ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/494
ze dne 9. července 2014
o opatřeních SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), která provedlo Slovinsko ve prospěch podniku Adria Airways d.d.
(oznámeno pod číslem C(2014) 4543)
(Pouze slovinské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na rozhodnutí Komise zahájit v souvislosti s podporou SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1) řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Oznámením SANI č. 5628 ze dne 11. března 2011, které bylo zaevidováno téhož dne, oznámilo Slovinsko Komisi podporu na záchranu podniku Adria Airways d.d. (dále jen „Adria“ nebo „podnik“) ve formě státní záruky a zvýhodněné půjčky ve výši 6,2 milionu EUR.
(2)
Dopisy ze dne 31. března 2011 a 12. dubna 2011 poskytly slovinské orgány doplňkové informace. Komise si další informace vyžádala dopisem ze dne 29. dubna 2011, na nějž slovinské orgány neodpověděly. Dne 13. července 2011 se uskutečnila schůzka se slovinskými orgány a jejich poradci, během níž bylo Komisi sděleno, že oznámená podpora na záchranu nebude vzhledem k nepříznivé finanční situaci podniku postačovat a že Slovinsko zamýšlí vložit do podniku Adria v hotovosti částku ve výši 50 milionů EUR. Dne 1. srpna 2011 Slovinsko své oznámení podpory na záchranu stáhlo.
(3)
V návaznosti na informace, podle nichž Slovinsko dne 30. září 2011 provedlo výše uvedený vklad v hotovosti, se Komise rozhodla ve svém předběžném šetření z moci úřední pokračovat a vyžádala si další informace dopisy ze dne 12. září 2011, 28. listopadu 2011 a 17. dubna 2012, na něž slovinské orgány odpověděly dopisy ze dne 11. října 2011, 27. prosince 2011, 13. ledna 2012 a 18. května 2012. E-mailem ze dne 7. listopadu 2012 mimoto slovinské orgány poskytly memorandum vyhotovené právními zástupci podniku Adria.
(4)
Na žádost slovinských orgánů se dne 12. července 2012 uskutečnila schůzka za účasti zástupců podniku Adria a holdingové společnosti PDP ve vlastnictví státu (2), která je jedním z akcionářů podniku Adria. Na této schůzce předložily slovinské orgány a zástupci podniku Adria a společnosti PDP vysvětlení a argumenty týkající se posuzovaných opatření.
(5)
Dopisem ze dne 20. listopadu 2012 Komise Slovinsku sdělila, že se s ohledem na podporu rozhodla zahájit řízení (dále jen „rozhodnutí o zahájení řízení“) podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Slovinsko své připomínky k rozhodnutí o zahájení řízení podalo dopisem ze dne 21. ledna 2013. Komise si od Slovinska vyžádala další informace dopisem ze dne 5. března 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 19. dubna 2013. Další informace poskytlo Slovinsko dne 16. září 2013. Komise si od Slovinska vyžádala doplňkové informace dopisem ze dne 6. listopadu 2013, na nějž Slovinsko odpovědělo dne 4. prosince 2013 a 6. a 17. ledna 2014. Dne 25. března a 5. prosince 2013 a 8. ledna 2014 se konaly schůzky se slovinskými orgány a jejich právními zástupci.
(6)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo dne 8. března 2013 zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k opatřením vyjádřily.
(7)
Dne 8. dubna 2013 obdržela Komise připomínky od jedné zúčastněné strany, a to společnosti Ryanair. Komise tyto připomínky předala Slovinsku, které mělo možnost se k nim vyjádřit; připomínky Slovinska byly obdrženy dopisem ze dne 13. května 2013.
2. SLOVINSKÝ TRH LETECKÉ DOPRAVY
(8)
Podnik Adria je slovinský národní letecký dopravce a nejdůležitější leteckou společností na lublaňském letišti. V roce 2011 přepravil 73,4 % cestujících, kteří využili lublaňské letiště, poté se v roce 2012 toto číslo snížilo na 71,3 % a v roce 2013 na 69,8 % (4).
(9)
Ačkoli je přítomnost nízkonákladových dopravců ve Slovinsku omezená (společnost easyJet provozuje z Lublaně pouze jednu linku a společnost Wizz Air dvě), v roce 2013 na ně připadalo 12,6 % cestujících ve veřejné dopravě (5). V současnosti létá z Lublaně na svá hlavní uzlová letiště pět dalších konkurentů, a to společnosti Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines a Air Serbia.
3. PŘÍJEMCE
(10)
Adria je velký podnik s přibližně 450 zaměstnanci. V roce 2013 měl obrat ve výši 142,3 milionu EUR a vykázal ztráty ve výši 3 milionů EUR (odhadované údaje). Má jedenáct letadel, převážně regionálních. Vlastníky podniku Adria jsou v současnosti mimo jiné Republika Slovinsko s 69,9 % podílem, společnost Bank Assets Management Company (BAMC) (na niž byla převedena některá aktiva banky Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (dále jen „banka NLB“)) s 19,6 % podílem, ABANKA d.d. s 4,7 % podílem a holdingová společnost PDP s 2,1 % podílem.
(11)
Finanční situace podniku Adria se od roku 2008 trvale zhoršovala a podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Další údaje o finanční situaci podniku Adria mezi roky 2007 a 2011 jsou uvedeny v oddíle 7.1.
(12)
Dne 1. srpna 2012 zahájilo Slovinsko společně se společností PDP a bankami NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d. a Unicredit Bank of Slovenia d.d. proces privatizace podniku Adria a vyžádaly si nabídky na odkup 74,87 % akcií podniku. V týž den zveřejnila slovinská agentura pro správu kapitálových aktiv (AUKN) veřejnou výzvu pro investory k vyjádření nezávazného zájmu o koupi většinového podílu akcií podniku (7). Zdá se však, že tento proces byl zrušen a privatizace podniku Adria začne později nanovo.
4. POPIS OPATŘENÍ A PLÁNU RESTRUKTURALIZACE
4.1. Opatření č. 1: navýšení kapitálu v roce 2007
(13)
K 31. prosinci 2006 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 1
Vlastnická struktura podniku Adria před navýšením kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
3,2
(14)
Dne 19. února 2007 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 10,9 milionu EUR. Fond KAD ve vlastnictví státu upsal přibližně 99,6 % vydaných akcií, zatímco zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 5. dubna 2007.
(15)
Splacený kurz činil 27 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] (11) byla hodnota akcií v září 2006 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(16)
Po navýšení kapitálu v roce 2007 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 2
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2007
Název
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
1,8
4.2. Opatření č. 2: navýšení kapitálu v roce 2009
(17)
Dne 13. ledna 2009 se představenstvo podniku Adria rozhodlo navýšit základní kapitál vydáním nových akcií. V důsledku toho se kapitál podniku Adria zvýšil o 2,36 milionu EUR. Fond KAD upsal přibližně 99,5 % vydaných akcií a zbytek upsali individuální akcionáři. Všechny akcie byly upsány do 20. července 2009.
(18)
Splacený kurz činil 22 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v září 2008 vyčíslena na […] EUR za akcii.
(19)
Po navýšení kapitálu v roce 2009 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 3
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2009
Název
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,9
4.3. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(20)
Dne 2. září 2010 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 2,5 milionu EUR. Přibližně 80 % vydaných akcií upsala holdingová společnost PDP (nástupnická společnost fondů KAD a SOD). Zbývajících 20 % vydaných akcií upsaly dvě soukromé cestovní agentury: Kompas d.d. a Palma d.o.o. (každá 10 %). Všechny akcie byly upsány do 1. října 2010.
(21)
Splacený kurz činil 12 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění ze dne […] byla hodnota akcií v červnu 2009 vyčíslena na […] EUR.
(22)
Po navýšení kapitálu v roce 2010 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 4
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2010
Název
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
2,4
4.4. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(23)
Dne 21. září 2011 rozhodla valná hromada akcionářů podniku Adria o navýšení základního kapitálu o 69,7 milionu EUR. Republika Slovinsko upsala v hotovosti akcie v hodnotě 49,5 milionu EUR a společnost PDP upsala rovněž v hotovosti akcie v hodnotě 0,5 milionu EUR. Zbývající část navýšení kapitálu (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: a) 13,83 milionu EUR ze strany banky NLB, b) 3,35 milionu EUR ze strany banky Abanka Vipa d.d., c) 1,24 milionu EUR ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a d) 1,28 milionu EUR ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d. K navýšení kapitálu došlo dne 30. září 2011.
(24)
Schválený kurz činil 1 EUR za akcii, což je minimální hodnota, kterou připouštějí slovinské právní předpisy. Zpráva o ocenění vyhotovena nebyla.
(25)
Po navýšení kapitálu v roce 2011 vlastnily kapitál podniku Adria tyto subjekty:
Tabulka 5
Vlastnická struktura podniku Adria po navýšení kapitálu v roce 2011
Název
%
Republika Slovinsko
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Ostatní (včetně individuálních akcionářů)
0,1
Plán restrukturalizace ze září 2011
(26)
Podle slovinských orgánů se stát, společnost PDP a banky rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu nazvaného „program finanční a obchodní restrukturalizace“ (dále jen „plán restrukturalizace“) ze září 2011. Tento plán obsahoval potřebná opatření pro finanční a obchodní restrukturalizaci podniku Adria, která umožní obnovení jeho životaschopnosti. Plán byl jednoznačně vyhotoven pro účely oznámení podpory na restrukturalizaci, jelikož odkazuje na pojmy jako „vlastní příspěvek“ a „narušení hospodářské soutěže“, které se obvykle v obchodních plánech nevyskytují.
(27)
Podle plánu restrukturalizace, který byl předložen původně, by podnik Adria dosáhl životaschopnosti v roce 2013 (základní a optimistický scénář) nebo v roce 2014 (pesimistický scénář). Podle původně předloženého plánu restrukturalizace byly potíže podniku Adria způsobeny: a) […].
(28)
Původně předložený plán restrukturalizace stanovil řadu opatření, jejichž cílem byla restrukturalizace podniku Adria a obnovení jeho životaschopnosti: a) […].
(29)
Podle původně předloženého plánu restrukturalizace mělo navýšení kapitálu v roce 2011 o 69,7 milionu EUR pokrýt záporný vlastní kapitál podniku Adria ve výši […], splacení závazků ve výši […] EUR (neuhrazené závazky vůči dodavatelům ve výši […] EUR a včasné splacení bankovních úvěrů ve výši […] EUR) a financování restrukturalizačních opatření s částkou ve výši […] EUR.
(30)
Celkové náklady restrukturalizace by na druhou stranu činily […] EUR, přičemž by byly částečně financovány z částky ve výši 50 milionů EUR, kterou v hotovosti vložily slovinský stát a společnost PDP. Příspěvek podniku Adria na restrukturalizační náklady („vlastní příspěvek“) by činil […] EUR a vyplýval by z kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry (19,7 milionu EUR), […]. V původně předloženém plánu restrukturalizace se jako kompenzační opatření zvažoval prodej podniku AAT a zrušení pravidelných leteckých linek.
(31)
Vzhledem k pochybnostem, které Komise uvedla v rozhodnutí o zahájení řízení, předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Plán restrukturalizace v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a zahrnuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. K dodatečným restrukturalizačním opatřením (spolu s finančním dopadem v období 2014-2015) patří: a) […].
4.5. Opatření č. 5: akvizice podniku Adria Airways Tehnika d.d. v letech 2010-2011
(32)
Podnik AAT, 100 % dceřiná společnost podniku Adria, byl založen v roce 2010. Do té doby se jednalo o technickou servisní divizi podniku Adria nazývanou SVL. Podnik AAT působí v oblasti údržby letadel a poskytuje služby podniku Adria i jiným zákazníkům.
(33)
V období od listopadu 2010 do března 2011 získaly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana (správce lublaňského letiště, jehož většinovým vlastníkem je stát) od podniku Adria ve dvou fázích podíly v podniku AAT ve výši 52,3 %, resp. 47,7 %. V první fázi odkoupila společnost PDP v podniku AAT 18,24 % podíl ve formě 2 676 346 preferenčních akcií bez hlasovacích práv, a to za cenu 1 EUR za akcii. Společnost Aerodrom Ljubljana současně získala v podniku AAT podíl ve výši 31,16 % (4 570 881 akcií), a to konverzí dluhu ve výši přibližně 4,6 milionu EUR na preferenční akcie bez hlasovacích práv. Ve druhé fázi počátkem roku 2011 prodal podnik Adria své zbývající podíly v podniku AAT takto: společnost PDP získala 5 000 000 kmenových akcií za cenu 1 EUR za akcii a navýšila svůj podíl v podniku na 52,33 %, zatímco společnost Aerodrom Ljubljana navýšila svůj podíl v podniku AAT na 47,67 %, a to kapitalizací pohledávek vůči podniku Adria v hodnotě 2,2 milionu EUR.
(34)
Celková uhrazená cena tudíž činila 14,7 milionu EUR, tj. 1 EUR za akcii. Ve zprávě o ocenění z dubna 2010 byla hodnota podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria k prosinci 2009 stanovena v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR.
5. ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(35)
Komise se dne 20. listopadu 2012 rozhodla zahájit formální vyšetřovací řízení. V rozhodnutí o zahájení řízení se Komise předběžně domnívala, že podnik Adria bylo možno v době, kdy byla uvedená opatření provedena, nebo nejpozději od roku 2008 považovat za podnik v obtížích. Komise vyslovila pochybnosti ohledně pěti posuzovaných opatření a dospěla k předběžnému závěru, že všechna tato opatření zahrnovala státní podporu.
(36)
Co se týká opatření č. 1 a 2, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení zastávala názor, že se fond KAD nacházel pod jednoznačným a přímým vlivem slovinského státu, a dospěla k předběžnému závaru, že účast fondu KAD na navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 zahrnovala státní prostředky a lze ji přičíst Slovinsku. Ačkoli byla cena akcií, kterou fond KAD skutečně zaplatil, nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění, Komise vyslovila ohledně těchto zpráv pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhla značná doba. Jelikož byl fond KAD v té době většinovým vlastníkem podniku Adria, Komise se domnívala, že cílem navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 bylo financování existující investice fondu KAD v podniku, který bylo možno považovat za podnik v obtížích.
(37)
Při posuzování opatření č. 3 Komise uvedla, že společnost PDP je nástupnickou společností fondů KAD a SOD, jejichž jednání Komise předběžně považovala za přičitatelné státu. Komise mimoto jako prvek přičitatelnosti státu zdůraznila skutečnost, že slovinský stát vlastní ve společnosti PDP nepřímo 100 % podíl (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU (společnost pro správu majetku, která je zcela ve vlastnictví státu)), a poukázala na některé nepřímé důkazy přičitatelnosti ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (14). Obdobně jako v případě opatření č. 1 a 2 byla sice cena akcií, kterou společnost PDP skutečně uhradila, nižší než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, Komise však vyslovila ohledně zprávy pochybnosti, jelikož mezi oceněním akcií a navýšením kapitálu uběhlo 15 měsíců. Komise se rovněž předběžně domnívala, že účast dvou soukromých cestovních agentur (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 společně se společností PDP sama o sobě nepostačuje k tomu, aby rozptýlila pochybnosti Komise v souvislosti s možným zvýhodněním podniku Adria (15).
(38)
Ve vztahu k opatření č. 4 Komise uvedla, že investice Slovinska jednoznačně zahrnovala státní prostředky, a zopakovala svůj předběžný závěr, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu. Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně účasti banky NLB na opatření č. 4, kterou lze považovat za přičitatelnou státu vzhledem ke skutečnosti, že a) většinovým vlastníkem banky NLB byl v té době stát, b) stát měl většinu hlasů v představenstvu a dozorčí radě banky a c) jednání státem kontrolované banky mohlo být ovlivněno orgány veřejné moci.
(39)
Při posuzování, zda opatření č. 4 zahrnovala nepatřičnou selektivní výhodu pro podnik Adria, Komise v rozhodnutí o zahájení řízení uvedla, že skutečnost, že banky souhlasily s kapitalizací pohledávek pouze v případě, že stát vloží do podniku Adria hotovost, a zejména rozdílná povaha příspěvků státu a společnosti PDP v porovnání s příspěvkem bank (hotovost a konverze dluhu), postačuje k tomu, aby zakládala nikoli nevýznamné pochybnosti ohledně rovnocennosti navýšení kapitálu v roce 2011. Komise rovněž uvedla, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění.
(40)
Co se týká tvrzení slovinských orgánů, že se rozhodly podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, Komise poznamenala, že plán restrukturalizace v zásadě nepostačoval ke splnění kritérií soukromého investora, jelikož některé odhady v plánu restrukturalizace byly (jak se zdálo) založeny na nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise mimoto zdůraznila, že by soukromý investor uvážil riziko toho, že předchozí navýšení kapitálu představovala protiprávní státní podporu, a posoudil by dopad rizika možného příkazu Komise k navrácení podpory na ziskovost investice. Komise rovněž uvedla, že se banky mohly rozhodnout k účasti na navýšení kapitálu kvůli zájmu, který Slovinsko projevilo o podnik Adria, a to mnohem dříve, než bylo rozhodnuto o navýšení kapitálu v roce 2011.
(41)
S ohledem na opatření č. 5 Komise zopakovala svůj předběžný názor, že jednání společnosti PDP lze přičíst státu a že byly použity státní prostředky. Pokud jde o společnost Aerodrom Ljubljana, Komise dospěla k témuž předběžnému závěru, jelikož v době nabytí podniku AAT byl většinovým vlastníkem této společnosti stát. Komise rovněž pokládala za nepravděpodobné, že by se orgány veřejné moci nepodílely na důležitých rozhodnutích společnosti Aerodrom Ljubljana, správce lublaňského letiště, a to kvůli strategickému významu letiště pro zemi jakožto hlavní vstupní brány pro mezinárodní lety.
(42)
Jelikož k první fázi získání akcií podniku AAT došlo bezprostředně po navýšení kapitálu v roce 2010, byla Komise názoru, že by se obě opatření neměla posoudit odděleně, nýbrž jako součást rozsáhlejší akce na podporu podniku Adria. Při posuzování zprávy, která stanovila hodnotu akcií podniku AAT, Komise uvedla, že podnik AAT byl oceněn jako součást technické servisní divize podniku Adria (v té době SVL) a při stanovení hodnoty podniku AAT se přihlíželo k souvisejícím synergiím. Komise se však domnívala, že ve zprávě měla být hodnota divize SLV/podniku AAT vyčíslena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie, jelikož podnik AAT vznikl v roce 2010 odštěpením od podniku Adria a byl prodán jako samostatný subjekt. Komise vyslovila rovněž obavy v souvislosti se značným časovým odstupem mezi oceněním a prodejem akcií podniku AAT.
(43)
Komise vyslovila taktéž pochybnosti ohledně slučitelnosti pěti posuzovaných opatření s vnitřním trhem, zejména kvůli skutečnosti, že slovinské orgány neuvedly žádné možné důvody slučitelnosti.
(44)
Vzhledem k povaze dotyčných opatření a skutečnosti, že podnik Adria bylo možno v době provedení těchto opatření považovat za podnik v obtížích, Komise uvedla, že slučitelnost opatření lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, a zejména na základě pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (16) (dále jen „pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci“). Komise za prvé uvedla, že patrně nejsou splněny podmínky podpory na záchranu stanovené v části 3.1 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. V souvislosti s podporou na restrukturalizaci, která je vymezena v části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, Komise zdůraznila, že uvedená opatření byla provedena před jejich oznámením Komisi a bez existence věrohodného plánu restrukturalizace, který by splňoval podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, což je okolnost, která sama o sobě postačuje k tomu, aby byla vyloučena slučitelnost opatření s vnitřním trhem (17).
(45)
Komise vyslovila rovněž pochybnosti ohledně plánu restrukturalizace, jelikož se zdálo, že není dostatečně důkladný, aby umožnil obnovení dlouhodobé životaschopnosti podniku Adria, poněvadž některé jeho odhady vycházely z nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladů. Komise měla také pochybnosti, zda lze kompenzační opatření, která se v plánu restrukturalizace předpokládala, považovat za vhodná a/nebo dostatečná, jelikož se zdálo, že jsou nezbytná k obnovení životaschopnosti podniku Adria. Pokud jde o prodej podniku AAT, k tomu došlo několik měsíců před schválením plánu restrukturalizace, a to v době (konec roku 2010, začátek roku 2011), kdy podnik Adria naléhavě nutně potřeboval financování. Rovněž zrušení pravidelných leteckých linek se nejevilo jako přijatelné kompenzační opatření, jelikož většina těchto tras (27 z celkem 31) byla v plánu restrukturalizace označena jako ztrátová a jejich zrušení by bylo každopádně nezbytné k zajištění životaschopnosti podniku. Komise měla rovněž pochybnosti, zda lze plně přijmout navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria ve výši […] EUR, zejména kvůli tomu, že nebylo jasné, zda lze jako vlastní příspěvek započítat částky vyplývající z prodeje podniku AAT a kapitalizace pohledávek v souvislosti s bankovními úvěry. Jelikož byl podnik Adria v době provedení těchto opatření patrně podnikem v obtížích a podnik v obtížích může obdržet pouze podporu na záchranu a/nebo restrukturalizaci, vyslovila Komise rovněž pochybnosti ohledně toho, zda byla dodržena zásada „jednou a dost“, zejména v souvislosti s navýšením kapitálu v roce 2011.
6. PŘIPOMÍNKY K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
6.1. Připomínky Slovinska
(46)
Ve svých připomínkách k rozhodnutí Komise o zahájení řízení trvalo Slovinsko na tom, že opatření č. 1, 2 a 3 nezahrnovala státní podporu, jelikož rozhodnutí fondu KAD a společnosti PDP nelze přičíst státu. Slovinsko zejména uvedlo, že 100 % podíl státu nepostačuje k vyvození závěru, že opatření lze přičíst státu. Slovinsko mimoto poznamenalo, že zprávy o ocenění, v nichž byla vyčíslena hodnota akcií, byly adekvátní, byla tudíž dodržena zásada investora v tržním hospodářství, takže zvýhodnění podniku Adria je vyloučeno. Co se týká konkrétně opatření č. 3, Slovinsko tvrdilo, že upsání 20 % akcií dvěma soukromými cestovními agenturami za rovnocenných podmínek spolu se společností PDP bylo významné a prokazovalo, že trh o životaschopnosti podniku Adria nepochybuje, což vylučuje existenci státní podpory.
(47)
V souvislosti s opatřením č. 5 Slovinsko zopakovalo, že jednání společnosti PDP nelze přičíst státu. Co se týká jednání společnosti Aerodrom Ljubljana, Slovinsko se domnívalo, že vliv státu na její rozhodnutí o nabytí podniku AAT nelze odvozovat od skutečnosti, že někteří členové dozorčí rady byli navrženi státem a fondy KAD a SOD. Slovinsko se rovněž domnívalo, že zprávu o ocenění z dubna 2010, která stanovila hodnotu podniku AAT jakožto technické servisní divize podniku Adria v rozmezí od 14,4 milionu EUR do 14,9 milionu EUR, nelze považovat za zastaralou a že neexistují žádné náznaky, že ve zprávě o ocenění byly zohledněny synergie s podnikem Adria. Slovinsko mimoto uvedlo, že zápisy ze zasedání představenstva společností PDP a Aerodrom Ljubljana prokazují, že rozhodnutí o nabytí podniku AAT bylo přijato na základě ekonomicky racionálních úvah. Z těchto důvodů je existence státní podpory v opatření č. 5 vyloučena.
(48)
Slovinsko zpochybnilo rovněž hodnocení podniku Adria jakožto podniku v obtížích a domnívalo se, že podnik Adria byl v obtížích teprve od ledna 2011, tj. v době provedení opatření č. 4.
(49)
Co se týká opatření č. 4, Slovinsko existenci podpory vyloučilo a tvrdilo, že kapitalizaci pohledávky ze strany banky NLB nelze přičíst státu. Slovinsko se rovněž domnívalo, že nesplácené úvěry přeměněné na vlastní kapitál byly plně zajištěny zástavními právy k letadlům a budovám a že jejich konverzí na kapitál převzaly banky nové obchodní riziko. V tomto smyslu odpovídá kapitalizace pohledávek vkladu v hotovosti. Slovinsko také uvedlo, že při rozhodování o investici se banky a stát ovlivnily vzájemně a že toto rozhodnutí bylo (podle názoru Slovinska) založeno na spolehlivém plánu restrukturalizace, a Slovinsko dospělo k závěru, že investiční rozhodnutí byla přijata souběžně, což vylučuje nepatřičnou výhodu pro podnik Adria.
