bet kuris juridinis asmuo arba subjektas, atstovaujantis vienos ar kelių kategorijų oro navigacijos paslaugų naudotojų interesams;
3) SPT- skrydžių pagal prietaisus taisyklės, nustatytos Čikagos konvencijos (dešimtasis leidimas, 2005 m. liepos mėn.) 2 priede;
4) VST- vizualiųjų skrydžių taisyklės, nustatytos Čikagos konvencijos (dešimtasis leidimas, 2005 m. liepos mėn.) 2 priede;
5) maršruto mokesčių zona- oro erdvės, už kurią nustatyta viena sąnaudų bazė ir vienas vienetinis tarifas, tūris;
6) terminalo mokesčių zona- oro uostas arba oro uostų grupė, už kuriuos yra nustatyta viena sąnaudų bazė ir vienas vienetinis tarifas;
7) nustatytos sąnaudos- Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15 straipsnio 2 dalies a punkte nurodytos valstybių narių iš anksto nustatytos sąnaudos;
8) ataskaitinis laikotarpis- Reglamento (EB) Nr. 549/2004 11 straipsnio 3 dalies d punkte ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 8 straipsnyje nustatytas veiklos rezultatų plano ataskaitinis laikotarpis;
9) SPT skrydis- kilimų ir tūpimų, vykdomų laikantis skrydžių pagal prietaisus taisyklių, suma, išreikšta trejų metų iki veiklos rezultatų plano pateikimo metiniu vidurkiu;
10) kitos pajamos- pajamos, gautos iš valdžios institucijų, įskaitant finansinę paramą pagal tokias Sąjungos pagalbos programas, kaip transeuropinis transporto tinklas (TEN-T), Europos infrastruktūros tinklų priemonė (EITP) ir Sanglaudos fondas, pajamos, gautos iš komercinės veiklos ir (arba), jei nustatyti terminalo vienetiniai tarifai, pagal oro navigacijos paslaugų teikėjų ir oro uostus valdančių įmonių sutartis arba susitarimus;
11) veiklos rezultatų planas- pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 11-16 straipsnio nuostatas parengtas ir patvirtintas veiklos rezultatų planas;
12) faktinės išlaidos- teikiant oro navigacijos paslaugas per metus faktiškai patirtos išlaidos, kurioms taikomas galutinis auditas;
13) CNS, MET ir AIS paslaugos- ryšių, navigacijos ir priežiūros tarnybų, oro navigacijos meteorologijos tarnybų ir oro navigacijos informacijos tarnybų paslaugos;
14) restruktūrizavimo išlaidos- didelės vienkartinės išlaidos, kurias patiria oro navigacijos paslaugų teikėjai atlikdami restruktūrizaciją - diegdami naujas technologijas, procedūras ir susijusius verslo modelius, kuriais siekiama skatinti integruotą paslaugų teikimą, o valstybė narė patirtas išlaidas nori susigrąžinti per vieną ar kelis ataskaitinius laikotarpius. Šios išlaidos gali apimti išlaidas, susijusias su kompensacijų darbuotojams išmokėjimu, skrydžių valdymo centrų uždarymu, veiklos perkėlimu į naują vietą, turto nurašymu ir (arba) strateginio dalyvavimo kitų oro navigacijos paslaugų teikėjų įmonėse teisių įsigijimu.
3 straipsnis
Rinkos sąlygomis teikiamos terminalo oro navigacijos paslaugos ir CNS, MET ir AIS paslaugos
1. Nedarydamos poveikio Reglamento (EB) Nr. 550/2004 14 ir 15 straipsniuose nurodytų principų taikymui ir atlikusios 2 dalyje nurodytą įvertinimą, prieš prasidedant ataskaitiniam laikotarpiui arba pateisinamais atvejais per ataskaitinį laikotarpį valstybės narės gali nuspręsti, kad kai kurios arba visos jų terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos yra teikiamos rinkos sąlygomis. Tokiu atveju taikomos šio reglamento nuostatos, tačiau susijusios valstybės narės šių paslaugų atžvilgiu gali nuspręsti:
a)
neskaičiuoti nustatytų sąnaudų pagal šio reglamento 7 straipsnį;
b)
pajėgumo ir aplinkos pagrindinėse veiklos srityse nenustatyti finansinių skatinamųjų priemonių pagal šio reglamento 15 straipsnį,
o terminalo oro navigacijos paslaugų atžvilgiu:
c)
neskaičiuoti terminalo mokesčių pagal šio reglamento 12 straipsnį;
d)
nenustatyti terminalo vienetinių tarifų pagal šio reglamento 17 straipsnį.
2. Siekdamos nustatyti, ar kai kurios arba visos jų terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos yra teikiamos rinkos sąlygomis, valstybės narės atlieka išsamų vertinimą pagal visas šio reglamento I priede nurodytas sąlygas. Atlikdamos šį vertinimą jos konsultuojasi su oro erdvės naudotojų atstovais.
3. Ne vėliau kaip likus 19 mėnesių iki ataskaitinio laikotarpio pradžios arba pagal 1 dalį priimtų sprendimų įsigaliojimo datos 1 dalyje nurodytos valstybės narės Komisijai pateikia 2 dalyje nurodyto vertinimo turinio ir rezultatų išsamią ataskaitą. Ta ataskaita grindžiama įrodymais, įskaitant konkurso dokumentus (jei yra), paslaugų teikėjo atrankos pagrindimą, išrinktam paslaugų teikėjui taikomos tvarkos, kuria užtikrinama, kad terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos yra teikiamos ekonomiškai efektyviai, aprašymą ir konsultacijų su oro erdvės naudotojų atstovais išvadas. Šioje ataskaitoje nurodomi visi argumentai, kuriais remdamosi valstybės narės padarė atitinkamas išvadas.
4. Jei Komisija sutinka, kad nustatytos rinkos sąlygos atitinka I priedo reikalavimus, ji per keturis mėnesius nuo ataskaitos gavimo apie tai informuoja atitinkamą valstybę narę. Jei, Komisijos nuomone, siekiant nustatyti, ar sudarytos rinkos sąlygos, reikalingi papildomi įrodymai, tas keturių mėnesių laikotarpis gali būti pratęstas iki šešių mėnesių laikotarpio nuo ataskaitos gavimo.
Kai Komisija nutaria, kad rinkos sąlygos nenustatytos, ji per šešis mėnesius nuo ataskaitos gavimo Reglamento (EB) Nr. 549/2004 5 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nusprendžia, kad atitinkama (-os) valstybė (-ės) narė (-ės) turi visiškai laikytis šio reglamento nuostatų. Toks sprendimas priimamas pasikonsultavus su atitinkama (-omis) valstybe (-ėmis) nare (-ėmis).
