ROZHODNUTÍ RADY 2013/755/EU
ze dne 25. listopadu 2013
o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii
(„rozhodnutí o přidružení zámoří“)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí nahrazuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (1), které je použitelné do 31. prosince 2013. Podle článku 62 rozhodnutí 2001/822/ES má Rada přijmout předpisy, které se mají zavést pro následné používání zásad stanovených v článcích 198 až 202 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(2)
Ve svých závěrech ze dne 22. prosince 2009 o vztazích EU se zámořskými zeměmi a územími (ZZÚ) vyzvala Rada Komisi, aby do července 2012 předložila legislativní návrh za účelem revize rozhodnutí o přidružení zámoří. Rada schválila návrh Komise, aby se budoucí partnerství mezi Unií a ZZÚ zakládalo na třech klíčových pilířích: 1) posilování konkurenceschopnosti, 2) zvyšování odolnosti a omezování zranitelnosti a 3) podpoře spolupráce a integrace mezi ZZÚ a dalšími partnery a sousedními regiony.
(3)
Komise pořádala v období od června do října 2008 veřejnou konzultaci a navrhla řadu směrů, kudy by se nové rozhodnutí o přidružení mohlo ubírat. Výsledky této konzultace byly shrnuty ve sdělení ze dne 6. listopadu 2009 nazvaném „Složky nového partnerství mezi EU a zámořskými zeměmi a územími“.
(4)
Na ZZÚ se automaticky nevztahují Smlouva o fungování EU ani sekundární právní předpisy z ní vycházející, s výjimkou některých ustanovení, která výslovně stanoví opak. Ačkoli ZZÚ nejsou třetími zeměmi, netvoří součást jednotného trhu a v oblasti obchodu musí plnit povinnosti ukládané třetím zemím, především pak pravidla původu, zdravotní a rostlinolékařské normy a bezpečnostní opatření.
(5)
Zvláštní vztah mezi Unií a ZZÚ by se měl přesunout od klasického přístupu ve formě rozvojové spolupráce k recipročnímu partnerství, jež by v ZZÚ podporovalo udržitelný rozvoj. Solidarita mezi Unií a ZZÚ by se navíc měla zakládat na jejich specifickém vztahu a na skutečnosti, že patří k téže „evropské rodině“.
(6)
Podíl občanské společnosti na rozvoji ZZÚ lze zvýšit posílením jejích organizací ve všech oblastech spolupráce.
(7)
Vzhledem k zeměpisné poloze ZZÚ a navzdory odlišnému statusu každého hráče v dané zeměpisné oblasti z hlediska práva Unie by spolupráce mezi ZZÚ a jejich sousedy měla probíhat v zájmu všech stran, přičemž by se měla zvlášť zaměřovat na oblasti společného zájmu a na podporu unijních hodnot a norem. ZZÚ by navíc mohly v rámci svého regionu působit jako regionální uzly nebo centra excelence.
(8)
Unie by měla podporovat politiky a strategie ZZÚ v oblastech společného zájmu na základě jejich konkrétních potřeb, potenciálu a volby.
(9)
Přidružení by mělo usilovat o ochranu, obnovu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb jakožto klíčových faktorů pro dosažení udržitelného rozvoje.
(10)
ZZÚ se vyznačují bohatou rozmanitostí suchozemských a podmořských organismů. Změna klimatu by mohla mít dopad na přírodní prostředí ZZÚ a představuje hrozbu omezující tamější udržitelný rozvoj. K přizpůsobení se změně klimatu a ke zmírnění jejích dopadů v ZZÚ by napomohla opatření v oblasti ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, snižování rizika katastrof, udržitelného řízení přírodních zdrojů a podpory udržitelné energetiky.
(11)
Ve vztazích mezi Unií a ZZÚ by měl být uznán významný podíl, kterým by ZZÚ mohly přispívat k plnění závazků Unie vyplývajících z mnohostranných dohod o životním prostředí.
(12)
Zámořské země a území je důležité podporovat v jejich úsilí o menší závislost na fosilních palivech, aby se omezila jejich zranitelnost z hlediska přístupu k palivům a kolísaní cen, a hospodářství těchto zemí a území se tak stalo odolnější a méně zranitelné vůči vnějším otřesům.
(13)
Unie by mohla ZZÚ napomáhat při omezování jejich zranitelnosti vůči pohromám a podporovat akce a opatření, které přijímají za tímto účelem.
(14)
Jelikož zeměpisná odlehlost představuje překážku pro konkurenceschopnost ZZÚ, je třeba zlepšit jejich přístupnost.
(15)
Unie a ZZÚ uznávají význam vzdělání a odborné přípravy jakožto páky pro udržitelný rozvoj ZZÚ.
(16)
Další hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ by se měl ubírat cestou vzájemné podpory a měl by usilovat o zvýšení konkurenceschopnosti hospodářství ZZÚ a také o dosažení sociálního blahobytu a začlenění, zejména zranitelných skupin obyvatelstva a osob se zdravotním postižením. Spolupráce mezi Unií a ZZÚ by za tímto účelem měla zahrnovat výměny informací a osvědčených postupů v příslušných oblastech včetně rozvíjení dovedností a sociální ochrany a měla by podporovat práva zdravotně postižených osob se zřetelem k zásadám Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením. Přidružení ZZÚ k Unii by navíc mělo v ZZÚ a regionech, kde se nacházejí, přispívat k podpoře důstojné práce, včetně osvědčené praxe v sociálním dialogu, k dodržování hlavních pracovních norem a k respektování principu rovných příležitostí, přístupnosti a zákazu diskriminace.
(17)
Cestovní ruch by mohl představovat oblast spolupráce mezi Unií a ZZÚ. Tato spolupráce by měla být zaměřena na podporu úsilí orgánů ZZÚ dosáhnout co největších výhod z místního, regionálního a mezinárodního cestovního ruchu a měla by podpořit soukromé finanční toky z Unie a jiných zdrojů do rozvoje cestovního ruchu v ZZÚ. Zvláštní pozornost je třeba věnovat potřebě integrovat cestovní ruch do sociálního, kulturního a hospodářského života obyvatelstva, stejně jako respektu k životnímu prostředí.
(18)
Výskyt přenosných nemocí v ZZÚ, např. horečky dengue v Karibiku a Tichomoří a horečky chikungunya v oblasti Indického oceánu, může mít závažný nepříznivý dopad ze zdravotního a hospodářského hlediska. Kromě snížení produktivity postiženého obyvatelstva mohou epidemie v ZZÚ velmi výrazně ovlivnit cestovní ruch, který je v mnoha ZZÚ pilířem hospodářství. Vzhledem k tomu, že do ZZÚ podniká cesty velké množství turistů a migrujících pracovníků, ZZÚ jsou zranitelné vůči „dovozu“ infekčních chorob. Totéž platí i naopak - objemné toky osob cestujících ze ZZÚ zpět domů by mohly způsobovat zavlečení přenosných nemocí do Evropy. Pro udržitelnost hospodářství těch ZZÚ, jež se do značné míry spoléhají na cestovní ruch, je proto zásadním faktorem zajištění „bezpečné turistiky“.
(19)
Přidružení ZZÚ k Unii by mělo zohledňovat a podporovat zachování kulturní identity a rozmanitosti ZZÚ.
(20)
Unie uznává, že je důležité rozvíjet aktivnější partnerství se ZZÚ v oblasti řádné správy věcí veřejných a v oblasti boje proti organizovanému zločinu, proti obchodu s lidmi, terorismu a korupci.
(21)
Obchod mezi Unií a ZZÚ a spolupráce s ním související by měly přispívat k cíli udržitelného hospodářského, sociálního rozvoje a ochrany životního prostředí.
(22)
Unie - hlavního obchodního partnera ZZÚ -, států AKT sousedících se ZZÚ a dalších hospodářských partnerů se značně dotýkají globální změny, které se odrážejí v pokračujícím procesu obchodní liberalizace.
(23)
Zámořské země a území jsou zranitelným ostrovním prostředím, jež si žádá odpovídající ochranu, mimo jiné i v oblasti nakládání s odpady. Pokud jde o radioaktivní odpad, je toto stanoveno v článku 198 Smlouvy o Euratomu a v souvisejícím sekundárním právu; výjimkou v tomto ohledu je Grónsko, na které se Smlouva o Euratomu nevztahuje. V případě ostatního odpadu by se mělo určit, jaká pravidla Unie se na ZZÚ mají použít.
(24)
Toto rozhodnutí by mělo stanovit pružnější pravidla původu včetně nových možností pro kumulaci původu. Kumulace by měla být možná nejen se ZZÚ a státy, s nimiž byla uzavřena dohoda o hospodářském partnerství (EPA), nýbrž za jistých okolností i pro produkty pocházející ze zemí, s nimiž Unie uplatňuje dohodu o volném obchodu, a s výhradou určitých podmínek také pro produkty, které jsou do Unie dováženy bez kvót a s nulovým clem v rámci unijního systému všeobecných celních preferencí (2). Tyto podmínky jsou zapotřebí k tomu, aby se zabránilo obcházení obchodních opatření a u opatření pro kumulaci se zajistilo náležité fungování.
(25)
V zájmu dotčených úřadů a hospodářských subjektů v ZZÚ by se měly aktualizovat postupy pro vystavování osvědčení o původu ze ZZÚ. Náležitě by se měla aktualizovat rovněž ustanovení o správní spolupráci mezi Unií a ZZÚ.
(26)
Je třeba stanovit metody správní spolupráce a možnost dočasného vyjímání všech nebo některých produktů pocházejících ze ZZÚ z preferenčního zacházení v případě podvodů, nesrovnalostí či soustavného nedodržování pravidel pro původ produktů nebo v případě neposkytnutí správní spolupráce. Kromě toho je třeba stanovit i dostatečně podrobná ochranná a kontrolní opatření. Díky tomu by se příslušné orgány a hospodářské subjekty ZZÚ a Unie mohly spoléhat na jednoznačné a transparentní postupy a pravidla. V neposlední řadě je pak ve společném zájmu zajistit náležité uplatňování postupů a opatření umožňujících ZZÚ vyvážet zboží do EU bez kvót a s nulovým clem.
(27)
Vzhledem k cílům integrace a k vývoji světového obchodu v oblasti služeb a usazování je třeba podporovat rozvoj trhů se službami a investičních možností zlepšením přístupu služeb a investic ze ZZÚ na trh Unie. Unie by v tomto ohledu měla ZZÚ nabídnout nejlepší možné zacházení, které nabízí jakémukoli jinému obchodnímu partnerovi prostřednictvím komplexních doložek nejvyšších výhod, přičemž by měla zámořským zemím a územím zajistit flexibilnější možnosti pro obchodní vztahy tím, že by omezila zacházení nabízené ze strany ZZÚ Unii na to, co se nabízí jiným obchodním velmocím.
(28)
Práva duševního vlastnictví jsou klíčovým faktorem k podněcování inovací a nástrojem k podpoře hospodářského a sociálního rozvoje. Pro země jsou užitečná tím, že jim umožňují chránit duševní výtvory a duševní vlastnictví. Ochrana a prosazování těchto práv pomáhá usnadňovat obchod, růst a zahraniční investice a také bojovat proti zdravotním a bezpečnostním rizikům spojeným s padělanými produkty. Politika práv duševního vlastnictví může být pro zámořské země a území prospěšná, zejména v souvislosti se zachováváním biologické rozmanitosti a rozvojem technologií.
(29)
Sanitární a fytosanitární opatření a technické překážky obchodu mohou mít dopad na obchod a vyžadují spolupráci. Obchod a spolupráce s ním související by se měly rovněž zabývat politikou hospodářské soutěže a právy duševního vlastnictví, jež ovlivňují spravedlivé rozdělení příjmů z obchodu.
(30)
Aby se mohly ZZÚ za nejlepších podmínek účastnit vnitřního trhu Unie i trhů regionálních, subregionálních a mezinárodních, je důležité rozvinout kapacitu ZZÚ v relevantních oblastech. Jedná se například o rozvoj lidských zdrojů a dovedností, o rozvoj malých a středních podniků, o diverzifikaci hospodářských odvětví a o zavedení odpovídajícího právního rámce za účelem vytvoření podnikatelského prostředí podněcujícího investice.
(31)
Spolupráce v oblasti finančních služeb mezi Unií a ZZÚ by měla přispět k vybudování bezpečnějšího, zdravějšího a průhlednějšího finančního systému, který je zásadní pro posílení globální finanční stability a pro podporu udržitelného růstu. Úsilí v této oblasti by se mělo soustřeďovat na sbližování s mezinárodně dohodnutými normami a na sbližování právních předpisů ZZÚ s unijním acquis týkajícím se finančních služeb. Náležitá pozornost by se měla věnovat posilování správní kapacity orgánů ZZÚ, včetně orgánů v oblasti dohledu.
(32)
Finanční pomoc by se ZZÚ měla přidělovat na základě jednotných, transparentních a účinných kritérií s přihlédnutím k jejich potřebám a odváděným výsledkům. Tato kritéria by měla zohledňovat počet obyvatel ZZÚ, výši hrubého domácího produktu (HDP), výši předchozích příspěvků z Evropského rozvojového fondu (ERF) a omezení vyplývající z jejich zeměpisné izolace.