(50)
Jelikož se Slovinsko domnívalo, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní prostředky, nepředložilo žádné důvody slučitelnosti těchto opatření. Slovinsko však uvedlo důvody slučitelnosti u opatření č. 4, pokud by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje státní podporu. Jelikož podle Slovinska je podnik Adria v obtížích teprve od ledna 2011 (viz 48. bod odůvodnění), opatření č. 4 představuje na základě předloženého plánu restrukturalizace slučitelnou podporu na restrukturalizaci podle části 3.2 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(51)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, Slovinsko se domnívalo, že plán restrukturalizace zajišťuje dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, a zdůraznilo, že v souladu s pokyny pro podporu na záchranu a restrukturalizaci obsahuje plán restrukturalizace průzkum trhu a analýzu příčin, které vedly k potížím podniku, a že předpokládá ukončení činností, které by ze strukturálního hlediska zůstaly i po restrukturalizaci ztrátové. Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění, Slovinsko předložilo řadu aktualizací plánu restrukturalizace, který v současnosti předpokládá dobu trvání restrukturalizace do roku 2015 a obsahuje několik dodatečných restrukturalizačních opatření, aby byla zajištěna udržitelnější životaschopnost. Slovinsko také zdůraznilo, že aktualizovaný plán restrukturalizace zajišťuje i podle pesimistického scénáře dlouhodobou životaschopnost podniku do konce roku 2015 s návratností vlastního kapitálu (ROE) ve výši […] % v roce 2014 a ve výši […] % v roce 2015, což přesahuje úrovně, které Komise schválila v rozhodnutí týkajícím se společnosti Air Malta (18).
(52)
Slovinsko zastává názor, že snížení kapacity (ve formě zrušení pravidelných leteckých linek) o […] % v zimní sezóně a […] % v letní sezóně, uvolnění letištních časů na určitých letištích, včetně koordinovaných (přetížených) letišť, a prodej podniku AAT představují vhodná a přiměřená kompenzační opatření. Slovinsko také uvedlo,že zrušené trasy byly ve skutečnosti ziskové, a to na základě tzv. „hrubého ziskového rozpětí“ (kladný příspěvek C1), což Komise v rozhodnutích týkajících se společností Air Malta a České aerolinie (19) akceptovala.
(53)
S ohledem na omezení podpory na minimum (vlastní příspěvek) Slovinsko v souladu s tím, co bylo uvedeno výše, tvrdilo, že prodej podniku AAT nezahrnuje státní podporu, a proto by se výnosy z tohoto prodeje ve výši 14,7 milionu EUR měly považovat za vlastní příspěvek. Slovinsko se rovněž domnívalo, že by se za vlastní příspěvek měla v plné výši považovat kapitalizace pohledávek ze strany bank, tj. 19,7 milionu EUR. Slovinsko poskytlo údaje o hodnotě letadel, která byla zastavena v souvislosti s dotyčnými úvěry, spolu s příslušnou zprávou společnosti AVAC (20) prokazující hodnoty těchto letadel. Po připočtení prodeje řady aktiv […] přesáhne vlastní příspěvek podle aktualizovaného plánu restrukturalizace [50-54] %.
(54)
Co se týká zásady „jednou a dost“, Slovinsko se domnívalo, že tato zásada byla dodržena, jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5, která předcházela opatření č. 4, nezahrnovala státní podporu podniku Adria.
6.2. Připomínky zúčastněných stran
(55)
Během formálního vyšetřovacího řízení obdržela Komise připomínky pouze od společnosti Ryanair, která souhlasila s předběžným zjištěním Komise, že opatření, která jsou předmětem posouzení, zahrnovala podporu a nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
(56)
Společnost Ryanair však tvrdila, že v rozhodnutí o zahájení řízení nebylo posouzení Komise týkající se zásady investora v tržním hospodářství úplné, jelikož Komise měla uvážit, zda by se soukromý investor nerozhodl podnik Adria zlikvidovat místo toho, aby mu poskytl další kapitál (21). Společnost Ryanair rovněž uvedla, že Komise měla v rozhodnutí o zahájení řízení posoudit, zda nebyla likvidace podniku Adria pro stát výhodnější než poskytnutí dalších finančních prostředků. Ačkoli se společnost Ryanair domnívala, že nemá k dispozici dostatek informací, aby se mohla vyjádřit k plánu restrukturalizace, pochybovala o tom, že podnik Adria bude opět ziskový.
(57)
Společnost Ryanair také tvrdila, že podpora poskytnutá podniku Adria poškozuje její postavení na trhu, jelikož maří snahy společnosti Ryanair o rozvoj trhu a způsobuje jí ztrátu příjmů.
6.3. Vyjádření Slovinska k připomínkám zúčastněných třetích stran
(58)
Slovinsko se podrobně zabývalo tvrzeními, která ve svých připomínkách uvedla společnost Ryanair. Slovinsko zejména uvedlo, že se na kapitálových injekcích ve prospěch podniku Adria nepodílel jen stát, nýbrž i soukromí investoři a subjekty, jejichž jednání nelze podle Slovinska přičíst státu. Slovinsko se mimoto domnívalo, že si společnost Ryanair mylně vyložila judikaturu, když tvrdila, že by stát měl před restrukturalizací a dlouhodobou životaschopností podniku Adria upřednostnit jeho úpadek. Podle Slovinska je test, který uvedla společnost Ryanair, chybný, jelikož by byl použitelný pouze na věřitele podniku Adria, nikoli však na investory: jelikož Slovinsko nemělo vůči podniku žádné pohledávky, nemohlo požadovat jeho likvidaci.
(59)
Slovinsko uvedlo, že se Komise zabývala předpoklady plánu restrukturalizace podniku Adria, a zdůraznilo, že pochybnosti společnosti Ryanair ohledně možného obnovení životaschopnosti podniku Adria jsou nepodložené. Slovinsko rovněž tvrdilo, že údajné poškození tržního postavení společnosti Ryanair nebylo doloženo.
7. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(60)
Toto rozhodnutí se zabývá nejprve otázkou, zda je podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci (oddíl 7.1). Poté analyzuje, zda posuzovaná opatření zahrnují státní podporu pro podnik Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy (oddíl 7.2) a zda je tato podpora zákonná (oddíl 7.4) a slučitelná s vnitřním trhem (oddíl 7.5).
7.1. Potíže podniku Adria
(61)
Finanční situace podniku Adria se trvale zhoršovala od roku 2008, kdy podnik zaznamenal nižší tržby, záporný zisk před zdaněním (EBT) a záporný vlastní kapitál. Klíčové finanční parametry podniku Adria v období od roku 2007 do roku 2011 podle informací, které poskytly slovinské orgány, byly následující:
Tabulka 6
Klíčové finanční údaje podniku Adria od roku 2007 do června 2011 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
červen 2011
Obrat
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Čistý výsledek
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBTDA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Zapsaný kapitál
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Vlastní kapitál
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Peněžní tok z provozních činností
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Podnik Adria uzavřel účetní rok 2011 se ztrátami ve výši 12 milionů EUR (24), zatímco v roce 2012 dosáhly ztráty 10,8 milionu EUR (25). Rovněž se zdá, že v roce 2013 snížil podnik Adria ztráty na 3,1 milionu EUR (26).
(63)
V bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že podnik je považován za podnik v obtížích, pokud „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. Toto ustanovení odráží předpoklad, že podnik, který zaznamenal významnou ztrátu zapsaného kapitálu, není schopen zamezit ztrátě, která by jej v krátkodobém nebo střednědobém výhledu téměř jistě odsoudila k ukončení podnikatelské činnosti (jak je stanoveno v bodě 9 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(64)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, v období od roku 2007 do června 2011 nedošlo ke ztrátě zapsaného kapitálu, nýbrž ve skutečnosti se zapsaný kapitál zvýšil. Komise však podotýká, že vlastní kapitál podniku byl v letech 2010 a 2011 záporný. Podnik současně nepřijal vhodná opatření, aby snížení vlastního kapitálu řešil. V dřívějších případech (27) dospěla Komise k závěru, že pokud má podnik záporný vlastní kapitál, v zásadě se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna, přičemž v případě podniku Adria tomu tak bylo nejméně od roku 2010. Rovněž Tribunál dospěl v nedávném rozsudku (28) k závěru, že podnik se záporným vlastním kapitálem je podnikem v obtížích.
(65)
Potíže podniku Adria patrně vyvrcholily koncem roku 2010. Tisk v té době zmiňoval možnost, že na podnik Adria bude uvalena nucená správa, nebo že vyhlásí úpadek (29). To lze považovat za signál, že nejpozději v té době splňoval podnik Adria kritéria pro to, aby byl předmětem kolektivního úpadkového řízení podle slovinských právních předpisů ve smyslu bodu 10 písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(66)
Z výše uvedených důvodů Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení vyvozuje závěr, že v letech 2010 a 2011, tj. v době provedení opatření č. 3, 4 a 5, byl podnik Adria podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 písm. a) a/nebo písm. c) pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(67)
Z tabulky 6 v 61. bodě odůvodnění mimoto vyplývá, že v letech 2010 a 2011 bylo možno podnik Adria považovat za podnik v potížích rovněž ve smyslu bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, v němž se uvádí, že podnik může být považován za podnik v obtížích, „kdy jsou patrné typické příznaky […], například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“.
(68)
Komise se však domnívá, že mezi roky 2007 a 2009 nevykazoval podnik Adria typické příznaky podniku v obtížích podle bodu 11 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Co se týká roku 2008, podnik Adria poprvé v posuzovaném období vykázal ztráty ve výši 3,2 milionu EUR. Jak Slovinsko správně podotklo, v roce 2008 se příjmy a peněžní tok podniku Adria v porovnání s předchozím rokem zvýšily (z 179,2 milionu EUR na 205,4 milionu EUR, resp. z 16,9 milionu EUR na 18,5 milionu EUR). Jeho zapsaný kapitál byl stálý a činil 6,8 milionu EUR.
(69)
Komise rovněž uvádí, že v roce 2008 měl podnik Adria čistý zisk před zdaněním (EBT) ve výši 3,2 milionu EUR a v roce 2009 pak ve výši 14 milionů EUR. V těchto letech byl hospodářský výsledek podniku bez odpisů kladný a podnik dosáhl EBTDA ve výši 10,9 milionu EUR, resp. 1,6 milionu EUR (viz tabulka 6 v 61. bodě odůvodnění). Od roku 2010 byl EBTDA podniku Adria záporný. Jelikož o opatření č. 2 bylo rozhodnuto v lednu 2009 a akcie byly zcela upsány v červenci 2009, nemůže Komise dospět s jistotou k závěru, že v té době existovala jednoznačně zjistitelná tendence k záporným výsledkům, která by umožňovala vyvodit závěr, že podnik Adria byl podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(70)
Komise proto zastává názor, že v letech 2007-2009, tj. v době provedení opatření č. 1 a 2, nebyl podnik Adria podnikem v obtížích.
7.2. Existence státní podpory
(71)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy je stanoveno, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem.
(72)
Aby bylo možno vyvodit závěr ohledně existence státní podpory, musí Komise posoudit, zda jsou u každého z pěti posuzovaných opatření splněna kumulativní kritéria stanovená v čl. 107 odst. 1 Smlouvy (tj. převod státních prostředků, selektivní výhoda, možné narušení hospodářské soutěže a ovlivnění obchodu uvnitř EU).
7.2.1. Opatření č. 1 a 2: navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009
(73)
Komise nejprve analyzuje, zda opatření č. 1 a 2 poskytla podniku Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(74)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise v této souvislosti uvedla, že cena akcií, kterou uhradil fond KAD, byla nižší než hodnota stanovená ve dvou zprávách o ocenění. Fond KAD získal nové akcie podniku Adria v únoru 2007 za cenu ve výši 27 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 15. bod odůvodnění). V lednu 2009 získal fond KAD akcie za cenu ve výši 22 EUR za akcii, což je méně než hodnota stanovená ve zprávě o ocenění, která k […] činila […] EUR za akcii (viz 18. bod odůvodnění). Komise však vyslovila pochybnosti ohledně spolehlivosti těchto zpráv, mimo jiné kvůli značnému časovému odstupu mezi navýšením kapitálu (únor 2007, resp. leden 2009) a oceněním akcií podniku ([…], resp. […]).
(75)
Komise posoudila údaje a důkazy, které v souvislosti s těmito zprávami Slovinsko předložilo po zahájení formálního vyšetřovacího řízení. Co se týká opatření č. 1, Slovinsko objasnilo, že údaje, z nichž zpráva vycházela, pocházejí ze dne 30. září 2006 a že v době vyhotovení zprávy odhadcem se jednalo o poslední dostupné údaje. Pokud jde o opatření č. 2, zpráva o ocenění akcií byla zadána ve stejné době, kdy valná hromada akcionářů podniku Adria rozhodla o navýšení kapitálu. Komise nemá důvod domnívat se, že odhadce (P&S Capital) nebyl zcela nezávislý.
(76)
Ačkoli je pravdou, že mezi oceněním akcií podniku a navýšením kapitálu uběhlo […] měsíců, Komise nenašla žádné důkazy, které by prokazovaly, že tento časový odstup měl skutečně dopad na odhadovanou hodnotu akcií podniku Adria.
(77)
Komise poznamenává, že metoda ocenění použitá ve zprávách (čistá současná hodnota očekávaných volných peněžních toků (30)) je v případech akvizic obecně uznávaná. Z podrobné analýzy zpráv o ocenění mimoto vyplývá, že použité vzorce byly pro účely ocenění přiměřené a byly náležitě použity a že předpoklady a odhady týkající se růstu obratu a ziskovosti se jeví jako realistické. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2007 (opatření č. 1) byly odhadovaný průměrný růst příjmů a ziskovost v rozmezí, které bylo zaznamenáno v minulosti. Ve zprávě o ocenění akcií pro kapitálovou injekci v roce 2009 (opatření č. 2) byly odhadovaný růst příjmů a ziskovost nižší než v minulosti, a to z těchto důvodů: a) vysoký hospodářský růst v roce 2008 způsobený především slovinským předsednictvím EU; b) pomalý světový hospodářský růst a c) napjatá situace na finančních trzích. Rovněž ostatní předpoklady použité ve zprávách se jevily jako realistické. Komise mimoto bere na vědomí, že fond KAD byl většinovým vlastníkem podniku Adria již před navýšeními kapitálu (31) a že cílem navýšení kapitálu bylo financování existující (ziskové) investice fondu KAD.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností Komise uvádí, že navýšení kapitálu v letech 2007 a 2009 byla v souladu s tržními podmínkami a neznamenala pro podnik Adria nepatřičnou výhodu.
(79)
Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 1 a 2 představovala investice, které by uskutečnil i investor v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci (32), existence státní podpory je proto vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit splnění ostatních kumulativních podmínek stanovených v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.2. Opatření č. 3: navýšení kapitálu v roce 2010
(80)
Jak je uvedeno v 73. bodě odůvodnění, jednou z nezbytných podmínek existence státní podpory je to, že opatření poskytuje příjemci nepatřičnou selektivní výhodu. V následující části Komise posoudí, zda je v případě opatření č. 3 tato podmínka splněna.
(81)
V rozhodnutí o zahájení řízení Komise uvedla, že cena ve výši 12 EUR za akcii, kterou společnost PDP a soukromé cestovní agentury zaplatily za akcie podniku Adria, byla nižší než cena ve výši […] EUR za akcii, která byla stanovena ve zprávě o ocenění. Stejně jako v případě opatření č. 1 a 2 však Komise vyslovila ohledně spolehlivosti této zprávy pochybnosti, a to zejména kvůli skutečnosti, že mezi navýšením kapitálu (září 2010) a oceněním akcií ve zprávě ([…]) uběhlo […] měsíců.
(82)
Informace, které poskytly slovinské orgány, pochybnosti Komise v této souvislosti do jisté míry zmírnily. Komise však připomíná, že na základě týchž informací a ocenění se dvě soukromé cestovní agentury (Kompas d.d. a Palma d.o.o.) na navýšení kapitálu v roce 2010 podílely 20 %, zatímco společnost PDP vložila zbývajících 80 % kapitálu. Soukromé cestovní agentury a společnost PDP se na opatření podílely za stejných podmínek a upsaly akcie k témuž dni. Soukromá účast i příspěvek společnosti PDP měly podobu vkladu v hotovosti. V rozhodnutí o zahájení řízení Komise zdůraznila, že soukromou účast ve výši 20 % lze v zásadě považovat za známku toho, že trh dotyčnou investici podpořil, ačkoli transakci je nutno posoudit v širším kontextu situace podniku Adria v té době a skutečnosti, že opatření č. 3 představovalo třetí navýšení kapitálu v rozmezí přibližně 3,5 roku.
(83)
Komise za prvé uvádí, že Slovinsko předložilo důkazy prokazující, že agentury Kompas d.d. a Palma d.o.o. byly společnosti zcela v soukromém vlastnictví, v nichž stát neměl žádnou kontrolu ani vliv. Jak je uvedeno v 79. bodě odůvodnění, opatření č. 1 a 2 nepředstavovala státní podporu. Vzhledem k tomu nelze mít patrně za to, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria ovlivnila investiční rozhodnutí, která by přijal i soukromý investor. Komise bere rovněž na vědomí, že soukromé cestovní agentury upsaly akcie podniku Adria k témuž dni jako společnost PDP, zaplatily stejnou cenu, jejich investice se uskutečnila za stejných podmínek a navýšení kapitálu ze strany společnosti PDP a soukromých cestovních agentur se uskutečnilo v hotovosti.
(84)
I kdyby Komise dospěla k závěru, že účast společnosti PDP zahrnovala státní prostředky a že ji lze přičíst státu (viz v tomto smyslu 89. až 91. bod odůvodnění), ve smyslu ustálené judikatury (33) nelze 20 % soukromou účast považovat v porovnání s veřejným zásahem za zanedbatelnou. S ohledem na výše uvedené skutečnosti nemůže Komise dospět k závěru, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria bylo skutečně ovlivněno jednáním společnosti PDP. Tento závěr nemění ani skutečnost, že se podnik Adria považoval v roce 2010 za podnik v obtížích (viz oddíl 7.1).
(85)
Z důkazů předložených Slovinskem mimoto nevyplývá, že soukromé cestovní agentury měly při investování do podniku Adria jinou motivaci než dosažení zisku. Komise v této souvislosti odkazuje na zprávu předloženou Slovinskem, která se týkala strategických směrů podniku Adria na období 2009-2014 (a kterou měli investoři zjevně k dispozici v době přijetí investičního rozhodnutí), podle níž se očekávalo, že podnik Adria bude v období od roku 2010 do roku 2014 ziskový, a to na základě kapitálové injekce ve výši přibližně 2,5 milionu EUR a provedení určitých opatření ze strany podniku Adria, včetně zvýšení průměrného výnosu z cestujícího a snížení nákladů. Tuto zprávu lze pokládat za další náznak toho, že soukromé cestovní agentury byly skutečně přesvědčeny o ziskovosti své investice.
(86)
Komise se proto domnívá, že rozhodnutí soukromých cestovních agentur investovat do podniku Adria je rovnocenné rozhodnutí společnosti PDP a že jejich investice byla významná. Komise nemá mimoto důvod pochybovat o tom, že se soukromé cestovní agentury rozhodly investovat do podniku Adria za účelem dosažení zisku. Komise proto vyvozuje závěr, že opatření č. 3 neznamenalo nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, existence státní podpory je tudíž vyloučena, aniž by bylo nutné blíže posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.3. Opatření č. 4: navýšení kapitálu v roce 2011
(87)
Dne 30. září 2011 upsalo Slovinsko v hotovosti 70 % akcií podniku Adria (49,5 milionu EUR), které byly vydány v rámci navýšení kapitálu v roce 2011. Slovinsko investovalo finanční prostředky prostřednictvím slovinské agentury pro správu kapitálových aktiv (AUKN). Společnost PDP upsala v hotovosti další 1 % akcií (0,5 milionu EUR). Zbývající část navýšení (tj. 19,7 milionu EUR) měla podobu kapitalizace pohledávek ze strany několika bank: 20 % ze strany banky NLB, 5 % ze strany banky Abanka Vipa d.d., 2 % ze strany banky Unicredit Bank of Slovenia d.d. a 2 % ze strany banky Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
(88)
Agentura AUKN byla založena zákonem o správě a řízení kapitálových investic Republiky Slovinsko (34), její správní radu jmenovalo Státní shromáždění, agentura byla přímým uživatelem rozpočtu Republiky Slovinsko a její zaměstnanci byli státními úředníky (35). Je tudíž zřejmé, že jednání agentury AUKN lze přičíst státu a že zahrnovalo státní prostředky, což Slovinsko nezpochybnilo. Komise dále vyzdvihuje tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011: „Na dnešním zasedání vláda […] rozhodla, že agentura [AUKN] přispěje na vlastní kapitál podniku Adria Airways, d. d. částkou ve výši 49,5 milionu EUR a akciová společnost [PDP] zaplatí částku ve výši 500 000 EUR […]. Aktivní zapojení do tohoto procesu umožní Republice Slovinsko uspokojovat i v budoucnu její potřeby v oblasti služeb pravidelné letecké dopravy, které poskytuje dopravce se sídlem ve Slovinsku.“ (36)
(89)
S ohledem na společnost PDP se Komise domnívá, že existuje řada ukazatelů ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine (37), které umožňují vyvodit závěr, že společnost PDP byla založena za účelem provádění politik, o nichž rozhodly slovinské orgány veřejné moci, a že její rozhodnutí investovat v rámci opatření č. 4 lze přičíst státu a zahrnuje státní prostředky. Komise především uvádí, že 100 % podíl ve společnosti PDP vlastní nepřímo slovinský stát (prostřednictvím fondů KAD, SOD a DSU). Komise v tomto smyslu připomíná své rozhodnutí ve věci ELAN (38), v němž dospěla k závěru, že opatření fondů KAD a DSU, dvou vlastníků společnosti PDP, lze přičíst státu. Stát má mimoto veškeré hlasy ve výboru akcionářů, který jmenuje představenstvo společnosti. Podle článku 19 stanov společnosti PDP musí představenstvo schválit nákup cenných papírů, jestliže hodnota transakce přesáhne 500 000 EUR.
(90)
Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení připomíná rovněž prohlášení bývalého slovinského ministra financí na konci jeho funkčního období dne 28. října 2011 (tj. po provedení opatření č. 4): „Založením zvláštní restrukturalizační společnosti (PDP) jsme slovinským podnikům poskytli nový zdroj financování, know-how a odborných znalostí založených na osvědčených postupech při restrukturalizaci podniků. Podniky Adria Airways a Unior představují nepochybně největší úspěch.“ (39) Toto tvrzení lze pokládat za nepřímý důkaz přičitatelnosti státu ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Tvrzení Slovinska, že toto prohlášení je nutno posoudit v politickém kontextu konce funkčního období ministra financí a pokládat je za „odvážné a dostatečně jasné [prohlášení], aby je bylo možno úspěšně sdělit prostřednictvím médií“, se nejeví jako přesvědčivé. Jako další nepřímý důkaz uvádí Komise tiskovou zprávu úřadu předsedy vlády Slovinska ze dne 23. června 2011 (viz 88. bod odůvodnění), která prokazuje, že slovinská vláda rozhodla, že společnost PDP přispěje k navýšení kapitálu v roce 2011 částkou ve výši 0,5 milionu EUR.
(91)
Na základě výše uvedených skutečností se Komise domnívá, že účast společnosti PDP na navýšení kapitálu v roce 2010 zahrnovala státní prostředky a že jednání této společnosti lze přičíst státu.