5. Valstybės narės ataskaita ir 4 dalyje nurodytas Komisijos sprendimas galioja visą atitinkamą ataskaitinį laikotarpį ir yra viešai skelbiami, o nuoroda į juos skelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
4 straipsnis
Bendrosios mokesčių sistemos principai
1. Bendrajai mokesčių sistemai taikomi Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15 straipsnyje nustatyti principai.
2. Maršruto oro navigacijos paslaugų nustatytos sąnaudos finansuojamos iš maršruto rinkliavų, pagal III skyriaus nuostatas nustatytų oro navigacijos paslaugų naudotojams, ir (arba) kitų pajamų.
3. Terminalo oro navigacijos paslaugų nustatytos sąnaudos finansuojamos iš terminalo mokesčių, nustatytų pagal III skyriaus nuostatas oro navigacijos paslaugų naudotojams, ir (arba) kitų pajamų.
4. 2 ir 3 dalimis nepažeidžiamas tam tikriems oro navigacijos paslaugų naudotojams taikomų išlygų finansavimas iš kitų finansavimo šaltinių pagal 10 straipsnį.
5. Bendrojoje mokesčių sistemoje numatomas sąnaudų bazių ir sąnaudų paskirstymo įvairioms paslaugoms skaidrumas ir konsultacijos dėl jų su oro erdvės naudotojų atstovais.
6. Pajamos iš maršruto rinkliavų arba terminalo mokesčių, nustatytų pagal šio reglamento 11 ir 12 straipsnius, nenaudojamos oro navigacijos paslaugų teikėjų komercinei veiklai finansuoti.
5 straipsnis
Mokesčių zonų nustatymas
1. Valstybės narės nustato mokesčių zonas oro erdvėje, už kurią jos yra atsakingos ir kurioje oro erdvės naudotojams teikiamos oro navigacijos paslaugos.
2. Mokesčių zonos apibrėžiamos po konsultacijų su oro erdvės naudotojų atstovais atsižvelgiant į skrydžių valdymo operacijas ir paslaugas.
3. Maršruto mokesčių zona yra nuo žemės iki viršutinės oro erdvės imtinai. Sudėtingų terminalo zonų atveju valstybės narės mokesčių zonoje gali nustatyti specialią zoną.
4. Jei mokesčių zonos apima daugiau negu vienos valstybės narės oro erdvę, atitinkamos valstybės narės užtikrina, kad atitinkamoje oro erdvėje šis reglamentas būtų taikomas nuosekliai ir vienodai.
5. Terminalo mokesčių zona ataskaitiniu laikotarpiu gali būti keičiama. Tuo atveju valstybės narės:
a)
pateikia Komisijai atitinkamus sąnaudų ir eismo duomenis, kad ji galėtų atkurti nuoseklią sąnaudų ir eismo duomenų seką, rodančią padėtį prieš pakeitimą ir po jo, ir atlikti veikimo kokybės stebėjimo užduotis pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 18 straipsnį;
b)
konsultuojasi su oro erdvės naudotojų atstovais ir jų pastabas perduoda Komisijai;
c)
pateikia Komisijai pakeitimų poveikio terminalo oro navigacijos paslaugų ekonominio efektyvumo tikslams ir veikimo kokybės stebėjimui įvertinimą ir nurodo, kaip vykdys veiklos rezultatų stebėseną likusį ataskaitinį laikotarpį.
II SKYRIUS
ORO NAVIGACIJOS PASLAUGŲ TEIKIMO IŠLAIDOS
6 straipsnis
Tinkamos paslaugos, įrenginiai ir veiklos rūšys
1. Oro navigacijos paslaugų teikėjai, nurodyti 1 straipsnio 2 ir 4 dalyse, nustato mokesčių zonose, už kurias jie yra atsakingi, patiriamas oro navigacijos paslaugų teikimo išlaidas, susijusias su įrenginiais ir paslaugomis, numatytomis ir įdiegtomis pagal ICAO Regioninį oro navigacijos planą (Europos regionas).
Į tas išlaidas įtraukiamos pridėtinės administravimo išlaidos, taip pat mokymo, studijų, testų ir bandymų, mokslinių tyrimų ir plėtros išlaidos, priskiriamos šioms paslaugoms.
2. Valstybės narės nustatytomis sąnaudomis pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15 straipsnio 2 dalies b punktą gali laikyti šias išlaidas, patirtas teikiant oro navigacijos paslaugas:
a)
atitinkamų nacionalinių valdžios institucijų patirtas išlaidas;
b)
Reglamento (EB) Nr. 550/2004 3 straipsnyje nurodytų kvalifikuotų subjektų patirtas išlaidas;
c)
dėl tarptautinių susitarimų patirtas išlaidas.
3. Pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalį dalis iš mokesčių gautų pajamų gali būti naudojama finansuoti bendriems su tinklu susijusių funkcijų projektams, kurie yra itin svarbūs siekiant pagerinti bendrus oro eismo valdymo ir oro navigacijos paslaugų veiklos rezultatus. Tokiais atvejais valstybės narės nustato išsamią ir skaidrią apskaitos tvarką, pagal kurią būtų užtikrinta, kad oro erdvės naudotojai nebūtų apmokestinti du kartus. Dėl bendrų projektų patirtos nustatytos sąnaudos yra aiškiai nurodomos pagal II ir VII priedus.
4. Reikalavimus atitinka investicijos į naujas OEV sistemas ir esminius esamų OEV sistemų pertvarkymus, jei jie suderinami su pagrindiniu Europos oro eismo valdymo planu, kuris visų pirma įgyvendinamas pagal bendrus projektus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalimi.
7 straipsnis
Sąnaudų skaičiavimas
1. Nustatytas sąnaudas ir faktines išlaidas sudaro išlaidos, susijusios su šio reglamento 6 straipsnyje nurodytomis tinkamomis paslaugomis, įrenginiais ir veiklos rūšimis ir nustatytos laikantis Reglamento (EB) Nr. 550/2004 12 straipsnyje nustatytų atskaitomybės reikalavimų.
Diegiant tarptautinius apskaitos standartus patirtos neperiodinės išlaidos gali būti paskirstytos ne ilgesniam kaip 15 metų laikotarpiui.
Nepažeidžiant Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 17 ir 19 straipsnių, kiekvienų ataskaitinio laikotarpio kalendorinių metų realiosios ir nominaliosios nustatytos sąnaudos apskaičiuojamos prieš kiekvieno ataskaitinio laikotarpio pradžią ir įtraukiamos į veiklos rezultatų planą. Kiekvienais ataskaitinio laikotarpio metais apskaičiuojant vienetinį tarifą, prieš ataskaitinį laikotarpį apskaičiuotų nominaliųjų nustatytų sąnaudų ir metų iki ataskaitinio laikotarpio bei kiekvienų ataskaitinio laikotarpio metų nustatytų sąnaudų, patikslintų pagal Eurostato n metų balandžio mėn. paskelbtame suderintame vartotojų kainų indekse Komisijos užfiksuotos faktinės infliacijos ir veiklos rezultatų plane numanomos infliacijos skirtumą, skirtumas perkeliamas į n + 2 metus.