(33)
Finanční prostředky poskytnuté ZZÚ by se měly v zájmu účinnosti, zjednodušení a uznání řídicích kapacit orgánů ZZÚ spravovat na základě recipročního partnerství. Orgány ZZÚ by navíc měly převzít odpovědnost za definování a provádění politik, na nichž se strany dohodnou jakožto na strategiích spolupráce.
(34)
Postupy pro finanční pomoc by měly hlavní odpovědnost za programování a provádění spolupráce v rámci 11 ERF svěřovat zejména ZZÚ. Spolupráce by měla probíhat převážně v souladu s územními předpisy ZZÚ a měla by podporovat sledování, hodnocení a audit programovaných operací. V rámci procesu programování a provádění je třeba zohlednit omezené administrativní a lidské zdroje ZZÚ. Dále je zapotřebí vyjasnit, že ZZÚ jsou způsobilé pro různé zdroje financování.
(35)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (3) se ZZÚ mohou účastnit evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS). Regionální spolupráce pro ZZÚ může tudíž spočívat v jejich účasti na ESÚS v souladu s režimy použitelnými pro členský stát, s nímž je daná ZZÚ spojena. Členové ESÚS z řad ZZÚ mohou být způsobilí pro získání regionálních přídělů.
(36)
Za účelem zohlednění technického pokroku a změn v celních předpisech by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pozměňující dodatky k příloze VI. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Radě.
(37)
Rada by na základě tohoto rozhodnutí měla být schopna inovativně reagovat na všechny výše uvedené faktory, a to konzistentně a způsobem zvlášť nastaveným pro různé druhy situací,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
ČÁST PRVNÍ
OBECNÁ USTANOVENÍ O PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ K UNII
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 1
Účel
1. Tímto rozhodnutím se zakládá přidružení zámořských zemí a území (ZZÚ) k Unii (dále jen „přidružení“), které představuje partnerství založené na článku 198 Smlouvy o fungování EU, jež má podporovat udržitelný rozvoj v ZZÚ a šířit hodnoty a normy Unie v okolním světě.
2. Partnery přidružení jsou Unie, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny.
Článek 2
Územní platnost
Přidružení se vztahuje na ZZÚ uvedené v příloze II Smlouvy o fungování EU.
Článek 3
Cíle, zásady a hodnoty
1. Přidružení ZZÚ k Unii se zakládá na sdílených cílech, zásadách a hodnotách ZZÚ, členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Unie.
2. Přidružení sleduje všeobecné cíle stanovené v článku 199 Smlouvy o fungování EU posilováním konkurenceschopnosti ZZÚ, zvyšováním jejich odolnosti, omezováním jejich ekonomické a environmentální zranitelnosti a podporou spolupráce mezi nimi a jinými partnery.
3. Při sledování těchto cílů respektuje přidružení základní zásady jako svobodu, demokracii, lidská práva a základní svobody, právní stát, řádnou správu věcí veřejných a udržitelný rozvoj, které jsou všechny zámořským zemím a územím a členským státům, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, společné.
4. Při spolupráci v oblastech uvedených v tomto rozhodnutí se zakazuje diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
5. Partneři uznávají právo každého z nich na určování svých politik a priorit pro udržitelný rozvoj, na stanovení vlastní úrovně ochrany v oblasti práce a životního prostředí na svém území a na přijímání či náležitou úpravu příslušných předpisů a politik v souladu se závazkem k plnění mezinárodně uznávaných norem a dohod. Usilují přitom o zajištění vysoké úrovně ochrany v oblasti životního prostředí a práce.
6. Při provádění tohoto rozhodnutí se partneři řídí zásadami transparentnosti, subsidiarity a potřebné účinnosti a věnují se stejnou měrou všem třem pilířům udržitelného rozvoje ZZÚ: hospodářskému rozvoji, sociálnímu rozvoji a ochraně životního prostředí.
Článek 4
Řízení přidružení
Přidružení řídí Komise a orgány ZZÚ, a je-li zapotřebí, členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, v souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi.
Článek 5
Společné zájmy, doplňkovost a priority
1. Přidružení je rámcem pro politický dialog a spolupráci v oblastech společného zájmu.
2. Přednost je dávána spolupráci v oblastech společného zájmu, jako jsou například:
a)
hospodářská diverzifikace ekonomik ZZÚ včetně jejich další integrace do světového a regionálního hospodářství;
b)
podpora zeleného růstu;
c)
udržitelné řízení přírodních zdrojů včetně ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb;
d)
přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů;
e)
podpora snižování rizika katastrof;
f)
podpora spolupráce na poli výzkumu, inovací a vědy;
g)
podpora sociálních, kulturních a hospodářských výměn mezi ZZÚ, jejich sousedy a jinými partnery.
3. Cílem spolupráce v oblastech společného zájmu je podpora soběstačnosti zámořských zemí a území a rozvoj jejich kapacit k definování, provádění a sledování strategií a politik uvedených v odstavci 2.
Článek 6
Propagace přidružení
1. S cílem upevnit vzájemné vztahy se Unie a ZZÚ snaží vnést přidružení ve známost mezi svými občany, a to zejména tím, že propagují prohlubování vztahů a rozvoj spolupráce mezi orgány, akademickou obcí, občanskou společností a podniky v ZZÚ na straně jedné a jejich partnery v Unii na straně druhé.
2. ZZÚ vynaloží úsilí o upevňování a podporu svých vztahů s Unií jako celkem. Členské státy toto úsilí podpoří.
Článek 7
Regionální spolupráce, regionální integrace a spolupráce s jinými partnery
1. S výhradou článku 3 tohoto rozhodnutí usiluje přidružení o podporu ZZÚ v jejich úsilí o účast v příslušných mezinárodních, regionálních a/nebo subregionálních iniciativách pro spolupráci, jakož i v procesech regionální či subregionální integrace, a to v souladu s jejich vlastními ambicemi a ve shodě s cíli a prioritami vytyčenými příslušnými orgány ZZÚ.
2. Za tímto účelem si Unie a ZZÚ mohou vyměňovat informace a osvědčené postupy nebo v rámci účasti ZZÚ v regionálních a mezinárodních organizacích navazovat jakoukoli jinou formu úzké spolupráce a koordinace s jinými partnery, v příslušných případech prostřednictvím mezinárodních dohod.
3. Přidružení usiluje o podporu spolupráce mezi ZZÚ a jinými partnery v oblastech spolupráce vytyčených v části druhé a třetí tohoto rozhodnutí. Cílem přidružení je v tomto směru podpora spolupráce mezi ZZÚ, nejvzdálenějšími regiony uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU a sousedními státy, ať už africkými, karibskými a tichomořskými (AKT) nebo jinými. V zájmu dosažení tohoto cíle zlepší Unie koordinaci a využívání synergií mezi programy spolupráce podporovanými z různých finančních nástrojů EU. Unie rovněž ve vhodných případech usiluje o přidružení ZZÚ ve svých instancích dialogu s jejich sousedními zeměmi, ať se jedná o státy AKT nebo jiné země, a s nejvzdálenějšími regiony.
4. Podpora účasti ZZÚ v příslušných organizacích pro regionální integraci se zaměřuje zejména:
a)
na budování kapacit příslušných regionálních organizací a institucí, jejichž jsou ZZÚ členy;
b)
na regionální či subregionální iniciativy, například na provádění odvětvových reformních politik týkajících se oblastí spolupráce vytyčených v části druhé a třetí tohoto rozhodnutí;
c)
na povědomí a znalosti ZZÚ o dopadech procesů regionální integrace v různých oblastech;
d)
na účast ZZÚ na rozvoji regionálních trhů v rámci organizací pro regionální integraci;
e)
na přeshraniční investice mezi ZZÚ a jejich sousedy.
Článek 8
Účast na evropských seskupeních pro územní spolupráci
V souvislosti s uplatňováním čl. 7 odst. 1 až 3 tohoto rozhodnutí znamenají iniciativy pro spolupráci nebo jiné formy spolupráce rovněž to, že státní orgány, regionální a subregionální organizace, místní orgány a podle potřeby jiné veřejné a soukromé subjekty nebo instituce (včetně poskytovatelů veřejných služeb) ze ZZÚ se mohou účastnit evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), s výhradou pravidel a cílů činností spolupráce podle tohoto rozhodnutí a nařízení (ES) č. 1082/2006 a v souladu s ujednáními použitelnými pro členský stát, s nimž je daná ZZÚ spojena.
Článek 9
Zvláštní zacházení
1. Přidružení zohledňuje různorodost ZZÚ, co se týče hospodářského rozvoje a kapacity k plnému využívání regionální spolupráce a regionální integrace uvedené v článku 7.
2. Zavede se zvláštní zacházení pro izolované ZZÚ.
3. Aby se izolovaným ZZÚ umožnilo překonat strukturální a jiné překážky jejich rozvoje, toto zvláštní zacházení bude přihlížet k jejich konkrétním obtížím, mimo jiné při určování objemu finanční pomoci a podmínek s ní spojených.
4. Za izolované se považují ZZÚ uvedené na seznamu v příloze I.
Kapitola 2
Aktéři spolupráce
Článek 10
Obecný přístup
1. Přidružení se zakládá na obšírném dialogu a konzultacích o otázkách společného zájmu mezi ZZÚ, členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, Komisí a v příslušných případech i Evropskou investiční bankou (EIB).
2. ZZÚ vedou v příslušných případech dialog a konzultace s orgány a subjekty, jako jsou:
a)
příslušné místní a jiné veřejné orgány;
b)
hospodářští a sociální partneři;
c)
jakékoli jiné příslušné subjekty zastupující občanskou společnost, environmentální partneři, nevládní organizace a subjekty odpovědné za podporu rovnosti žen a mužů.
Článek 11
Aktéři spolupráce
1. Aktéry spolupráce v ZZÚ jsou:
a)
vládní orgány ZZÚ;
b)
místní orgány v ZZÚ;
c)
poskytovatelé veřejných služeb a organizace občanské společnosti, například sociální, podnikatelská a odborová sdružení a sdružení zaměstnavatelů a místní, národní nebo mezinárodní nevládní organizace;
d)
regionální a subregionální organizace.
2. Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, sdělí Komisi do tří měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, o které vládní a místní orgány uvedené v odst. 1 písm. a) a b) jde.
Článek 12
Úkoly nevládních aktérů
1. Nevládní aktéři mohou zastávat úlohu při výměně informací a při konzultacích o spolupráci, a zejména při přípravě a provádění pomoci, projektů nebo programů spolupráce. K provádění takových projektů či programů na ně mohou být přeneseny pravomoci k finančnímu řízení za účelem podpory iniciativ pro místní rozvoj.
2. Nevládní aktéři způsobilí k decentralizovanému řízení projektů nebo programů budou určeni na základě dohody mezi orgány ZZÚ, Komisí a členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, s přihlédnutím k danému předmětu, jejich odborným znalostem a poli působnosti. K určení dojde v každé zámořské zemi či na každém zámořském území v rámci obšírného dialogu a konzultací uvedených v článku 10.
3. Cílem přidržení je přispět k úsilí ZZÚ o posílení organizací občanské společnosti, zejména co se týče jejich zakládání a rozvoje, a o vypracování potřebných opatření, která by jim umožnila zapojovat se do koncepce, provádění a hodnocení rozvojových strategií a programů.
Kapitola 3
Institucionální rámec přidružení
Článek 13
Zásady dialogu
1. Unie, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, pravidelně vedou komplexní a politický dialog.
2. Dialog se vede v plném souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi Unie, ZZÚ a členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny. Vedení dialogu se vyznačuje flexibilitou: dialog může být formální či neformální, na příslušné úrovni nebo v příslušném formátu a vedený v mezích rámce uvedeného v článku 14.
3. Dialog umožňuje ZZÚ plnou účast na provádění přidružení.
4. Dialog se zaměřuje mimo jiné na konkrétní politické otázky společného zájmu nebo obecného významu pro dosažení cílů přidružení.
Článek 14
Instance přidružení
1. Pro přidružení se stanoví následující instance dialogu:
a)
fórum ZZÚ-EU pro dialog (dále jen „fórum ZZÚ-EU“) s každoročními schůzkami orgánů ZZÚ, zástupců členských států a Komise. Fóra ZZÚ-EU se v příslušných případech účastní členové Evropského parlamentu, zástupci EIB a zástupci nejvzdálenějších regionů;
b)
Komise, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, pravidelně vedou třístranné konzultace. Tyto konzultace se konají alespoň čtyřikrát do roka z podnětu Komise nebo na žádost ZZÚ a členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny;
c)
na základě dohody mezi ZZÚ, členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Komisí se zřídí pracovní skupiny plnící úlohu poradních subjektů, které budou sledovat provádění přidružení a které budou mít formu odpovídající řešeným otázkám. Tyto pracovní skupiny mohou být svolány na žádost Komise, členského státu, nebo ZZÚ. Zajišťují technické diskuse o záležitostech, jež jsou pro ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, obzvláště důležité, a doplňují tak práci odváděnou v rámci fóra ZZÚ-EU a/nebo v rámci třístranných konzultací.
2. Fóru ZZÚ-EU, třístranným konzultacím a pracovním skupinám předsedá Komise, která rovněž plní úlohu jejich sekretariátu.