(92)
Co se týká bank, Komise v souladu s rozhodnutím o zahájení řízení poznamenává, že banky Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. jsou čistě soukromými subjekty. Pokud jde o banku NLB, v době provedení opatření č. 4 byl jejím většinovým vlastníkem stát, a to buď přímo (45,62 % akcií), nebo nepřímo prostřednictvím fondů SOD (4,07 %) a KAD (4,03 %) (40), zatímco jediným dalším významným akcionářem banka KBC Bank (25 %). Skutečnost, že stát je většinovým vlastníkem banky NLB, což se promítá ve většině hlasů ve správní a dozorčí radě, naznačuje přičitatelnost opatření státu. Ze stanov banky NLB však nemůže Komise s jistotou odvodit, že její rozhodnutí o investici do podniku Adria lze přičíst státu. Rovněž z řídicí struktury banky NLB neodvodila Komise zasahování ze strany orgánů veřejné moci. Komise nenašla v tomto ohledu ani žádné nepřímé důkazy ve smyslu rozsudku ve věci Stardust Marine. Z výše uvedených důvodů se Komise domnívá, že rozhodnutí banky NLB o účasti na opatření č. 4 nelze přičíst Slovinsku.
(93)
Po objasnění, že jednání agentury AUKN a společnosti PDP je přičitatelné státu, musí Komise posoudit, zda toto jednání znamenalo pro podnik Adria nepatřičnou selektivní výhodu.
(94)
Slovinsko uvedlo, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria byla přijata souběžně s rozhodnutím státu, což samo o sobě existenci výhody vylučuje.
(95)
Komise za prvé připomíná svůj závěr, že v roce 2011, v době provedení opatření č. 4, byl podnik Adria podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění).
(96)
Komise mimoto uvádí, že účast bank na kapitálové injekci v roce 2011 měla podobu konverze 26 % jejich stávajících pohledávek vůči podniku Adria na kapitál. Stát a společnost PDP vložily na druhou stranu hotovost. Slovinsko tvrdilo, že z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, odpovídá částka ve výši [10-20] milionů EUR vkladu v hotovosti, jelikož tato část úvěrů byla plně zajištěna. Podle Slovinska převzaly banky při konverzi nové riziko, což lze považovat za rovnocenné vložení nových finančních prostředků ve výši [10-20] milionů EUR.
(97)
Komise posoudila informace, které poskytlo Slovinsko, a dospěla k závěru, že částka ve výši [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR, která byla předmětem konverze, byla skutečně plně a náležitě zajištěna, a to hlavně zástavními právy k letadlům ve vlastnictví podniku Adria. Ke stanovení hodnoty těchto letadel použil podnik Adria zprávu „Aircraft Value Reference“, kterou v dubnu 2011 zveřejnila nezávislá společnost Aircraft Value Analysis Company (dále jen „AVAC“). Tato zpráva uvádí současné a budoucí hodnoty a nájemné u mnoha typů letadel, a to vždy horní a dolní mez. Při ocenění letadel, která byla dána do zástavy jako jistota, byly použity hodnoty značně nižší než horní mez uvedená společností AVAC. Komise zastává názor, že vzhledem k nezávislosti společnosti AVAC a rozsáhlému využívání této zprávy v odvětví poskytuje zpráva spolehlivý základ pro určení hodnoty letadel.
(98)
Pohledávky ve výši [0-10] milionů EUR, které byly kapitalizovány, však nebyly plně zajištěny. U této části nemůže Komise vyvodit závěr, že je rovnocenná vkladu v hotovosti a že banky převzaly nové riziko. Podmínky zbývajícího dluhu se zlepšily a celková úroveň rizika se významně snížila, jelikož zbývající část dluhů (které se konverze netýkala) měla kolaterál ve stejné výši jako před konverzí. Toto celkové riziko se dále snížilo v důsledku skutečnosti, že jako podmínku kapitalizace pohledávek musel podnik Adria […]. V některých případech mimoto podmínky nesplaceného dluhu (úroková sazba, splátkový kalendář atd.) […].
(99)
Slovinsko převzalo na druhou stranu plně riziko u částky ve výši nejméně 49,5 milionu EUR, jelikož po navýšení kapitálu v roce 2011 se stalo akcionářem podniku Adria. Banky převzaly nové riziko, nikoli však ve stejné výši jako Slovinsko, jelikož se jejich postavení v důsledku konverze dluhu na kapitál zlepšilo. Zdá se tudíž, že při rozhodování o investici do podniku Adria nebyly banky ve srovnatelné situaci jako stát.
(100)
Nelze rovněž vyloučit, že rozhodnutí bank investovat do podniku Adria bylo ovlivněno jednáním státu. Ve výroční zprávě podniku Adria za rok 2011 se uvádí, že „vláda […] Slovinska dne 20. ledna 2011 jednoznačně zformulovala své stanovisko a uznala význam podniku Adria Airways jakožto národního leteckého dopravce pro slovinské hospodářství, slovinské občany a hosty ze zahraničí. Ve svém rozhodnutí objasnila vláda záměr zachovat podnik Adria Airways jakožto slovinského národního leteckého dopravce […]“. Toto rozhodnutí, které bylo vydáno před přijetím plánu restrukturalizace v září 2011, mohlo usnadnit rozhodování bank o investici, jelikož stát již naznačil záměr podpořit podnik Adria (41).
(101)
Na základě výše uvedených tvrzení vylučuje Komise tvrzení Slovinska, že stát a banky investovaly za rovnocenných podmínek.
(102)
Komise však musí analyzovat, zda je investice Slovinska do podniku Adria v souladu s tržními podmínkami. Slovinsko tvrdí, že se rozhodlo podílet na opatření č. 4 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011, což by se mělo pokládat za dodržení zásady investora v tržním hospodářství.
(103)
Komise na úvod podotýká, že na rozdíl od předchozích navýšení kapitálu došlo k navýšení kapitálu v roce 2011 bez zprávy o ocenění. Podle judikatury by soukromý investor zvažující rekapitalizaci podniku se značnými dluhy požadoval plán restrukturalizace, který je schopen zajistit jeho životaschopnost (42). V daném případě slovinské orgány uvedly, že se rozhodly podílet na navýšení kapitálu v roce 2011 na základě plánu restrukturalizace ze září 2011.
(104)
Komise však již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011 podnikem v obtížích (viz 66. bod odůvodnění). To samo o sobě znamená nepravděpodobnost toho, že stát mohl očekávat, že podnik Adria dosáhne v přiměřené lhůtě obvyklé návratnosti investovaného kapitálu. Komise proto trvá na svém názoru uvedeném v rozhodnutí o zahájení řízení, že plán restrukturalizace nelze považovat za dostatečný, pokud jde o odůvodnění navýšení kapitálu v roce 2011 jako opatření, které je v souladu se zásadou investora v tržním hospodářství. Plán restrukturalizace (v původní verzi ze září 2011) za prvé předpokládal obnovení životaschopnosti v roce 2013 s velmi nízkým ziskovým rozpětím (zisk před zdaněním) (realistický scénář předpokládal v roce 2013 ziskové rozpětí ve výši […] %, v roce 2014 ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %). Nedostatečnou ziskovost pro akcionáře prokazuje rovněž skutečnost, že plán předpokládal v témže období obzvláště nízké úrovně vlastního kapitálu, a to v rozmezí od […] EUR v roce 2011 do […] EUR v roce 2015. To znamená, že by se kapitál vložený v září 2011 (69,7 milionu EUR) během období restrukturalizace značně snížil, a nepřinášel by tudíž žádné skutečné výnosy.
(105)
Slovinsko předložilo řadu průběžných zpráv vyhotovených podniky Airconomy a Adria v období od dubna do září 2011 (tj. před přijetím plánu restrukturalizace ze září 2011), které měly (jak se usuzovalo) obsahovat vyčíslení, jež chybělo v plánu restrukturalizace, a které byly v té době zjevně poskytnuty všem akcionářům podniku Adria a rovněž státu. Komise však podotýká, že se průběžné zprávy týkají období 2011-2012, zatímco plán restrukturalizace obsahoval výhledy do roku 2015, […]. Komise se proto domnívá, že průběžné zprávy neposkytují potřebné chybějící informace, aby plán restrukturalizace splňoval kritérium investora v tržním hospodářství.
(106)
Na základě výše uvedených skutečností vyvozuje Komise závěr, že navýšení kapitálu v roce 2011 poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu. Tato výhoda je selektivní, jelikož jediným příjemcem byl podnik Adria.
(107)
Komise musí rovněž posoudit, zda mohlo opatření č. 4 narušit hospodářskou soutěž a ovlivnit obchod mezi členskými státy, jelikož podnik Adria zvýhodnilo v porovnání s jeho konkurenty, kteří veřejnou podporu neobdrželi. Je zřejmé, že opatření č. 4 mohlo ovlivnit obchod uvnitř EU a hospodářskou soutěž, jelikož podnik Adria soutěží s ostatními leteckými společnostmi v EU, zejména od vstupu třetí fáze liberalizace letecké dopravy („třetího balíčku“) v platnost dne 1. ledna 1993. V případě cestování na relativně kratší vzdálenosti v EU mimoto letecká doprava soutěží se silniční a železniční dopravou, a proto mohli být dotčeni i silniční a železniční dopravci.
(108)
Opatření č. 4 tudíž podniku Adria umožnilo pokračovat v činnosti, takže nemusel jako ostatní konkurenti čelit důsledkům, které obvykle vyplývají ze složité finanční situace.
(109)
Na základě výše uvedených tvrzení vyvozuje Komise závěr, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu ve prospěch podniku Adria ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.2.4. Opatření č. 5: prodej podniku AAT v letech 2010-2011
(110)
V rozhodnutí o zahájení řízení dospěla Komise z důvodů uvedených v 41. a 42. bodě odůvodnění k předběžnému závěru, že získání akcií podniku AAT společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana poskytlo podniku Adria nepatřičnou výhodu.
(111)
Vzhledem k rozdílné povaze příspěvků společností PDP a Aerodrom Ljubljana (hotovost v porovnání s kapitalizací pohledávek) a vzhledem k odůvodnění týkajícímu se opatření č. 4 (viz 94. až 101. bod odůvodnění) vyvozuje Komise závěr, že u opatření č. 5 lze přiměřeně vyloučit tvrzení ohledně rovnocennosti.
(112)
Komise však musí posoudit, zda byla investiční rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana ekonomicky racionální v tom smyslu, že by obezřetný subjekt v tržním hospodářství ve srovnatelné situaci jednal stejně. Komise v této souvislosti nejprve podotýká, že celková cena, kterou uhradily společnosti Aerodrom Ljubljana a PDP, tj. 14,7 milionu EUR, byla v rozmezí, které bylo stanoveno ve zprávě o ocenění podniku AAT. Komise však ohledně zprávy o ocenění vyslovila pochybnosti a uvedla, že hodnota podniku AAT (v té době technické servisní divize podniku Adria nazývané SVL) měla být stanovena jako hodnota samostatného subjektu bez ohledu na vnitroskupinové synergie. Komise rovněž podotkla, že mezi oceněním podniku AAT/SVL ([…]) a jeho prodejem (listopad 2010 - březen 2011) uběhla značná doba.
(113)
Komise musí za prvé uvést, že zprávu o ocenění vyhotovil nezávislý odborník (KPMG) a není důvod domnívat se, že odborník neprovedl tento úkol zcela nezávisle. Co se týká časového odstupu mezi oceněním a prodejem akcií, Slovinsko objasnilo, že zpráva o ocenění vycházela z finanční situace podniku Adria k 31. prosinci 2009, což byly poslední údaje, u nichž byl proveden externí audit. Komise konstatuje, že opatření č. 5 bylo provedeno v listopadu 2010, tj. méně než rok po dni ocenění podniku AAT podle zprávy o ocenění. Ačkoli zpráva o ocenění podniku AAT přihlíží k negativním výhledům podniku Adria, byl v ní podrobně posouzen obchodní segment služeb údržby, oprav a generálních oprav a vyvozen závěr, že se negativní tendence, která byla zaznamenána u podniku Adria, podniku AAT netýká a že podnik AAT je ziskový. Podrobnější posouzení zprávy o ocenění ukazuje, že podnik AAT/SVL byl oceněn jako samostatná obchodní jednotka, aniž byly uváženy možné synergie s podnikem Adria. V této souvislosti se zdá, že zpráva o ocenění byla vyhotovena v době, kdy bylo známo, že podnik AAT začne poskytovat služby v oblasti údržby, oprav a generálních oprav i dalším externím zákazníkům, zejména společnosti Spanair, která případně nahradí podnik Adria jako hlavního zákazníka podniku AAT. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že zpráva o ocenění obsahovala poslední dostupné auditované finanční údaje podniku AAT, byla vyhotovena nezávislým odborníkem a věrohodně vycházela ze všech příslušných obchodních aspektů, je její použití jako referenčního dokumentu u dotyčného opatření přijatelné. Ačkoliv je pravdou, že krize ještě nebyla u konce, rok 2009 byl rokem, kdy bylo slovinské hospodářství zasaženo nejvíce. V listopadu 2010, kdy se společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana rozhodly koupit podnik AAT, uváděly odhady růstu HDP v letech 2010, 2011 a 2012 pro Slovinsko opět kladné údaje (1,1 %, 1,9 %, resp. 2,6 %) (43). Za této situace by soukromý investor neprovedl nutně nové ocenění, jelikož mohl předpokládat, že zpráva o ocenění vycházející z údajů za rok 2009 podává o podniku přesnou představu.
(114)
Důležitější však je, že Slovinsko poskytlo důkazy prokazující, že v době provedení opatření č. 5 byl podnik AAT ziskový, neměl žádné dluhy po splatnosti a byl schopen splácet své dluhy ze zisku. Slovinsko předložilo výhledy podniku AAT do roku 2014, podle nichž by podnik AAT dosáhl v roce 2010 zisku po zdanění ve výši […] EUR, načež by byl i nadále ziskový a v roce 2014 by dosáhl zisku ve výši přibližně […] EUR. Zdá se, že při přijímání investičních rozhodnutí měly společnosti PDP a Aerodrom Ljubljana tyto výhledy k dispozici.
(115)
Slovinsko předložilo rovněž důkazy, že společnost Aerodrom Ljubljana rozhodla o investici do podniku AAT na základě ekonomických aspektů. V srpnu a září 2010 posoudily představenstvo a dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana možnost získání akcií podniku AAT. Společnost Aerodrom Ljubljana posoudila výhodnost vyrovnání řady nesplacených pohledávek vůči podniku Adria na základě podmínek transakce, které zahrnovaly pevný výnos z preferenčních akcií podniku AAT ve výši 8 %, […]. Ačkoli z jiného ocenění vyplývala nižší cena akcií, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana dospěla k závěru, že podmínky konverze ([…]) odůvodňují vyšší cenu akcií.
(116)
Co se týká druhé fáze prodeje podniku AAT, zápis ze zasedání dozorčí rady společnosti Aerodrom Ljubljana ze dne 21. ledna 2011 naznačuje, že byly projednány výhody a nevýhody jednotlivých cen akcií a zrušení prodejní opce společnosti Aerodrom Ljubljana. Od prodejní opce bylo upuštěno v době nabytí kmenových akcií počátkem roku 2011, dozorčí rada společnosti Aerodrom Ljubljana však dospěla k závěru, že to bylo z ekonomického hlediska racionální, jelikož výměnou za upuštění od prodejní opce se společnosti Aerodrom Ljubljana podařilo docílit rovné účasti na řízení podniku AAT navzdory skutečnosti, že vlastnila menší podíl než společnost PDP. Dozorčí rada mimoto uvedla, že koupě podniku AAT bude mít pro společnost Aerodrom Ljubljana pozitivní dopad: pokud by podnik Adria ukončil činnost, snížily by se odhadované příjmy letiště v roce 2011 o […] %.
(117)
Slovinsko předložilo také důkazy, že vedení společnosti PDP rozhodlo o získání preferenčních a kmenových akcií podniku AAT na základě ekonomicky racionálních důvodů. Zápis ze zasedání vedení společnosti PDP prokazuje, že vedení společnosti provedlo vlastní ocenění podniku AAT, podle něhož byla cena v rozmezí od […] EUR do […] EUR, což je rozpětí stanovené ve zprávě o ocenění zmíněné v 34. bodě odůvodnění. Ačkoli vnitřní návratnost investice společnosti PDP činila […] %, společnosti PDP se podařilo získat od podniku AAT lepší podmínky, včetně pevných dividend ve výši 8 %.
(118)
Komise proto vyvozuje závěr, že rozhodnutí společností PDP a Aerodrom Ljubljana o účasti na opatření č. 5 neznamenala nepatřičnou výhodu pro podnik Adria, jelikož oba investoři jednali jako obezřetné subjekty v tržním hospodářství a jejich investiční rozhodnutí byla z ekonomického hlediska opodstatněná. Není proto nutné posoudit, zda jsou splněny ostatní kumulativní podmínky stanovené v čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
7.3. Závěr ohledně existence podpory
(119)
Z výše uvedených důvodů vyvozuje Komise na straně jedné závěr, že opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnovala státní podporu pro podnik Adria.
(120)
Jak je uvedeno v oddíle 7.2.3, Komise se na druhou stranu domnívá, že opatření č. 4 zahrnovalo státní podporu, a posoudí proto jeho zákonnost a slučitelnost s vnitřním trhem.
7.4. Zákonnost podpory - opatření č. 4
(121)
V čl. 108 odst. 3 Smlouvy je stanoveno, že členský stát neprovede zamýšlená opatření podpory, dokud Komise nepřijme konečné rozhodnutí, kterým se toto opatření povoluje. Komise podotýká, že se Slovinsko podílelo na navýšení kapitálu v roce 2011 (opatření č. 4), aniž by je oznámilo Komisi za účelem schválení. Komise vyjadřuje politování nad tím, že Slovinsko nedodrželo povinnost zdržet se jednání, a porušilo tudíž svou povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
7.5. Slučitelnost podpory - opatření č. 4
(122)
Slovinsko se domnívá, že pokud by Komise shledala v opatření č. 4 státní podporu, byla by tato podpora slučitelná s vnitřním trhem na základě čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, konkrétně jako podpora na restrukturalizaci podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(123)
Podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy lze povolit podpory, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud nemění podmínky obchodu v takové míře, jež by byla v rozporu se společným zájmem. Jak bylo uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise se domnívá, že slučitelnost opatření č. 4 lze posoudit pouze podle čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy, zejména podle ustanovení pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, která se týkají podpory na restrukturalizaci.
7.5.1. Způsobilost
(124)
Podle bodu 33 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou pro podporu na restrukturalizaci způsobilé pouze podniky v obtížích ve smyslu bodů 9 až 13 těchto pokynů. Komise již vyvodila závěr, že podnik Adria byl v roce 2011, tj. v době provedení opatření č. 4, podnikem v obtížích v (viz 66. bod odůvodnění).
(125)
V bodě 12 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je uvedeno, že nově vytvořený podnik není pro podporu na záchranu či restrukturalizaci způsobilý, i když je jeho počáteční finanční situace nejistá. Za nově vytvořený se podnik považuje v zásadě během prvních tří let po zahájení činnosti v příslušné oblasti. Podnik Adria byl založen v roce 1961 a nelze jej považovat za nově vytvořený podnik. Podnik Adria rovněž nepatří do obchodní skupiny ve smyslu bodu 13 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(126)
Komise proto vyvozuje závěr, že podnik Adria je způsobilý pro podporu na restrukturalizaci.
7.5.2. Obnovení dlouhodobé životaschopnosti
(127)
Podle bodu 34 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci musí být poskytnutí podpory na restrukturalizaci podmíněno prováděním plánu restrukturalizace, který musí být ve všech případech jednotlivé podpory schválen Komisí. V bodě 35 je objasněno, že plán restrukturalizace, jehož doba trvání musí být co nejkratší, musí v přiměřené lhůtě a na základě realistických předpokladů ohledně budoucích podmínek fungování podniku obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
(128)
Podle bodu 36 musí plán popsat okolnosti, které způsobily obtíže podniku, a zohledňovat současnou situaci a budoucí vyhlídky týkající se trhu, a to podle scénáře v nejlepším případě, scénáře v nejhorším případě a základního scénáře.
(129)
Plán musí počítat s přeměnou, která podniku po dokončení restrukturalizace umožní pokrýt všechny její náklady, včetně odpisových a finančních nákladů. Očekávaná kapitálová návratnost musí být dostatečná na to, aby restrukturalizovanému podniku umožnila konkurovat na trhu na základě jeho vlastních předností (bod 37 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(130)
Jak je uvedeno v rozhodnutí o zahájení řízení, Komise měla pochybnosti, zda je plán restrukturalizace dostatečně důkladný, aby umožnil obnovit dlouhodobou životaschopnost podniku Adria, jelikož se zdálo, že některé jeho odhady jsou založeny na nevyčíslených, nejistých nebo nejasných předpokladech. Komise si mimoto nebyla jistá, zda podnik skutečně dosáhne životaschopnosti do konce roku 2013, jak bylo stanoveno v původním plánu restrukturalizace.
(131)
Během formálního vyšetřovacího řízení předložilo Slovinsko řadu aktualizací plánu restrukturalizace. Podle aktualizovaného plánu dojde k obnovení životaschopnosti podniku Adria v roce 2014 nebo 2015. Doba trvání restrukturalizace tudíž činí nejvýše pět let v souladu s předchozí rozhodovací praxí v odvětví letecké přepravy cestujících (44). Komise dále podotýká, že zejména v odvětví letecké dopravy je nutno v současné hospodářské situaci dosáhnout stabilizace provozní výkonnosti a výkonnosti služeb, aby byla zajištěna dlouhodobá životaschopnost jako pevný základ pro budoucí růst, a nikoli pouze krátkodobý obrat, což přirozeně trvá několik let.
(132)
Plán restrukturalizace zdůrazňuje, že hlavním účelem procesu restrukturalizace podniku Adria je dlouhodobá životaschopnost a v prvé řadě přijetí jednoznačné strategie a tržní orientace s řadou klíčových cílů: lepší finanční situace a od roku 2013 žádné ztráty, snížení nákladů složitosti a dosažení jasné, konkurenceschopné a udržitelné jedinečné prodejní struktury. Podle plánu podnik dosažením těchto cílů […].
(133)
Plán restrukturalizace popisuje rovněž okolnosti, které vedly k potížím podniku Adria a jež byly způsobeny především světovou hospodářskou krizí, malou velikosti primárního trhu podniku Adria (Slovinsko a sousední země), nízkou kapacitou jeho leteckého parku (především letouny CRJ200), […].
(134)
Plán restrukturalizace obsahuje scénář v nejlepším případě, scénář v nejhorším případě a základní scénář a analýzu rizik, která by mohla mít dopad na restrukturalizaci podniku Adria, jako jsou například změny cen paliva, riziko vyplývající z kolísání směnného kurzu nebo potenciální rizika týkající se leteckého parku. Ve všech případech se očekává, že do konce období restrukturalizace se podnik Adria stane opět životaschopným. Podle základního scénáře má podnik Adria dosáhnout v roce 2014 čistého ziskového rozpětí ve výši […] % a v roce 2015 ve výši […] %, poměru dluhu k vlastnímu kapitálu ve výši […] v roce 2014 a […] v roce 2015 a návratnosti vlastního kapitálu ve výši […] % v roce 2014 a […] % v roce 2015. Podle scénáře v nejhorším případě se čisté ziskové rozpětí v roce 2014 sníží na […] % a v roce 2015 na […] %, poměr dluhu k vlastnímu kapitálu vzroste na […] v roce 2014 a […] v roce 2015, zatímco návratnost vlastního kapitálu bude v roce 2014 činit […] % a v roce 2015 pak […] %.
(135)
Těžištěm plánu je restrukturalizace a zmenšení sítě podniku Adria, která byla ztrátová kvůli nadměrné kapacitě leteckého parku, leteckého personálu a ostatních zaměstnanců. Za tímto účelem plán restrukturalizace předpokládá významné omezení počtu tras a četnosti letů a rovněž menší letecký park s vyšší palivovou efektivitou, který sestává z […] letounů v roce 2015 ([…]), většinou […].
(136)
Plán restrukturalizace předpokládá uzavření […] tras a dodatečné omezení četnosti letů. Významně se sníží rovněž počet pravidelných leteckých linek a v roce 2015 dosáhne […]. Během období restrukturalizace sníží podnik Adria svou kapacitu o [11-14] % z hlediska ASK (45).