Nustatytos sąnaudos ir faktinės išlaidos apskaičiuojamos nacionaline valiuta. Jeigu funkciniame oro erdvės bloke nustatyta bendroji mokesčių zona, kurioje taikomas bendras vienetinis tarifas, atitinkamos valstybės narės užtikrina, kad nacionalinės išlaidos būtų perskaičiuojamos eurais arba vienos iš atitinkamų valstybių narių nacionaline valiuta, kad taikant šio reglamento 17 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą būtų galima skaidriai apskaičiuoti bendrą vienetinį tarifą. Apie tai valstybės narės atitinkamai praneša Komisijai ir Eurokontrolei.
2. 1 dalyje nurodytos išlaidos skirstomos į personalo išlaidas, kitas veiklos išlaidas, nusidėvėjimo išlaidas, kapitalo sąnaudas ir išimtines išlaidas, įskaitant sumokėtus negrąžinamus mokesčius ir muitus, taip pat visas kitas susijusias išlaidas.
Personalo išlaidas sudaro darbo užmokestis neatskaičius mokesčių, užmokestis už viršvalandžius, darbdavių įmokos į socialinės apsaugos sistemas, taip pat pensijų ir kitos išmokos. Pensijų išmokos gali būti apskaičiuojamos remiantis apdairiomis prielaidomis, atitinkamai atsižvelgiant į sistemos valdymą arba nacionalinius teisės aktus. Tos prielaidos išsamiai nurodomos veiklos rezultatų plane.
Kitas veiklos išlaidas sudaro išlaidos, patirtos perkant prekes ir paslaugas, naudojamas oro navigacijos paslaugoms teikti, ypač iš trečiųjų šalių perkamų paslaugų, išorės personalo, medžiagų, energijos, komunalinių paslaugų, pastatų nuomos, įrangos ir įrenginių, priežiūros, draudimo ir kelionės išlaidos. Jei oro eismo paslaugų teikėjas perka kitas oro navigacijos paslaugas, paslaugų teikėjas su šiomis paslaugomis susijusias faktines išlaidas įtraukia į kitas savo veiklos išlaidas.
Nusidėvėjimo išlaidos yra susijusios su visu ilgalaikiu turtu, eksploatuojamu teikiant oro navigacijos paslaugas. Ilgalaikio turto nusidėvėjimas skaičiuojamas atsižvelgiant į numatomą eksploatacijos trukmę pagal tiesiogiai proporcingą metodą, taikomą turto, kurio nusidėvėjimas skaičiuojamas, išlaidoms. Skaičiuojant nusidėvėjimą, gali būti taikoma praėjusio laikotarpio arba einamųjų išlaidų apskaita. Visam nusidėvėjimo laikotarpiui taikoma ta pati metodika, atitinkanti taikytą kapitalo sąnaudų skaičiavimo metodą (nominaliosios kapitalo sąnaudos naudojamos praėjusio laikotarpio išlaidų apskaitai, o realiosios kapitalo sąnaudos - einamųjų išlaidų apskaitai). Taikant einamųjų išlaidų apskaitą, pateikiami ir lygiaverčiai praėjusio laikotarpio išlaidų apskaitos duomenys, kad juos būtų galima palyginti ir įvertinti.
Kapitalo sąnaudos lygios šių daugiklių sandaugai:
a)
oro navigacijos paslaugų teikėjo eksploatuojamo arba statomo ilgalaikio turto ir galimų viso turto koregavimų, kuriuos nustatė nacionalinė priežiūros institucija, vidutinės grynosios buhalterinės vertės ir grynojo trumpalaikio turto, kurio reikia oro navigacijos paslaugoms teikti, išskyrus sąskaitas, už kurias gaunama palūkanų, vidutinės vertės suma ir
b)
skolų palūkanų normos ir nuosavo kapitalo grąžos svertinis vidurkis. Jeigu oro navigacijos paslaugų teikėjai nuosavo kapitalo neturi, svertinis vidurkis skaičiuojamas remiantis grąža, taikoma a punkte nurodyto viso turto ir skolų skirtumui.
Išimtines išlaidas sudaro per metus patirtos neperiodinės išlaidos, susijusios su oro navigacijos paslaugų teikimu tais pačiais metais.
Visi tarptautinių apskaitos standartų nuostatų neatitinkantys koregavimai nurodomi veiklos rezultatų plane, kad juos galėtų peržiūrėti Komisija, ir įtraukiami į papildomą informaciją, kurią reikia pateikti pagal II priedą.
3. Pagal 2 dalį apskaičiuojant kapitalo sąnaudas svertiniai koeficientai nustatomi pagal finansavimo skolintu arba nuosavu kapitalu dalį. Skolų palūkanų norma yra lygi svertinei vidutinei oro navigacijos paslaugų teikėjo skolų palūkanų normai. Ataskaitų teikimo laikotarpio nuosavo kapitalo grąža yra nurodyta veiklos rezultatų plane ir apskaičiuota remiantis oro navigacijos paslaugų teikėjo patiriama faktine finansine rizika, įvertinta prieš ataskaitinį laikotarpį.
Jei turtas oro navigacijos paslaugų teikėjui nepriklauso, tačiau yra įtraukiamas skaičiuojant kapitalo sąnaudas, valstybės narės užtikrina, kad šios turto sąnaudos nebūtų susigrąžinamos dukart.
4. Apskaičiuojant faktines išlaidas galima įtraukti susigrąžintas oro navigacijos paslaugų teikėjų restruktūrizavimo išlaidas, patirtas per ataskaitinius laikotarpius iki to ataskaitinio laikotarpio, kuriuo jos susigrąžinamos, jei iš verslo plano matyti, kad atitinkamas restruktūrizavimas ilgainiui duos grynos naudos naudotojams.
Nacionalinė priežiūros institucija Komisijai pateikia verslo planą, restruktūrizavimo išlaidų susigrąžinimo planą ir konsultacijų su oro erdvės naudotojų atstovais dėl verslo plano ir restruktūrizavimo išlaidų susigrąžinimo plano išvadas.
Kai Komisija nustato, kad planuojama gryna nauda naudotojams ilguoju laikotarpiu įrodyta, ji apie tai praneša atitinkamai valstybei narei per penkis mėnesius nuo datos, kurią ji gavo nacionalinės priežiūros institucijos pateiktą informaciją.