ČÁST DRUHÁ
OBLASTI SPOLUPRÁCE PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ V RÁMCI PŘIDRUŽENÍ
Kapitola 1
Problematika životního prostředí, změna klimatu a snižování rizika katastrof
Článek 15
Obecné cíle a zásady
V rámci přidružení se může spolupráce v oblasti životního prostředí, změny klimatu a snižování rizika katastrof týkat:
a)
podpory ZZÚ v jejich snaze definovat a provádět politiky, strategie, akční plány a opatření;
b)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o integraci do regionálních sítí a iniciativ;
c)
propagování udržitelného a účinného využívání zdrojů a vybízení k oddělování hospodářského růstu od poškozování životního prostředí a
d)
podpory úsilí ZZÚ působit jako regionální uzly a centra excelence.
Článek 16
Udržitelné řízení a ochrana biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb
Spolupráce v oblasti udržitelného řízení a ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb se může v rámci přidružení týkat:
a)
podpory vyhlašování chráněných podmořských a suchozemských oblastí a jejich účinné správy, jakož i zlepšování správy chráněných oblastí již existujících;
b)
vybízení k udržitelnému řízení podmořských a suchozemských zdrojů přispívajícímu k ochraně druhů, stanovišť a ekosystémových funkcí mimo chráněné oblasti, zejména ohrožených, zranitelných a vzácných druhů;
c)
posilování ochrany a udržitelného využívání rozmanitosti suchozemských a podmořských organismů a ekosystémů, a to prostřednictvím:
i)
řešení problematiky změny klimatu z hlediska širšího ekosystému udržováním zdravých a odolných ekosystémů a podporou zelené infrastruktury a často mnohonásobně přínosných ekosystémových přístupů k přizpůsobování se změně klimatu a ke zmírňování jejích dopadů,
ii)
posilování kapacit v místním, regionálním a/nebo mezinárodním měřítku podporou výměny informací, poznatků a osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými stranami včetně veřejných orgánů, vlastníků půdy, soukromého sektoru, výzkumných pracovníků a občanské společnosti,
iii)
podpory stávajících programů na ochranu přírody a souvisejících snah v chráněných oblastech a mimo ně,
iv)
rozšiřování znalostní základny a zaplňování stávajících mezer včetně vyčíslování hodnoty ekosystémových funkcí a služeb;
d)
podpory a usnadňování regionální spolupráce za účelem řešení otázek, jako jsou nepůvodní invazní druhy nebo dopady změny klimatu;
e)
vyvíjení mechanismů k navýšení zdrojů včetně plateb za ekosystémové služby.
Článek 17
Udržitelné obhospodařování lesů
Spolupráce v oblasti udržitelného obhospodařování lesů se v rámci přidružení může týkat podpory ochrany a udržitelného obhospodařování lesů včetně jejich úlohy, pokud jde o ochranu životního prostředí před erozí a omezování desertifikace, jakož i zalesňování a řízeného vývozu dřeva.
Článek 18
Jednotný management pobřežních zón
Spolupráce v oblasti jednotného managementu pobřežních zón se v rámci přidružení může týkat:
a)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o účinný a udržitelný management mořských a pobřežních zón prostřednictvím definování strategických a jednotných přístupů k plánování a managementu těchto zón;
b)
navozování souladu mezi hospodářskými a sociálními činnostmi, jako jsou rybolov a akvakultura, cestovní ruch, námořní doprava i zemědělství, a potenciálem, který skýtají mořské a pobřežní zóny z hlediska obnovitelné energie a surovin, s přihlédnutím k dopadům změny klimatu a činnosti člověka.
Článek 19
Námořní záležitosti
Spolupráce v oblasti námořních záležitostí v rámci přidružení se může týkat:
a)
prohlubování dialogu o otázkách společného zájmu v této oblasti;
b)
podporování poznatků o moři, mořské biotechnologie, energie z oceánů, dohledu nad mořským prostředím, managementu pobřežních zón a řízení založeného na ekosystémovém přístupu;
c)
podpory jednotných přístupů na mezinárodní úrovni.
Článek 20
Udržitelné řízení rybích populací
1. V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelného řízení rybích populací zakládá na těchto principech:
a)
závazku k zodpovědnému řízení rybolovu a k uplatňování zodpovědných rybolovných postupů;
b)
zdržení se opatření nebo činností, jež nejsou v souladu se zásadami udržitelného využívání rybolovných zdrojů;
c)
aniž by byly dotčeny stávající či budoucí dvoustranné dohody o partnerství v oblasti rybolovu mezi Unií a ZZÚ, v rámci příslušných instancí přidružení uvedených v článku 14 se Unie a ZZÚ snaží vést pravidelné vzájemné konzultace o ochraně a řízení živých mořských zdrojů a vyměňovat si informace o aktuálním stavu zdrojů.
2. Spolupráce v oblasti uvedené v odstavci 1 se může týkat:
a)
aktivní podpory řádné správy, osvědčených postupů a zodpovědného řízení rybolovu při zachovávání a udržitelném řízení rybích populací, včetně rybích populací společného zájmu a rybích populací řízených regionálními správními organizacemi pro rybolov;
b)
dialogu a spolupráce souvisejících s ochranou rybích populací včetně opatření za účelem boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a účinné spolupráce v rámci regionálních správních organizací pro rybolov a mimo ně. Do dialogu a spolupráce jsou zahrnuty kontrolní a inspekční systémy, pobídky a povinnosti v zájmu účinnějšího řízení rybolovu a pobřežního prostředí v dlouhodobém horizontu.
Článek 21
Udržitelné vodohospodářství
1. Unie a ZZÚ mohou v rámci přidružení spolupracovat v oblasti udržitelného vodohospodářství na vodní politice a budování institucí, na ochraně vodních zdrojů, na problematice zásobování venkova a měst vodou pro domácnosti, průmysl a zemědělství, na problematice skladování a distribuce vody, řízení vodních zdrojů a nakládání s odpadními vodami.
2. V odvětví vodovodů a kanalizací je třeba věnovat zvláštní pozornost dostupnosti pitné vody a kanalizačních služeb v oblastech s nedostatečnou obsluhou a v oblastech obzvlášť vystavených přírodním katastrofám, neboť jejich dostupnost přímo přispívá k rozvoji lidských zdrojů zlepšením zdravotního stavu a zvýšením produktivity.
3. Spolupráce v těchto oblastech se řídí zásadou, že stálá potřeba rozšířit poskytování základních vodovodních a kanalizačních služeb na městské i venkovské obyvatelstvo se musí řešit environmentálně udržitelným způsobem.
Článek 22
Nakládání s odpady
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti nakládání s odpady může týkat podpory uplatňování osvědčených environmentálních postupů při všech souvisejících činnostech včetně omezování vzniku odpadů, recyklace nebo jiných postupů využití, například energie a likvidace odpadů.
Článek 23
Energetika
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelné energetiky může týkat:
a)
výroby energie, jejího přenosu a přístupu k ní, zejména pak rozvoje, podpory, využívání a akumulace udržitelné energie z obnovitelných zdrojů;
b)
politik a předpisů v oblasti energetiky, především formulování politik a přijímání předpisů zaručujících cenově dostupné a udržitelné sazby za energie;
c)
energetické účinnosti, zejména rozvoje a zavádění norem pro energetickou účinnost a zavádění opatření v zájmu energetické účinnosti v různých odvětvích (průmyslových, obchodních, ve veřejném sektoru a v domácnostech), a doprovodných vzdělávacích či osvětových činností;
d)
dopravy, především pak rozvoje, podpory a využívání ekologicky šetrnějších prostředků ve veřejné a soukromé dopravě, například vozidel na hybridní, elektrický či vodíkový pohon, a dále také programů pro spolujízdu a pro cyklodopravu;
e)
územního plánování a výstavby, zejména podpory a zavádění přísných norem environmentální kvality a nízké energetické náročnosti v urbanistickém plánování a výstavbě, a
f)
turistického ruchu, především podpory energeticky soběstačné infrastruktury (založené na energii z obnovitelných zdrojů) a/nebo infrastruktury pro ekoturistiku.
Článek 24
Změna klimatu
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti změny klimatu podpora iniciativ ZZÚ souvisejících se zmírňováním změny klimatu a s přizpůsobováním se jejím nepříznivým dopadům a může zahrnovat:
a)
sběr důkazů; vytipovávání nejvýznamnějších rizik a územních, regionálních a/nebo mezinárodních akcí, plánů nebo opatření za účelem přizpůsobení se změně klimatu nebo zmírnění jejích nepříznivých dopadů;
b)
zapracovávání problematiky přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování dopadů změny klimatu do veřejných politik a strategií;
c)
rozpracovávání a určování statistických údajů a ukazatelů jakožto zásadních nástrojů pro tvorbu a provádění politiky a
d)
podporu ZZÚ v jejich účasti v regionálním a mezinárodním dialogu v zájmu posílení spolupráce, včetně výměny poznatků a zkušeností.
Článek 25
Snižování rizika katastrof
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti snižování rizika katastrof může týkat:
a)
rozvíjení nebo zdokonalování systémů, včetně infrastruktur, pro prevenci katastrof a pro připravenost na ně včetně systémů pro předpovídání a včasné varování v zájmu omezení důsledků katastrof;
b)
prohlubování vědomostí o ohroženosti katastrofami a rozvoje stávajících kapacit pro reakci v ZZÚ a v regionech, kde se nacházejí;
c)
posilování zavedených opatření pro prevenci katastrof a pro připravenost na ně na místní, národní a regionální úrovni;
d)
zvyšování kapacit pro reakci dotčených aktérů v zájmu jejich lepší koordinovanosti, efektivity a účinnosti;
e)
zlepšování způsobu, jakým se obyvatelstvu poskytují informace a jakým se zvyšuje jeho povědomí o ohroženosti, prevenci, přípravě a reakci v případě katastrof, přičemž patřičnou pozornost je třeba věnovat zvláštním potřebám osob se zdravotním postižením;
f)
prohlubování spolupráce mezi klíčovými aktéry zapojenými do civilní ochrany a
g)
podpory ZZÚ v účasti v regionálních, evropských a/nebo mezinárodních instancích v zájmu pravidelnější výměny informací a v zájmu užší spolupráce mezi různými partnery v případě katastrof.
Kapitola 2
Přístupnost
Článek 26
Obecné cíle
1. V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti přístupnosti:
a)
zajistit lepší přístup ZZÚ ke světovým dopravním sítím a
b)
zajistit lepší přístup ZZÚ k informačním a komunikačním technologiím a službám.
2. Spolupráce v oblasti uvedené v odstavci 1 se může týkat:
a)
tvorby politiky a budování institucí;
b)
silniční, železniční, letecké, námořní a vnitrozemské vodní dopravy a
c)
skladovacích prostor v přístavech a na letištích.
Článek 27
Námořní doprava
1. V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti námořní dopravy rozvoj a podpora účinných a nákladově efektivních služeb námořní dopravy v ZZÚ a spolupráce se může týkat:
a)
podpory účinné přepravy nákladů za hospodářsky a obchodně životaschopné sazby;
b)
usnadnění většího zapojení ZZÚ do mezinárodních přepravních služeb;
c)
podpory regionálních programů;
d)
podpory místního soukromého sektoru v zapojování do přepravní činnosti a
e)
rozvoje infrastruktury.
2. Unie a ZZÚ podporují bezpečnost přepravy, bezpečnost posádek a prevenci znečištění.
Článek 28
Letecká doprava
Spolupráce v oblasti letecké dopravy se v rámci přidružení může týkat:
a)
reformy a modernizace letecké dopravy v ZZÚ;
b)
podpory rentability a konkurenceschopnosti letecké dopravy v ZZÚ;
c)
usnadnění investic a účasti soukromého sektoru a
d)
propagace výměny poznatků a osvědčených podnikatelských postupů.
Článek 29
Bezpečnost letecké dopravy
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti bezpečnosti letecké dopravy podpora ZZÚ v jejich úsilí o dodržování příslušných mezinárodních norem a spolupráce se může týkat například:
a)
uplatňování systémů pro bezpečnost letového provozu;
b)
provádění bezpečnostních kontrol na letištích a posílení kapacity orgánů civilního letectví k řízení veškerých aspektů provozní bezpečnosti, za které odpovídají, a
c)
rozvoje infrastruktury a lidských zdrojů.
Článek 30
Služby informačních a komunikačních technologií
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti služeb informačních a komunikačních technologií (IKT) podněcovat v ZZÚ inovace, hospodářský růst a zlepšování každodenního života občanů a podniků, včetně podpory přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením. Spolupráce se zaměřuje zejména na posilování regulatorní kapacity ZZÚ a může podporovat rozmach sítí a služeb IKT následujícími opatřeními:
a)
vytvořením předvídatelného právního prostředí, které bude udržovat krok s technickým vývojem, stimulovat růst a inovace a podporovat hospodářskou soutěž a ochranu spotřebitele;
b)
dialogem o rozličných aspektech politiky, co se týče podpory a sledování informační společnosti;
c)
výměnou informací o normách a o problematice interoperability;
d)
podporou spolupráce v oblasti výzkumu IKT a v oblasti výzkumné infrastruktury založené na IKT;
e)
rozvojem služeb a aplikací v oblastech se silným dopadem na společnost.