(137)
Restrukturalizační opatření, která se plánu předpokládají s ohledem na snížení nákladů (např. […] atd.) a zvýšení příjmů (např. […] atd.), představují další krok správným směrem k dosažení udržitelnější životaschopnosti. Dodatečná restrukturalizační opatření (viz 31. bod odůvodnění) mimoto předpokládají vyšší příjmy a nižší náklady s celkovým pozitivním dopadem ve výši […] EUR v roce 2014 a […] EUR v roce 2015, posílí tudíž obnovení životaschopnosti podniku Adria. Komise se proto domnívá, že iniciativy týkající se snížení nákladů a zvýšení příjmů umožní podniku Adria stát se do roku 2015 opět životaschopným.
(138)
Z důkazů, které Slovinsko předložilo, mimoto vyplývá, že podnik Adria v současnosti směřuje k dosažení většiny cílů stanovených v plánu restrukturalizace, což dále dokládá spolehlivost plánu.
(139)
Pokud jde o obnovení životaschopnosti, na základě aktualizací plánu restrukturalizace, které předložilo Slovinsko, vyvozuje Komise závěr, že dopad jednotlivých restrukturalizačních opatření je náležitě vyčíslen a že se ve všech scénářích předpokládá v celém období restrukturalizace do roku 2014 a 2015 životaschopnost na odpovídajících úrovních. Vzhledem k významným restrukturalizačním opatřením, která byla přijata, a dosavadnímu pokroku se proto Komise domnívá, že plán restrukturalizace umožní podniku Adria v přiměřené lhůtě obnovit jeho dlouhodobou životaschopnost.
7.5.3. Zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže (kompenzační opatření)
(140)
Podle bodu 38 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je třeba přijmout kompenzační opatření s cílem omezit nepříznivý dopad na podmínky obchodování na přijatelnou úroveň. Tato opatření mohou zahrnovat prodej aktiv, snížení kapacity nebo omezení přítomnosti na trhu a omezení vstupních překážek na dotčených trzích (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(141)
V této souvislosti nebude ukončení ztrátových činností, které by bylo v každém případě nutné pro obnovení životaschopnosti podniku, za účelem posouzení kompenzačních opatření považováno za snížení kapacity nebo omezení působnosti na trhu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(142)
Slovinsko jako kompenzační opatření pro podnik Adria navrhuje: a) […] pravidelných leteckých linek, b) přenechání letištních časů na řadě letišť, včetně koordinovaných letišť, c) omezení leteckého parku a d) prodej podniku AAT.
(143)
Slovinsko předložilo důkazy, které prokazují, že trasy zrušené podle plánu restrukturalizace byly v souladu s rozhodnutími Komise v předchozích případech (46) z hlediska rozpětí příspěvku C1 ziskové. Rozpětí příspěvku C1 bere v úvahu náklady na let, cestující a distribuci (tj. variabilní náklady), které lze přičíst každé jednotlivé trase. Všechny trasy s kladným příspěvkem C1 proto vytvářejí dostatečné příjmy nejen k pokrytí variabilních nákladů trasy, nýbrž přispívají rovněž k uhrazení fixních nákladů podniku. Z pohledu Komise je rozpětí příspěvku C1 vhodným ukazatelem pro posouzení, zda určitá trasa přispívá k ziskovosti letecké společnosti.
(144)
Co se týká kapacity, plán restrukturalizace uvádí, že celková kapacita podniku v roce 2011 činila […] ASK, zatímco na konci období restrukturalizace v roce 2015 má kapacita podniku Adria podle očekávání činit přibližně […] ASK, to představuje snížení zhruba o [11-14] %. Po vyloučení tras se záporným příspěvkem C1 se tento údaj sníží na [6-8] %.
(145)
Komise mimoto podotýká, že v důsledku změn sítě tras uvolnil podnik Adria řadu letištních časů, některé z nich na koordinovaných (47) letištích, jako je například Dublin a Kodaň. Tyto letištní časy umožní konkurenčním leteckým společnostem provozovat určité trasy a zvýšit kapacitu.
(146)
Pokud jde o omezení leteckého parku, Komise bere na vědomí, že podnik Adria zmenšil svůj letecký park z […] letadel v roce 2011 na […] letadel a tento počet by se podle plánu restrukturalizace neměl do konce období restrukturalizace v roce 2015 změnit. Co se týká prodeje podniku AAT, Komise se domnívá, že toto opatření je jako kompenzační opatření přijatelné, zejména s přihlédnutím k závěru vyvozenému v 118. bodě odůvodnění, že nezahrnuje státní podporu.
(147)
Při posuzování vhodnosti kompenzačních opatření vezme Komise v úvahu strukturu trhu a podmínky hospodářské soutěže, aby bylo možné zajistit, že žádné takové opatření nepovede ke zhoršení struktury trhu (bod 39 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Kompenzační opatření musí být úměrná rušivým účinkům podpory a zejména velikosti a relativnímu významu daného podniku na trhu nebo trzích, na nichž působí. Míru snížení kapacity či omezení působnosti na trhu je třeba stanovit případ od případu (bod 40 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(148)
Komise za prvé podotýká, že podnik Adria má z hlediska produktivní kapacity celého odvětví letecké dopravy v Unii a výstupu (z hlediska počtu cestujících) podíl na trhu pouze ve výši 0,15 % (1,17 milionu cestujících v roce 2011). U malého dopravce, jakým je podnik Adria, by další snížení počtu letadel a kapacity mohlo mít negativní dopad na jeho životaschopnost, aniž by poskytlo přiměřené tržní příležitosti jeho konkurentům.
(149)
Co se týká nejdůležitější části kompenzačních opatření, snížení kapacity, Komise považuje omezení ziskových tras přibližně o [6-8] % mezi rokem 2011 a 2015 za dostatečné, zejména v porovnání s jinými případy restrukturalizace leteckých společností (48). Toto snížení kapacity na ziskových trasách je vyšší než v případě společnosti Air Malta. Celkové snížení kapacity o [11-14] % je mimoto podobné 15 % snížení, které bylo schváleno v případě společnosti Austrian Airlines (49).
(150)
Komise rovněž podotýká, že Slovinsko je podporovanou oblastí, která je způsobilá pro regionální investiční podporu pro účely čl. 107 odst. 3 písm. a) Smlouvy (50). V bodě 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je stanoveno, že „[v podporovaných oblastech] mohou platit méně přísné podmínky, co se týče provádění kompenzačních opatření a výše příspěvku ze strany příjemce podpory. V případě, že je to v zájmu regionálního rozvoje a pokud je snížení kapacity nebo omezení účasti na trhu považováno za nejvhodnější opatření pro zamezení přílišnému narušení hospodářské soutěže, může být požadované snížení v podporovaných oblastech nižší než v těch, které podporovány nejsou.“
(151)
V tomto kontextu považuje Komise kompenzační opatření, která navrhlo Slovinsko, podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci za dostatečná a přiměřená, aby bylo zajištěno, že nepříznivý dopad na podmínky obchodování vyplývající z poskytnutí podpory na restrukturalizaci podniku Adria je omezen na přijatelnou úroveň.
7.5.4. Podpora omezená na minimum (vlastní příspěvek)
(152)
Podle bodu 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci je k omezení výše podpory na úplné minimum nezbytný významný příspěvek na restrukturalizační náklady poskytnutý z vlastních zdrojů příjemce. To může zahrnovat prodej aktiv, která nejsou nezbytně nutná pro přežití podniku, nebo financování z vnějších zdrojů za tržních podmínek.
(153)
Takové přispění musí být skutečné, tj. opravdové, bez všech očekávaných budoucích výnosů, jako je peněžní tok (bod 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci). Vlastní příspěvek nesmí přirozeně obsahovat žádnou další státní podporu. U velkých podniků považuje Komise obvykle za přiměřený příspěvek ve výši alespoň 50 % restrukturalizačních nákladů. Za výjimečných okolností a v případě zvlášť závažných problémů se však Komise může spokojit i s nižším příspěvkem (bod 44 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(154)
Vzhledem k celkovým restrukturalizačním nákladům ve výši […] EUR činí navrhovaný vlastní příspěvek podniku Adria […] EUR, tj. přibližně [50-54] % celkových restrukturalizačních nákladů. Podle plánu restrukturalizace je vlastní příspěvek rozdělen následovně:
a)
[…];
b)
veškeré výnosy z prodeje podniku AAT (tj. 14,7 milionu EUR);
c)
celá kapitalizace pohledávek, kterou provedly banky v rámci opatření č. 4 (19,7 milionu EUR).
(155)
Co se týká podbodu i) 154. bodu odůvodnění, Komise se domnívá, že tato opatření jsou přijatelná jako vlastní příspěvek a jsou odůvodněná. Většina aktiv již byla skutečně prodána, a výnosy z jejich prodeje lze proto jednoznačně započítat jako vlastní příspěvek. Slovinsko mimoto předložilo důkazy, že zbývající aktiva jsou v současnosti předmětem prodeje a jejich hodnota byla stanovena v souladu s externím oceněním, včetně ocenění společností AVAC v případě letadel (viz 97. bod odůvodnění).
(156)
Co se týká podbodu ii) 154. bodu odůvodnění, Komise v 118. bodě odůvodnění dospěla k závěru, že opatření č. 5 nezahrnuje státní podporu, výnosy z prodeje podniku AAT by se proto měly považovat za součást vlastního příspěvku.
(157)
Pokud jde o kapitalizaci pohledávek v podbodu iii) 154. bodu odůvodnění, Slovinsko se domnívá, že by se jako vlastní příspěvek měla započítat celá kapitalizace pohledávek, kterou banky provedly v rámci opatření č. 4. Komise v této souvislosti zastává názor, že konverze nezajištěného dluhu obvykle neprokazuje důvěru trhu ve společnost, jelikož nezajištění věřitelé nepřebírají nová rizika související s prováděním plánu restrukturalizace. V případě podniku Adria však Slovinsko prokázalo, že kapitalizované pohledávky byly do značné míry plně zajištěny, tj. [10-20] milionů EUR z celkové částky ve výši 19,7 milionu EUR (viz 97. bod odůvodnění). Pokud by byl podnik Adria zlikvidován, mohly banky plně zajištěnou částku získat zpět. Z toho vyplývá, že se banky vzdaly plně zajištěné pohledávky, kterou byly schopny získat zpět v plné výši, a nahradily ji vlastním kapitálem podniku Adria ve stejné hodnotě. Konverzí dluhu na kapitál proto banky převzaly nové riziko nejméně s ohledem na částku ve výši [10-20] milionů EUR, jelikož neměly jistotu, zda bude jejich investice do podniku Adria zisková.
(158)
Komise se proto domnívá, že kapitalizace pohledávek souvisejících s plně zajištěnými úvěry, tj. částka ve výši [10-20] milionů EUR, je přijatelná jako vlastní příspěvek.
(159)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem dosáhne výše vlastního příspěvku podniku Adria […] EUR, tj. [46-48] % restrukturalizačních nákladů. U velkých podniků, jako je Adria, by výše vlastního příspěvku měla obvykle činit 50 %. Podle bodu 56 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci však může být Komise méně přísná, pokud jde o výši vlastního příspěvku v podporovaných oblastech, jak tomu bylo v případě Slovinska v době provedení opatření (viz 150. bod odůvodnění). V předchozích případech, například ve věci Air Malta, schválila Komise úroveň vlastního příspěvku ve výši přibližně 45 %.
(160)
Komise se proto domnívá, že požadavky stanovené v bodě 43 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci byly splněny.
7.5.5. Zásada „jednou a dost“
(161)
Podpora musí dodržet rovněž bod 72 pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci, který stanoví, že podnik, který obdržel podporu na záchranu a restrukturalizaci v posledních deseti letech, není pro takovouto podporu způsobilý (zásada „jednou a dost“).
(162)
Jelikož opatření č. 1, 2, 3 a 5 nezahrnují státní podporu a jelikož se zdá, že podnik Adria neobdržel v minulých deseti letech žádnou podporu na záchranu ani restrukturalizaci, vyvozuje Komise závěr, že s ohledem na opatření č. 4 je zásada „jednou a dost“ dodržena.
7.6. Závěr ohledně opatření č. 4
(163)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise konstatuje, že Slovinsko provedlo v roce 2011 protiprávně kapitálovou injekci ve prospěch podniku Adria v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise se však domnívá, že opatření a plán restrukturalizace splňují podmínky stanovené v pokynech pro podporu na záchranu a restrukturalizaci. Komise proto považuje tuto podporu za slučitelnou s vnitřním trhem,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Navýšení kapitálu podniku Adria Airways d.d. v letech 2007, 2009 a 2010, která Republika Slovinsko provedla ve prospěch podniku Adria Airways d.d., nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Nabytí podniku Adria Airways Tehnika d.d. společnostmi PDP a Aerodrom Ljubljana d.d. v letech 2010 a 2011 nepředstavuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Kapitálová injekce ve výši 50 milionů EUR ve prospěch podniku Adria Airways d.d., kterou Republika Slovinsko provedla v roce 2011, představuje podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tato podpora je slučitelná s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Republice Slovinsko.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMISIJOS SPRENDIMAS (ES) 2015/494
2014 m. liepos 9 d.
dėl priemonių SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP), kurias Slovėnija įgyvendino bendrovės „Adria Airways d.d.“ naudai
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 4543)
(Tekstas autentiškas tik slovėnų kalba)
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,
atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą, ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,
atsižvelgdama į sprendimą, kuriuo Komisija nusprendė pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pagalbos SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1),
pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal tas nuostatas ir atsižvelgdama į jų pastabas,
kadangi:
1. PROCEDŪRA
(1)
2011 m. kovo 11 d. Interaktyviosios pranešimų apie valstybės pagalbą teikimo sistemos (SANI) pranešimu Nr. 5628 (pranešimas užregistruotas tą pačią dieną) Slovėnija pranešė Komisijai apie bendrovės „Adria Airways d.d.“ (toliau - bendrovė „Adria“ arba bendrovė) suteiktą 6,2 mln. EUR sanavimo pagalbą valstybės garantijos ir lengvatinės paskolos forma.
(2)
Slovėnijos valdžios institucijos 2011 m. kovo 31 d. ir 2011 m. balandžio 12 d. raštais pateikė papildomos informacijos. Komisija 2011 m. balandžio 29 d. raštu paprašė papildomos informacijos; Slovėnijos valdžios institucijos atsakymo nepateikė. 2011 m. liepos 13 d. įvyko susitikimas su Slovėnijos valdžios institucijomis ir jų patarėjais; jame Komisijai buvo paaiškinta, kad, atsižvelgiant į nepalankią bendrovės finansinę būklę, sanavimo pagalbos nepakaks ir kad Slovėnija bendrovei „Adria“ planuoja skirti 50 mln. EUR grynųjų pinigų injekciją. 2011 m. rugpjūčio 1 d. Slovėnija atsiėmė savo pranešimą apie sanavimo pagalbą.
(3)
Gavusi informaciją apie tai, kad Slovėnija 2011 m. rugsėjo 30 d. vis tiek atliko minėtą grynųjų pinigų injekciją, Komisija nusprendė tęsti pirminį tyrimą ex officio ir 2011 m. rugsėjo 12 d., 2011 m. lapkričio 28 d. ir 2012 m. balandžio 17 d. raštais paprašė pateikti papildomos informacijos; Slovėnijos valdžios institucijos atsakymus pateikė 2011 m. spalio 11 d., 2011 m. gruodžio 27 d., 2012 m. sausio 13 d. ir 2012 m. gegužės 18 d. raštais. Be to, 2012 m. lapkričio 7 d. elektroniniu laišku Slovėnijos valdžios institucijos pateikė bendrovės „Adria“ teisinių atstovų parengtą memorandumą.
(4)
Slovėnijos valdžios institucijų prašymu 2012 m. liepos 12 d. buvo surengtas susitikimas, kuriame dalyvavo bendrovės „Adria“ ir valstybės valdomos kontroliuojančiosios bendrovės PDP (2), vienos iš bendrovės „Adria“ akcininkių, atstovai. Tame susitikime Slovėnijos valdžios institucijos ir bendrovių „Adria“ bei PDP atstovai pateikė paaiškinimus ir argumentus dėl nagrinėjamų priemonių.
(5)
2012 m. lapkričio 20 d. raštu Komisija informavo Slovėniją apie savo sprendimą dėl pagalbos pradėti Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 108 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą (toliau - sprendimas pradėti procedūrą). Slovėnija pastabas dėl sprendimo pradėti procedūrą pateikė 2013 m. sausio 21 d. raštu. Komisija 2013 m. kovo 5 d. raštu paprašė Slovėniją suteikti papildomos informacijos; Slovėnija atsakymą pateikė 2013 m. balandžio 19 d.2013 m. rugsėjo 16 d. Slovėnija suteikė papildomos informacijos. 2013 m. lapkričio 6 d. raštu Komisija paprašė Slovėniją suteikti papildomos informacijos; Slovėnija atsakymą pateikė 2013 m. gruodžio 4 d., 2014 m. sausio 6 ir 17 d. Susitikimai su Slovėnijos valdžios institucijomis ir jų teisiniais atstovais įvyko 2013 m. kovo 25 d. ir gruodžio 5 d. bei 2014 m. sausio 8 d.
(6)
2013 m. kovo 8 d. Komisijos sprendimas pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (3). Komisija pakvietė suinteresuotąsias šalies pateikti savo pastabas dėl priemonių.
(7)
2013 m. balandžio 8 d. Komisija gavo vienos suinteresuotosios šalies, t. y. bendrovės „Ryanair“, pastabas. Komisija jas perdavė Slovėnijai, kad ji galėtų į jas atsakyti; Slovėnija savo pastabas pateikė 2013 m. gegužės 13 d. raštu.
2. SLOVĖNIJOS ORO TRANSPORTO RINKA
(8)
Bendrovė „Adria“ yra Slovėnijos nacionalinis oro vežėjas ir pagrindinė oro transporto bendrovė Liublianos oro uoste. 2011 m. bendrovė pervežė 73,4 % keleivių, skrendančių per Liublianos oro uostą, o nuo tada šis skaičius sumažėjo iki 71,3 % 2012 m. ir 69,8 % 2013 m. (4)
(9)
Nors pigių skrydžių bendrovių skaičius Slovėnijoje yra ribotas („easyJet“ vykdo skrydžius iš Liublianos tik vienu maršrutu, o „Wizz Air“ - dviem maršrutais), 2013 m. jos pervežė 12,6 % viešojo transporto keleivių (5). Šiuo metu skrydžius iš Liublianos į savo pagrindinius oro uostus vykdo dar penkios konkuruojančios bendrovės: „Air France“, „Finnair“, „Turkish Airlines“, „Montenegro Airlines“ ir „Air Serbia“.
3. PAGALBOS GAVĖJA
(10)
„Adria“ yra didelė bendrovė, kurioje dirba maždaug 450 darbuotojų. 2013 m. jos apyvarta buvo 142,3 mln. EUR, o nuostoliai sudarė 3 mln. EUR (apskaičiuoti duomenys). Bendrovė turi 11 orlaivių, daugiausia vietinių skrydžių reaktyvinių lėktuvų. Dabar, inter alia, 69,9 % bendrovės „Adria“ priklauso Slovėnijos Respublikai, 19,6 % - Bankų turto valdymo įmonei (toliau - BTVĮ) (jai perduotas tam tikras banko „Nova Ljubljanska Banka d.d.“ (6) (toliau - NLB) turtas), 4,7 % - bankui „ABANKA d.d.“ ir 2,1 % - PDP.
(11)
Bendrovės „Adria“ finansinė būklė nuo 2008 m. nuolat blogėjo - sumažėjo pardavimo mastas, buvo neigiamas EBT (pajamų neatskaičius mokesčių) rodiklis ir neigiamas nuosavas kapitalas. Išsamiau apie „Adria“ finansinę būklę 2007-2011 m. žr. 7.1 skirsnyje.
(12)
2012 m. rugpjūčio 1 d. Slovėnija kartu su PDP, NLB, bankais „Abanka Vipa d.d.“, „Hypo Alpe-Adria Bank d.d.“ ir „Unicredit Bank of Slovenia d.d.“ pradėjo bendrovės „Adria“ privatizavimo procesą, laukdama pasiūlymų dėl 74,87 % bendrovės akcijų. Tą dieną Slovėnijos Respublikos ilgalaikio turto valdymo agentūra (toliau - AUKN) paskelbė viešą kvietimą investuotojams pareikšti neįpareigojantį susidomėjimą dalyvauti bendrovės kontrolinio akcijų paketo pardavimo procese (7). Tačiau atrodo, kad šis procesas buvo atšauktas, o „Adria“ privatizavimo procesas vėliau bus pradėtas iš naujo.
4. PRIEMONIŲ IR RESTRUKTŪRIZAVIMO PLANO APRAŠYMAS
4.1. 1 priemonė: 2007 m. kapitalo padidinimas
(13)
2006 m. gruodžio 31 d.„Adria“ akcinio kapitalo struktūra buvo tokia:
1 lentelė
Bendrovės „Adria“ akcininkų struktūra prieš 2007 m. kapitalo padidinimą
Pavadinimas
%
KAD
55,0
SOD
20,0
„NFD 1 delniški investicijski sklad d.d.“ (8)
9,7
„NFD Holding d.d.“ (9)
7,2
„Infond d.o.o.“ (10)
4,9
Kiti akcininkai (įskaitant fizinius asmenis)
3,2
(14)
2007 m. vasario 19 d. bendrovės „Adria“ akcininkų susirinkimas nusprendė padidinti bendrovės kapitalą 10,9 mln. EUR. Maždaug 99,6 % kapitalo didinimo sumos pasirašė valstybės valdomas fondas KAD, o likusią dalį pasirašė akcininkai fiziniai asmenys. Visos akcijos buvo pasirašytos iki 2007 m. balandžio 5 d.
(15)
Sumokėta kaina - 27 EUR už akciją. […] (11) vertinimo ataskaitoje nurodyta akcijų vertė 2006 m. rugsėjo mėn. buvo […] EUR už akciją.
(16)
Po 2007 m. kapitalo padidinimo bendrovės „Adria“ kapitalo nuosavybės struktūra buvo tokia:
2 lentelė
Bendrovės „Adria“ akcininkų struktūra po 2007 m. kapitalo padidinimo
Pavadinimas
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
„Infond d.o.o.“
2,4
Kiti akcininkai (įskaitant fizinius asmenis)
1,8
4.2. 2 priemonė: 2009 m. kapitalo padidinimas
(17)
2009 m. sausio 13 d. bendrovės „Adria“ valdyba nusprendė padidinti bendrovės kapitalą išleidžiant naujų akcijų. Taigi bendrovės „Adria“ kapitalas buvo padidintas 2,36 mln. EUR. Maždaug 99,5 % kapitalo didinimo sumos pasirašė KAD, o likusią dalį pasirašė akcininkai fiziniai asmenys. Visos akcijos buvo pasirašytos iki 2009 m. liepos 20 d.
(18)
Sumokėta kaina - 22 EUR už akciją. […] vertinimo ataskaitoje nurodyta akcijų vertė 2008 m. rugsėjo mėn. buvo […] EUR už akciją.
(19)
Po 2009 m. kapitalo padidinimo bendrovės „Adria“ kapitalo nuosavybės struktūra buvo tokia:
3 lentelė
Bendrovės „Adria“ akcininkų struktūra po 2009 m. kapitalo padidinimo
Pavadinimas
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
„Infond d.o.o.“
2,2
Kiti akcininkai (įskaitant fizinius asmenis)
2,9
4.3. 3 priemonė: 2010 m. kapitalo padidinimas
(20)
2010 m. rugsėjo 2 d. bendrovės „Adria“ akcininkų susirinkimas nusprendė padidinti bendrovės kapitalą 2,5 mln. EUR. Kontroliuojančioji bendrovė PDP (KAD ir SOD perėmėja) pasirašė maždaug 80 % kapitalo didinimo sumos. Likusią 20 % dalį (po 10 %) pasirašė dvi privačios turizmo agentūros - „Kompas d.d.“ ir „Palma d.o.o.“ Visos akcijos buvo pasirašytos iki 2010 m. spalio 1 d.
(21)
Sumokėta kaina - 12 EUR už akciją. […] vertinimo ataskaitoje nurodyta akcijų vertė 2009 m. birželio mėn. buvo […] EUR už akciją.