Kai Komisija nustato, kad planuojama gryna nauda naudotojams ilguoju laikotarpiu neįrodyta, ji laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 549/2004 5 straipsnio 2 dalyje nustatytos tvarkos per penkis mėnesius nuo datos, kurią ji gavo nacionalinės priežiūros institucijos pateiktą informaciją, priima sprendimą, kad oro navigacijos paslaugų teikėjų restruktūrizavimo išlaidos nesusigrąžinamos, ir apie tai praneša atitinkamai valstybei narei.
Atitinkama valstybė narė apie restruktūrizavimo išlaidų pokyčius ir gryną naudą naudotojams praneša savo metinėje ataskaitoje, teikiamoje pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 18 straipsnio 4 dalį.
8 straipsnis
Sąnaudų paskirstymas
1. Pagal 6 straipsnį tinkamų paslaugų, įrenginių ir veiklos rūšių sąnaudos skaidriai paskirstomos mokesčių zonoms, kurių atžvilgiu jos faktiškai patirtos.
Jei sąnaudos patirtos keliose skirtingose mokesčių zonose, jos paskirstomos proporcingai taikant skaidrią metodiką, nustatytą 9 straipsniu.
2. Terminalo paslaugų sąnaudos yra susijusios su šiomis paslaugomis:
a)
aerodromo skrydžių valdymo paslaugomis, aerodromo skrydžių informacijos paslaugomis, įskaitant skrydžių konsultacines paslaugas ir informacijos apie avariją paslaugas;
b)
oro eismo paslaugomis, susijusiomis su orlaivių artėjimu tūpti ir išvykimu tam tikru atstumu nuo oro uosto pagal eksploatacinius reikalavimus;
c)
tinkamu visų kitų oro navigacijos paslaugų sudedamųjų dalių paskyrimu, kuris atitinka proporcingą paskirstymą tarp maršruto ir terminalo paslaugų.
Taikydamos 2 dalies b ir c punktus, prieš prasidedant kiekvienam ataskaitiniam laikotarpiui valstybės narės nustato kriterijus, pagal kuriuos sąnaudos paskirstomos kiekvieno oro uosto terminalo ir maršruto paslaugoms, ir apie tai praneša Komisijai.
3. Maršruto paslaugų sąnaudos yra susijusios su išlaidomis, nurodytomis 1 dalyje, išskyrus 2 dalyje nurodytas sąnaudas.
4. Jei pagal 10 straipsnį VST skrydžiams taikoma išimtis, oro navigacijos paslaugų teikėjas VST skrydžiams suteiktų oro navigacijos paslaugų sąnaudas nurodo atskirai nuo SPT skrydžiams suteiktų paslaugų sąnaudų. Šios sąnaudos gali būti nustatomos taikant ribinių išlaidų metodą, atsižvelgiant į naudą SPT skrydžiams dėl VST skrydžiams suteiktų paslaugų.
9 straipsnis
Išlaidų ir mokesčių mechanizmo skaidrumas
1. Ne vėliau kaip prieš septynis mėnesius iki kiekvieno ataskaitinio laikotarpio pradžios valstybės narės, suderinusios viena su kita, pakviečia oro erdvės naudotojų atstovus į konsultacijas nustatytų sąnaudų, planuojamų investicijų, paslaugos vienetų prognozių, mokesčių politikos ir pagal tai nustatomų vienetinių tarifų klausimais. Joms padeda oro navigacijos paslaugų teikėjai. Valstybės narės pagal 6 straipsnį skaidriai nustato savo nacionalines arba funkcinių oro erdvės blokų išlaidas ir jų vienetinius tarifus praneša oro erdvės naudotojų atstovams, Komisijai ir atitinkamais atvejais Eurokontrolei.
Per ataskaitinį laikotarpį valstybės narės, suderinusios viena su kita, kasmet pakviečia oro erdvės naudotojų atstovus konsultuotis dėl visų nukrypimų nuo prognozės, visų pirma susijusių su:
a)
faktiniu eismu ir sąnaudomis, palyginti su prognozuotu eismu ir nustatytomis sąnaudomis;
b)
13 straipsnyje nustatyto su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmo įgyvendinimu;
c)
14 straipsnyje nustatyto išlaidų pasidalijimo mechanizmo įgyvendinimu;
d)
15 straipsnyje nustatytomis skatinamosiomis programomis;
e)
16 straipsnyje nustatytu mokesčių moduliavimu.
Konsultacijos gali būti rengiamos pagal regionus. Oro erdvės naudotojų atstovams paliekama teisė prašyti, kad būtų surengta daugiau konsultacijų. Konsultacijos su naudotojais taip pat sistemingai rengiamos pradėjus taikyti įspėjimo priemones, kaip nustatyta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 17 ir 19 straipsniuose, dėl kurių turi būti peržiūrimas (-i) nustatytas (-i) vienetinis (-iai) tarifas (-ai).
2. 1 dalyje nurodyta informacija teikiama remiantis ataskaitų lentelėmis ir išsamiomis taisyklėmis, nustatytomis II, VI ir VII prieduose. Kai pagal 3 straipsnį nustatoma, kad terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos teikiamos rinkos sąlygomis, 1 dalyje nurodyta informacija grindžiama ataskaitų lentelėmis ir išsamiomis taisyklėmis, nustatytomis III priede. Galimybė naudotis atitinkamais dokumentais oro erdvės naudotojų atstovams, Komisijai, Eurokontrolei ir nacionalinėms priežiūros institucijoms suteikiama likus trims savaitėms iki konsultacijų posėdžio. Rengiant 1 dalies antroje pastraipoje nurodytas kasmetines konsultacijas galimybė naudotis atitinkamais dokumentais oro erdvės naudotojų atstovams, Komisijai, Eurokontrolei ir nacionalinėms priežiūros institucijoms suteikiama ne vėliau kaip birželio 1 d.
3. Siekdamos sudaryti sąlygas teikti pasiektų veiklos rezultatų ataskaitas, kaip nustatyta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 18 straipsnio 4 dalyje, valstybės narės, pasinaudodamos II, VI ir VII prieduose pateiktomis ataskaitų lentelėmis ir išsamiomis taisyklėmis, Komisijai ir Eurokontrolei iki kiekvienų metų birželio 1 d. nurodo per ankstesnius metus patirtas faktines išlaidas bei faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų, pateiktų veiklos rezultatų plane, skirtumą. Valstybės narės, kurios nusprendė, kad terminalo oro navigacijos paslaugos arba CNS, MET ir AIS paslaugos teikiamos rinkos sąlygomis pagal 3 straipsnį, šią informaciją pateikia, naudodamos III priede pateiktas ataskaitų lenteles ir išsamias taisykles.