Kapitola 3
Výzkum a inovace
Článek 31
Spolupráce na výzkumu a inovacích
Spolupráce na výzkumu a inovacích v rámci přidružení může probíhat ve vědě a technice včetně informačních a komunikačních technologií a jejím cílem je přispívat k udržitelnému rozvoji ZZÚ a podporovat úlohu ZZÚ jako regionálních uzlů a center excelence, jakož i jejich průmyslovou konkurenceschopnost. Spolupráce se může konkrétně týkat:
a)
dialogu, koordinace a navozování synergií mezi politikami a iniciativami ZZÚ a Unie týkajícími se vědy, techniky a inovací;
b)
tvorby politiky a budování institucí v ZZÚ a společných akcí na místní, národní nebo regionální úrovni v zájmu rozvoje vědeckých, technických a inovačních činností a jejich aplikace;
c)
spolupráce mezi právními subjekty ze ZZÚ, Unie, členských států a třetích zemí;
d)
zapojení jednotlivých výzkumných pracovníků, výzkumných orgánů, malých a středních podniků a právních subjektů ze ZZÚ do rámce pro spolupráci související s unijními výzkumnými a inovačními programy a Programem pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky (COSME) a
e)
odborné přípravy, mezinárodní mobility a výměn výzkumných pracovníků ze ZZÚ.
Kapitola 4
Mládež, vzdělávání, odborná příprava, zdraví, zaměstnanost a sociální politika
Článek 32
Mládež
1. Unie zajistí, aby se fyzické osoby ze ZZÚ, jak jsou definovány v článku 50, mohly účastnit unijních iniciativ týkajících se mládeže na stejném základě jako státní příslušníci členských států.
2. Přidružení usiluje o upevňování vazeb mezi mladými lidmi žijícími v ZZÚ a v Unii, a to mimo jiné propagací studijní mobility mládeže ze ZZÚ, jakož i podporou vzájemného porozumění mezi mladými lidmi.
Článek 33
Vzdělávání a odborná příprava
1. Spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy se v rámci přidružení může týkat:
a)
poskytování vysoce kvalitního inkluzívního vzdělávání na úrovni základního, středního a vysokého školství a v oblasti odborného vzdělávání a přípravy a
b)
podpory ZZÚ při definování a provádění politik v oblasti vzdělávání a odborné přípravy.
2. Unie zajistí, aby se fyzické osoby ze ZZÚ, jak jsou definovány v článku 50, mohly účastnit unijních iniciativ v oblasti vzdělávání a odborné přípravy na stejném základě jako státní příslušníci členských států.
3. Unie zajistí, aby se vzdělávací subjekty a instituce ze ZZÚ mohly účastnit unijních iniciativ pro spolupráci souvisejících se vzděláváním na stejném základě jako subjekty a instituce členských států nabízející vzdělávání a odbornou přípravu.
Článek 34
Zaměstnanost a sociální politika
1. Unie a ZZÚ udržují dialog v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky v zájmu přispění k hospodářskému a sociálnímu rozvoji ZZÚ a k podpoře důstojné práce v ZZÚ a v regionech, kde se nacházejí. Tento dialog také usiluje o podporu orgánů ZZÚ v jejich snaze o rozpracování politik a právních předpisů v této oblasti.
2. Dialog spočívá především ve výměně informací a osvědčených postupů, co se týče politik a právních předpisů v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky, které jsou ve společném zájmu Unie a ZZÚ. V tomto směru se bere v úvahu problematika jako rozvíjení dovedností, sociální ochrana, sociální dialog, rovné příležitosti, zákaz diskriminace a přístupnost pro osoby se zdravotním postižením, bezpečnost a ochrana zdraví při práci a jiné pracovní normy apod.
Článek 35
Veřejné zdraví
V rámci přidružení usiluje spolupráce v oblasti veřejného zdraví o posilování kapacity ZZÚ pro dozor, včasnou detekci a reakci v souvislosti s výskytem přenosných nemocí, a to mimo jiné následujícími opatřeními:
a)
akcemi k posílení připravenosti a schopnosti reagovat na přeshraniční zdravotní hrozby (například infekční nemoci), které by měly stavět na existujících strukturách a měly by být zacíleny na neobvyklé události;
b)
budováním kapacit prostřednictvím posilování sítí hygienických stanic na regionální úrovni, prostřednictvím usnadňování výměny informací mezi odborníky a prostřednictvím podporování odpovídající odborné přípravy;
c)
vyvíjením nástrojů a komunikačních platforem, jakož i programů elektronického vzdělávání zvlášť uzpůsobených konkrétním potřebám ZZÚ.
Kapitola 5
Kultura
Článek 36
Kulturní výměny a dialog
1. V rámci přidružení se spolupráce na kulturních výměnách a dialogu může týkat:
a)
samostatného rozvoje ZZÚ v rámci procesu zaměřeného na lidi samotné a ukotveného v kultuře každého národa;
b)
podporování politik a opatření přijímaných příslušnými orgány ZZÚ v zájmu rozvoje jejich lidských zdrojů, v zájmu posílení jejich vlastních tvůrčích kapacit a v zájmu podpory jejich kulturní identity;
c)
zapojování obyvatelstva do procesu rozvoje;
d)
prohlubování vzájemného porozumění a podporování výměn informací o kulturní a audiovizuální problematice prostřednictvím dialogu.
2. Unie a ZZÚ v rámci spolupráce usilují o podněcování vzájemných kulturních výměn, a to prostřednictvím:
a)
spolupráce mezi kulturními a tvůrčími odvětvími všech partnerů;
b)
podporování pohybu kulturních a tvůrčích děl a subjektů mezi stranami;
c)
spolupráce na politice v zájmu rozvoje politik, inovací, získávání publika a nových podnikatelských modelů.
Článek 37
Spolupráce v audiovizuální oblasti
1. V rámci přidružení usilují strany v rámci spolupráce v audiovizuální oblasti o vzájemnou podporu své audiovizuální produkce, a to prostřednictvím:
a)
spolupráce a výměn mezi subjekty činnými v oblasti rozhlasového a televizního vysílání;
b)
podporování výměn audiovizuálních děl;
c)
výměny informací a názorů ohledně politiky rozhlasového a televizního vysílání a regulačního rámce mezi příslušnými orgány;
d)
podpory navštěvování mezinárodních akcí pořádaných na území stran i ve třetích zemích a účasti na nich.
2. Audiovizuální díla vznikající v koprodukci mají nárok na výhody z veškerých režimů pro podporu místního nebo regionálního kulturního obsahu zavedených v Unii, v ZZÚ a v členských státech, s nimiž jsou ZZÚ spojeny.
Článek 38
Scénická umění
Spolupráce v oblasti scénického umění se v rámci přidružení může týkat:
a)
usnadňování intenzivnějších kontaktů mezi umělci věnujícími se scénické tvorbě prostřednictvím odborných výměn a přípravy, včetně účasti na konkurzech, rozvíjení sítí a podpory jejich vytváření;
b)
podporování společných produkcí mezi producenty z jednoho či několika členských států Unie a z jedné či několika ZZÚ a
c)
podporování rozvoje mezinárodních norem v oblasti divadelních technologií a využívání jevištních znaků, a to i prostřednictvím příslušných normalizačních orgánů.
Článek 39
Ochrana kulturního dědictví a historických památek
V rámci přidružení usiluje spolupráce v oblasti ochrany hmotného i nehmotného kulturního dědictví a historických památek o podporu výměn poznatků a osvědčených postupů prostřednictvím:
a)
výměn odborníků;
b)
spolupráce na odborné přípravě;
c)
vědomování místní veřejnosti a
d)
poradenství ohledně ochrany historických památek a chráněných míst a ohledně legislativy a provádění opatření souvisejících s kulturním dědictvím, zejména pokud jde o zapojování problematiky ochrany do místního života.
Kapitola 6
Boj proti organizované trestné činnosti
Článek 40
Boj proti organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci
1. Spolupráce na boji proti organizované trestné činnosti může v rámci přidružení zahrnovat:
a)
vývoj inovativních a účinných prostředků policejní a justiční spolupráce, včetně spolupráce s dalšími zúčastněnými stranami (například občanskou společností), pro předcházení organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci a pro boj proti nim, a
b)
podporu v zájmu zefektivnění politik ZZÚ pro předcházení organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci a pro boj proti nim, pro předcházení výrobě, distribuci a obchodu s omamnými a psychotropními látkami všeho druhu a pro boj proti nim, jakož i pro prevenci a omezování užívání drog a újmy či škod s ním spojených, jež bude přihlížet k práci, kterou v těchto oblastech odvádějí mezinárodní organizace, a jež bude mít mimo jiné následující formy:
i)
formu odborné přípravy a budování kapacit pro předcházení organizované trestné činnosti včetně obchodu s lidmi, pohlavního zneužívání a pohlavního vykořisťování dětí, terorismu a korupce a pro boj proti nim,
ii)
formu protidrogové prevence včetně odborné přípravy, vzdělávání a propagace zdraví a formu léčby a rehabilitace závislých uživatelů drog včetně projektů pro opětovné začleňování závislých uživatelů drog do pracovního a společenského života,
iii)
formu vypracovávání účinných opatření pro vymáhání práva,
iv)
formu technické, finanční a administrativní výpomoci při vypracovávání účinných politik a právních předpisů proti obchodu s lidmi, zejména pokud jde o osvětové kampaně, mechanismy předávání obětí příslušným specialistům a systémy ochrany obětí, se zapojením všech příslušných zúčastněných stran a občanské společnosti,
v)
formu technické, finanční a administrativní výpomoci při prevenci, léčbě a omezování zdravotních dopadů spojených s užíváním drog,
vi)
formu technické výpomoci v zájmu podpory rozpracovávání právních předpisů a politiky proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a
vii)
formu technické výpomoci a odborné přípravy v zájmu podpory budování kapacit a podpory dodržování mezinárodních protikorupčních norem, zejména norem stanovených v Úmluvě OSN proti korupci.
2. V rámci přidružení spolupracují ZZÚ s Unií v souladu s články 70 a 71 na boji proti praní peněz a financování terorismu.
Kapitola 7
Cestovní ruch
Článek 41
Cestovní ruch
Spolupráce v oblasti cestovního ruchu může v rámci přidružení zahrnovat:
a)
opatření zaměřená na vymezení, přizpůsobení a rozvoj udržitelných politik v oblasti cestovního ruchu;
b)
opatření a akce zaměřené na rozvoj a podporu udržitelného cestovního ruchu;
c)
opatření zaměřená na začlenění udržitelného cestovního ruchu do společenského, kulturního a hospodářského života občanů ZZÚ.
ČÁST TŘETÍ
OBCHOD A SPOLUPRÁCE SOUVISEJÍCÍ S OBCHODEM
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Obecné cíle
Obecným cílem obchodu a s obchodem související spolupráce mezi Unií a ZZÚ je:
a)
podpořit hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ navázáním úzkých hospodářských vztahů mezi nimi a Unií jako celkem;
b)
podnítit účinnou integraci ZZÚ do regionálního a světového hospodářství a rozvoj obchodu se zbožím a službami;
c)
podpořit ZZÚ v tvorbě příznivého investičního prostředí v zájmu posílení jejich sociálního a hospodářského rozvoje;
d)
podpořit stabilitu, solidnost a transparentnost globálního finančního systému a řádnou daňovou správu;
e)
podpořit diverzifikaci hospodářství ZZÚ;
f)
posílit schopnosti ZZÚ tvořit a provádět politiky potřebné pro rozvoj jejich obchodu se zbožím a službami;
g)
posílit vývozní a obchodní kapacity ZZÚ;
h)
v příslušných případech podpořit ZZÚ v úsilí o sladění nebo sblížení jejich místních právních předpisů s právními předpisy Unie;
i)
nabídnout příležitosti pro cílenou spolupráci a dialog s Unií na poli obchodu a v oblastech s ním spojených.
HLAVA II
REŽIMY PRO OBCHOD SE ZBOŽÍM A SLUŽBAMI A PRO USAZOVÁNÍ
Kapitola 1
Režim obchodu se zbožím
Článek 43
Volný přístup pro původní zboží
1. Produkty pocházející ze ZZÚ se dovážejí do Unie s osvobozením od cla.
2. Definice pojmu původní produkty a související metody správní spolupráce jsou stanoveny v příloze VI.
Článek 44
Množstevní omezení a opatření s rovnocenným účinkem
1. Na dovoz produktů pocházejících ze ZZÚ neuplatňuje Unie žádná množstevní omezení ani opatření s rovnocenným účinkem.
2. Odstavec 1 nevylučuje zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, ochrany zdraví a života lidí a zvířat, ochrany rostlin, ochrany národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, uchování vyčerpatelných přírodních zdrojů nebo ochrany průmyslového a obchodního vlastnictví.
Zákazy nebo omezení uvedené v prvním pododstavci v žádném případě nesmějí sloužit jako prostředky svévolné nebo neoprávněné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu obecně.
Článek 45
Opatření přijatá ZZÚ
1. Orgány ZZÚ mohou zachovat nebo zavést taková cla či množstevní omezení na dovoz produktů pocházejících z Unie, jaká považují s ohledem na své potřeby rozvoje za nezbytná.
2. Pro oblasti, jež tato kapitola upravuje, zaručí ZZÚ Unii zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení, než poskytuje hlavním obchodním partnerům definovaným v odstavci 4.