(22)
Po 2010 m. kapitalo padidinimo bendrovės „Adria“ kapitalo nuosavybės struktūra buvo tokia:
4 lentelė
Bendrovės „Adria“ akcininkų struktūra po 2010 m. kapitalo padidinimo
Pavadinimas
%
PDP
86,0
NLB
6,1
„Kompas d.d.“
1,9
„Palma d.o.o.“
1,9
„Infond d.o.o.“
1,7
Kiti akcininkai (įskaitant fizinius asmenis)
2,4
4.4. 4 priemonė: 2011 m. kapitalo padidinimas
(23)
2011 m. rugsėjo 21 d. bendrovės „Adria“ akcininkų susirinkimas nusprendė padidinti bendrovės kapitalą 69,7 mln. EUR. Slovėnijos Respublika suteikė 49,5 mln. EUR grynaisiais pinigais, o PDP - 0,5 mln. EUR grynaisiais pinigais. Kitą kapitalo didinimo dalį (t. y. 19,7 mln. EUR) sudarė kelių bankų atliktas skolos konvertavimas į nuosavybės vertybinius popierius: a) NLB -13,83 mln. EUR, b) „Abanka Vipa d.d.“ - 3,35 mln. EUR, c) „Unicredit Bank of Slovenia d.d.“ - 1,24 mln. EUR, d) „Hypo Alpe-Adria Bank d.d.“ - 1,28 mln. EUR. Kapitalas buvo padidintas 2011 m. rugsėjo 30 d.
(24)
Sutarta kaina - 1 EUR už akciją, t. y. pagal Slovėnijos teisės aktus leidžiama mažiausia vertė. Vertinimo ataskaita parengta nebuvo.
(25)
Po 2011 m. kapitalo padidinimo bendrovės „Adria“ kapitalo nuosavybės struktūra buvo tokia:
5 lentelė
Bendrovės „Adria“ akcininkų struktūra po 2011 m. kapitalo padidinimo
Pavadinimas
%
Slovėnijos Respublika
69,9
NLB
19,6
„Hypo Alpe-Adria Bank d.d.“
1,8
„Abanka Vipa d.d.“
4,7
„Unicredit Bank of Slovenia d.d.“
1,8
PDP
2,1
Kiti akcininkai (įskaitant fizinius asmenis)
0,1
2011 m. rugsėjo mėn. restruktūrizavimo planas
(26)
Slovėnijos valdžios institucijų teigimu, valstybė, PDP ir bankai nusprendė dalyvauti 2011 m. didinant kapitalą remdamiesi 2011 m. rugsėjo mėn. planu „Finansinio ir verslo restruktūrizavimo programa“ (toliau - restruktūrizavimo planas). Tame plane numatytos priemonės, būtinos bendrovės „Adria“ finansiniam ir verslo restruktūrizavimui įgyvendinti, leisiančios bendrovei atkurti gyvybingumą. Planas neabejotinai buvo parengtas pranešimo apie restruktūrizavimo pagalbą tikslu, nes jame minimos tokios sąvokos, kaip „nuosavas įnašas“ ir „konkurencijos iškraipymas“, kurios verslo plane paprastai nevartojamos.
(27)
Kaip nurodyta pateiktame pradiniame restruktūrizavimo plane, bendrovė „Adria“ gyvybingumą atkurtų 2013 m. (pagrindinis ir optimistinis scenarijai) arba 2014 m. (pesimistinis scenarijus). Be to, pateiktame pradiniame restruktūrizavimo plane nurodyta, kad bendrovės „Adria“ sunkumai kilo dėl: a) […].
(28)
Pateiktame pradiniame restruktūrizavimo plane numatyta priemonių, kuriomis siekiama restruktūrizuoti bendrovę „Adria“ ir atkurti jos gyvybingumą: a) […].
(29)
Be to, kaip nurodyta pateiktame pradiniame restruktūrizavimo plane, 2011 m. kapitalo padidinimo suma, kuri sudarė 69,7 mln. EUR, būtų padengtas […] EUR bendrovės „Adria“ neigiamas nuosavas kapitalas, padengti […] EUR įsipareigojimai ([…] EUR laiku neįvykdytų įsipareigojimų tiekėjams ir […] EUR už išankstinį banko paskolų grąžinimą) ir finansuotos […] EUR vertės restruktūrizavimo priemonės.
(30)
Kita vertus, visos restruktūrizavimo išlaidos sudarytų […] EUR; ši suma iš dalies finansuota 50 mln. EUR grynųjų pinigų injekcija, kurią skyrė Slovėnijos valstybė ir PDP. Bendrovės „Adria“ įnašas restruktūrizavimo išlaidoms padengti (nuosavas įnašas) sudarytų […] EUR iš banko paskolų konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius operacijos (19,7 mln. EUR), […]. Galiausiai pateiktame pradiniame restruktūrizavimo plane kaip kompensacinės priemonės svarstomas AAT pardavimas ir reguliariųjų maršrutų panaikinimas.
(31)
Atsižvelgdama į sprendime pradėti procedūrą Komisijos išreikštas abejones, Slovėnija pateikė keletą restruktūrizavimo plano pakeitimų. Visų pirma, šiuo metu restruktūrizavimo plane numatyta, kad restruktūrizavimo laikotarpis tęsis iki 2015 m., taip pat numatyta keletas papildomų restruktūrizavimo priemonių, kad būtų užtikrintas ilgalaikis gyvybingumas. Papildomos restruktūrizavimo priemonės (kartu su finansiniu jų poveikiu 2014-2015 m.) yra tokios: a) […].
4.5. 5 priemonė: bendrovės „Adria Airways Tehnika d.d.“ įsigijimas 2010-2011 m.
(32)
AAT, bendrovei „Adria“ 100 % priklausanti patronuojamoji įmonė, įsteigta 2010 m. Iki tol AAT buvo bendrovės „Adria“ techninės priežiūros vidaus padalinys, žinomas kaip SVL. AAT veikia orlaivių techninės priežiūros sektoriuje, teikdama paslaugas bendrovei „Adria“ ir kitiems klientams.
(33)
Nuo 2010 m. lapkričio mėn. iki 2011 m. kovo mėn. PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ (Liublianos oro uosto valdytojas, kurio kontrolinį akcijų paketą valdo valstybė) iš bendrovės „Adria“ dviem etapais įsigijo atitinkamai 52,3 % ir 47,7 % AAT akcijų. Pirmajame etape PDP įsigijo 18,24 % AAT dalį, t. y. 2 676 346 privilegijuotąsias akcijas be balsavimo teisės, kurių kaina - 1 EUR už akciją. Tuo pat metu, konvertavus skolą į privilegijuotąsias akcijas be balsavimo teisės už maždaug 4,6 mln. EUR, „Aerodrom Ljubljana“ įsigijo 31,16 % AAT dalį (4 570 881 akcija). Antrajame etape 2011 m. pradžioje bendrovė „Adria“ pardavė likusias AAT akcijas: PDP įsigijo 5 000 000 paprastųjų akcijų, kurių kaina - 1 EUR už akciją, ir savo turimą įmonės dalį padidino iki 52,33 %, o konvertavus 2,2 mln. EUR iš bendrovės „Adria“ gautinų sumų, bendrovė „Aerodrom Ljubljana“ savo turimą AAT dalį padidino iki 47,67 %.
(34)
Taigi iš viso buvo sumokėta 14,7 mln. EUR, t. y. 1 EUR už akciją. 2010 m. balandžio mėn. vertinimo ataskaitoje nurodyta AAT, kaip bendrovės „Adria“ techninės priežiūros padalinio, vertė 2009 m. gruodžio mėn. buvo 14,4-14,9 mln. EUR.
5. SPRENDIMAS PRADĖTI PROCEDŪRĄ
(35)
2012 m. lapkričio 20 d. Komisija nusprendė pradėti oficialią tyrimo procedūrą. Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija laikėsi pirminės nuomonės, kad tuo metu, kai bendrovei buvo suteiktos nurodytos priemonės, arba bent jau nuo 2008 m. bendrovė „Adria“ galėtų būti laikoma sunkumų patiriančia įmone. Komisija taip pat išreiškė abejonių dėl penkių vertinamų priemonių ir priėjo prie preliminarios išvados, kad visos priemonės yra valstybės pagalba.
(36)
Dėl 1 ir 2 priemonių Komisija savo sprendime pradėti procedūrą laikėsi nuomonės, kad Slovėnijos valstybė turėjo aiškų ir tiesioginį poveikį KAD, ir padarė preliminarią išvadą, kad KAD dalyvavimas 2007 m. ir 2009 m. didinant kapitalą susijęs su valstybės išteklių naudojimu, todėl tos operacijos priskirtinos Slovėnijai. Nors KAD faktiškai sumokėta akcijų kaina buvo mažesnė už dviejose vertinimo ataskaitose nustatytą vertę, Komisija pareiškė abejojanti, ar ataskaitose atsižvelgiama į didelį laiko tarpą nuo to momento, kai akcijos buvo įvertintos, iki to momento, kai kapitalo injekcijos buvo atliktos. Atsižvelgdama į tai, kad tuo metu KAD buvo didžiausias bendrovės „Adria“ akcininkas, Komisija laikėsi nuomonės, kad 2007 m. ir 2009 m. didinant kapitalą buvo siekiama finansuoti esamą KAD investiciją į bendrovę, kuri galėtų būti laikoma patiriančia sunkumų.
(37)
Vertindama 3 priemonę Komisija pažymėjo, kad PDP yra KAD ir SOD, kurių veiksmai, pirmine Komisijos nuomone, priskirtini valstybei, perėmėja. Be to, kaip priskyrimo valstybei požymius Komisija nurodė tai, kad Slovėnijos valstybė netiesiogiai valdo 100 % PDP (per KAD, SOD ir DSU (100 % valstybės valdoma turto valdymo įmonė)), ir rėmėsi tam tikrais netiesioginiais priskyrimo valstybei įrodymais, kaip tai aiškinama bylos Stardust Marine sprendime (14). Kaip 1 ir 2 priemonių atveju, nors PDP faktiškai sumokėta akcijų kaina buvo mažesnė už vertinimo ataskaitoje nustatytą vertę, Komisija pareiškė abejojanti, ar ataskaitoje atsižvelgiama į didelį 15 mėnesių laiko tarpą nuo to momento, kai akcijos buvo įvertintos, iki to momento, kai buvo atlikta kapitalo injekcija. Komisija taip pat laikėsi pirminės nuomonės, kad dviejų privačių turizmo agentūrų („Kompas d.d.“ ir „Palma d.o.o.“) dalyvavimas 2010 m. didinant kapitalą kartu su PDP nėra per se pakankamas Komisijos abejonėms dėl bendrovei „Adria“ galimai suteikto pranašumo išsklaidyti (15).
(38)
Dėl 4 priemonės Komisija pažymėjo, kad Slovėnijos investicijai aiškiai panaudoti valstybės ištekliai, ir pakartojo savo preliminarią išvadą, kad PDP veiksmai priskirtini valstybei. Komisija taip pat išreiškė abejonių dėl NLB dalyvavimo įgyvendinant 4 priemonę, nes toks dalyvavimas galėtų būti laikomas priskirtinu valstybei atsižvelgiant į tai, kad a) tuo metu NLB kontrolinį akcijų paketą valdė valstybė, b) valstybė turėjo daugumą balsų banko valdyboje ir stebėtojų taryboje ir c) valdžios institucijos galėtų daryti poveikį valstybės kontroliuojamo banko elgesiui.
(39)
Vertindama, ar 4 priemone bendrovei „Adria“ buvo suteiktas nepagrįstas atrankusis pranašumas, Komisija sprendime pradėti procedūrą pažymėjo, kad tai, jog bankai sutiko konvertuoti skolą į nuosavybės vertybinius popierius tik tuo atveju, jei valstybė bendrovei „Adria“ skirtų grynųjų pinigų injekciją, ir ypač skirtingas valstybės ir PDP įnašų pobūdis, palyginti su bankų įnašu (t. y. grynieji pinigai, palyginti su skolos konvertavimu), yra pakankamas pagrindas pagrįstoms abejonėms dėl to, ar 2011 m. kapitalo padidinimas buvo pari passu, atsirasti. Komisija taip pat pažymėjo, kad, kitaip nei ankstesnių kapitalo didinimo operacijų atveju, 2011 m. kapitalas buvo padidintas neparengus vertinimo ataskaitos.
(40)
Dėl Slovėnijos valdžios institucijų tvirtinimo, kad jos nusprendė dalyvauti įgyvendinant 4 priemonę remdamosi 2011 m. rugsėjo mėn. restruktūrizavimo planu, Komisija pareiškė, jog restruktūrizavimo plano iš esmės nepakanka privataus investuotojo kriterijams patenkinti, nes, pasirodo, kai kurios restruktūrizavimo plano prognozės pagrįstos neapibrėžtomis ar neaiškiomis prielaidomis. Be to, Komisija pabrėžė, kad privatus investuotojas būtų atsižvelgęs į riziką, kad ankstesnės kapitalo didinimo operacijos yra neteisėta valstybės pagalba, ir būtų įvertinęs galimo Komisijos vykdomojo rašto sumoms išieškoti rizikos poveikį investicijos pelningumui. Galiausiai Komisija pareiškė, kad bankai galėjo nuspręsti dalyvauti didinant kapitalą dėl Slovėnijos parodyto susidomėjimo bendrove „Adria“ gerokai prieš tą dieną, kai buvo nuspręsta dėl 2011 m. kapitalo padidinimo.
(41)
Dėl 5 priemonės Komisija pakartojo savo pirminę nuomonę, kad PDP veiksmai priskirtini valstybei ir kad panaudoti valstybės ištekliai. Dėl bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ Komisija priėjo prie tokios pat preliminarios išvados atsižvelgdama į tai, kad jau AAT įsigijimo metu įmonės kontrolinį akcijų paketą valdė valstybė. Komisija taip pat laikėsi nuomonės, jog mažai tikėtina, kad valdžios institucijos nedalyvavo bendrovės „Aerodrom Ljubljana“, Liublianos oro uosto valdytojui, priimant svarbius sprendimus, atsižvelgiant į strateginę įmonės, kaip pagrindinių tarptautinių skrydžių vartų, svarbą šaliai.
(42)
Atsižvelgdama į tai, kad pirmasis AAT akcijų įsigijimo etapas vyko iškart po 2010 m. kapitalo padidinimo, Komisija laikėsi nuomonės, kad abi priemonės turėtų būti vertinamos ne atskirai, bet kaip didesnės operacijos, kuria buvo siekiama paremti bendrovę „Adria“, dalis. Nagrinėdama ataskaitą, kurioje nustatyta AAT akcijų vertė, Komisija pažymėjo, kad ataskaitoje AAT vertinama kaip bendrovės „Adria“ techninės priežiūros padalinio dalis (tuo metu vadinosi SVL) ir kad AAT vertė nustatyta atsižvelgiant į tuo pasiektą sąveiką. Tačiau Komisija laikėsi nuomonės, kad ataskaitoje turėjo būti nustatyta SLV/AAT, kaip savarankiško subjekto, vertė, neatsižvelgiant į grupės vidaus sąveiką, nes AAT 2010 m. buvo atskirta nuo bendrovės „Adria“ ir parduota kaip atskiras subjektas. Be to, Komisija išreiškė susirūpinimą dėl didelio laiko tarpo nuo AAT akcijų vertinimo iki jų pardavimo.
(43)
Komisija taip pat pareiškė abejojanti dėl penkių vertinamų priemonių suderinamumo su vidaus rinka, visų pirma todėl, kad Slovėnijos valdžios institucijos nepateikė jokio galimo suderinamumo pagrindo.
(44)
Atsižvelgdama į svarstomų priemonių pobūdį ir į tai, kad tuo metu, kai buvo suteiktos priemonės, bendrovė „Adria“ galėtų būti laikoma sunkumų patiriančia įmone, Komisija pažymėjo, kad priemonių suderinamumas galėtų būti vertinamas tik pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, visų pirma atsižvelgiant į Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti (16) (toliau - Sanavimo ir restruktūrizavimo gairės). Komisija pirmiausia pažymėjo, kad Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 3.1 skirsnyje nustatytos sanavimo pagalbos sąlygos, panašu, nebuvo įvykdytos. Dėl restruktūrizavimo pagalbos, kaip apibrėžta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 3.2 skirsnyje, Komisija pabrėžė, kad nurodytos priemonės buvo suteiktos prieš tai apie jas nepranešus Komisijai ir neturint patikimo restruktūrizavimo plano, atitinkančio Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse nustatytas sąlygas; vien šios aplinkybės pakaktų, kad priemonės būtų laikomos nesuderinamomis su vidaus rinka (17).
(45)
Komisija taip pat išreiškė abejonių dėl restruktūrizavimo plano, nes jis pasirodė esąs nepakankamai patikimas ilgalaikiam bendrovės „Adria“ gyvybingumui atkurti, kadangi kai kurios jo prognozės pagrįstos kiekybiškai neįvertintomis, neapibrėžtomis ar neaiškiomis prielaidomis. Komisija taip pat abejojo, ar restruktūrizavimo plane numatytos kompensacinės priemonės galėtų būti laikomos tinkamomis ir (arba) pakankamomis, nes jos pasirodė esą būtinos „Adria“ gyvybingumui atkurti. Kalbant apie AAT pardavimą, jis įvyko prieš kelis mėnesius iki restruktūrizavimo plano patvirtinimo, t. y. tokiu metu (2010 m. pabaigoje, 2011 m. pradžioje), kai bendrovei „Adria“ akivaizdžiai žūtbūt reikėjo finansavimo. Be to, reguliariųjų maršrutų panaikinimas neatrodė priimtinas kaip kompensacinės priemonės, atsižvelgiant į tai, kad restruktūrizavimo plane dauguma tų maršrutų (27 iš 31) buvo nurodyti kaip nuostolingi ir, siekiant užtikrinti bendrovės gyvybingumą, juos bet kokiu atveju reikėtų nutraukti. Komisija taip pat abejojo, ar būtų galima visiškai sutikti su siūlomu […] EUR bendrovės „Adria“ įnašu, visų pirma todėl, kad neaišku, ar sumos, gautos pardavus AAT ir banko paskolas konvertavus į nuosavybės vertybinius popierius, galėtų būti laikomos nuosavu įnašu. Kadangi tuo metu, kai buvo suteiktos priemonės, bendrovė „Adria“, panašu, patyrė sunkumų, o sunkumų patiriančios įmonės gali gauti tik sanavimo ir (arba) restruktūrizavimo pagalbą, Komisija taip pat išreiškė abejonių, ar būtų laikomasi principo „pirmą ir paskutinį kartą“, ypač kalbant apie 2011 m. kapitalo padidinimą.
6. PASTABOS DĖL SPRENDIMO PRADĖTI PROCEDŪRĄ
6.1. Slovėnijos pastabos
(46)
Savo pastabose dėl Komisijos sprendimo pradėti procedūrą Slovėnija teigia, kad 1, 2 ir 3 priemonės nėra valstybės pagalba, nes KAD ir PDP sprendimai negali būti laikomi priskirtinais valstybei. Visų pirma Slovėnija pažymėjo, kad tai, jog valstybė turi 100 % akcijų, nėra pakankamas pagrindas daryti išvadą, kad priemonės priskirtinos valstybei. Be to, Slovėnija pažymi, kad vertinimo ataskaitos, kuriose nustatyta akcijų vertė, buvo tinkamos, todėl buvo laikomasi rinkos ekonomikos investuotojo principo, taigi atmetama prielaida, kad bendrovei „Adria“ suteiktas pranašumas. Kalbant konkrečiai apie 3 priemonę, Slovėnija teigia, jog tai, kad kartu su PDP 20 % akcijų pari passu pasirašė dvi privačios turizmo agentūros, buvo reikšminga ir parodė, kad rinkoje neabejojama bendrovės „Adria“ gyvybingumu, ir tai leistų atmesti prielaidą, kad buvo suteikta valstybės pagalba.
(47)
Dėl 5 priemonės Slovėnija pakartoja, kad PDP veiksmai negali būti laikomi priskirtinais valstybei. Kalbant apie bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ veiksmus, Slovėnija mano, kad negalima daryti išvados dėl valstybės poveikio įmonės sprendimui pirkti AAT remiantis tuo, kad tam tikrus stebėtojų tarybos narius pasiūlė valstybė, KAD ir SOD. Slovėnija taip pat mano, kad 2010 m. balandžio mėn. vertinimo ataskaita, kurioje nurodyta AAT, kaip bendrovės „Adria“ techninės priežiūros padalinio, vertė buvo 14,4-14,9 mln. EUR, negali būti laikoma pasenusia ir kad nėra jokių požymių, jog vertinimo ataskaitoje būtų atsižvelgta į sąveiką su bendrove „Adria“. Be to, Slovėnija tvirtina, kad bendrovių PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ valdybų protokolai įrodo, jog sprendimas įsigyti ATT buvo priimtas remiantis ekonomiškai racionaliais sumetimais. Dėl šių priežasčių prielaida, kad 5 priemone suteikta valstybės pagalba, būtų atmesta.
(48)
Slovėnija taip pat ginčija tai, kad bendrovė „Adria“ laikoma sunkumų patiriančia įmone, ir mano, kad bendrovę „Adria“ būtų galima laikyti patiriančia sunkumų tik 2011 m. sausio mėn., t. y. tuo metu, kai taikyta 4 priemonė.
(49)
Dėl 4 priemonės Slovėnija atmeta prielaidą, kad buvo suteikta pagalba, teigdama, kad NLB skolos konvertavimas į nuosavybės vertybinius popierius nėra priskirtinas valstybei. Be to, Slovėnija mano, kad į nuosavybės vertybinius popierius konvertuotos negrąžintos paskolos buvo visiškai užtikrintos įkeistais orlaiviais ir pastatais, o bankai, konvertuodami jas į nuosavybės vertybinius popierius, prisiėmė naują verslo riziką. Šiuo požiūriu skolos konvertavimas į nuosavybės vertybinius popierius atitiktų grynųjų pinigų injekciją. Slovėnija taip pat pažymi, jog bankai ir valstybė vieni kitiems darė įtaką siekdami priimti sprendimą dėl investicijų, kuris, Slovėnijos nuomone, buvo pagrįstas patikimu restruktūrizavimo planu, ir daro išvadą, kad sprendimai dėl investicijų buvo priimami vienu metu, taigi atmetama prielaida, kad bendrovei „Adria“ suteiktas koks nors nepagrįstas pranašumas.
(50)
Kadangi Slovėnija mano, kad 1, 2, 3 ir 5 priemonėms valstybės ištekliai nenaudoti, ji nepateikė jokio šių priemonių suderinamumo pagrindo. Tačiau ji pateikė 4 priemonės suderinamumo pagrindą, jeigu Komisija padarytų išvadą, kad ta priemonė yra valstybės pagalba. Kadangi, Slovėnijos teigimu, bendrovę „Adria“ būtų galima laikyti patiriančia sunkumų tik 2011 m. sausio mėn. (žr. (48) konstatuojamąją dalį), 4 priemonė, remiantis pateiktu restruktūrizavimo planu, būtų su vidaus rinka suderinama restruktūrizavimo pagalba, kaip nustatyta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 3.2 skirsnyje.
(51)
Kalbant apie gyvybingumo atkūrimą, Slovėnija mano, kad restruktūrizavimo planu užtikrinamas ilgalaikis bendrovės „Adria“ gyvybingumas, ir pabrėžia, kad, remiantis Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėmis, restruktūrizavimo plane pateikiamas rinkos tyrimas ir bendrovės sunkumų atsiradimo priežasčių analizė, taip pat numatyta atsisakyti veiklos, kuri, atlikus restruktūrizavimą, tebebūtų struktūriškai nuostolinga. Kaip nurodyta 31 konstatuojamojoje dalyje, Slovėnija pateikė keletą restruktūrizavimo plano pakeitimų, ir šiuo metu restruktūrizavimo plane numatyta, kad restruktūrizavimo laikotarpis tęsis iki 2015 m., taip pat numatyta keletas papildomų restruktūrizavimo priemonių, kad būtų užtikrintas ilgalaikis gyvybingumas. Slovėnija taip pat pabrėžia, kad atnaujintu restruktūrizavimo planu užtikrinama, jog ilgalaikis bendrovės gyvybingumas bus atkurtas iki 2015 m. pabaigos net ir pagal blogiausio atvejo scenarijų, o nuosavo kapitalo grąža sieks […] % 2014 m. ir […] % 2015 m., t. y. daugiau nei lygiai, kuriems Komisija pritarė sprendime dėl „Air Malta“ (18).
