NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1125/2014
ze dne 19. září 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/17/EU, pokud jde o regulační technické normy týkající se minimální peněžní částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky pro zprostředkovatele úvěru
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/17/ЕU ze dne 4. února 2014 o smlouvách o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené k bydlení a o změně směrnic 2008/48/ES a 2013/36/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 (1), a zejména na čl. 29 odst. 2 písm. a) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 29 odst. 2 písm. a) směrnice 2014/17/EU musí mít zprostředkovatelé úvěru pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání na územích, kde nabízejí služby, nebo jinou srovnatelnou záruku splnění závazku z porušení povinné péče při výkonu povolání.
(2)
I když povinnost pro zprostředkovatele úvěru v odvětví hypoték mít pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelnou záruku je na úrovni Unie novým regulatorním požadavkem, v některých členských státech uvedený požadavek existuje na národní úrovni. Uvedené jurisdikce se zkušenostmi s požadavky na pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání vykazují nepochybně největší podíly zprostředkovaných hypotečních úvěrů po celé Unii a letité významné pronikání zprostředkovatelů úvěru na trh, a v důsledku toho rovněž sledují konkrétnější přístup k regulaci tohoto odvětví. Proto by pravidla Unie týkající se minimální částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky měla být založena na zkušenostech uvedených jurisdikcí, pokud jde o určení nejvhodnějšího přístupu pro výpočet uvedené minimální částky.
(3)
Uvedený přístup by byl vhodný pro celou Unii, včetně jurisdikcí s menšími trhy s hypotečními úvěry. A sice z toho důvodu, že pohledávky za zprostředkovateli úvěru nekorelují s částkou podkladových hypotečních úvěrů, která se může po celé Unii značně lišit, ale jsou založeny na konceptu porušení povinné péče při výkonu povolání, u něhož se výsledné újmy liší mnohem méně.
(4)
Ustanovení čl. 29 odst. 2 písm. a) třetí pododstavec směrnice 2014/17/EU vyžaduje přezkoumání minimální peněžní částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky v pravidelných intervalech. V budoucnu by se tudíž mohly ke stanovení úrovně uvedených povinností pro zprostředkovatele úvěru stát vhodnějšími jiné možnosti nebo metody, zejména budou-li k dispozici další historické údaje a větší zkušenosti z dohledu v souvislosti s fungováním pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání.
(5)
Pro jasné stanovení minimální peněžní částky pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky a pro zajištění harmonizovanějšího přístupu po celé Unii by bylo vhodné stanovit uplatnění uvedené minimální částky na jednu pojistnou událost a za rok. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (2) stanoví požadavek na minimální částku pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky za rok a na jednu pojistnou událost. Většina zprostředkovatelů, kteří vykonávají zprostředkování pojištění, i jejich pojistitelé jsou tedy obeznámeni s tímto přístupem, a proto je vhodné zavést podobný systém pro zprostředkovatele úvěru. Většina členských států, jejichž vnitrostátní právní předpisy vyžadují, aby zprostředkovatelé úvěru měli pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání, nadto tento přístup využívá rovněž. Pravidla pro pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání pro zprostředkovatele úvěru by tudíž měla také navrhnout takové rozlišení mezi částkou za rok a na jednu pojistnou událost.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Evropský orgán pro bankovnictví předložil Komisi.