3. Odstavec 2 nevylučuje možnost, aby ZZÚ zaručily určitým jiným ZZÚ nebo ostatním rozvojovým zemím příznivější zacházení, než jaké je poskytováno Unii.
4. Pro účely této hlavy se „obchodní velmocí“ rozumí jakákoli rozvinutá země nebo jakákoli země, která se podílela na objemu světového vývozu zboží více než jedním procentem, nebo, aniž je dotčen odstavec 3, jakákoli skupina zemí jednajících jednotlivě nebo kolektivně nebo prostřednictvím dohody o hospodářské integraci, která se dohromady podílela na objemu světového vývozu zboží více než 1,5 %. Pro tento výpočet se použijí nejnovější dostupné oficiální údaje Světové obchodní organizace o předních vývozcích na světovém trhu se zbožím (mimo obchod uvnitř Unie).
5. Orgány ZZÚ poskytnou Komisi do 2. dubna 2014 celní sazebník a seznam množstevních omezení, která uplatňují podle tohoto rozhodnutí.
Orgány ZZÚ rovněž Komisi oznámí všechny změny těchto dokumentů a datum přijetí těchto změn.
Článek 46
Zákaz diskriminace
1. Unie se zdrží diskriminace jednotlivých ZZÚ a ZZÚ se zdrží diskriminace jednotlivých členských států.
2. V souladu s článkem 65 se provádění určitých ustanovení tohoto rozhodnutí, zejména čl. 44 odst. 2 a článků 45, 48, 49 a 51 a čl. 59 odst. 3 nepovažuje za diskriminaci.
Článek 47
Podmínky pohybu odpadů
1. Pohyb odpadů mezi členskými státy a ZZÚ je kontrolován podle mezinárodního a unijního práva. V zájmu ochrany životního prostředí a veřejného zdraví podporuje Unie navázání a rozvoj skutečné mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Unie zakáže veškerý přímý i nepřímý vývoz odpadů do ZZÚ, s výjimkou vývozu odpadů nezařazených jako nebezpečné a určených pro využití, a orgány ZZÚ současně zakáží přímý i nepřímý dovoz takových odpadů na své území z Unie či třetí země, aniž jsou dotčeny zvláštní mezinárodní závazky v těchto oblastech, jež byly nebo budou přijaty na příslušných mezinárodních fórech.
3. Pokud jde o ty ZZÚ, které pro své ústavní postavení nejsou stranou Basilejské úmluvy, urychlí jejich příslušné orgány přijetí vnitřních právních a správních opatření nezbytných pro provedení Basilejské úmluvy.
4. Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, také podpoří přijetí nezbytných vnitřních právních a správních předpisů těmito ZZÚ, aby mohly být provedeny tyto akty:
a)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4), konkrétně:
-
článek 40, pokud jde o vývoz odpadů do zámořských zemí a na zámořská území,
-
článek 46, pokud jde o dovoz odpadů ze zámořských zemí a území;
b)
nařízení Komise (ES) č. 1418/2007 (5) a
c)
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (6), s výhradou transpozičních lhůt stanovených článkem 16 této směrnice.
5. Jedna či několik ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou spojeny, mohou používat na vývoz odpadů ze ZZÚ do příslušného členského státu vlastní postupy.
6. V takovém případě členský stát, s nímž jsou ZZÚ spojeny, oznámí Komisi použitelné právní předpisy do 2. července 2014, jakož i jakékoli budoucí relevantní právní předpisy a všechny jejich změny.
Článek 48
Dočasné odnětí preferencí
Pokud se Komise domnívá, že existují dostatečné důvody k pochybnostem o správném provádění tohoto rozhodnutí, zahájí konzultace s danou ZZÚ a s členských státem, s nimž má ZZÚ zvláštní vztah, aby zajistila řádné provádění tohoto rozhodnutí. V případě, že tyto konzultace nevedou k vzájemně přijatelnému způsobu provádění tohoto rozhodnutí, může Unie dané ZZÚ dočasně odejmout preference podle přílohy VII.
Článek 49
Ochranná a kontrolní opatření
V zájmu zajištění řádného provedení tohoto rozhodnutí může Unie přijmout ochranná a kontrolní opatření podle přílohy VIII.
Kapitola 2
Režim pro obchod službami a usazování
Článek 50
Definice
Pro účely této kapitoly se:
a)
„fyzickou osobou ze ZZÚ“ rozumí osoba s obvyklým bydlištěm v ZZÚ, která je státním příslušníkem členského státu nebo která má právní postavení specifické pro ZZÚ. Touto definicí nejsou dotčena práva udělená občanstvím Unie ve smyslu Smlouvy o fungování EU;
b)
„právnickou osobou ze ZZÚ“ rozumí právnická osoba ze ZZÚ zřízená podle právních předpisů dané ZZÚ se sídlem, ústřední správou nebo hlavní provozovnou na území této ZZÚ; má-li právnická osoba v ZZÚ pouze sídlo či ústřední správu, nepovažuje se za právnickou osobu ze ZZÚ, ledaže by provozovala činnost se skutečnou a trvalou vazbou na hospodářství dané země či území;
c)
na zacházení dohodnuté mezi Unií a ZZÚ použijí příslušné definice stanovené dohodami o hospodářské integraci uvedenými v čl. 51 odst. 1.
Článek 51
Nejpříznivější zacházení
1. Pokud jde o jakákoli opatření, jež mají dopad na obchod, pokud jde o služby a usazování ve všech hospodářských činnostech:
a)
Unie poskytne fyzickým a právnickým osobám ze ZZÚ zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení poskytované obdobným fyzickým a právnickým osobám každé třetí země, s níž Unie uzavřela či uzavře dohodu o hospodářské integraci;
b)
ZZÚ poskytnou fyzickým a právnickým osobám z Unie zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení poskytované obdobným fyzickým a právnickým osobám z každé obchodní velmoci, s níž po 1. lednu 2014 uzavřely dohodu o hospodářské integraci.
2. Povinnosti vymezené v odstavci 1 tohoto článku se nevztahují na zacházení poskytované:
a)
v rámci vnitřního trhu vyžadujícího, aby jeho strany výrazně sblížily své právní předpisy za účelem odstranění nediskriminačních překážek usazování a obchodu službami;
b)
na základě opatření pro uznávání kvalifikací, licencí nebo obezřetnostních opatření v souladu s článkem VII Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS) nebo její přílohy o finančních službách. Tím nejsou dotčena zvláštní opatření přijatá ZZÚ podle tohoto článku;
c)
na základě jakékoli mezinárodní dohody nebo ujednání týkajících se zcela nebo zejména zdanění;
d)
na základě opatření, na něž se vztahuje výjimka ze zacházení podle nejvyšších výhod, je-li zapsáno v souladu s čl. II odst. 2 GATS.
3. S cílem prosazovat nebo podporovat místní zaměstnanost mohou orgány ZZÚ přijímat předpisy pro podporu svých fyzických osob a místních činností. V tom případě uvědomí orgány ZZÚ Komisi o předpisech, jaké přijaly, a Komise o nich uvědomí členské státy.
Článek 52
Odborné kvalifikace
Pokud jde o povolání lékaře, zubního lékaře, porodní asistentky, všeobecné sestry nebo ošetřovatele, farmaceuta a veterinárního lékaře, přijme Rada v soulad s článkem 203 Smlouvy o fungování EU seznam odborných kvalifikací specifických pro ZZÚ, které jsou uznávány v členských státech.
HLAVA III
OBLASTI SOUVISEJÍCÍ S OBCHODEM
Kapitola 1
Obchod a udržitelný rozvoj
Článek 53
Obecný přístup
Cílem obchodu a související spolupráce v rámci přidružení je přispět k udržitelnému rozvoji z hlediska hospodářského, sociálního i z hlediska ochrany životního prostředí.
V této souvislosti platí, že vnitrostátní právní ani správní předpisy ZZÚ v oblasti životního prostředí nebo práce nesmí být za účelem podpory obchodu či investic zmírněny.
Článek 54
Environmentální normy a normy týkající se změny klimatu v obchodě
1. Cílem obchodu a související spolupráce v rámci přidružení je posílit vzájemnou podporu mezi obchodní politikou a politikou životního prostředí a příslušnými závazky. Při obchodu a související spolupráci v rámci přidružení se zohlední zásady uplatňované při mezinárodní správě záležitostí týkajících se životního prostředí, jakož i mnohostranné dohody o životním prostředí.
2. Plní se konečný cíl Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu a jejího Kjótského protokolu. Spolupráce staví na vývoji budoucí právně závazné mezinárodní dohody zahrnující závazky všech stran ohledně zmírňování v souladu s prováděním rozhodnutí, která přijala konference stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
3. Opatření, jimiž se provádějí mnohostranné dohody o životním prostředí, se neuplatňují způsobem, který by vytvářel nástroj svévolné nebo neoprávněné diskriminace mezi partnery nebo skrytého omezení obchodu.
Článek 55
Pracovní normy v oblasti obchodu
1. Cílem přidružení je podpora obchodu způsobem, který vede k plné a produktivní zaměstnanosti a slušné práci pro všechny.
2. Mezinárodně uznávané hlavní pracovní normy, vymezené úmluvami Mezinárodní organizace práce, se dodržují a provádějí v právních předpisech i v praxi. Mezi tyto pracovní normy patří zejména dodržování svobody sdružování, právo na kolektivní vyjednávání, zrušení všech forem nucené nebo povinné práce, odstranění nejhorších forem dětské práce, minimální věk pro vstup do zaměstnání a zákaz diskriminace v zaměstnání.
3. Na porušení hlavních pracovních norem se nelze odvolávat, ani je nelze jinak využít jako legitimní komparativní výhodu. Uvedené normy nesmí být používány k protekcionistickým účelům.
Článek 56
Udržitelný obchod s produkty rybolovu
V zájmu podpory udržitelného řízení rybích populací může být součástí přidružení spolupráce v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a souvisejícímu obchodu. Cílem spolupráce v této oblasti je:
a)
podpora provádění opatření, která se přijímají v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a souvisejícímu obchodu v ZZÚ;
b)
usnadňování spolupráce mezi ZZÚ a regionálními správními organizacemi pro rybolov, zejména při rozvoji a účinném provádění kontrolních a inspekčních režimů, pobídek a opatření v zájmu dlouhodobého účinného řízení rybolovu a mořských ekosystémů.
Článek 57
Udržitelný obchod se dřevem
V rámci přidružení usilují strany při spolupráci v oblasti obchodu se dřevem o podporu obchodu s legálně vytěženým dřevem. Součástí této spolupráce může být dialog o regulačních opatřeních nebo výměna informací o tržních či dobrovolně přijatých opatřeních, například lesní certifikaci či ekologických politikách obstarávání zakázek.
Článek 58
Rozvoj udržitelného obchodu
1. V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelného rozvoje může týkat:
a)
usnadňování a podpory obchodu a investic týkajících se ekologického zboží a služeb, mimo jiné vypracováním a prováděním místních právních předpisů, jakož i obchodu a investic týkajících se zboží přispívajícího ke zlepšení sociálních podmínek v ZZÚ;
b)
pomoci při odstraňování překážek obchodu či investic týkajících se zboží a služeb se zvláštním významem pro zmírňování dopadů klimatických změn, jako jsou udržitelné obnovitelné energie, energeticky účinné produkty a služby, mimo jiné prostřednictvím přijetí takových politických rámců, jež povedou k využívání nejlepších dostupných technologií, a podporou norem reagujících na environmentální a hospodářské potřeby a snižujících technické překážky obchodu;
c)
podpory obchodu se zbožím, které přispívá ke zlepšení sociálních podmínek a používání postupů příznivých pro životní prostředí, včetně zboží, na něž se vztahují dobrovolné koncepce záruk udržitelnosti jako spravedlivý a etický obchod, ekoznačky a režimy certifikace produktů vyrobených z přírodních zdrojů;
d)
podpory mezinárodně uznávaných zásad a pokynů v oblasti sociální odpovědnosti podniků a prosazování těchto zásad a pokynů u společností působících v ZZÚ;
e)
výměny informací a osvědčených postupů v oblasti sociální odpovědnosti podniků.
2. Při plánování a provádění opatření na ochranu životního prostředí nebo ochranu pracovních podmínek s možným dopadem na obchod či investice zohlední Unie a ZZÚ dostupné vědecké a technické poznatky, jakož i příslušné mezinárodní normy, pokyny a doporučení, včetně zásady předběžné opatrnosti.
3. Při přípravě, zavádění a provádění veškerých opatření na ochranu životního prostředí a ochranu pracovních podmínek s dopadem na obchod či investice zajistí Unie a ZZÚ úplnou transparentnost.
Kapitola 2
Ostatní oblasti související s obchodem
Článek 59
Běžné platby a pohyb kapitálu
1. Strany neuloží žádná omezení plateb ve volně směnitelné měně na běžném účtu platební bilance mezi rezidenty Unie a ZZÚ.
2. Pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance, členské státy ani ZZÚ neuloží žádná omezení na volný pohyb kapitálu určeného na přímé investice do společností podle práva hostitelského členského státu, země či území, a zajistí, aby aktiva vytvořená těmito investicemi a veškerý zisk z nich plynoucí mohly být realizovány a repatriovány.