(52)
Slovėnija laikosi nuomonės, kad pajėgumų sumažinimas (nutraukiant reguliariojo oro susisiekimo paslaugas) […] % ir […] % žiemos ir vasaros sezonais, laiko tarpsnių perdavimas tam tikruose oro uostuose, įskaitant koordinuojamus (perpildytus) oro uostus, ir AAT pardavimas yra tinkamos ir proporcingos kompensacinės priemonės. Slovėnija taip pat tvirtina, kad panaikinti maršrutai iš tikrųjų buvo pelningi remiantis vadinamąja bendrąja marža (teigiama C1 išlaidas padengiančių pajamų suma), kuriai Komisija pritarė bylose Air Malta ir Czech Airlines (19).
(53)
Kalbant apie pagalbos apribojimą iki mažiausios sumos (nuosavas įnašas), Slovėnija, atsižvelgdama į tai, kas paaiškinta pirmiau, tvirtina, kad AAT pardavimas nesusijęs su valstybės pagalba, todėl pardavimo pajamos, sudarančios 14,7 mln. EUR, turėtų būti pripažintos nuosavu įnašu. Slovėnija taip pat mano, kad nuosavu įnašu turėtų būti laikoma visa bankų skolos konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius operacijų suma, t. y. 19,7 mln. EUR. Be to, Slovėnija pateikė informaciją apie orlaivių, įkeistų už atitinkamas paskolas, vertes, kartu su atitinkama AVAC ataskaita (20), kurioje nurodytos tų orlaivių vertės. Prie to pridėjus tam tikro turto pardavimą […], remiantis atnaujintu restruktūrizavimo planu, nuosavo įnašo dydis viršytų [50-54] %.
(54)
Galiausiai, kalbant apie principą „pirmą ir paskutinį kartą“, Slovėnija laikosi nuomonės, kad šio principo buvo laikomasi, nes 1, 2, 3 ir 5 priemonės (pastaroji įgyvendinta prieš 4 priemonę) nebuvo valstybės pagalba bendrovei „Adria“.
6.2. Suinteresuotųjų šalių pastabos
(55)
Vykstant oficialiai tyrimo procedūrai Komisija gavo tik „Ryanair“ pastabas; „Ryanair“ pritaria preliminarioms Komisijos išvadoms, kad vertinamos priemonės yra valstybės pagalba ir yra nesuderinamos su vidaus rinka.
(56)
Tačiau „Ryanair“ teigė, kad sprendime pradėti procedūrą Komisijos pateiktas rinkos ekonomikos investuotojo principo vertinimas nėra išsamus, nes Komisija turėjo išnagrinėti, ar privatus investuotojas būtų nusprendęs iš anksto likviduoti bendrovę „Adria“, o ne suteikti jai papildomo kapitalo (21). „Ryanair“ teigia, kad Komisija savo sprendimuose pradėti procedūrą turėjo įvertinti, ar valstybei naudingiau likviduoti bendrovę „Adria“ nei suteikti papildomų lėšų. Nors „Ryanair“, jos manymu, neturėjo pakankamai informacijos, kad pateiktų pastabų dėl restruktūrizavimo plano, ji nurodė abejojanti, kad bendrovė „Adria“ vėl dirbs pelningai.
(57)
„Ryanair“ taip pat teigė, kad dėl bet kokios pagalbos bendrovei „Adria“ nukentėtų „Ryanair“ padėtis rinkoje, nes taip žlugdomos „Ryanair“ pastangos plėtoti savo rinką, o „Ryanair“ praranda pajamas.
6.3. Slovėnijos pastabos dėl suinteresuotųjų trečiųjų šalių pastabų
(58)
Slovėnija išsamiai atsakė į „Ryanair“ pastabose išdėstytus argumentus. Visų pirma Slovėnija pažymėjo, kad bendrovei „Adria“ kapitalo injekcijas skyrė ne tik valstybė, bet ir privatūs investuotojai, taip pat subjektai, kurių veiksmų, Slovėnijos teigimu, negalima priskirti valstybei. Be to, Slovėnija mano, kad „Ryanair“, tvirtindama, jog valstybė turėjo teikti pirmenybę bankrotui, o ne bendrovės „Adria“ restruktūrizavimui ir ilgalaikiam gyvybingumui, klaidingai aiškino teismų praktiką. Slovėnijos teigimu, bendrovės „Ryanair“ nurodytas kriterijus buvo netinkamas, nes jis būtų taikytinas tik bendrovės „Adria“ kreditoriams, o ne investuotojams: kadangi Slovėnija paskolų bendrovei nebuvo suteikusi, ji negali reikalauti likviduoti bendrovę.
(59)
Slovėnija pažymėjo, kad Komisija aptarė bendrovės „Adria“ restruktūrizavimo plano prielaidą, ir pabrėžė, kad „Ryanair“ abejonės dėl to, ar bendrovė „Adria“ galėtų atkurti gyvybingumą, yra nepagrįstos. Galiausiai Slovėnija teigė, kad tariama žala „Ryanair“ padėčiai rinkoje yra nepagrįsta.
7. PRIEMONIŲ VERTINIMAS
(60)
Šiame sprendime visų pirma nagrinėjamas klausimas, ar bendrovė „Adria“ yra sunkumų patirianti įmonė pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires (7.1 skirsnis). Toliau tiriama, ar nagrinėjamos priemonės yra valstybės pagalba bendrovei „Adria“ pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį (7.2 skirsnis) ir ar tokia pagalba, jei ji buvo suteikta, yra teisėta (7.4 skirsnis) ir suderinama su vidaus rinka 7.5 skirsnis).
7.1. Bendrovės „Adria“ patiriami sunkumai
(61)
Bendrovės „Adria“ finansinė būklė nuo 2008 m. nuolat blogėjo - sumažėjo pardavimo mastas, buvo neigiamas EBT (pajamų neatskaičius mokesčių) rodiklis ir neigiamas nuosavas kapitalas. Remiantis Slovėnijos valdžios institucijų pateikta informacija, pagrindiniai bendrovės „Adria“ finansiniai rodikliai 2007-2011 m. buvo tokie:
6 lentelė
Pagrindiniai bendrovės „Adria“ finansiniai duomenys 2007 m.-2011 m. birželio mėn. (mln. EUR)
2007 m.
2008 m.
2009 m.
2010 m.
2011 m. birželio mėn.
Apyvarta
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Grynasis rezultatas
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA (pajamos neatskaičius mokesčių, nusidėvėjimo ir amortizacijos)
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Registruotasis kapitalas
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Nuosavas kapitalas
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Svertas
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Pagrindinės veiklos grynųjų pinigų srautai
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
2011 finansinius metus bendrovė „Adria“ baigė turėdama 12 mln. EUR nuostolių (24), o 2012 m. nuostoliai siekė 10,8 mln. EUR (25). Taip pat atrodo, kad 2013 m. bendrovė „Adria“ nuostolius sumažino iki 3,1 mln. EUR (26).
(63)
Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunktyje nustatyta, kad bendrovė patiria sunkumų, jei „ji yra praradusi daugiau kaip pusę savo registruoto kapitalo ir daugiau kaip vieną jo ketvirtadalį - per pastaruosius 12 mėnesių“. Šia nuostata išreiškiama prielaida, kad netekusi didelės registruotojo kapitalo dalies bendrovė nesugebės sumažinti nuostolių, todėl artimiausiu arba vidutinės trukmės laikotarpiu ji beveik neabejotinai bus priversta nutraukti veiklą (kaip nurodyta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 9 punkte).
(64)
Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, nuo 2007 m. iki 2011 m. birželio mėn. registruotojo kapitalo prarasta nebuvo ir jis net padidėjo. Tačiau Komisija pažymi, kad 2010 m. ir 2011 m. bendrovės nuosavas kapitalas tapo neigiamas. Tuo pat metu bendrovė nesiėmė atitinkamų priemonių nuosavo kapitalo sumažėjimo klausimui spręsti. Ankstesnėse bylose (27) Komisija padarė išvadą, kad tuo atveju, kai bendrovės nuosavas kapitalas yra neigiamas, daroma a priori prielaida, kad Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunktyje nustatyti kriterijai yra tenkinami - taip būtų bendrovės „Adria“ atveju bent nuo 2010 m. Bendrasis Teismas neseniai priimtame sprendime (28) taip pat padarė išvadą, kad bendrovė, kurios nuosavas kapitalas yra neigiamas, yra sunkumų patirianti bendrovė.
(65)
Be to, pasirodo, kad iki 2010 m. pabaigos bendrovės „Adria“ patiriami sunkumai pasiekė aukščiausią lygį. Tuo metu spaudoje buvo minima galimybė, kad bendrovė „Adria“ bus perduota likvidavimo administratoriui arba net bus skelbiamas bankrotas (29). Tai galėtų būti vertinama kaip požymis, kad bendrovė „Adria“ bent jau tuo metu atitiko Slovėnijos teisės aktuose nustatytus kriterijus, kad jai būtų taikoma kolektyvinė nemokumo procedūra, kaip numatyta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto c papunktyje.
(66)
Dėl pirmiau nurodytų priežasčių Komisija, atsižvelgdama į sprendimą pradėti procedūrą, daro išvadą, kad 2010 m. ir 2011 m., t. y. tuo metu, kai buvo suteiktos 3, 4 ir 5 priemonės, bendrovė „Adria“ buvo sunkumų patirianti įmonė pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 10 punkto a papunktį ir (arba) 10 punkto c papunktį.
(67)
Be to, iš (61) konstatuojamojoje dalyje pateiktos 6 lentelės matyti, kad 2010 m. ir 2011 m. bendrovė „Adria“ taip pat galėtų būti laikoma patiriančia sunkumų pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 11 punktą, kuriame nurodyta, kad įmonė gali būti laikoma patiriančia sunkumų, „jei jai būdingi įprasti … bruožai, pvz., augantys nuostoliai, mažėjanti apyvarta, didėjančios atsargos, pajėgumų perteklius, mažėjantys grynųjų pinigų srautai, augančios skolos, didėjančios palūkanos ir mažėjanti arba nulinė grynojo turto vertė“.
(68)
Tačiau Komisija laikosi nuomonės, kad 2007-2009 m. bendrovei „Adria“ nebuvo būdingi įprasti sunkumų patiriančių įmonių bruožai, kaip numatyta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 11 punkte. Kalbant apie 2008 m., bendrovė „Adria“ pirmą kartą nagrinėjamu laikotarpiu patyrė 3,2 mln. EUR nuostolių. Kaip Slovėnija teisingai nurodo, 2008 m. bendrovės „Adria“ pajamos ir grynųjų pinigų srautai išaugo, palyginti su ankstesniais metais (atitinkamai nuo 179,2 mln. EUR iki 205,4 mln. EUR ir nuo 16,9 mln. EUR iki 18,5 mln. EUR). Be to, jos registruotasis kapitalas išliko toks pat - 6,8 mln. EUR.
(69)
Komisija taip pat pažymi, kad 2008 m. ir 2009 m. grynosios bendrovės „Adria“ pajamos neatskaičius mokesčių sudarė 3,2 mln. EUR ir 14 mln. EUR. Tais pačiais metais, bendrovės ekonominiai rezultatai, neįtraukiant nusidėvėjimo, buvo teigiami - EBT+DA siekė atitinkamai 10,9 mln. EUR ir 1,6 mln. EUR (žr. (61) konstatuojamojoje dalyje pateiktą 6 lentelę). Nuo 2010 m. bendrovės „Adria“ EBT+DA tapo neigiamas. Kadangi dėl 2 priemonės buvo nuspręsta 2009 m. sausio mėn., o visos akcijos pasirašytos 2009 m. liepos mėn., Komisija negali padaryti tvirtos išvados, kad tuo metu buvo matyti aiški neigiamų rezultatų tendencija, leidžianti daryti išvadą, kad „Adria“ buvo sunkumų patirianti įmonė pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires.
(70)
Todėl Komisija laikosi nuomonės, kad 2007-2009 m., t. y. kai buvo suteiktos 1 ir 2 priemonės, bendrovė „Adria“ negalėtų būti laikoma sunkumų patiriančia įmone.
7.2. Valstybės pagalbos buvimas
(71)
Remiantis SESV 107 straipsnio 1 dalimi, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.
(72)
Kad galėtų padaryti išvadą, ar buvo suteikta valstybės pagalba, Komisija turi įvertinti, ar kiekviena iš penkių vertinamų priemonių atitinka visus SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytus kriterijus (t. y. valstybės išteklių perdavimo, atrankiojo pranašumo, galimo konkurencijos iškraipymo ir poveikio ES vidaus prekybai).
7.2.1. 1 ir 2 priemonės: 2007 m. ir 2009 m. kapitalo padidinimas
(73)
Komisija pirmiausia išnagrinės, ar 1 ir 2 priemonėmis bendrovei „Adria“ buvo suteiktas nepagrįstas atrankusis pranašumas.
(74)
Šiuo atžvilgiu Komisija savo sprendime pradėti procedūrą pažymėjo, kad KAD sumokėta akcijų kaina buvo mažesnė už dviejose vertinimo ataskaitose nustatytą vertę. 2007 m. vasario mėn. KAD įsigijo naujų bendrovės „Adria“ akcijų po 27 EUR už akciją, t. y. už mažesnę kainą nei vertinimo ataskaitoje nustatyta vertė, kuri […] buvo […] EUR už akciją (žr. 15 konstatuojamąją dalį). 2009 m. sausio mėn. KAD įsigijo akcijų po 22 EUR už akciją, t. y. už mažesnę kainą nei vertinimo ataskaitoje nustatyta vertė, kuri […] buvo […] EUR už akciją (žr. 18 konstatuojamąją dalį). Tačiau Komisija išreiškė abejonių dėl šių ataskaitų patikimumo, inter alia, nes nuo to momento, kai kapitalas buvo padidintas (atitinkamai 2007 m. vasario mėn. ir 2009 m. sausio mėn.), iki to momento, kai bendrovės akcijos buvo įvertintos (atitinkamai […] ir […]), praėjo daug laiko.
(75)
Komisija įvertino duomenis ir įrodymus, kuriuos Slovėnija pateikė apie šias ataskaitas pradėjus oficialią tyrimo procedūrą. Dėl 1 priemonės Slovėnija paaiškino, kad ataskaita pagrįsta 2006 m. rugsėjo 30 d. duomenimis, ir tuo metu, kai vertintojas rengė ataskaitą, tai buvo naujausi turimi duomenys. Kalbant apie 2 priemonę, matyti, kad vertinimo ataskaita buvo užsakyta tuo pat metu, kai bendrovės „Adria“ visuotinis akcininkų susirinkimas nusprendė padidinti kapitalą. Be to, Komisija neturi pagrindo manyti, kad vertintojas („P&S Capital“) nebuvo visiškai nepriklausomas.
(76)
Be to, nors nuo to momento, kai bendrovės akcijos buvo įvertintos, iki to momento, kai kapitalas buvo padidintas, iš tikrųjų praėjo […] mėnesiai, Komisija nerado jokių įrodymų, patvirtinančių, kad šis laiko tarpas tikrai turėjo poveikį apskaičiuotai bendrovės „Adria“ akcijų vertei.
(77)
Komisija pažymi, kad ataskaitose naudotas vertinimo metodas (numatomų laisvų grynųjų pinigų srautų (30) grynoji dabartinė vertė) yra plačiai pripažintas įsigijimo atvejais. Be to, išsami ataskaitų analizė rodo, kad jose naudotos formulės vertinimo tikslais buvo tinkamos ir buvo taikytos tinkamai, o prielaidos ir prognozės dėl apyvartos augimo ir pelningumo atrodė realios. Visų pirma, dėl 2007 m. kapitalo injekcijos (1 priemonė) parengtoje vertinimo ataskaitoje numatytos vidutinės pajamų augimo ir pelningumo normos atitinka nustatytų ankstesnių normų intervalą. Dėl 2009 m. kapitalo injekcijos (2 priemonė) parengtoje vertinimo ataskaitoje numatytos pajamų augimo ir pelningumo normos yra mažesnės nei nustatytos ankstesnės normos dėl šių priežasčių: a) didelį ekonomikos augimą 2008 m. daugiausia lėmė Slovėnijos pirmininkavimas ES; b) lėtas pasaulio ekonomikos augimas; ir c) įtempta padėtis finansų rinkose. Kitos ataskaitose naudojamos prielaidos taip pat atrodo realios. Be to, Komisija pažymi, kad jau prieš kapitalo padidinimą KAD buvo didžiausias bendrovės „Adria“ akcininkas (31), o didinant kapitalą buvo siekiama finansuoti esamą (ir pelningą) KAD investiciją.
(78)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Komisija pažymi, kad 2007 m. ir 2009 m. kapitalo didinimo operacijos gali būti laikomos suderinamomis su rinka ir jomis bendrovei „Adria“ nebuvo suteiktas nepagrįstas pranašumas.
(79)
Todėl Komisija daro išvadą, kad 1 ir 2 priemonės yra investicijos, kurias rinkos ekonomikos investuotojas panašiomis aplinkybėmis (32) būtų atlikęs, todėl atmetama prielaida, kad buvo suteikta valstybės pagalba, taigi nereikia toliau vertinti, ar būtų įvykdytos kitos kartu taikomos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.
7.2.2. 3 priemonė: 2010 m. kapitalo padidinimas
(80)
Kaip nurodyta (73) konstatuojamojoje dalyje, viena iš būtinų valstybės pagalbos buvimo sąlygų yra ta, kad priemone pagalbos gavėjui suteikiamas nepagrįstas atrankusis pranašumas. Toliau Komisija įvertins, ar 3 priemonė šią sąlygą atitinka.
(81)
Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija pažymėjo, kad PDP ir privačių turizmo agentūrų už bendrovės „Adria“ akcijas sumokėta kaina, t. y. 12 EUR už akciją, buvo mažesnė už vertinimo ataskaitoje nustatytą kainą, t. y. […] EUR už akciją. Kaip 1 ir 2 priemonių atveju, Komisija išreiškė abejonių dėl šios ataskaitos patikimumo, daugiausia dėl didelio […] mėnesių laiko tarpo tarp to momento, kai kapitalas buvo padidintas (2010 m. rugsėjo mėn.), ir to momento, kuriuo ataskaitoje akcijos buvo įvertintos ([…]).
(82)
Slovėnijos valdžios institucijų pateikta informacija Komisijos abejones šiuo atžvilgiu iš dalies išsklaidė. Tačiau, neatsižvelgdama į tai, Komisija primena, kad remdamosi ta pačia informacija ir vertinimu dvi privačios turizmo agentūros („Kompas d.d.“ ir „Palma d.o.o.“) dalyvavo 2010 m. didinant kapitalą pasirašydamos 20 % kapitalo didinimo sumos, o PDP skyrė likusią 80 % dalį. Privačios turizmo agentūros ir PDP dalyvavo tomis pačiomis sąlygomis ir akcijas pasirašė tą pačią dieną. Be to, tiek privačių investuotojų dalyvavimo, tiek PDP įnašo atveju buvo skirtos grynųjų pinigų injekcijos. Savo sprendime pradėti procedūrą Komisija pabrėžė, kad privačios investicijos, sudarančios 20 %, iš esmės galėtų būti vertinamos kaip požymis, jog atitinkama investicija rinkoje buvo palaikoma, nors operacija turėjo būti vertinama atsižvelgiant ir į bendrovės „Adria“ padėtį tuo metu, ir į tai, kad 3 priemonė buvo trečias kapitalo padidinimas per maždaug 3,5 metų laikotarpį.
(83)
Komisija pirmiausia pažymi, kad Slovėnija pateikė įrodymų, patvirtinančių, jog „Kompas d.d.“ ir „Palma d.o.o.“ yra visiškai privačios bendrovės, kurių valstybė niekaip nekontroliuoja ar kurioms nedaro jokio poveikio. Be to, kaip nurodyta (79) konstatuojamojoje dalyje, 1 ir 2 priemonės nebuvo valstybės pagalba. Atsižvelgiant į tai, atrodo, kad sprendimai dėl investicijų, kuriuos privatus investuotojas būtų priėmęs, negali būti vertinami kaip darantys poveikį privačių turizmo agentūrų sprendimams investuoti į bendrovę „Adria“. Komisija taip pat pažymi, kad privačios turizmo agentūros bendrovės „Adria“ akcijas pasirašė tą pačią dieną kaip PDP, jos sumokėjo tokią pat kainą, jų investicija atlikta tomis pačiomis sąlygomis, o PDP ir privačios turizmo agentūros kapitalo didinimo sumą padengė grynųjų pinigų injekcijomis.
(84)
Bet kokiu atveju, net jei Komisija padarytų išvadą, kad PDP dalyvavimas būtų susijęs su valstybės išteklių naudojimu ir priskirtinas valstybei (šiuo klausimu žr. 89-91 konstatuojamąsias dalis), privačios investicijos, sudarančios 20 %, negali būti laikomos nereikšmingomis, palyginti su valstybės intervencija pagal nusistovėjusią Teismo praktiką (33). Be to, atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija negali padaryti išvados, kad PDP elgesys tikrai turėjo poveikį privačių turizmo agentūrų sprendimui investuoti į bendrovę „Adria“. Tai, kad 2010 m. bendrovė „Adria“ buvo laikoma patiriančia sunkumų (žr. 7.1 skirsnį), šios išvados nekeičia.
(85)
Be to, remiantis Slovėnijos pateiktais įrodymais, neatrodo, kad privačios turizmo agentūros turėjo kitų motyvų investuoti į bendrovę „Adria“, išskyrus pelno siekimą. Šiuo atžvilgiu Komisija atkreipia dėmesį į Slovėnijos pateiktą ataskaitą dėl strateginių bendrovės „Adria“ krypčių 2009-2014 m. laikotarpiu (šią ataskaitą investuotojai, atrodo, turėjo priimdami sprendimą dėl investicijų); ataskaitoje numatoma, kad, gavusi maždaug 2,5 mln. EUR kapitalo injekciją ir įgyvendinusi tam tikras priemones, įskaitant didesnes vidutines už keleivį gaunamas pajamas ir sąnaudų mažinimą, nuo 2010 m. iki 2014 m. bendrovė „Adria“ dirbs pelningai. Ši ataskaita galėtų būti laikoma papildomu rodikliu, kad privačios turizmo agentūros iš tikrųjų buvo įsitikinusios savo investicijos pelningumu.
(86)
Todėl Komisija laikosi nuomonės, kad privačių turizmo agentūrų sprendimas investuoti į bendrovę „Adria“ buvo priimtas pari passu su PDP sprendimu, o jų investicija buvo reikšminga. Be to, Komisija neturi pagrindo abejoti, kad privačios turizmo agentūros investuoti į bendrovę „Adria“ nusprendė siekdamos pelno. Tuo remdamasi Komisija daro išvadą, kad 3 priemone bendrovei „Adria“ nebuvo suteiktas nepagrįstas pranašumas, todėl atmetama prielaida, kad buvo suteikta valstybės pagalba, taigi nereikia toliau vertinti, ar būtų įvykdytos kitos kartu taikomos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.
7.2.3. 4 priemonė: 2011 m. kapitalo padidinimas
(87)
2011 m. rugsėjo 30 d. Slovėnija grynųjų pinigų injekcija pasirašė 70 % (49,5 mln. EUR) 2011 m. bendrovės „Adria“ kapitalo didinimo sumos. Slovėnija pinigus investavo per Slovėnijos ilgalaikio turto valdymo agentūrą (toliau - AUKN). Be to, PDP grynųjų pinigų injekcija pasirašė dar 1 % (0,5 mln. EUR) kapitalo didinimo sumos. Kitą kapitalo didinimo dalį (t. y. 19,7 mln. EUR) sudarė kelių bankų atliktas skolos konvertavimas į nuosavybės vertybinius popierius: NLB -20 %, „Abanka Vipa d.d.“ - 5 %, „Unicredit Bank of Slovenia d.d.“ - 2 % ir „Hypo Alpe-Adria Bank d.d.“ - 2 %.