III SKYRIUS
ORO NAVIGACIJOS PASLAUGŲ TEIKIMO FINANSAVIMAS IŠ ORO NAVIGACIJOS MOKESČIŲ
10 straipsnis
Oro navigacijos mokesčių netaikymas
1. Valstybės narės maršruto rinkliavų netaiko:
a)
skrydžiams, atliekamiems orlaiviais, kurių leidžiama maksimali kilimo masė yra mažesnė negu dvi metrinės tonos;
b)
mišriems VST ir SPT skrydžiams mokesčių zonose, kuriose jie vykdomi tik pagal VST ir kuriose mokesčiai už VST skrydžius neimami;
c)
skrydžiams, vykdomiems tik su oficialia misija vykstantiems valdantiems monarchams ir jų artimiausiems šeimos nariams, valstybių vadovams, Vyriausybių vadovams ir ministrams skraidinti; visais atvejais atleidimas nuo mokesčių turi būti pagrindžiamas atitinkamu statuso rodikliu ar pastaba skrydžio plane;
d)
paieškos ir gelbėjimo skrydžiams, kuriuos vykdyti leido atitinkama kompetentinga institucija.
2. Valstybės narės maršruto rinkliavų gali netaikyti:
a)
kariniams skrydžiams, atliekamiems bet kurios šalies kariniais orlaiviais;
b)
mokomiesiems skrydžiams, atliekamiems tik licencijai gauti arba pilotų kabinos ekipažui įvertinti, jei tai yra pagrįsta atitinkama pastaba skrydžio plane; skrydžiai turi būti vykdomi tik atitinkamos valstybės narės oro erdvėje ir negali būti skirti keleiviams ir (arba) kroviniams vežti, orlaivių buvimo vietai pakeisti arba juos perkelti;
c)
skrydžiams, atliekamiems tik siekiant patikrinti arba išbandyti įrangą, naudojamą arba numatomą naudoti kaip antžemines pagalbines oro navigacijos priemones, išskyrus skrydžius atitinkamo orlaivio buvimo vietai pakeisti;
d)
skrydžiams, kurie baigiami oro uoste, iš kurio orlaivis pakilo, ir kurių metu nebuvo tarpinių nusileidimų;
e)
VST skrydžiams;
f)
humanitarinės pagalbos skrydžiams, kuriuos vykdyti leido atitinkama kompetentinga institucija;
g)
muitinės ir policijos skrydžiams.
3. 1 ir 2 dalyse nurodytiems skrydžiams valstybės narės gali netaikyti terminalo mokesčių.
4. Skrydžių, kuriems netaikomi mokesčiai, sąnaudas sudaro:
a)
neapmokestinamų VST skrydžių išlaidos, nurodytos 8 straipsnio 4 dalyje, ir
b)
neapmokestinamų SPT skrydžių išlaidos, apskaičiuojamos kaip SPT skrydžių išlaidų ir neapmokestinamų paslaugos vienetų skaičiaus ir viso paslaugos vienetų skaičiaus santykio sandauga, kai visą paslaugos vienetų skaičių sudaro SPT skrydžių paslaugos vienetai ir VST skrydžių paslaugos vienetai, jeigu jie yra apmokestinami. SPT skrydžių išlaidos lygios bendroms išlaidoms, atėmus VST skrydžių išlaidas.
5. Valstybės narės užtikrina, kad oro navigacijos paslaugų teikėjams būtų atlyginta už vykdant neapmokestintus skrydžius suteiktas paslaugas.
11 straipsnis
Maršruto rinkliavų skaičiavimas
1. Neapribojant galimybės pagal 4 straipsnio 2 dalį maršruto oro navigacijos paslaugas finansuoti iš kitų pajamų, tam tikro skrydžio maršruto rinkliava tam tikroje maršruto mokesčių zonoje yra lygi tai maršruto mokesčių zonai nustatyto vienetinio tarifo ir to skrydžio maršruto paslaugos vienetų sandaugai.
2. Vienetinis tarifas ir maršruto paslaugos vienetai apskaičiuojami pagal IV priedą.
12 straipsnis
Terminalo mokesčių skaičiavimas
1. Neapribojant galimybės pagal 4 straipsnio 3 dalį terminalo oro navigacijos paslaugas finansuoti iš kitų pajamų, tam tikro skrydžio terminalo mokestis tam tikroje terminalo mokesčių zonoje yra lygus šiai terminalo mokesčių zonai nustatyto vienetinio tarifo ir šio skrydžio terminalo paslaugos vienetų sandaugai. Nustatant mokesčius, artėjimas tūpti ir išvykimas laikomi vienu skrydžiu. Skaičiavimo vienetu laikomas atvykimo arba išvykimo skrydis.
2. Vienetinis tarifas ir terminalo paslaugos vienetai apskaičiuojami pagal V priedą.
13 straipsnis
Su eismu susijusios rizikos pasidalijimas
1. Su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmas taikomas pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 12 straipsnyje nurodytus principus.
2. Šioms išlaidoms su eismu susijusios rizikos pasidalijimas netaikomas ir, nepriklausomai nuo eismo raidos, atsižvelgiant į jas vėlesnių metų nustatytos sąnaudos didinamos arba mažinamos:
a)
pagal 6 straipsnio 2 dalį apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, išskyrus su susitarimais dėl tarpvalstybinio oro eismo paslaugų teikimo susijusias išlaidas;
b)
meteorologijos paslaugų nustatytos sąnaudos;
c)
koregavimas dėl prognozuotos ir faktinės infliacijos skirtumo, kaip nurodyta 7 straipsnio 1 dalyje;
d)
susigrąžintos restruktūrizavimo išlaidos, jei jos patvirtintos pagal 7 straipsnio 4 dalį;
e)
sumos, perkeltos įgyvendinus su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmą;
f)
patvirtintos sumos, perkeltos iš ankstesnio ataskaitinio laikotarpio įgyvendinus 14 straipsnyje nurodytą išlaidų pasidalijimo mechanizmą;
g)
premijos ar nuobaudos, apskaičiuotos taikant 15 straipsnyje nurodytas finansines skatinamąsias programas;
h)
per didelės ar per mažos sumos, susigrąžintos pagal 16 straipsnį taikant oro navigacijos mokesčių moduliavimą;
i)
per didelės ar per mažos sumos, grąžintos dėl eismo pokyčių;
j)
už antrą ataskaitinį laikotarpį susigrąžintos per didelės ar per mažos sumos, kurias valstybės narės išleido iki 2011 m. ir per juos teikdamos maršruto oro navigacijos paslaugas, o per 2014 m. teikdamos terminalo oro navigacijos paslaugas.