3. Unii a ZZÚ mají právo přijmout opatření uvedená v článcích 64, 65, 66, 75 a 215 Smlouvy o fungování EU přiměřeně v souladu s podmínkami stanovenými v těchto článcích
4. Orgány ZZÚ, dotčené členské státy a Unie se o každém takovém opatření neprodleně informují a co nejdříve předloží harmonogram pro jejich odstranění.
Článek 60
Politiky hospodářské soutěže
V zájmu odstranění narušování hospodářské soutěže a s náležitým ohledem na různé úrovně rozvoje a hospodářských potřeb ZZÚ se provádějí celostátní, regionální nebo místní pravidla a politiky zahrnující kontrolu a za jistých podmínek zákaz dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve shodě mezi podniky, jejichž cílem nebo výsledkem je zabránění hospodářské soutěži, její omezení nebo narušení. Tento zákaz se vztahuje také na zneužívání dominantního postavení jedním nebo více podniky na území Unie nebo ZZÚ.
Článek 61
Ochrana práv duševního vlastnictví
1. Zajistí se přiměřená a účinná úroveň ochrany práv duševního vlastnictví včetně prostředků pro vynucování těchto práv v souladu s nejvyššími mezinárodními normami s cílem snížit narušování a překážky dvoustranného obchodu.
2. V rámci přidružení se může spolupráce v této oblasti týkat přípravy právních předpisů na ochranu a vymáhání práv duševního vlastnictví, předcházení zneužívání těchto práv jejich držiteli a porušování těchto práv soutěžiteli a podpory regionálních organizací duševního vlastnictví zapojených do vymáhání a ochrany, včetně odborné přípravy personálu.
Článek 62
Technické překážky obchodu
Přidružení může zahrnovat spolupráci v oblasti technické regulace zboží, normalizace, posuzování shody, akreditace, dozoru nad trhem a zajišťování kvality, aby byly odstraněny zbytečné technické překážky obchodu mezi Unií a ZZÚ a sníženy rozdíly v těchto oblastech.
Článek 63
Spotřebitelská politika, ochrana zdraví spotřebitele a obchod
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti spotřebitelské politiky, ochrany zdraví spotřebitele a obchodu může týkat přípravy správních a právních předpisů v oblasti spotřebitelské politiky a ochrany zdraví spotřebitele, aby byly odstraněny zbytečné překážky obchodu.
Článek 64
Sanitární a fytosanitární opatření
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření:
a)
usnadňovat obchod mezi Unií a ZZÚ jako celky a mezi ZZÚ a třetími zeměmi a současně chránit zdraví či život lidí, zvířat nebo rostlin podle Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v Dohodě o WTO;
b)
cřešit problémy v souvislosti se sanitárními a fytosanitárními opatřeními;
c)
zajistit transparentnost sanitárních a fytosanitárních opatření použitelných v obchodě mezi Unií a ZZÚ;
d)
podporovat harmonizaci opatření s mezinárodními normami podle Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v Dohodě o WTO;
e)
podporovat účinnou účast ZZÚ v organizacích stanovujících mezinárodní sanitární a fytosanitární normy;
f)
podporovat konzultace a výměny mezi ZZÚ a evropskými ústavy a laboratořemi;
g)
vytvořit a posilovat technickou kapacitu ZZÚ pro provádění a sledování sanitárních a fytosanitárních opatření;
h)
podporovat převod technologií v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření.
Článek 65
Zákaz protekcionistických opatření
Ustanovení kapitoly 1 a 2 nesmí být použita jako nástroj svévolné nebo neoprávněné diskriminace nebo skryté omezení obchodu.
Kapitola 3
Měnové a daňové záležitosti
Článek 66
Vyjmutí z daňové povinnosti
1. Aniž je dotčen článek 67, nevztahuje se zacházení v rámci doložky nejvyšších výhod poskytované v souladu s tímto rozhodnutím na daňové výhody, které si členské státy nebo orgány ZZÚ poskytují nebo mohou v budoucnosti poskytovat na základě dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
2. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání přijetí nebo vynucování jakéhokoli opatření s cílem zamezit vyhýbání se daňové povinnosti nebo daňovým únikům podle daňových ustanovení dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
3. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání příslušným orgánům rozlišovat při používání odpovídajících ustanovení svých daňových předpisů mezi plátci daně, kteří nejsou ve stejné situaci, zejména s ohledem na jejich místo pobytu nebo s ohledem na místo, kde je investován jejich kapitál.
Článek 67
Daňové a celní režimy zakázek financovaných z prostředků Unie
1. ZZÚ uplatňují na zakázky financované z daňových a celních režimů Unie zacházení neméně příznivé, než je zacházení uplatňované vůči členskému státu, s nímž jsou spojeny nebo vůči státům, jimž je poskytováno zacházení podle nejvyšších výhod, nebo vůči mezinárodním rozvojovým organizacím, s nimiž navázaly vztahy, podle toho, které zacházení je nejpříznivější.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, vztahuje se na zakázky financované Unií následující režim:
a)
v ZZÚ, které jsou příjemcem pomoci, nepodléhá zakázka žádnému stávajícímu či budoucímu kolkovnému ani registračním poplatkům či daňovým poplatkům s rovnocenným účinkem; tyto zakázky však jsou registrovány podle právních předpisů platných v ZZÚ a může za ně být vyžadován poplatek, který odpovídá poskytnuté službě;
b)
zisky nebo příjmy vznikající z provádění zakázek se zdaňují podle vnitřní daňové úpravy přijímajících ZZÚ za předpokladu, že fyzická nebo právnická osoba, která tohoto zisku nebo příjmu dosahuje, má v daných ZZÚ stálou provozovnu nebo že provádění zakázky trvá déle než šest měsíců;
c)
podniky, které musí pro provádění zakázek na stavební práce dovézt zařízení, využijí pro uvedené zařízení systém dočasného dovozu podle vnitrostátních právních předpisů přijímajících ZZÚ, pokud o to požádají;
d)
každé profesionální zařízení potřebné pro provádění úkolů stanovených v zakázce na služby se dočasně propustí do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem, jestliže tato cla, daně a poplatky nepředstavují odměnu za poskytnuté služby;
e)
dovoz na základě zakázek na dodávky se propouští do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem. Zakázky na dodávky pocházející z dotyčné ZZÚ se uzavírají na základě cen dodávek ze závodu, k nimž mohou být přičteny takové vnitřní daňové poplatky, jaké mohou být uplatňovány na takové dodávky v dané ZZÚ;
f)
paliva, maziva a uhlovodíková pojiva a všechny materiály použité v plnění zakázek na stavební práce se považují za zakoupené na místním trhu a podléhají daňové úpravě použitelné na základě právních předpisů platných v přijímající ZZÚ;
g)
spotřební zboží dovezené pro potřebu fyzických osob jiných než zaměstnaných v místě, které se zabývají prováděním úkolů stanovených v zakázce na služby, a jejich rodinných příslušníků se osvobozuje od dovozního cla, daní a ostatních daňových poplatků s rovnocenným účinkem v mezích stanovených právními předpisy platnými v přijímající ZZÚ.
3. Každá smluvní otázka, na kterou se nevztahují odstavce 1 a 2, podléhá i nadále právním předpisům dotyčné ZZÚ.
Kapitola 4
Rozvoj obchodní kapacity
Článek 68
Obecný přístup
V zájmu zajištění, aby ZZÚ získaly maximální prospěch z tohoto rozhodnutí a mohly se za nejvýhodnějších podmínek prosadit na vnitřním trhu Unie a regionálních, subregionálních a mezinárodních trzích, je cílem přidružení přispět k rozvoji obchodních kapacit ZZÚ:
a)
zvýšením konkurenceschopnosti, samostatnosti a ekonomické odolnosti ZZÚ prostřednictvím diverzifikace a zvyšování hodnoty a objemu obchodu se zbožím a službami ze ZZÚ a posílení schopnosti ZZÚ přilákat soukromé investice do mnoha odvětví hospodářské činnosti;
b)
zlepšením spolupráce mezi ZZÚ a sousedními zeměmi v oblasti zboží, služeb a usazování.
Článek 69
Dialog, spolupráce a rozvoj kapacit na poli obchodu
V rámci přidružení se mohou iniciativy v oblasti dialogu, spolupráce a rozvoje kapacit na poli obchodu týkat:
a)
posílení schopnosti ZZÚ tvořit a provádět politiky potřebné pro rozvoj obchodu se zbožím a službami;
b)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o zavádění vhodných právních, regulačních a institucionálních rámců a nezbytných správních postupů;
c)
podpory rozvoje soukromého sektoru, zejména malých a středních podniků;
d)
usnadňování rozvoje trhu a vývoje výrobků, včetně zlepšování kvality produktů;
e)
pomoci při rozvoji lidských zdrojů a odborných dovedností důležitých pro obchod se zbožím a službami;
f)
zvyšování kapacity obchodních zprostředkovatelů poskytovat podnikům ze ZZÚ služby v souvislosti s exportní činností těchto podniků, například informace o trhu;
g)
pomoci při vytváření podnikatelského prostředí podněcujícího investice.
Kapitola 5
Spolupráce v oblasti finančních služeb a daňových záležitostí
Článek 70
Spolupráce v oblasti mezinárodních finančních služeb
S cílem podpořit stabilitu, integritu a transparentnost globálního finančního systému může být součástí přidružení spolupráce v oblasti mezinárodních finančních služeb. Taková spolupráce se může týkat:
a)
poskytování účinné a přiměřené ochrany investorům a jiným zákazníkům finančních služeb;
b)
předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu;
c)
podpory spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu;
d)
vytváření nezávislých a účinných mechanismů dohledu nad finančními službami.
Článek 71
Sladění právních předpisů v oblasti finančních služeb
Unie a ZZÚ podporují sbližování právních předpisů s uznávanými mezinárodními normami pro regulaci finančních služeb a dohled nad nimi, mimo jiné s těmito: Základní zásady pro účinný bankovní dohled Basilejského výboru pro bankovní dohled, Základní zásady a metodika pojišťovnictví Mezinárodní asociace orgánů pro dozor v pojišťovnictví, Cíle a principy regulace cenných papírů Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry, Dohoda o výměně informací o daňových záležitostech Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, Prohlášení o transparentnosti a výměně informací pro daňové účely G20, Klíčové atributy účinných režimů řešení problémů pro finanční instituce Rady pro finanční stabilitu a Mezinárodní normy pro boj proti praní peněz, financování terorismu a šíření zbraní - doporučení Finančního akčního výboru (FATF).
Ve vhodných případech a na žádost dotčené ZZÚ může Unie a ZZÚ vyvinout úsilí o podporu lepšího sladění právních předpisů ZZÚ s právními předpisy Unie týkajícími se finančních služeb.
Článek 72
Spolupráce regulačních orgánů a orgánů dohledu
Unie a ZZÚ podporují spolupráci mezi příslušnými regulačními orgány a orgány dohledu, včetně výměny informací, sdílení znalostí o finančních trzích a podobných opatření. Zvláštní pozornost je třeba věnovat rozvoji správní kapacity těchto orgánů, například prostřednictvím výměny zaměstnanců a společných školení.
Článek 73
Spolupráce v daňových záležitostech
Unie a ZZÚ podporují spolupráci v daňové oblasti s cílem usnadnit výběr zákonných daňových výnosů a vypracovat opatření k účinnému uplatňování zásad řádné daňové správy, včetně transparentnosti, výměny informací a spravedlivé daňové soutěže.
ČÁST ČTVRTÁ
NÁSTROJE UDRŽITELNÉHO ROZVOJE
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 74
Obecné cíle
Unie přispěje k dosažení celkových cílů přidružení tím, že poskytne:
a)
přiměřené finanční zdroje a vhodnou technickou pomoc za účelem posílení kapacit ZZÚ pro tvorbu a provádění strategických a regulačních rámců;
b)
dlouhodobé financování na podporu růstu soukromého sektoru.
Článek 75
Definice
Pro účely této části se rozumí:
a)
„programovatelnou podporou“ nevratná podpora z Evropského rozvojového fondu přidělená ZZÚ na financování územních či regionálních strategií a priorit vymezených v programových dokumentech;
b)
„programováním“ proces organizace, rozhodování a přidělování orientačních finančních prostředků s cílem realizovat během několika let v oblasti uvedené v části druhé tohoto rozhodnutí akce za účelem dosažení cílů přidružení týkajících se udržitelného rozvoje ZZÚ;
c)
„programovým dokumentem“ dokument, který vymezuje strategii, priority a režimy v ZZÚ a převádí cíle, jichž chtějí ZZÚ dosáhnout v oblasti udržitelného rozvoje, do účinných a efektivních kroků pro dosažení cílů přidružení;
d)
„plány rozvoje“ podle článku 83 ucelený soubor operací definovaných a financovaných výlučně ZZÚ v rámci vlastních politik a strategií rozvoje a operací, na nichž se dohodly s členským státem, s nímž jsou spojeny;
e)
„územním přídělem“ částka přidělená jednotlivým ZZÚ jako programovatelná podpora z Evropského rozvojového fondu na financování územních strategií a priorit vymezených v programových dokumentech;
f)
„regionálním přídělem“ částka přidělená jako programovatelná podpora z Evropského rozvojového fondu na financování regionálních strategií a tematických priorit společných několika ZZÚ v oblasti spolupráce, vymezených v programových dokumentech;
g)
„finančním rozhodnutím“ akt přijatý Komisí, jenž podrobně vymezuje finanční příspěvek Unie a jímž se schvaluje poskytnutí finanční podpory z Evropského rozvojového fondu.