(88)
AUKN buvo įsteigta Slovėnijos Respublikos institucinio kapitalo investicijų valdymo įstatymu (34), jos valdybą paskyrė Nacionalinė Asamblėja, ji buvo tiesioginė Slovėnijos Respublikos biudžeto naudotoja, o joje dirbo valstybės tarnautojai (35). Taigi aišku, kad AUKN veiksmai priskirtini valstybei ir jiems panaudoti valstybės ištekliai, be to, Slovėnija to neginčija. Kaip papildomą požymį Komisija nurodo 2011 m. birželio 23 d. Slovėnijos Ministro Pirmininko tarnybos pranešimą spaudai: „Šiandien vykusiame posėdyje Vyriausybė […] nusprendė, kad [AUKN] suteiks 49,5 mln. EUR investiciją į bendrovės“ Adria Airways d.d. „nuosavą kapitalą, o akcinė bendrovė [PDP] sumokės 500 000 EUR […]. Aktyviai dalyvaudama šiame procese, Slovėnijos Respublika ir ateityje norėtų patenkinti savo interesus reguliariojo oro susisiekimo paslaugų, kurias teikia buveinę Slovėnijoje turintis vežėjas, srityje.“ (36)
(89)
Kalbant apie PDP, Komisija mano, kad esama požymių pagal bylos Stardust Marine sprendimą (37), leidžiančių Komisijai padaryti išvadą, kad PDP buvo įsteigta vykdyti politiką, dėl kurios sprendžia Slovėnijos valdžios institucijos, o jos sprendimas investuoti į 4 priemonę priskirtinas valstybei ir tam naudojami valstybės ištekliai. Pirmiausia Komisija pažymi, kad Slovėnijos valstybė netiesiogiai valdo 100 % PDP (per KAD, SOD ir DSU). Šiuo požiūriu Komisija primena byloje ELAN priimtą sprendimą (38), kuriame ji padarė išvadą, kad KAD ir DSU, dviejų iš PDP savininkių, veiksmai priskirtini valstybei. Be to, valstybė turi visus balsus akcininkų komitete, kuris, savo ruožtu, skiria bendrovės direktorių valdybą. Pagal PDP įstatų 19 straipsnį direktorių valdyba turi leisti pirkti vertybinius popierius, kai sandorio vertė viršija 500 000 EUR.
(90)
Komisija, atsižvelgdama į savo sprendimą pradėti procedūrą, taip pat primena buvusio Slovėnijos finansų ministro pareiškimą jo kadencijos pabaigoje 2011 m. spalio 28 d. (t. y. po to, kai buvo įgyvendinta 4 priemonė): „Įsteigę specialią restruktūrizavimo bendrovę (PDP), Slovėnijos įmonėms suteikėme naujų finansavimo šaltinių, praktinės patirties ir žinių, pagrįstų gerosios įmonių restruktūrizavimo patirties pavyzdžiais. Bendrovės „Adria Airways“ ir „Unior“ neabejotinai yra didžiausios sėkmės pavyzdžiai.“ (39). Šis pareiškimas gali būti laikomas netiesioginiu priskyrimo valstybei įrodymu, kaip tai aiškinama bylos Stardust Marine sprendime. Slovėnijos pateikti argumentai, kad šis pareiškimas turėtų būti vertinamas atsižvelgiant į politines finansų ministro kadencijos pabaigos aplinkybes kaip „drąsus ir gana paprastas [pareiškimas], kurį norima sėkmingai perduoti žiniasklaidos priemonėmis“, neatrodo įtikinami. Galiausiai kaip dar vieną netiesioginį įrodymą Komisija įtraukia 2011 m. birželio 23 d. Slovėnijos Ministro Pirmininko tarnybos pranešimą spaudai (žr. (88) konstatuojamąją dalį), iš kurio matyti, jog Slovėnijos Vyriausybė nusprendė, kad 2011 m. didinant kapitalą PDP suteiks 0,5 mln. EUR.
(91)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija laikosi nuomonės, kad PDP dalyvavimas 2010 m. didinant kapitalą susijęs su valstybės išteklių naudojimu, o PDP veiksmai priskirtini valstybei.
(92)
Kalbant apie bankus, Komisija, atsižvelgdama į savo sprendimą pradėti procedūrą, pažymi, kad bankai „Abanka Vipa d.d.“, „Unicredit Bank of Slovenia d.d.“ ir „Hypo Alpe-Adria Bank d.d.“ yra visiškai privatūs subjektai. Kalbant apie NLB, tuo metu, kai buvo įgyvendinta 4 priemonė, banko kontrolinį akcijų paketą tiesiogiai (45,62 % akcijų) arba netiesiogiai per SOD (4,07 %) ir KAD (4,03 %) valdė valstybė (40), o vienintelis kitas stambusis akcininkas buvo bankas „KBC Bank“ (25 %). Tai, kad valstybė valdo NLB kontrolinį akcijų paketą, o tai reiškia daugumą balsų valdyboje ir stebėtojų taryboje, rodo, kad priemonės yra priskirtinos valstybei. Tačiau, remdamasi NLB įstatais, Komisija negali padaryti tvirtos išvados, kad jo sprendimas investuoti į bendrovę „Adria“ priskirtinas valstybei. Be to, iš NLB valdymo struktūros Komisija nenustatė jokio valdžios institucijų kišimosi. Komisija šiuo atžvilgiu taip pat nenustatė jokių netiesioginių įrodymų, kaip tai aiškinama bylos Stardust Marine sprendime. Dėl pirmiau nurodytų priežasčių Komisija mano, kad NLB sprendimas dalyvauti įgyvendinant 4 priemonę nėra priskirtinas Slovėnijai.
(93)
Išaiškinusi, kad AUKN ir PDP veiksmai yra priskirtini valstybei, Komisija turi įvertinti, ar dėl jų bendrovei „Adria“ buvo suteiktas nepagrįstas atrankusis pranašumas.
(94)
Slovėnija pirmiausia tvirtina, kad bankų sprendimas investuoti į bendrovę „Adria“ buvo priimamas vienu metu su valstybės sprendimu, todėl per se turėtų būti atmesta prielaida, kad buvo suteiktas pranašumas.
(95)
Komisija pirmiausia primena savo išvadą, kad 2011 m., t. y. tuo metu, kai buvo suteikta 4 priemonė, bendrovė „Adria“ buvo sunkumų patirianti įmonė (žr. 66 konstatuojamąją dalį).
(96)
Be to, Komisija pažymi, kad 2011 m. didinant kapitalą bankai dalyvavo konvertuodami 26 % esamų reikalavimų bendrovės „Adria“ atžvilgiu į nuosavybės vertybinius popierius. Kita vertus, valstybė ir PDP skyrė grynųjų pinigų injekcijas. Slovėnija teigia, kad iš visos 19,7 mln. EUR sumos, konvertuotos į nuosavybės vertybinius popierius, [10-20] mln. EUR atitiktų grynųjų pinigų injekciją, nes ta paskolų dalis buvo visiškai užtikrinta. Slovėnijos teigimu, bankai konvertavimo operacija, kuri galėtų būti laikoma lygiaverte [10-20] mln. EUR naujų lėšų injekcijai, būtų prisiėmę naują riziką.
(97)
Komisija įvertino Slovėnijos pateiktą informaciją ir daro išvadą, kad iš tikrųjų [10-20] mln. EUR iš 19,7 mln. EUR sumos, konvertuotos į nuosavybės vertybinius popierius, buvo visiškai ir tinkamai užtikrinta, daugiausia įkeistais bendrovės „Adria“ turimais orlaiviais. Norėdama nustatyti šių orlaivių vertę „Adria“ rėmėsi 2011 m. balandžio mėn. nepriklausomos bendrovės „Aircraft Value Analysis Company“ (toliau - AVAC) paskelbta ataskaita „Aircraft Value Reference“ („Orlaivių verčių žinynas“). Šioje ataskaitoje pateikiamos įvairių tipų orlaivių dabartinės bei būsimos vertės ir nuomos mokesčiai, nurodant didžiausių ir mažiausių verčių ribas. Siekiant įvertinti kaip užtikrinimo priemonę įkeistus orlaivius naudotos gerokai už AVAC nurodytą didžiausią vertę mažesnės vertės. Komisija laikosi nuomonės, kad, atsižvelgiant į tai, jog AVAC yra nepriklausoma bendrovė ir jos paslaugomis sektorius plačiai naudojasi, ataskaita yra patikimas orlaivių vertės nustatymo pagrindas.
(98)
Tačiau [0-10] mln. EUR skolos, konvertuotos į nuosavybės vertybinius popierius, nebuvo visiškai užtikrinta. Dėl šios dalies Komisija negali daryti išvados, kad tai atitiko grynųjų pinigų injekciją ir kad bankai prisiėmė naują riziką. Be to, likusios skolos sąlygos pagerėjo, o bendras rizikos lygis gerokai sumažėjo, nes negrąžintai (nekonvertuotai) skolos daliai ir toliau nustatytas toks pat įkaito lygis, kaip ir prieš konvertavimo operaciją. Ši bendra rizika dar sumažėja dėl to, kad kaip išankstinę skolos konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius sąlygą bendrovė „Adria“ turėjo […]. Be to, kai kuriais atvejais negrąžintos skolos sąlygos (palūkanų norma, grąžinimo grafikas ir t. t.) […].
(99)
Kita vertus, Slovėnija prisiėmė visą riziką už mažiausiai 49,5 mln. EUR, nes bendrovės „Adria“ akcininke ji tapo tik atlikus 2011 m. kapitalo injekciją. Bankai prisiėmė naują riziką, tačiau ne tokio pat lygio kaip Slovėnija, atsižvelgiant į tai, kad konvertavus skolą jų padėtis pagerėjo. Remiantis tuo, paaiškėjo, kad kai bankai nusprendė investuoti į bendrovę „Adria“, jų padėtis nebuvo panaši į valstybės padėtį.
(100)
Be to, negalima atmesti, kad bankų sprendimui investuoti į bendrovę „Adria“ įtakos turėjo valstybės elgesys. 2011 m. bendrovės „Adria“ metinėje ataskaitoje nurodoma, kad „2011 m. sausio 20 d. Slovėnijos […] Vyriausybė aiškiai suformulavo savo nuomonę ir išsakė poziciją dėl bendrovės „Adria Airways“, kaip nacionalinio oro vežėjo, svarbos Slovėnijos ekonomikai, Slovėnijos piliečiams ir svečiams iš užsienio. Savo sprendime Vyriausybė išdėstė savo planus, kad bendrovė „Adria Airways“ išliktų Slovėnijos nacionaliniu oro vežėju […].“ Kadangi šis sprendimas buvo priimtas gerokai prieš priimant restruktūrizavimo planą 2011 m. rugsėjo mėn., jis galėjo padėti bankams lengviau apsispręsti investuoti, atsižvelgiant į tai, kad valstybė jau parodė didelį suinteresuotumą remti bendrovę „Adria“ (41).
(101)
Remdamasi pirmiau išdėstytais argumentais Komisija atmeta Slovėnijos argumentus, kad valstybė ir bankai investavo pari passu sąlygomis.
(102)
Tačiau Komisija turi išnagrinėti, ar Slovėnijos investicija į bendrovę „Adria“ būtų suderinama su rinka. Slovėnija tvirtina, kad ji nusprendė dalyvauti įgyvendinant 4 priemonę remdamasi 2011 m. rugsėjo mėn. restruktūrizavimo planu, ir toks dalyvavimas turėtų būti laikomas atitinkančiu rinkos ekonomikos investuotojo principą.
(103)
Komisija preliminariai pažymi, kad, kitaip nei ankstesnių kapitalo didinimo operacijų atveju, 2011 m. kapitalas buvo padidintas neparengus vertinimo ataskaitos. Be to, pagal Teismo praktiką privatus investuotojas, svarstantis didelių skolų turinčios įmonės rekapitalizavimą, būtų pareikalavęs restruktūrizavimo plano, kurį įgyvendinus būtų atkurtas bendrovės gyvybingumas (42). Nagrinėjamu atveju Slovėnijos valdžios institucijos tvirtina, kad jos nusprendė dalyvauti 2011 m. didinant kapitalą remdamosi 2011 m. rugsėjo mėn. restruktūrizavimo planu.
(104)
Tačiau Komisija jau padarė išvadą, kad 2011 m. bendrovė „Adria“ buvo sunkumų patirianti įmonė (žr. 66 konstatuojamąją dalį). Todėl nepanašu, kad valstybė iš bendrovės „Adria“ galėtų per pagrįstą laikotarpį tikėtis įprastos investuoto kapitalo grąžos. Be to, Komisija toliau laikosi sprendime pradėti procedūrą išdėstytos nuomonės, jog restruktūrizavimo planas negali būti laikomas pakankamu pagrindu pripažinti, kad 2011 m. kapitalo padidinimas atitinka rinkos ekonomikos investuotojo principą. Pirma, pagal restruktūrizavimo planą (2011 m. rugsėjo mėn. pradinę versiją) gyvybingumą numatyta atkurti 2013 m., o pelno (EBT) marža bus labai maža (pagal realistinį scenarijų numatyta, kad pelno marža bus […] % 2013 m., […] % 2014 m. ir […] % 2015 m.). Nepakankamą grąža akcininkams taip pat rodo tai, kad plane tuo pačiu laikotarpiu prognozuojamas ypač mažas nuosavo kapitalo lygis - nuo […] EUR 2011 m. iki […] EUR 2015 m. Tai reikštų, kad 2011 m. suteiktas kapitalas, t. y. 69,7 mln. EUR, restruktūrizavimo laikotarpiu gerokai sumažėjo, todėl neduos jokios faktinės grąžos.
(105)
Slovėnija pateikė keletą 2011 m. balandžio-rugsėjo mėn. (t. y. prieš 2011 m. rugsėjo mėn. restruktūrizavimo planą) bendrovių „Airconomy“ ir „Adria“ parengtų tarpinių ataskaitų; jose turėjo būti pateikti kiekybiniai rodikliai, kurių nebuvo restruktūrizavimo plane ir kurie, regis, buvo pateikti visiems tuometiniams bendrovės „Adria“ akcininkams ir valstybei. Tačiau Komisija pažymi, kad tarpinės ataskaitos yra susijusios su 2011-2012 m. laikotarpiu, o restruktūrizavimo planas apima prognozes iki 2015 m., […]. Tuo remdamasi Komisija laikosi nuomonės, jog tarpinėse ataskaitose nepateikta būtinos trūkstamos informacijos, kad restruktūrizavimo planas atitiktų rinkos ekonomikos investuotojo principo kriterijų.
(106)
Remdamasi tuo, kas išdėstyta pirmiau, Komisija daro išvadą, kad 2011 m. padidinus kapitalą bendrovei „Adria“ buvo suteiktas nepagrįstas pranašumas. Šis pranašumas buvo atrankaus pobūdžio, nes bendrovė „Adria“ buvo vienintelė priemonės naudos gavėja.
(107)
Galiausiai Komisija turi apsvarstyti, ar, suteikus bendrovei „Adria“ pranašumą valstybės paramos negaunančių konkuruojančių bendrovių atžvilgiu, 4 priemonė galėjo iškraipyti konkurenciją ir daryti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai. Aišku, kad 4 priemonė galėjo daryti poveikį ES vidaus prekybai ir konkurencijai, nes bendrovė „Adria“ konkuruoja su kitomis ES oro transporto bendrovėmis, ypač nuo tada, kai 1993 m. sausio 1 d. įsigaliojo trečiasis oro transporto liberalizavimo etapas (trečiasis teisės aktų rinkinys). Be to, santykinai trumpesnių atstumų kelionių Europos Sąjungoje atveju oro transportas konkuruoja su kelių ir geležinkelių transportu, todėl poveikis gali būti daromas ir kelių bei geležinkelių transporto vežėjams.
(108)
Taigi 4 priemonė leido bendrovei „Adria“ tęsti veiklą, kad jai netektų taip, kaip kitoms konkuruojančioms bendrovėms, patirti pasekmių, kurias paprastai sukelia prasti finansiniai rezultatai.
(109)
Atsižvelgdama į pirmiau išdėstytus argumentus Komisija daro išvadą, kad 4 priemonė buvo valstybės pagalba bendrovei „Adria“ pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
7.2.4. 5 priemonė: AAT pardavimas 2010-2011 m.
(110)
Savo sprendime pradėti procedūrą dėl 41 ir 42 konstatuojamosiose dalyse nurodytų priežasčių Komisija priėjo prie preliminarios išvados, kad bendrovėms PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ įsigijus AAT akcijas bendrovei „Adria“ buvo suteiktas nepagrįstas pranašumas.
(111)
Atsižvelgdama į skirtingą bendrovių PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ įnašų pobūdį (grynieji pinigai, palyginti su skolos konvertavimu į nuosavybės vertybinius popierius) ir į argumentus dėl 4 priemonės (žr. 94-101 konstatuojamąsias dalis), Komisija daro išvadą, kad pari passu argumentai 5 priemonės atveju gali būti atmesti mutatis mutandis.
(112)
Nepaisant to, Komisija turi įvertinti, ar bendrovių PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ sprendimai dėl investicijų buvo ekonomiškai racionalūs, t. y. kad apdairus rinkos ekonomikos sąlygomis veikiantis subjektas panašiomis aplinkybėmis būtų veikęs taip pat. Šiuo atžvilgiu Komisija pirmiausia pažymi, kad bendra bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ ir PDP sumokėta kaina, t. y. 14,7 mln. EUR, atitinka AAT vertinimo ataskaitoje nustatytą verčių intervalą. Tačiau Komisija išreiškė abejonių dėl vertinimo ataskaitos, tvirtindama, kad ataskaitoje turėjo būti nustatyta AAT (tuo metu - bendrovės „Adria“ techninės priežiūros padalinys, žinomas kaip SVL), kaip savarankiško subjekto, vertė, neatsižvelgiant į grupės vidaus sąveiką. Komisija taip pat pažymėjo, kad nuo to momento, kai AAT/SVL buvo įvertinta ([…]), iki AAT pardavimo (2010 m. lapkričio mėn.-2011 m. kovo mėn.), praėjo daug laiko.
(113)
Komisija pirmiausia turi pažymėti, kad vertinimo ataskaitą parengė nepriklausomas ekspertas (KPMG), ir nėra jokio pagrindo manyti, kad ekspertas savo užduoties neatliko visiškai nepriklausomai. Kalbant apie laiko tarpą nuo akcijų vertinimo momento iki jų pardavimo, Slovėnija paaiškino, kad vertinimo ataskaita buvo parengta remiantis bendrovės „Adria“ finansine būkle 2009 m. gruodžio 31 d., t. y. naujausiais išorės audito patvirtintais duomenimis. Komisija pažymi, kad 5 priemonė pirmą kartą įgyvendinta 2010 m. lapkričio mėn., t. y. praėjus mažiau nei metams nuo AAT vertinimo dienos, kaip nurodyta vertinimo ataskaitoje. Be to, nors AAT vertinimo ataskaitoje atsižvelgiama į neigiamas bendrovės „Adria“ prognozes, joje išsamiai įvertintas techninės priežiūros, remonto ir kapitalinio remonto paslaugų veiklos segmentas ir padaryta išvada, kad neigiamos bendrovės tendencijos netaikomos AAT, o AAT yra pelningas padalinys. Be to, išsamiai išnagrinėjus vertinimo ataskaitą matyti, kad AAT/SVL buvo vertinama kaip atskiras verslo padalinys, faktiškai neatsižvelgiant į galimą sąveiką su bendrove „Adria“. Šiuo atžvilgiu pasirodo, kad vertinimo ataskaita buvo parengta tuo metu, kai buvo žinoma, jog AAT pradės teikti techninės priežiūros, remonto ir kapitalinio remonto paslaugas kitiems išorės klientams, būtent bendrovei „Spanair“, kuri ilgainiui pakeis bendrovę „Adria“ kaip pagrindinį AAT klientą. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, atsižvelgiant į tai, kad ataskaitoje pateikti naujausi turimi audito patvirtinti AAT finansiniai duomenys, ataskaitą parengė nepriklausomas ekspertas ir ji patikimai paremta visais svarbiais verslo aspektais, jos naudojimas kaip atitinkamos priemonės atskaitos taškas yra priimtinas. Galiausiai, nors tiesa, kad krizė dar nebuvo pasibaigusi, atrodo, kad Slovėnijos ekonomika labiausiai nukentėjo 2009 m. Iš tikrųjų, 2010 m. lapkričio mėn., kai PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ nusprendė pirkti AAT, Slovėnijos BVP augimo prognozės 2010 m., 2011 m. ir 2012 m. vėl buvo teigiamos (atitinkamai 1,1 %, 1,9 % ir 2,6 %) (43). Šiomis aplinkybėmis privatus investuotojas nebūtinai būtų atlikęs naują vertinimą, nes jis galėtų manyti, kad 2009 m. duomenimis pagrįstoje vertinimo ataskaitoje pateikta tiksli verslo apžvalga.
(114)
Dar svarbiau, Slovėnija pateikė įrodymų, patvirtinančių, kad tuo metu, kai buvo įgyvendinta 5 priemonė, AAT buvo pelninga, neturėjo pradelstų skolų, o jos skolos tvarkymas galėjo būti padengtas iš pelno. Be to, Slovėnija pateikė AAT prognozes iki 2014 m., pagal kurias 2010 m. AAT gaus […] EUR pelno atskaičius mokesčius ir toliau dirbs pelningai, o 2014 m. jos pelnas sieks maždaug […] EUR. Pasirodo, kad PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ priimant sprendimus dėl investicijų šios prognozės joms buvo prieinamos.
(115)
Slovėnija taip pat pateikė įrodymų, kad bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ sprendimą investuoti į AAT priėmė remdamasi ekonominiais sumetimais. 2010 m. rugpjūčio ir rugsėjo mėn.„Aerodrom Ljubljana“ valdyba ir stebėtojų taryba įvertino AAT akcijų įsigijimo galimybę.„Aerodrom Ljubljana“ įvertino dalies bendrovės „Adria“ neįvykdytų įsipareigojimų sureguliavimo naudą atsižvelgiant į operacijos sąlygas, kurios apėmė fiksuotą 8 % AAT privilegijuotųjų akcijų grąžą, […]. Nors pagal kitą vertinimą nurodyta mažesnė akcijų kaina, bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ stebėtojų taryba padarė išvadą, kad didesnė akcijų kaina pateisinama konvertavimo sąlygomis ([…]).
(116)
Kalbant apie antrąjį AAT pardavimo etapą, iš 2011 m. sausio 21 d. bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ stebėtojų tarybos posėdžio protokolo matyti, kad buvo aptarti skirtingų akcijų kainų ir bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ pasirinkimo parduoti sandorio nutraukimo privalumai ir trūkumai. Visų pirma, pasirinkimo parduoti sandorio buvo atsisakyta 2011 m. pradžioje įsigyjant paprastąsias akcijas, tačiau bendrovės „Aerodrom Ljubljana“ stebėtojų taryba vis tiek padarė išvadą, kad tai buvo ekonomiškai racionalu, nes mainais už pasirinkimo parduoti sandorio atsisakymą bendrovei „Aerodrom Ljubljana“ pavyko pasiekti vienodą bendrą AAT valdymą, nors ji ir turi mažiau akcijų negu PDP. Be to, stebėtojų taryba pažymėjo, kad AAT pirkimas turės teigiamos įtakos bendrovei „Aerodrom Ljubljana“: bendrovei „Adria“ nutraukus veiklą, apskaičiuotos oro uosto pajamos 2011 m. būtų sumažėjusios […] %.
(117)
Slovėnija taip pat pateikė įrodymų, kad PDP vadovybė sprendimą įsigyti AAT privilegijuotųjų akcijų ir paprastųjų akcijų priėmė dėl ekonomiškai racionalių priežasčių. Iš tikrųjų, iš PDP vadovybės posėdžių protokolų matyti, kad ji pati atliko AAT vertinimą, pagal kurį nurodyta kaina buvo […]-[…] EUR, o tai atitinka 34 konstatuojamojoje dalyje nurodytos vertinimo ataskaitos intervalą. Nors PDP investicijų vidinė grąžos norma siektų […] %, PDP pavyko su AAT susitarti dėl geresnių sąlygų, įskaitant fiksuotus 8 % dividendus.
(118)
Todėl Komisija daro išvadą, kad dėl PDP ir „Aerodrom Ljubljana“ sprendimų dalyvauti įgyvendinant 5 priemonę bendrovei „Adria“ nebuvo suteiktas nepagrįstas pranašumas, nes abu investuotojai elgėsi kaip apdairūs rinkos dalyviai ir sprendimus dėl investicijų priėmė dėl ekonomiškai pagrįstų priežasčių. Todėl nereikia vertinti, ar būtų įvykdytos kitos kartu taikomos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.