Be to, valstybės narės gali su eismu susijusios rizikos pasidalijimo reikalavimo netaikyti oro navigacijos paslaugų teikėjų, kurie pagal Reglamento (EB) Nr. 550/2004 7 straipsnio 5 dalį gavo leidimą teikti oro navigacijos paslaugas be sertifikato, nustatytoms sąnaudoms.
3. Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius neviršija arba nesumažėja daugiau kaip 2 % nei numatyta tų n metų veiklos rezultatų plane, oro navigacijos paslaugų teikėjo papildomos arba negautos pajamos, palyginti su nustatytomis sąnaudomis, neperkeliamos.
4. Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius yra daugiau kaip 2 % didesnis nei numatyta tų n metų veiklos rezultatų plane, n + 2 metų nustatytos sąnaudos sumažinamos bent 70 % papildomų pajamų, kurias oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) gavo, daugiau nei 2 % viršydamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumą.
Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius yra daugiau kaip 2 % mažesnis nei numatyta tų n metų veiklos rezultatų plane, ne ankstesnių kaip n + 2 metų nustatytos sąnaudos padidinamos ne daugiau kaip 70 % negautų pajamų, kurias oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) prarado, daugiau nei 2 % nesiekdamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumo.
5. Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius nesiekia 90 % tų n metų veiklos rezultatų plane numatyto skaičiaus, ne ankstesnių kaip n + 2 metų nustatytos sąnaudos padidinamos visa suma, kurią oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) prarado, daugiau nei 10 % nesiekdamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumo.
Jeigu tam tikrais n metais faktinis paslaugos vienetų skaičius viršija 110 % tų n metų veiklos rezultatų plane numatyto skaičiaus, n + 2 metų nustatytos sąnaudos mažinamos visa papildomų pajamų suma, kurią oro navigacijos paslaugų teikėjas (-ai) gavo, daugiau nei 10 % viršydamas (-i) faktinio paslaugos vienetų skaičiaus ir prognozuoto paslaugos vienetų skaičiaus, pagal kurį veiklos rezultatų plane apskaičiuotos nustatytos sąnaudos, skirtumą.
6. Terminalo oro navigacijos paslaugų atveju valstybės narės gali nuspręsti 3, 4 ir 5 dalių nuostatų netaikyti oro uostams, kuriuose per metus įvykdoma mažiau kaip 225 000 SPT skrydžių. Apie tokį sprendimą valstybės narės praneša Komisijai per du mėnesius nuo šio reglamento paskelbimo datos.
14 straipsnis
Išlaidų pasidalijimas
1. Išlaidų pasidalijimo mechanizmas taikomas pagal šiuos principus:
a)
jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį faktinės išlaidos yra mažesnės už ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas lieka oro navigacijos paslaugų teikėjui, valstybei narei arba atitinkamam kvalifikuotam subjektui;
b)
jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį faktinės išlaidos viršija ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas tenka oro navigacijos paslaugų teikėjui, valstybei narei arba atitinkamam kvalifikuotam subjektui.
2. Išlaidos, kurioms 1 dalies a ir b punktai netaikomi:
a)
1 dalies a ir b punktais nustatyta išlaidų pasidalijimo tvarka netaikoma nustatytų sąnaudų ir faktinių išlaidų skirtumui, kai faktinės išlaidos yra susijusios su išlaidų veiksniais, kuriems suvaldyti oro navigacijos paslaugų teikėjas, valstybė narė ar atitinkami kvalifikuoti subjektai ėmėsi pagrįstų ir nustatomų veiksmų, tačiau jų suvaldyti neturėjo galimybės dėl šių priežasčių:
i)
nacionalinių pensijų teisės aktų, pensijų apskaitos teisės aktų arba išlaidų pensijoms, patirtų dėl nenumatytų rinkos sąlygų, nenumatytų pokyčių;
ii)
paskolų, kuriomis finansuojamos oro navigacijos paslaugų teikimo sąnaudos, palūkanų normų didelių pokyčių;
iii)
nenumatytų naujų išlaidų veiksnių, neįtrauktų į veiklos rezultatų planą, bet būtinų laikantis teisės aktais nustatytų įpareigojimų;
iv)
nenumatytų nacionalinių mokesčių teisės aktų pokyčių;
v)
nenumatytų išlaidų arba pajamų pokyčių, kuriuos lėmė tarptautinių susitarimų įsipareigojimų vykdymas.
b)
Nedarant poveikio 7 straipsnio 1 dalies trečios pastraipos taikymui, visus 2 dalies a punkte nurodytus išlaidų veiksnius nustato nacionalinė priežiūros institucija, o veiklos rezultatų plane pateikiama ši informacija apie kiekvieną išlaidų veiksnį per praėjusį ataskaitinį laikotarpį:
i)
išsamus išlaidų veiksnio aprašymas;
ii)
veiklos rezultatų plane nustatytos su šiuo veiksniu susijusios išlaidos;
iii)
argumentai, kuriais remiantis tas išlaidų veiksnys laikomas tinkamu pagal 2 dalies a punktą, o ne pagal 1 dalies a ir b punktus;
iv)
nacionalinių priežiūros institucijų, oro navigacijos paslaugų teikėjo arba atitinkamo kvalifikuoto subjekto nekontroliuojami esminiai išorės įvykiai ar aplinkybės, lėmę faktinių išlaidų ir su tuo išlaidų veiksniu susijusių nustatytų sąnaudų neatitikimą;
v)
veiksmai, kurių imtasi su šiuo veiksniu susijusių išlaidų rizikai valdyti.
c)
Faktinių išlaidų ir tam išlaidų veiksniui nustatytų sąnaudų skirtumai nustatomi ir paaiškinami pagal VII priedo 2 dalį.
d)
Jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį dėl 2 dalies a punkto netaikymo išlaidoms faktinės išlaidos yra mažesnės už ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas grąžinamas oro erdvės naudotojams, perkeliant jį į kitą (-us) ataskaitinį (-ius) laikotarpį (-ius).
e)
Jeigu per visą ataskaitinį laikotarpį dėl 2 dalies a punkto taikymo išlaidoms faktinės išlaidos viršija ataskaitinio laikotarpio pradžioje apskaičiuotas nustatytas sąnaudas, susidaręs skirtumas tenka oro erdvės naudotojams, perkeliant jį į kitą (-us) ataskaitinį (-ius) laikotarpį (-ius).