Článek 76
Zásady finanční spolupráce
1. Unie poskytuje finanční pomoc na základě zásad partnerství, odpovědnosti, soudržnosti územních celků, doplňkovosti a subsidiarity.
2. Operace financované podle tohoto rozhodnutí mohou mít formu programovatelné I neprogramovatelné podpory.
3. Finanční pomoc Unie:
a)
se provádí s patřičným ohledem na zeměpisné, sociální a kulturní charakteristiky ZZÚ i na jejich specifický potenciál;
b)
zajišťuje, aby byly toky zdrojů poskytovány předvídatelně a pravidelně;
c)
je pružná a přizpůsobená situaci v každé ZZÚ a
d)
se uskutečňuje při plném respektování institucionálních, právních a finančních pravomocí každého z partnerů.
4. Za provádění operací odpovídají dotčené orgány ZZÚ, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise ve věcech zajištění řádného finančního řízení při využívání prostředků Unie.
Kapitola 2
Finanční zdroje
Článek 77
Zdroje financování
ZZÚ jsou způsobilé pro tyto zdroje financování:
a)
zdroje přidělené ZZÚ na základě vnitřní dohody mezi členskými státy Unie o zřízení 11. Evropského rozvojového fondu (ERF);
b)
programy a nástroje Unie stanovené v souhrnném rozpočtu Unie a
c)
finanční prostředky spravované EIB jako vlastní zdroje této banky a zdroje přidělené investiční facilitě ERF podle podmínek vnitřní dohody mezi členskými státy Unie o zřízení 11. ERF (7) (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“).
Kapitola 3
Zvláštní ustanovení o finanční pomoci v rámci 11. ERF
Článek 78
Předmět a oblast působnosti
V rámci strategie a priorit stanovených dotyčnou ZZÚ na místní nebo regionální úrovni a aniž je dotčena humanitární pomoc či pomoc při mimořádných událostech, může být finanční podpora poskytována na následující činnosti přispívající k dosažení cílů stanovených tímto rozhodnutím:
a)
odvětvové politiky a reformy a projekty, které jsou s nimi slučitelné;
b)
institucionální rozvoj, budování kapacit a integrace hledisek životního prostředí;
c)
technická spolupráce a
d)
dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu zboží a služeb uvedená v článku 82.
Článek 79
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech
1. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje ZZÚ, které čelí vážným hospodářským a sociálním obtížím výjimečné povahy, jež jsou důsledkem přírodních nebo člověkem způsobených katastrof nebo mimořádných okolností se srovnatelnými důsledky. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje po dobu nezbytnou ke zvládnutí mimořádných potřeb vyplývajících z těchto situací.
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje výlučně podle potřeb a zájmů obětí katastrofy.
2. Cílem humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech je:
a)
zachránit lidské životy, předcházet utrpení a zmírňovat ho a zachovat lidskou důstojnost v krizových situacích a v situacích po skončení krize;
b)
přispívat k financování a poskytování humanitární pomoci a napomáhat přímému přístupu zamýšlených příjemců k této pomoci všemi dostupnými logistickými prostředky;
c)
provádět krátkodobou obnovu a rekonstrukci, aby oběti mohly mít užitek alespoň z minimálního začlenění do společenského a hospodářského života a aby byly co nejdříve vytvořeny podmínky pro obnovu rozvoje na základě dlouhodobých cílů;
d)
řešit potřeby plynoucí z vysídlení osob, jako jsou uprchlíci, vysídlené osoby a navrátilci, po přírodní nebo člověkem způsobené katastrofě s cílem plnit po nezbytně dlouhou dobu veškeré potřeby uprchlíků a vysídlených osob, ať se nacházejí kdekoli, a usnadnit opatření pro jejich dobrovolné navracení a opětovnou integraci v zemi jejich původu a
e)
pomoci ZZÚ vybudovat krátkodobé mechanismy předcházení katastrofám a připravenosti na ně, včetně systémů pro předpovědi a včasné varování, s cílem zmenšit následky katastrof.
3. Pomoc podle tohoto článku může být rovněž poskytnuta ZZÚ přijímajícím uprchlíky nebo navrátilce, aby plnila naléhavé potřeby, jež nejsou kryty pomocí při mimořádných událostech.
4. Pomoc poskytovaná podle tohoto článku se financuje ze souhrného rozpočtu Unie. Vedle financování z odpovídajících rozpočtových položek však může být výjimečně financována z přídělů stanovených v příloze II.
5. Operace humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech se provádějí buď na žádost ZZÚ postižené krizovou situací, Komise, členského státu, s nímž je ZZÚ spojena, mezinárodních organizací nebo místních nebo mezinárodních nevládních organizací. Tato pomoc je spravována a prováděna podle postupů umožňujících rychlé, pružné a účinné zásahy.
Článek 80
Rozvoj kapacit
1. Finanční pomoc může přispět kromě jiného k podpoře rozvoje kapacit ZZÚ nezbytných pro definování, provádění a sledování územních a/nebo regionálních strategií a činností s cílem dosáhnout obecných cílů v oblastech spolupráce uvedených v části druhé a třetí.
2. Unie podpoří úsilí ZZÚ o získávání spolehlivých statistických údajů o těchto oblastech.
3. Unie může ZZÚ podporovat v jejich úsilí o zlepšení srovnatelnosti jejich makroekonomických ukazatelů.
Článek 81
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise mohou být financovány studie nebo opatření technické pomoci s cílem zajistit přípravu, monitorování, hodnocení a dohled nezbytné pro provádění tohoto rozhodnutí a pro jeho celkové hodnocení. Technická pomoc poskytovaná na místě se ve všech případech provádí podle pravidel decentralizovaného finančního řízení.
2. Z podnětu ZZÚ po vydání stanoviska Komise mohou být financovány studie a opatření technické pomoci ve vztahu k provádění činností naplánovaných v programovacích dokumentech. Komise může rozhodnout, že bude takové akce financovat buď z programovatelné podpory, nebo z finančního krytí vyčleněného na opatření technické spolupráce.
Článek 82
Dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu
1. S cílem zmírnit nepříznivé účinky veškerých krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu, zejména v odvětví zemědělství, rybolovu a těžby, které by mohly ohrozit dosažení rozvojových cílů dotyčné ZZÚ, se v rámci finančního přídělu uvedeného v příloze II zřizuje systém dodatečné podpory.
2. Cílem podpory v případech krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu je ochrana makroekonomických a odvětvových reforem a politik ohrožených v důsledku poklesu příjmů a náprava nepříznivých důsledků nestability příjmů z vývozu, zejména u zemědělských produktů a produktů těžby.
Při přidělování zdrojů uvedených v příloze V se bere v úvahu závislost hospodářství ZZÚ na vývozu, zejména v zemědělském a těžebním odvětví. V této souvislosti se izolovaným ZZÚ uvedeným v příloze I dostává příznivějšího zacházení v souladu s kritérii stanovenými přílohou V.
3. Dodatečné prostředky se poskytují v souladu se zvláštními ustanoveními podpůrného mechanismu stanoveného v příloze V.
4. Unie rovněž poskytuje podporu tržním pojistným programům navrženým pro ZZÚ, které se chtějí chránit proti riziku výkyvů příjmů z vývozu.
Článek 83
Programování
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se programovatelná podpora poskytuje na základě programového dokumentu.
2. Programový dokument může zohlednit plány územního rozvoje či jiné plány dohodnuté mezi ZZÚ a členskými státy, s nimiž jsou spojeny.
3. Na základě článku 10 přebírají orgány ZZÚ hlavní odpovědnost za vypracovávání strategií, priorit a režimů prostřednictvím přípravy programových dokumentů v koordinaci s Komisí a členským státem, s nímž jsou ZZÚ spojeny.
4. Orgány ZZÚ odpovídají za:
a)
stanovení svých priorit, na nichž má být strategie založena a
b)
vypracování projektů a návrhů programů předkládaných Komisi, které spolu s ní posuzují.
Článek 84
Příprava, vyhodnocení a schválení programového dokumentu
1. Příslušná územní nebo, jde-li o regionální programy, regionální schvalující osoba připraví návrh programového dokumentu v návaznosti na konzultace s nejširším možným spektrem zúčastněných stran, přičemž čerpá ze získaných poznatků a osvědčených postupů.
2. Každý návrh programového dokumentu je uzpůsobený potřebám a konkrétním okolnostem každé ZZÚ. Jsou v něm stanoveny ústřední oblasti, na které se má soustředit financování Unie, konkrétní cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonnosti, na základě kterých se posuzují a hodnotí výsledky, a orientační finanční příděl. Je v něm podporována místní odpovědnost za programy spolupráce.
3. Návrh programového dokumentu je od raných fází procesu programování předmětem výměny názorů mezi ZZÚ a dotčeným členských státem a Komisí s cílem podpořit doplňkovost a soudržnost jejich příslušných činností v oblasti spolupráce.
4. Komise vyhodnotí návrh programového dokumentu, aby určila, zda obsahuje všechny potřebné prvky a zda je v souladu s cíli tohoto rozhodnutí a souvisejícími politikami Společenství. Komise konzultuje Evropskou investiční banku ohledně návrhu programového dokumentu.
5. ZZÚ poskytnou veškeré nezbytné informace včetně výsledků veškerých studií proveditelnosti, aby Komise mohla hodnocení návrhu programového dokumentu provést co nejúčinněji.
6. Orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za schválení programového dokumentu. Komise schválí programový dokument v návaznosti na postup stanovený v článku 86.
Článek 85
Provedení
1. Komise přijme finanční rozhodnutí k příslušnému programovému dokumentu v souladu s normami stanovenými ve finančním nařízení pro 11. ERF postupem podle článku 87.
2. Komise využívá zdroje přidělené ZZÚ z 11. ERF jakýmkoli ze způsobů stanovených ve finančním nařízení pro 11. ERF a v souladu s podmínkami vymezenými tímto rozhodnutím nebo v opatřeních, kterými se provádí. Za tímto účelem uzavře s příslušnými orgány ZZÚ finanční dohody.
3. Orgány ZZÚ odpovídají za:
a)
přípravu, projednání a uzavírání zakázek;
b)
provádění a řízení projektů a programů a
c)
udržování projektů a programů a zajišťování jejich udržitelnosti.
4. Příslušné orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za:
a)
zajištění rovnosti podmínek účasti v nabídkových řízeních a na zakázkách;
b)
monitorování a hodnocení účinků a výsledků projektů a programů a
c)
zajištění správného, bezodkladného a účinného provádění projektů a programů.
5. V zájmu usnadnění výměny názorů se alespoň jednou do roka konají technická zasedání mezi územními schvalujícími osobami, dotčenými členskými státy a zástupci Komise zapojenými do programování, zejména s použitím moderních technologií nebo pokud možno jako rozšíření dialogu v rámci fóra ZZÚ-EU.
6. Akce financované v rámci 11. ERF mohou být provedeny na základě souběžného nebo společného spolufinancování podle ustanovení finančního nařízení pro 11. ERF.
Článek 86
Územní a regionální schvalující osoby
1. Vláda každé ZZÚ jmenuje územní schvalující osobu, aby ji zastupovala ve všech operacích financovaných ze zdrojů 11. ERF řízených Komisí a Evropskou investiční bankou. Územní schvalující osoba jmenuje jednoho nebo více zástupců územní schvalující osoby, kteří ji nahradí, pokud by nemohla svou funkci vykonávat, a o tomto jmenování uvědomí Komisi. Územní schvalující osoba může za předpokladu splnění podmínek institucionální kapacity a řádného finančního řízení delegovat své funkce v oblasti provádění daných programů a projektů na odpovědný subjekt v rámci příslušného orgánu ZZÚ. Územní schvalující osoba předem informuje Komisi o každém takovémto delegování.
Jestliže se Komise dozví o problémech při provádění postupů spojených s řízením zdrojů 11. ERF, naváže ve spolupráci s územní schvalující osobou veškeré kontakty potřebné k nápravě situace a podnikne veškeré nezbytné kroky. Územní schvalující osoba nese finanční odpovědnost jen za výkonné úkoly, které jí byly svěřeny.
Jsou-li zdroje z 11. ERF řízeny nepřímo a s výhradou případných dalších pravomocí udělených Komisí, územní schvalující osoba:
a)
odpovídá za koordinaci, programování, pravidelné monitorování a přezkumy provádění spolupráce a za koordinaci s dárci;
b)
v úzké spolupráci s Komisí odpovídá za přípravu, předkládání a hodnocení projektů a programů.
2. Pokud jsou zdroje 11. ERF řízeny nepřímo a s výhradou případných dalších pravomocí udělených Komisí, jedná příslušná územní schvalující osoba jako veřejný zadavatel ve vztahu k programům prováděným prostřednictvím nabídkových řízení nebo výzev k podávání návrhů, přičemž podléhá předběžné kontrole Komise.