7.3. Išvada dėl pagalbos buvimo
(119)
Viena vertus, dėl pirmiau nurodytų priežasčių Komisija daro išvadą, kad 1, 2, 3 ir 5 priemonės nebuvo valstybės pagalba bendrovei „Adria“.
(120)
Kita vertus, kaip paaiškinta 7.2.3 skirsnyje, Komisija mano, kad 4 priemonė buvo valstybės pagalba, todėl vertins jos teisėtumą ir suderinamumą su vidaus rinka.
7.4. Pagalbos teisėtumas. 4 priemonė
(121)
SESV 108 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad valstybė narė pagalbos priemonės neįgyvendina tol, kol Komisija nepriima sprendimo, kuriuo leidžiama įgyvendinti šią priemonę. Komisija pažymi, kad Slovėnija dalyvavo 2011 m. didinant kapitalą (4 priemonė) prieš tai apie tą priemonę nepranešusi Komisijai, kad ši ją patvirtintų. Komisija apgailestauja, kad Slovėnija nesilaikė įsipareigojimo nesiimti veiksmų ir taip pažeidė SESV 108 straipsnio 3 dalyje nustatytą įsipareigojimą.
7.5. Pagalbos suderinamumas. 4 priemonė
(122)
Slovėnija mano, kad tuo atveju, jei Komisija nustatytų, kad 4 priemonė yra valstybės pagalba, ta priemonė būtų suderinama su vidaus rinka remiantis SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, visų pirma kaip restruktūrizavimo pagalba pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires.
(123)
SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkte nustatyta, kad gali būti leidžiama teikti pagalbą, jei ji skirta tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti ir jei ši pagalba netrikdo prekybos sąlygų taip, kad tai prieštarautų bendrajam interesui. Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, Komisija mano, kad 4 priemonės suderinamumas gali būti vertinamas tik pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą, visų pirma pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių nuostatas dėl restruktūrizavimo pagalbos.
7.5.1. Tinkamumas
(124)
Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 33 punktą restruktūrizavimo pagalbą gali gauti tik sunkumų patiriančios įmonės, kaip apibrėžta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 9-13 punktuose. Šiuo atžvilgiu Komisija jau padarė išvadą, kad 2011 m., t. y. tuo metu, kai buvo suteikta 4 priemonė, bendrovė „Adria“ buvo sunkumų patirianti įmonė (žr. 66 konstatuojamąją dalį).
(125)
Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 12 punkte nustatyta, kad naujai įsteigta įmonė negali gauti sanavimo ar restruktūrizavimo pagalbos net jei jos pradinė finansinė padėtis yra netvirta. Apskritai, įmonė laikoma naujai įsteigta trejus pirmuosius veiklos metus konkrečioje veiklos srityje. Bendrovė „Adria“ įsteigta 1961 m., todėl negali būti laikoma naujai įsteigta įmone. Be to, bendrovė „Adria“ nepriklauso verslo grupei pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 13 punktą.
(126)
Todėl Komisija daro išvadą, kad bendrovė „Adria“ gali gauti restruktūrizavimo pagalbą.
7.5.2. Ilgalaikio gyvybingumo atkūrimas
(127)
Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 34 punktą restruktūrizavimo pagalba turi būti teikiama su sąlyga, kad bus įgyvendintas restruktūrizavimo planas, kurį visais individualios pagalbos atvejais turi patvirtinti Komisija. 35 punkte paaiškinama, kad įgyvendinant restruktūrizavimo planą, kuris turi būti sudaromas kuo trumpesniam laikotarpiui, ilgalaikis įmonės gyvybingumas turi būti atkurtas per pagrįstą laikotarpį ir remiantis realiomis prielaidomis dėl būsimų veiklos sąlygų.
(128)
Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 36 punktą plane turi būti aprašytos aplinkybės, dėl kurių bendrovė patyrė sunkumų, ir atsižvelgiama į esamą padėtį bei ateities perspektyvas rinkoje pagal geriausio atvejo, blogiausio atvejo ir pagrindinį scenarijus.
(129)
Planas turi padėti pasiekti tokį pelningumą, kad, pasibaigus restruktūrizavimui, bendrovė galėtų padengti visas išlaidas, įskaitant nusidėvėjimą ir finansinius mokesčius. Tikėtina kapitalo grąža turi būti pakankamai didelė, kad restruktūrizuota įmonė galėtų savarankiškai konkuruoti rinkoje (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 37 punktas).
(130)
Kaip nurodyta sprendime pradėti procedūrą, Komisija abejojo, ar restruktūrizavimo planas yra pakankamai patikimas siekiant atkurti ilgalaikį bendrovės „Adria“ gyvybingumą, nes kai kurios jo prognozės, atrodo, pagrįstos kiekybiškai neįvertintomis, neapibrėžtomis ar neaiškiomis prielaidomis. Be to, Komisija abejojo, ar bendrovė atkurtų gyvybingumą iki 2013 m. pabaigos, kaip nurodyta pradiniame restruktūrizavimo plane.
(131)
Vykstant oficialiai tyrimo procedūrai Slovėnija pateikė keletą restruktūrizavimo plano pakeitimų. Remiantis atnaujintu planu, bendrovė „Adria“ atkurs gyvybingumą 2014 m. arba 2015 m. Taigi restruktūrizavimo laikotarpio trukmė - ne daugiau kaip 5 metai, atsižvelgiant į ankstesnę bylų praktiką keleivių vežimo oro transportu sektoriuje (44). Be to, Komisija pažymi, kad dabartinėmis ekonomikos sąlygomis, visų pirma oro transporto sektoriuje, siekiant užtikrinti ilgalaikį gyvybingumą kaip tvirtą būsimo augimo pagrindą, o ne tik trumpalaikį pelningumą, būtina stabilizuoti veiklos ir paslaugų efektyvumą, o tam paprastai reikia kelerių metų.
(132)
Restruktūrizavimo plane pabrėžiama, kad pagrindinis bendrovės „Adria“ restruktūrizavimo proceso tikslas - ilgalaikis gyvybingumas, o pirmiausia siekiama priimti aiškią strategiją ir nustatyti orientavimąsi į rinką numatant keletą pagrindinių tikslų: didesnis finansinis pajėgumas ir jokių nuostolių nuo 2013 m., sudėtingumo sąnaudų mažinimas ir aiški, konkurencinga ir tvari unikali pasiūla (angl. unique selling proposition). Remiantis planu, pasiekusi šiuos tikslus bendrovė […].
(133)
Restruktūrizavimo plane taip pat aprašomos aplinkybės, dėl kurių bendrovė „Adria“ patyrė sunkumų: juos daugiausia lėmė pasaulio finansų krizė, maža pirminė bendrovės „Adria“ rinka (Slovėnija ir kaimyninės šalys), mažas orlaivių parko pajėgumas (daugiausia CRJ200 orlaiviai), […].
(134)
Be to, restruktūrizavimo plane numatyti geriausio atvejo, blogiausio atvejo ir pagrindinis scenarijai, taip pat pateikiama rizikos, galinčios turėti įtakos bendrovės „Adria“ restruktūrizavimui (pvz., kuro kainos pokyčiai, rizika dėl valiutos kurso pokyčių ar galima rizika, susijusi su orlaivių parku), analizė. Visais atvejais tikimasi, kad iki restruktūrizavimo laikotarpio pabaigos bendrovė „Adria“ atkurs gyvybingumą. Pagal pagrindinį scenarijų numatoma, kad bendrovės „Adria“ grynojo pelno marža sieks […] % 2014 m. ir […] % 2015 m., skolos ir nuosavo kapitalo santykis bus […] 2014 m. ir […] 2015 m., o nuosavo kapitalo grąža bus […] % 2014 m. ir […] % 2015 m. Pagal blogiausio atvejo scenarijų grynojo pelno marža sumažėtų iki […] % 2014 m. ir […] % 2015 m., skolos ir nuosavo kapitalo santykis padidėtų iki […] 2014 m. ir […] 2015 m., o nuosavo kapitalo grąža būtų […] % 2014 m. ir […] % 2015 m.
(135)
Planas visų pirma skirtas restruktūrizuoti ir sumažinti bendrovės „Adria“ tinklą, kuris dėl perteklinio orlaivių parko, skraidančiojo personalo ir kitų darbuotojų pajėgumo buvo nuostolingas. Tuo tikslu restruktūrizavimo plane numatyta gerokai sumažinti maršrutų ir skrydžių skaičių, taip pat numatytas mažesnis ir efektyviau kurą naudojančių orlaivių parkas, kurį iki 2015 m. ([…]) sudarys […] orlaivių, daugiausia […].
(136)
Restruktūrizavimo plane numatoma panaikinti […] maršrutų ir dar sumažinti skrydžių skaičių. Reguliariųjų maršrutų skaičius taip pat gerokai sumažėtų ir 2015 m. siektų […]. Iš viso restruktūrizavimo laikotarpiu bendrovė „Adria“ savo pajėgumus pagal ASK (45) sumažins [11-14] %.
(137)
Plane numatytos restruktūrizavimo priemonės, susijusios su sąnaudų mažinimu (pvz., […] ir t. t.) ir pajamų didinimu (pvz., […] ir t. t.), yra papildomas žingsnis tinkama linkme siekiant ilgalaikio gyvybingumo. Be to, papildomomis restruktūrizavimo priemonėmis (žr. 31 konstatuojamąją dalį) numatoma padidinti pajamas ir sumažinti sąnaudas, o teigiamas poveikis iš viso sudarys […] EUR 2014 m. ir […] EUR 2015 m.; tai padės bendrovei „Adria“ atkurti gyvybingumą. Todėl Komisija laikosi nuomonės, kad sąnaudų mažinimo ir pajamų didinimo iniciatyvos gali užtikrinti, kad bendrovė „Adria“ ilgalaikį gyvybingumą atkurtų iki 2015 m.
(138)
Be to, iš Slovėnijos pateiktų įrodymų matyti, kad šiuo metu bendrovė „Adria“ eina teisingu keliu siekdama restruktūrizavimo plane nustatytų tikslų, o tai papildomas plano patikimumo rodiklis.
(139)
Kalbant apie gyvybingumo atkūrimą, remdamasi Slovėnijos pateiktais restruktūrizavimo plano pakeitimais Komisija daro išvadą, kad skirtingų restruktūrizavimo priemonių poveikis yra tinkamai kiekybiškai įvertintas, o atitinkamas gyvybingumas numatytas pagal visus scenarijus visą restruktūrizavimo laikotarpį iki 2014 m. ir 2015 m. Todėl, atsižvelgdama į įgyvendinamas svarbias restruktūrizavimo priemones ir į iki šiol padarytą pažangą, Komisija mano, kad restruktūrizavimo planas leis bendrovei „Adria“ per pagrįstą laikotarpį atkurti savo ilgalaikį gyvybingumą.
7.5.3. Nederamo konkurencijos iškraipymo vengimas (kompensacinės priemonės)
(140)
Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 38 punktą, siekiant užtikrinti, kad neigiamas poveikis prekybos sąlygoms būtų kuo labiau sumažintas, būtina imtis kompensacinių priemonių. Tokias priemones gali sudaryti turto pardavimas, pajėgumų ar rinkos dalies mažinimas ir kliūčių patekti į atitinkamas rinkas mažinimas (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 39 punktas).
(141)
Šiuo atžvilgiu nuostolingos veiklos nutraukimas, kas, siekiant atkurti gyvybingumą, bet kokiu atveju būtų būtina, kompensacinių priemonių vertinimo tikslais nebus laikomas pajėgumų ar rinkos dalies sumažinimu (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 40 punktas).
(142)
Slovėnija siūlo toliau nurodytas bendrovei „Adria“ taikomas kompensacines priemones: a) […] reguliariųjų maršrutų, b) laiko tarpsnių atsisakymą keliuose oro uostuose, įskaitant koordinuojamus oro uostus, c) orlaivių parko mažinimą, d) AAT pardavimą.
(143)
Slovėnija pateikė įrodymų, patvirtinančių, kad įgyvendinant restruktūrizavimo planą panaikinti maršrutai buvo pelningi atsižvelgiant į C1 išlaidas padengiančių pajamų sumą, remiantis Komisijos ankstesnių bylų praktika (46). Iš tikrųjų, apskaičiuojant C1 išlaidas padengiančių pajamų sumą atsižvelgiama į skrydžio, keleivio ir paskirstymo sąnaudas (t. y. kintamąsias sąnaudas), priskiriamas kiekvienam atskiram maršrutui. Todėl visų maršrutų, kurių C1 išlaidas padengiančių pajamų suma yra teigiama, atveju gaunama pakankamai pajamų ne tik maršruto kintamosioms sąnaudoms, bet ir bendrovės nustatytosioms išlaidoms padengti. Komisijos nuomone, C1 išlaidas padengiančių pajamų suma, atrodo, yra tinkamas rodiklis įvertinti, ar tam tikras maršrutas prisideda prie oro transporto bendrovės pelningumo.
(144)
Kalbant apie pajėgumus, restruktūrizavimo plane nurodyta, kad bendri bendrovės pajėgumai 2011 m. buvo […] ASK, o restruktūrizavimo laikotarpio pabaigoje 2015 m. bendrovės „Adria“ pajėgumai turėtų būti apie […] ASK, t. y. pajėgumai bus sumažinti maždaug [11-14] %. Neįtraukiant maršrutų, kurių C1 išlaidas padengiančių pajamų suma yra neigiama, šis rodiklis sumažėja iki [6-8] %.
(145)
Komisija taip pat pažymi, kad dėl maršrutų tinklo pakeitimų bendrovė „Adria“ atsisakė laiko tarpsnių keliuose oro uostuose, kai kurie iš jų yra koordinuojami (47) oro uostai, pvz., Dublino ir Kopenhagos. Šie laiko tarpsniai sudaro sąlygas konkuruojančioms oro transporto bendrovėms vykdyti skrydžius tam tikrais maršrutais ir padidinti savo pajėgumus.
(146)
Galiausiai, kalbant apie orlaivių parko mažinimą, Komisija pažymi, kad bendrovė „Adria“ sumažino savo orlaivių parką nuo […] orlaivių 2011 m. iki […] orlaivių, ir, remiantis restruktūrizavimo planu, šis skaičius turėtų išlikti nepakitęs iki restruktūrizavimo laikotarpio pabaigos 2015 m. Kalbant apie AAT pardavimą, Komisija mano, kad kaip kompensacinė priemonė ši priemonė yra priimtina, visų prima atsižvelgiant į (118) konstatuojamojoje dalyje padarytą išvadą, kad ta priemonė nėra valstybės pagalba.
(147)
Vertindama, ar kompensacinės priemonės yra tinkamos, Komisija atsižvelgs į rinkos struktūrą ir į konkurencijos sąlygas, taip siekdama užtikrinti, kad dėl tokios priemonės nepablogėtų rinkos struktūra (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 39 punktas). Kompensacinės priemonės turi būti proporcingos pagalbos konkurenciją iškreipiančiam poveikiui ir ypač įmonės dydžiui bei santykinei jos svarbai rinkoje ar rinkose. Mažinimo lygis turi būti nustatytas kiekvienu konkrečiu atveju (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 40 punktas).
(148)
Komisija pirmiausia pažymi, kad bendrovės „Adria“ rinkos dalis sudaro tik 0,15 % (t. y. 1,17 mln. keleivių 2011 m.) visų Sąjungos oro transporto bendrovių pajėgumų ir pervežamo keleivių skaičiaus. Tolesnis tokio mažo vežėjo, kaip „Adria“, orlaivių parko ir pajėgumų mažinimas galėtų turėti neigiamą poveikį bendrovės gyvybingumui, o konkuruojančioms bendrovėms nebūtų suteikta jokių reikšmingų rinkos galimybių.
(149)
Kalbant apie svarbiausią kompensacinių priemonių dalį, t. y. pajėgumų mažinimą, Komisija mano, kad maždaug [6-8] % pelningų maršrutų sumažinimas nuo 2011 m. iki 2015 m. yra pakankamas, visų pirma palyginti su kitų oro transporto bendrovių restruktūrizavimo bylomis (48). Šis pelningų maršrutų pajėgumų sumažinimas yra didesnis nei byloje Air Malta. Be to, [11-14] % bendras pajėgumų sumažinimas panašus į 15 % sumažinimą, kuriam pritarta byloje Austrian Airlines (49).
(150)
Galiausiai Komisija pažymi, kad Slovėnija yra remiama vietovė regioninės investicinės pagalbos tikslais pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies a punktą (50). Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 56 punktą „leidimo suteikti pagalbą sąlygos remiamose vietovėse gali būti ne tokios griežtos kompensacinių priemonių įgyvendinimo ir pagalbos gavėjo indėlio dydžio atžvilgiu. Tais atvejais, kai pajėgumų ar dalyvavimo rinkoje sumažinimas atrodo tinkamiausia priemone siekiant išvengti nederamo konkurencijos iškraipymo, remiamose vietovėse būtinas sumažinimas bus mažesnis nei neremiamose vietovėse, jei tai pateisinama regioninės plėtros poreikiais.“
(151)
Atsižvelgdama į šias aplinkybes Komisija mano, kad Slovėnijos pasiūlytos kompensacinės priemonės pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires yra pakankamos ir proporcingos siekiant užtikrinti, kad neigiamas poveikis prekybos sąlygoms dėl bendrovei „Adria“ teikiamos restruktūrizavimo pagalbos būtų kuo labiau sumažintas.
7.5.4. Mažiausia pagalba (nuosavas įnašas)
(152)
Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 43 punktą, siekiant apriboti pagalbą iki mažiausios reikalingos sumos būtinoms restruktūrizavimo išlaidoms padengti, būtina, kad pagalbos gavėjas nuosavais ištekliais svariai prisidėtų prie restruktūrizavimo plano įgyvendinimo. Tai gali apimti turto, kuris nėra būtinas įmonės išlikimui, pardavimą arba rinkos sąlygomis gaunamą išorės finansavimą.
(153)
Nuosavas įnašas turi būti tikras, t. y. faktinis, neįtraukiant viso būsimo pelno, pvz., pinigų srautų (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 43 punktas). Žinoma, nuosavas įnašas negali apimti jokios tolesnės valstybės pagalbos. Didelių įmonių atveju Komisija įnašą paprastai laiko tinkamu, kai jo suma sudaro bent 50 % restruktūrizavimo išlaidų. Tačiau išskirtinėmis aplinkybėms ir ypatingų sunkumų atveju Komisija gali sutikti su mažesniu įnašu (Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 44 punktas)
(154)
Atsižvelgiant į visas restruktūrizavimo išlaidas, kurios sudaro […] EUR, siūlomą bendrovės „Adria“ nuosavą įnašą sudaro […] EUR, t. y. maždaug [50-54] % visų restruktūrizavimo išlaidų. Remiantis restruktūrizavimo planu, nuosavas įnašas suskirstomas taip:
a)
[…];
b)
visa AAT pardavimo suma (t. y. 14,7 mln. EUR);
c)
visa bankų pagal 4 priemonę atlikto skolos konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius suma (19,7 mln. EUR).
(155)
Dėl (154) konstatuojamosios dalies a) punkto Komisija mano, kad kaip nuosavas įnašas šios priemonės yra priimtinos ir atrodo pagrįstos. Didžioji turto dalis faktiškai parduota, todėl pardavimo pajamas neabejotinai galima laikyti nuosavu įnašu. Be to, Slovėnija pateikė įrodymų, kad šiuo metu vyksta likusios turto dalies pardavimo procesas, o to turto vertė nustatyta remiantis išorės vertinimais, įskaitant AVAC vertinimą orlaivių atveju (žr. 97 konstatuojamąją dalį).
(156)
Kalbant apie 154 konstatuojamosios dalies b) punktą, kadangi 118 konstatuojamojoje dalyje Komisija padarė išvadą, kad 5 priemonė nėra valstybės pagalba, galima pagrįstai manyti, kad AAT pardavimo pajamos turėtų būti laikomos nuosavo įnašo dalimi.
(157)
Galiausiai dėl (154) konstatuojamosios dalies c) punkte nurodyto skolos konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius Slovėnija mano, kad visa bankų pagal 4 priemonę atlikto skolos konvertavimo į nuosavybės vertybinius popierius suma turėtų būti laikoma nuosavu įnašu. Šiuo atveju Komisija laikosi nuomonės, kad neužtikrintos skolos konvertavimas paprastai nerodytų rinkos pasitikėjimo bendrove, nes užtikrinimo priemonių neturintys kreditoriai neprisiima naujos rizikos, susijusios su restruktūrizavimo plano įgyvendinimu. Tačiau bendrovės „Adria“ atveju Slovėnija įrodė, kad didžioji skolos, konvertuotos į nuosavybės vertybinius popierius, dalis, t. y. [10-20] mln. EUR iš visos 19,7 mln. EUR sumos, buvo visiškai užtikrinta (žr. 97 konstatuojamąją dalį). Taigi tuo atveju, jei bendrovė „Adria“ būtų buvusi likviduota, bankai būtų galėję susigrąžinti visiškai užtikrintą sumą. Tai reiškia, kad bankai atsisakė visiškai užtikrinto reikalavimo, kurį jie būtų galėję visiškai susigrąžinti, ir mainais gavo vienodos vertės bendrovės „Adria“ nuosavybės. Taigi bankai, konvertuodami skolą į nuosavybės vertybinius popierius, prisiėmė naują riziką už mažiausiai [10-20] mln. EUR, nes jie nėra tikri, ar jų investicija į „Adria“ bus pelninga.
(158)
Tuo remdamasi Komisija mano, kad visiškai užtikrintų paskolų konvertavimas į nuosavybės vertybinius popierius, t. y. [10-20] mln. EUR, yra priimtinas kaip nuosavas įnašas.
(159)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, bendrovės „Adria“ nuosavo įnašo dydis sudarytų […] EUR arba [46-48] % restruktūrizavimo išlaidų. Didelės įmonės, kaip „Adria“, atveju nuosavo įnašo dydis paprastai turėtų būti 50 %. Tačiau pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 56 punktą Komisija remiamose vietovėse gali taikyti ne tokius griežtus reikalavimus dėl nuosavo įnašo dydžio; tai pasakytina apie Slovėniją tuo metu, kai priemonės buvo suteiktos (žr. 150 konstatuojamąją dalį). Ankstesnėse bylose, pvz., Air Malta, Komisija sutiko, kad nuosavas įnašas būtų apytikriai 45 %.
(160)
Todėl Komisija mano, kad Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 43 punkto reikalavimai yra įvykdyti.
7.5.5. Principas „pirmą ir paskutinį kartą“
(161)
Galiausiai, pagalba turi būti teikiama laikantis Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 72 punkto, kuriame numatyta, kad per pastaruosius dešimt metų sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbą gavusiai bendrovei tokia pagalba negali būti teikiama (principas „pirmą ir paskutinį kartą“).
(162)
Kadangi 1, 2, 3 ir 5 priemonės nėra valstybės pagalba, o bendrovei „Adria“ per pastaruosius dešimt metų jokios sanavimo ar restruktūrizavimo pagalbos nėra gavusi, Komisija daro išvadą, kad 4 priemonės atveju laikomasi principo „pirmą ir paskutinį kartą“.
7.6. Išvada dėl 4 priemonės
(163)
Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta pirmiau, Komisija konstatuoja, kad Slovėnija, pažeisdama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 108 straipsnio 3 dalį, 2011 m. bendrovei „Adria“ neteisėtai skyrė kapitalo injekciją. Tačiau Komisija mano, kad ta priemonė ir restruktūrizavimo planas atitinka Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių reikalavimus. Taigi Komisija mano, kad pagalba yra suderinama su vidaus rinka.
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
2007 m., 2009 m. ir 2010 m. bendrovės „Adria Airways d.d.“ kapitalo didinimo operacijos, kurias Slovėnijos Respublika įgyvendino bendrovės „Adria Airways d.d.“ naudai, nėra valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.
2010 m. ir 2011 m. bendrovių PDP ir „Aerodrom Ljubljana d.d.“ įvykdytas bendrovės „Adria Airways Tehnika d.d.“ įsigijimas nėra valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.
2 straipsnis
2011 m. Slovėnijos Respublikos bendrovei „Adria Airways d.d.“ skirta 50 mln. EUR kapitalo injekcija yra valstybės pagalba pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 1 dalį.
Ta pagalba yra suderinama su vidaus rinka pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 107 straipsnio 3 dalies c punktą.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Slovėnijos Respublikai.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 9 d.