f)
Kiekvienais metais atitinkama nacionalinė priežiūros institucija nustato, kad faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų neatitikimą iš tikro lemia susiję įvykiai ar aplinkybės, nurodyti 2 dalies a punkte ir atitinkantys 2 dalies b punkto nuostatas. Be to, ši institucija patvirtina, kad naudotojams perduodamas išlaidų skirtumas yra tiksliai nustatytas ir suklasifikuotas. Ji kasmet praneša oro erdvės naudotojams ir Komisijai savo vertinimo rezultatus. Jeigu per šešis mėnesius nuo atitinkamos nacionalinės priežiūros institucijos metinės vertinimo ataskaitos gavimo datos Komisija nustato, kad vertinimo ataskaitoje nenurodyta, kad faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų neatitikimą iš tikro lėmė susiję įvykiai ar aplinkybės, nurodyti 2 dalies a punkte ir atitinkantys 2 dalies b punkto nuostatas, Komisija, laikydamasi Reglamento (EB) Nr. 549/2004 5 straipsnio 2 dalyje nustatytos procedūros, priima sprendimą, kad atitinkamai (-oms) valstybei (-ėms) narei (-ėms) nesuteikiamas leidimas faktinių išlaidų ir nustatytų sąnaudų neatitikimui taikyti visas arba kai kurias 2 dalies nuostatas, priklausomai nuo Komisijos išvadų.
g)
Perkeliamos sumos nurodomos atsižvelgiant į veiksnius, o jų apibūdinimas įtraukiamas į papildomą informaciją, teiktiną pagal VI priedą.
15 straipsnis
Oro navigacijos paslaugų teikėjams skirtos skatinamosios programos
1. Valstybės narės patvirtina pajėgumo pagrindinėje veiklos srityje taikomas finansines skatinamąsias priemones, skirtas jų oro navigacijos paslaugų teikėjams, ir gali patvirtinti tokias finansines skatinamąsias priemones aplinkos pagrindinėje veiklos srityje pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 12 straipsnį. Šios skatinamosios priemonės, kurias sudaro premijos už veiklos rezultatų tikslinių rodiklių viršijimą ir nuobaudos už jų neįvykdymą, yra pridedamos prie patvirtintų nustatytų sąnaudų arba iš jų atimamos priklausomai nuo veiklos rezultatų lygio.
Tokios finansinės skatinamosios programos atitinka šiuos principus:
a)
n + 2 metų vienetinis tarifas koreguojamas, atsižvelgiant į premiją už rodiklių viršijimą arba nuobaudą už jų neįvykdymą pagal faktinius oro navigacijos paslaugų teikėjo veiklos rezultatus per n metus, palyginti su atitinkamu tiksliniu rodikliu;
b)
taikomos premijos arba nuobaudos atitinka siektinus tikslinius rodiklius ir pasiektus veiklos rezultatus. Premija už numatytus tikslinius rodiklius atitinkančius arba jų nesiekiančius veiklos rezultatus neskiriama;
c)
taikytinas premijų ir nuobaudų lygis yra vienodas;
d)
didžiausia bendra premijų ir didžiausia bendra nuobaudų suma neviršija 1 % pajamų, gautų už oro navigacijos paslaugas per n metus;
e)
veiklos rezultatų pokyčių lygis ir taikomas premijų ir nuobaudų lygis nustatomi veiklos rezultatų plane po 9 straipsnyje nurodytų konsultacijų;
f)
funkcinių oro erdvės blokų lygmens tikslinių rodiklių atveju premijos ir nuobaudos taikomos atitinkamiems oro navigacijos paslaugų teikėjams;
g)
pajėgumo pagrindinėje veiklos srityje veiklos rezultatų tikslinių rodiklių lygis gali būti tikslinamas, siekiant atsižvelgti tik į užlaikymo priežastis, susijusias su ATC pajėgumu, ATC maršruto nustatymu, ATC personalu, ATC įranga, oro erdvės valdymu ir ypatingais įvykiais, kurių kodai pagal ATFCM (Oro eismo srautų ir pajėgumo valdymo) vartotojo žinyną yra C, R, S, T, M ir P.
2. Nacionalinės priežiūros institucijos stebi, kad šias skatinamąsias programas oro navigacijos paslaugų teikėjai tinkamai įgyvendintų.
16 straipsnis
Oro navigacijos mokesčių moduliavimas
1. Po 9 straipsnyje nurodyto pasiūlymo konsultuotis valstybės narės gali nacionaliniu arba funkcinių oro erdvės blokų lygmeniu be diskriminacijos ir skaidriai moduliuoti oro erdvės naudotojų mokamus oro navigacijos mokesčius, kad būtų atsižvelgta į jų pastangas, siekiant visų pirma:
a)
optimizuoti naudojimąsi oro navigacijos paslaugomis;
b)
sumažinti skrydžių poveikį aplinkai;
c)
sumažinti bendras oro navigacijos paslaugų teikimo išlaidas ir padidinti jų veiksmingumą, visų pirma moduliuojant mokesčius pagal tinklo apkrovos lygį konkrečioje zonoje arba konkrečiame maršrute konkrečiu laiku.
Dėl mokesčių moduliavimo oro navigacijos paslaugų teikėjo gaunamos pajamos iš esmės nesikeičia. Per didelės ar per mažos susigrąžintos sumos perkeliamos į kitą laikotarpį.
2. Be to, oro navigacijos mokesčiai gali būti be diskriminacijos ir skaidriai moduliuojami siekiant paspartinti SESAR oro eismo valdymo funkcijų diegimą. Visų pirma moduliavimu galima siekti paskatinti orlaivyje įdiegti sistemas, įtrauktas į bendrus projektus, nustatytus Reglamento (EB) Nr. 550/2004 15a straipsnio 3 dalimi.
3. Oro navigacijos mokesčių moduliavimas - tai maršruto rinkliavų ir (arba) terminalo mokesčių apskaičiavimas pagal 11 ir 12 straipsnių nuostatas.
4. Nacionalinės priežiūros institucijos stebi, kad oro navigacijos paslaugų teikėjai tinkamai taikytų oro navigacijos mokesčių moduliavimą.
17 straipsnis
Mokesčių zonų vienetinių tarifų nustatymas
1. Valstybės narės užtikrina, kad kiekvienai mokesčių zonai kasmet būtų nustatomi vienetiniai tarifai. Nedarant poveikio 2 dalies taikymui, vienetiniai tarifai per metus nekeičiami.