(7)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Minimální peněžní částka pojištění odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu povolání nebo srovnatelné záruky, které musí mít zprostředkovatelé úvěru podle čl. 29 odst. 2 písm. a) prvního pododstavce směrnice 2014/17/EU, činí:
a)
460 000 EUR na každou jednotlivou pojistnou událost;
b)
celkem 750 000 eur na všechny pojistné události za kalendářní rok.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. září 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1125/2014
2014 m. rugsėjo 19 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/17/ES nuostatos dėl profesinės civilinės atsakomybės draudimo arba panašios garantijos minimalios piniginės sumos hipotekos kredito tarpininkams techninių reguliavimo standartų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2014 m. vasario 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/17/ES dėl vartojimo kredito sutarčių dėl gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2008/48/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (1), ypač į jos 29 straipsnio 2 dalies a punkto antrą pastraipą,
kadangi:
(1)
pagal Direktyvos 2014/17/ES 29 straipsnio 2 dalies a punktą nustatomas reikalavimas, kad hipotekos sektoriaus kredito tarpininkai apsidraustų profesinės civilinės atsakomybės draudimu, galiojančiu teritorijose, kuriose jie teikia paslaugas, arba pasirūpintų kuria nors kita panašia garantija nuo atsakomybės už profesinį aplaidumą;
(2)
nors reikalavimas, kad hipotekos sektoriaus kredito tarpininkai apsidraustų profesinės civilinės atsakomybės draudimu arba pasirūpintų panašia garantija, yra naujas Sąjungos lygmens teisės aktų reikalavimas, toks reikalavimas kai kuriose valstybėse narėse jau yra nustatytas. Iš tikrųjų jurisdikcijos, kurios turi profesinės civilinės atsakomybės draudimo reikalavimų taikymo patirties, hipotekiniai pardavimai per tarpininkus sudaro didžiausią dalį visoje Sąjungoje, kredito tarpininkų skverbtis į rinką ilgą laiką buvo didelė ir galiausiai jose taip pat taikomas konkretesnis to sektoriaus reguliavimo metodas. Todėl Sąjungos lygmens profesinės civilinės atsakomybės draudimo arba panašios garantijos minimalios sumos taisyklės turėtų būti grindžiamos tų jurisdikcijų patirtimi, norint nustatyti tinkamiausią minimalios sumos apskaičiavimo metodą;
(3)
šis metodas būtų tinkamas visai Sąjungai, taip pat jurisdikcijoms, kurių hipotekos rinkos mažesnės. Taip yra dėl to, kad reikalavimai kredito tarpininkams nėra susieti su pagrindine hipotekos kredito suma, kuri visoje Sąjungoje gali labai skirtis, bet yra grindžiami profesiniu aplaidumu, kurio daroma žala skiriasi daug mažiau;
(4)
pagal Direktyvos 2014/17/ES 29 straipsnio 2 dalies a punkto trečią pastraipą reikalaujama, kad profesinės civilinės atsakomybės draudimo arba panašios garantijos minimali piniginė suma būtų reguliariai peržiūrima. Taigi gali būti, kad ateityje kiti pasirinkimo variantai arba metodika būtų tinkamesni šių kredito tarpininkų įsipareigojimų lygiui nustatyti, ypač turint papildomų ankstesnių laikotarpių duomenų ir daugiau priežiūros patirties, susijusios su profesinės civilinės atsakomybės draudimo veikimu;
(5)
siekiant aiškiai nustatyti profesinės civilinės atsakomybės draudimo arba panašios garantijos minimalią piniginę sumą ir užtikrinti, kad visoje Sąjungoje būtų taikomas labiau suderintas metodas, derėtų nustatyti kiekvieno atskiro reikalavimo minimalią sumą ir tą sumą per metus. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/92/EB (2) nustatomas reikalavimas, susijęs su profesinės civilinės atsakomybės draudimo arba panašios garantijos bendra visų reikalavimų per metus ir kiekvieno atskiro reikalavimo minimalia suma. Dėl to daugumai tarpininkų, kurie užsiima draudimo tarpininkavimu, ir jų draudikams šis metodas yra žinomas, todėl panašią sistemą dera nustatyti kredito tarpininkams. Be to, dauguma valstybių narių, pagal kurių nacionalinius įstatymus reikalaujama, kad kredito tarpininkai apsidraustų profesinės civilinės atsakomybės draudimu, tokį metodą taiko ir kredito tarpininkams. Todėl kredito tarpininkams taikomose profesinės civilinės atsakomybės draudimo taisyklėse taip pat reikėtų atskirti visus reikalavimus per metus ir kiekvieną atskirą reikalavimą;
(6)
šis reglamentas grindžiamas techninių reguliavimo standartų projektais, kuriuos Europos bankininkystės institucija pateikė Komisijai;
(7)
Europos bankininkystės institucija dėl techninių reguliavimo standartų projektų, kuriais pagrįstas šis reglamentas, surengė atviras viešas konsultacijas, išnagrinėjo galimas susijusias sąnaudas ir naudą ir paprašė Bankininkystės suinteresuotųjų subjektų grupės, įsteigtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1093/2010 (3) 37 straipsnį, pateikti nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Nustatoma tokia profesinės civilinės atsakomybės draudimo arba panašios garantijos hipotekos kreditų tarpininkams, kaip nurodyta Direktyvos 2014/17/ES 29 straipsnio 2 dalies a punkto pirmoje pastraipoje, minimali piniginė suma:
a)
kiekvieno atskiro reikalavimo suma - 460 000 EUR;
b)
bendra visų reikalavimų per kalendorinius metus suma - 750 000 EUR.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. rugsėjo 19 d.