Vienetiniai tarifai nustatomi laikantis šios tvarkos:
a)
Kiekvieniems ataskaitinio laikotarpio metams n metų vienetiniai tarifai apskaičiuojami iki n-1 metų lapkričio 1 d. remiantis nustatytomis vieneto sąnaudomis, nurodytomis veiklos rezultatų plane, ir šio reglamento IV priedo 2.2 punkte ir V priede nustatytais koregavimais.
b)
Valstybė narė pagal 9 straipsnio 1 ir 2 dalies reikalavimus n metų vienetinius tarifus pateikia Komisijai iki n-1 metų birželio 1 d.
c)
Komisija įvertina, ar šie vienetiniai tarifai atitinka šio reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatas.
d)
Kai Komisija nustato, kad vienetiniai tarifai atitinka šio reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatas, ji per keturis mėnesius nuo vienetinių tarifų pateikimo apie tai praneša atitinkamai valstybei narei.
e)
Kai Komisija nustato, kad vienetiniai tarifai neatitinka šio reglamento ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatų, ji per keturis mėnesius nuo vienetinių tarifų pateikimo apie tai praneša atitinkamai valstybei narei, o ši per vieną mėnesį pateikia Komisijai peržiūrėtus vienetinius tarifus.
f)
Tam tikrais atvejais valstybės narės ne vėliau kaip iki n-1 metų lapkričio 1 d. apie kiekvienos mokesčių zonos vienetinius tarifus praneša Komisijai ir Eurokontrolei.
Vienetiniai tarifai nustatomi nacionaline valiuta. Jeigu valstybės narės, dalyvaujančios funkciniame oro erdvės bloke, nusprendžia nustatyti bendrą mokesčių zoną, kurioje būtų taikomas bendras vienetinis tarifas, šis vienetinis tarifas nustatomas eurais arba vienos iš atitinkamų valstybių narių nacionaline valiuta. Apie taikomą valiutą atitinkamos valstybės narės praneša Komisijai ir Eurokontrolei.
2. Jeigu veiklos rezultatų planai priimami vėliau nei metų, buvusių prieš metus, kuriais prasidėjo ataskaitinis laikotarpis, lapkričio 1 d. arba peržiūrimi pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 17 ir 19 straipsnius, vienetiniai tarifai prireikus perskaičiuojami remiantis galutiniu priimtu planu arba taikytinomis taisomosiomis priemonėmis. Todėl pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 16 straipsnį valstybės narės savo vienetinį tarifą apskaičiuoja ir pagal patvirtintą veiklos rezultatų planą pradeda taikyti kuo anksčiau per pirmus ataskaitinio laikotarpio metus arba pirmus metus, kuriais pradedami taikyti peržiūrėti veiklos rezultatų planai ir tiksliniai rodikliai. Į pajamų skirtumą, susidariusį dėl laikinai taikomo pirminio vienetinio tarifo, atsižvelgiama apskaičiuojant kitų metų vienetinį tarifą. Per pirmus ataskaitinio laikotarpio metus arba pirmus metus, kuriais pradedami taikyti peržiūrėti veiklos rezultatų planai ir tiksliniai rodikliai, 13 straipsnyje numatytas su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmas taikomas remiantis nustatytomis sąnaudomis bei galutiniame priimtame veiklos rezultatų plane nustatytu paslaugos vienetų skaičiumi ir faktiniu paslaugos vienetų skaičiumi per metus.
18 straipsnis
Mokesčių rinkimas
1. Valstybės narės mokesčius gali rinkti taikydamos vieną mokestį už skrydį. Jeigu mokesčių sąskaitos pateikiamos ir mokesčiai renkami regiono mastu, mokesčių valiuta gali būti euro, o prie atitinkamo vienetinio tarifo gali būti pridedamas administracinis vienetinis tarifas, kuriuo padengiamos sąskaitų išrašymo ir mokesčių rinkimo išlaidos. Valstybės narės užtikrina, kad jų vardu surinktos sumos būtų naudojamos pagal šio reglamento nuostatas nustatytoms sąnaudoms finansuoti.
2. Oro navigacijos paslaugų naudotojai neatidėliodami sumoka visus oro navigacijos mokesčius.
3. Valstybės narės užtikrina veiksmingą vykdymo užtikrinimo priemonių taikymą. Šios priemonės gali būti atsisakymas teikti paslaugas, orlaivių sulaikymas arba kitos vykdymo užtikrinimo priemonės pagal taikomą teisę.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Apeliaciniai skundai
Valstybės narės užtikrina, kad pagal šį reglamentą priimami sprendimai būtų tinkamai argumentuoti ir kad jiems būtų taikoma veiksminga persvarstymo ir (arba) apeliacijos tvarka.
20 straipsnis
Sąlygų reikalavimų laikymosi stebėsenai sudarymas
Oro navigacijos paslaugų teikėjai sudaro sąlygas atitinkamai nacionalinei priežiūros institucijai arba jos vardu veikiančiam kvalifikuotam subjektui atlikti patikras ir tyrimus, įskaitant apsilankymus vietoje. Įgalioti asmenys turi įgaliojimus:
a)
tikrinti atitinkamus apskaitos dokumentus, turto knygas, atsargas ir bet kokią kitą svarbią medžiagą, kuria remiantis nustatomi oro navigacijos mokesčiai;
b)
daryti tokių dokumentų kopijas arba paimti jų išrašus;
c)
vietoje paprašyti paaiškinimų žodžiu;
d)
patekti į atitinkamas patalpas, teritoriją arba transporto priemones.
Tokios patikros ir tyrimai atliekami toje valstybėje narėje galiojančia tvarka.
21 straipsnis
Peržiūra
Komisijos atliekama Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 24 straipsnyje nurodyta veiklos rezultatų plano peržiūra apima šio reglamento 13 straipsnyje nustatytą su eismu susijusios rizikos pasidalijimo mechanizmą, 14 straipsnyje nustatytą išlaidų pasidalijimo mechanizmą, 15 straipsnyje nustatytas skatinamąsias programas, 16 straipsnyje nustatytą mokesčių moduliavimą, taip pat jų poveikį ir veiksmingumą siekiant nustatytų veiklos rezultatų tikslinių rodiklių.
22 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
1. Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
2. Šis reglamentas taikomas nuo antrojo ataskaitinio laikotarpio, kaip nustatyta Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 8 straipsniu, ir visą tą laikotarpį. Kad taikant veiklos rezultatų planą būtų sudarytos sąlygos Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 10 straipsnio 2 dalyje numatytus Sąjungos masto tikslinius rodiklius patvirtinti prieš prasidedant antrajam ataskaitiniam laikotarpiui ir pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 390/2013 nuostatas parengti ir patvirtinti veiklos rezultatų planus, šio reglamento 1 straipsnio 5 dalis, 3 straipsnis, 7 straipsnio 4 dalis, 9 straipsnis, 14 straipsnio 2 dalies b-f punktai, 17 straipsnis ir priedai taikomi nuo šio reglamento įsigaliojimo.
23 straipsnis
Komisijos reglamento (EB) Nr. 1794/2006 panaikinimas
2006 m. gruodžio 6 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1794/2006, nustatantis bendrąją mokesčių už oro navigacijos paslaugas sistemą, panaikinamas nuo 2015 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gegužės 3 d.