3. Územní schvalující osoba během provádění operací a s výhradou povinnosti informovat Komisi rozhoduje o:
a)
technických úpravách a změnách porobností programů a projektů, pokud neovlivňují přijaté technické řešení a zůstávají v rámci rezerv pro úpravy stanovených v dohodě o financování;
b)
změnách místa u vícečetných programů nebo projektů, pokud jsou odůvodněny technickými, hospodářskými nebo sociálními důvody;
c)
uložení nebo prominutí pokut za prodlení;
d)
zproštění ručitelů;
e)
subdodávkách;
f)
konečném převzetí za předpokladu, že Komise potvrdila předběžné převzetí, potvrdí odpovídající zápis a případně je přítomna při konečném převzetí, zejména pokud rozsah výhrad zaznamenaných při předběžném převzetí vyžaduje významné dodatečné práce; a najímání poradců a dalších odborníků na technickou pomoc.
4. V případě regionálních programů určí orgány zúčastněných ZZÚ regionální schvalující osobu z řad aktérů spolupráce uvedených v článku 11. Povinnosti regionální schvalující osoby odpovídají obdobně povinnostem územní schvalující osoby.
Článek 87
Výbor ERF-ZZÚ
1. Tam, kde je to vhodné, je Komisi nápomocen výbor zřízený vnitřní dohodou o 11. ERF.
2. Při vykonávání pravomocí, které mu uděluje toto rozhodnutí, je tento výbor označován jako „výbor ERF-ZZÚ“. Výbor ERF-ZZÚ se řídí jednacím řádem výboru zřízeného vnitřní dohodou o 11. ERF a prováděcím nařízením pro 11. ERF. Do vstupu uvedeného prováděcího nařízení v platnost se použijí postupy stanovené v nařízení Rady (ES) č. 617/2007 (8).
3. Výbor zaměřuje svou práci na podstatné otázky spolupráce na úrovni ZZÚ a regionů. V zájmu soudržnosti, koordinace a doplňkovosti monitoruje provádění programových dokumentů.
4. Výbor vydává stanovisko k:
a)
návrhům programových dokumentů a všem jejich změnám a
b)
finančním rozhodnutím týkajícím se provádění této části rozhodnutí.
Článek 88
Úloha delegací Unie
1. Pokud je Unie zastupována delegací pod vedením vedoucího delegace, použijí se ustanovení finančního nařízení pro 11. ERF o pověřených schvalujících osobách a účetních.
2. Územní nebo regionální schvalující osoba úzce spolupracuje s vedoucím delegace, který je hlavním kontaktem pro jednotlivé aktéry spolupráce v dotčených ZZÚ.
Článek 89
Pravidla o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení pro ZZÚ
1. Obecná pravidla týkající se způsobilosti
a)
Účast na zadávání veřejných zakázek, grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto rozhodnutí ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země nebo území podle odstavce 2, a dále právnickým osobám, které ve způsobilé zemi či na způsobilém území podle odstavce 2 skutečně sídlí, a mezinárodním organizacím.
b)
V případě akcí spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřeneckého fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřeneckého fondu.
V případě akcí prováděných pověřenými subjekty (členské státy nebo jejich agentury, Evropská investiční banka) nebo prostřednictvím mezinárodních organizací či jejich agentur, jsou rovněž způsobilé fyzické a právnické osoby způsobilé podle pravidel daného pověřeného subjektu, jak je stanoveno v dohodách uzavřených se spolufinancujícím nebo prováděcím orgánem.
c)
V případě akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí a kromě toho i jiným nástrojem pro vnější činnost, včetně Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000 (9) a naposledy pozměněné v Ouagadougou dne 22. června 2010 (10), jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely této akce.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných na základě tohoto rozhodnutí se do postupů provádějících tyto akce mohou zapojit fyzické a právnické osoby z dotyčných zemí, území a regionů, na něž se daná akce vztahuje.
d)
Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s dohodou o grantu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí, musí pocházet ze způsobilé země nebo ze způsobilého území. Mohou však pocházet z jakéhokoli jiné země nebo z jakéhokoli jiného území, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto článku je pojem „původ“ definován v článcích 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (11) a v dalších právních předpisech Unie týkajících se nepreferenčního původu.
e)
Pravidla podle tohoto článku se nevztahují na fyzické osoby a ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnané způsobilým dodavatelem či případně subdodavatelem, nebo jsou s nimi jinak smluvně vázány.
f)
Způsobilost vymezená v tomto článku může být omezena s ohledem na státní příslušnost, umístění nebo povahu žadatelů, vyžaduje-li to charakter a cíle akce a je-li to nutné pro její účinné provádění.
g)
Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, dodržují platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy.
2. Pro financování podle tohoto rozhodnutí jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z následujících zemí a území:
a)
členských států, kandidátských zemí a potenciálních kandidátů uznaných Unií a členů Evropského hospodářského prostoru;
b)
ZZÚ;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, které nejsou členy skupiny G-20;
d)
zemí, pro které Komise stanoví reciproční přístup k vnější pomoci. Reciproční přístup může být udělen na omezenou dobu alespoň jednoho roku, přiznává-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a subjektům ze ZZÚ;
e)
členských států OECD v případě zakázek provedených v některé z nejméně rozvinutých zemí;
f)
pokud je to oznámeno předem v dokumentací týkající se daného řízení:
i)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi,
ii)
všech zemí v případě naléhavé potřeby nebo nedostupnosti produktů a služeb na trzích způsobilých zemí.
3. V řádně odůvodněných případech může Komise přijmout jakožto způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí nebo zboží nezpůsobilého původu, pokud by pravidla způsobilosti realizaci projektu, programu nebo akce znemožňovala nebo výrazně ztěžovala.
4. Pro akce prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn jménem Komise povolit účast uchazečů, žadatelů a zájemců z jiných zemí a povolit zboží z jiných zemí ve smyslu odst. 2 písm. f) a přijmout jakožto způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí ve smyslu odstavce 3 nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle odst. 1 písm. d).
Článek 90
Ochrana finančních zájmů Unie a finanční kontroly
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí byly finanční zájmy Unie chráněny uplatňováním preventivních opatření zamezujících podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání.
Aniž je dotčen první a druhý pododstavec, musí dohody se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, v souladu s finančním nařízením pro příslušný ERF.
3. Hlavní odpovědnost za finanční dohled nad finančními prostředky Unie nesou ZZÚ. Provádí se případně koordinovaně s členským státem, s nímž je ZZÚ spojena, v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy.
4. Komise odpovídá za:
a)
zajištění toho, aby v dotyčných ZZÚ existovaly a řádně fungovaly řídící a kontrolní systémy zajišťující správné a efektivní využívání prostředků Unie, a
b)
to, aby v případě nesrovnalostí zaslala doporučení nebo žádosti o opatření k nápravě těchto nesrovnalostí a veškerých zjištěných nedostatků v řízení.
5. Komise, ZZÚ a případně členský stát, s nímž je ZZÚ spojena, se na základě správních ujednání jednou či dvakrát ročně scházejí, aby koordinovaly programy, metodiky a provádění kontrol.
6. Pokud jde o finanční opravy,
a)
odpovídá za zjištění a opravu finančních nesrovnalostí v prvé řadě dotyčná ZZÚ;
b)
avšak v případě nedostatků na straně dotyčné ZZÚ, jestliže ZZÚ nenapraví situaci a pokusy o urovnání jsou neúspěšné, Komise jedná, aby snížila celkový příděl odpovídající finančnímu rozhodnutí o programovém dokumentu nebo odňala jeho zůstatek.
Článek 91
Monitorování, hodnocení, proces přezkumu a podávání zpráv
1. Finanční spolupráce musí být dostatečně pružná, aby se zajistil ustavičný soulad operací s cíli tohoto rozhodnutí a zohlednily veškeré změny hospodářské situace, priorit a cílů dotčených ZZÚ, zejména prostřednictvím ad hoc přezkumu programového dokumentu.
2. Přezkum může být zahájen Komisí nebo na žádost dotčené ZZÚ a v návaznosti na souhlas Komise.
3. Komise posoudí pokrok dosažený při provádění finanční pomoci poskytnuté ZZÚ v rámci 11. ERF a počínaje rokem 2015 předloží Radě jednou ročně zprávu o provádění a výsledcích a pokud možno o hlavních účincích a dopadech finanční pomoci Unie. Tato zpráva se zasílá rovněž Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
4. Zpráva uvedená v odstavci 3 obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění prostředků na závazky a prostředků na platby 11. ERF. Posoudí se v ní výsledky pomoci, pokud možno s použitím konkrétních a měřitelných ukazatelů. Zpráva odráží hlavní získané poznatky a naplňování doporučení z hodnocení z předešlých let.
Kapitola 4
Zásady způsobilosti
Článek 92
Způsobilost pro získání územních přídělů
1. K získání finanční podpory podle tohoto rozhodnutí jsou způsobilé veřejnoprávní orgány ZZÚ.
2. S výhradou dohody orgánů dotyčných ZZÚ mohou finanční podporu podle tohoto rozhodnutí obdržet rovněž tyto subjekty nebo orgány:
a)
místní, celostátní a/nebo regionální veřejné nebo poloveřejné agentury a útvary nebo místní orgány ZZÚ, a zejména jejich finanční instituce a rozvojové banky;
b)
společnosti a podniky ZZÚ a regionálních skupin;
c)
společnosti a podniky členského státu s cílem umožnit jim navíc k jejich vlastnímu příspěvku provádět výrobní projekty na území ZZÚ;
d)
finanční zprostředkovatelé ZZÚ nebo Unie, kteří podporují a financují soukromé investice v ZZÚ, a
e)
aktéři decentralizované spolupráce a ostatní nestátní aktéři ze ZZÚ a z Unie s cílem umožnit jim provádět hospodářské, kulturní, sociální a vzdělávací projekty a programy v ZZÚ v rámci decentralizované spolupráce uvedené v článku 12.
Článek 93
Způsobilost pro získání regionálních přídělů
1. Regionální příděly se použijí na operace, ze kterých mají prospěch a kterých se účastní:
a)
dvě či více ZZÚ bez ohledu na jejich polohu;
b)
jedna či více ZZÚ a jeden či více nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU;
c)
jedna či více ZZÚ a jeden či více sousedních států AKT nebo třetích zemí;
d)
jedna či více ZZÚ, jeden či více nejvzdálenějších regionů a jeden či více států AKT a/nebo třetích zemí;
e)
dvě či více regionálních organizací, jichž jsou ZZÚ členy;
f)
jedna či více ZZÚ a regionálních organizací, jejichž členy jsou ZZÚ, státy AKT nebo jeden či více nejvzdálenějších regionů;
g)
ZZÚ a Unie jako celek nebo
h)
jeden nebo více subjektů, orgánů nebo jiných útvarů z alespoň jedné ZZÚ, které jsou členy některého ESÚS podle článku 8, jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů a jednoho nebo více sousedních států AKT nebo třetích zemí.
2. Finanční prostředky určené na umožnění účasti států AKT, nejvzdálenějších regionů a jiných zemí jsou poskytovány nad rámec finančních prostředků přidělovaných ZZÚ podle tohoto rozhodnutí.
3. Účast států ADT, nejvzdálenějších regionů a jiných zemí v programech zřízených podle tohoto rozhodnutí se plánuje jen za těchto podmínek:
a)
těžiště projektů a programů podporovaných v rámci víceletého finančního rámce spolupráce zůstává v některé ZZÚ;
b)
ve finančních nástrojích Unie jsou obsažena obdobná ustanovení a
c)
je dodržena zásada proporcionality.
4. Vhodná opatření umožní poskytnout odpovídající prostředky na financování úvěrů z ERF a souhrnného rozpočtu Unie určených na projekty spolupráce mezi ZZÚ, státy AKT, nejvzdálenějšími regiony, jakož i jinými zeměmi, zejména na zjednodušení mechanismů pro společné řízení těchto projektů.
Článek 94
Způsobilost pro programy Unie
1. Fyzické osoby ze ZZÚ, definované v článku 50, a případně i příslušné veřejné a/nebo soukromé subjekty a instituce v ZZÚ jsou způsobilé k účasti v programech Unie a k získání finančních prostředků z těchto programů, s výhradou pravidel a cílů a případných režimů použitelných na členský stát, s nímž je ZZÚ spojena.
2. ZZÚ je rovněž způsobilá pro podporu v rámci programů Unie týkajících se spolupráce s dalšími zeměmi, zejména rozvojovými zeměmi, s výhradou pravidel, cílů a režimů obsažených v těchto programech.
3. Na základě informací obsažených ve výroční zprávě o provádění, kterou předloží ZZÚ, a dalších dostupných informací podá Komise zprávu výboru ERF-ZZÚ o účasti ZZÚ v programech Unie.
ČÁST PÁTÁ
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 95
Přenesení pravomocí na Komisi
Za účelem zohlednění technického pokroku a změn v celních postupech je na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 96 pozměňující dodatky k příloze VI.
Článek 96
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 95 se Komisi svěřuje na dobu pěti let od 1. ledna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Rada může přenesení pravomoci uvedené v článku 95 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 95 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jí byl tento akt oznámen, nebo pokud Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 97
Změna postavení
Rada v souladu s článekm 203 Smlouvy o fungování EU rozhodne o všech nezbytných úpravách tohoto rozhodnutí, pokud:
a)
některá ze ZZÚ získá nezávislost;
b)
některá ze ZZÚ opustí přidružení;
c)
některá ze ZZÚ se stane nejvzdálenějším regionem;
d)
nejvzdálenější region se stane ZZÚ.
Článek 98
Zrušení
Rozhodnutí Rady 2001/822/ES se zrušuje.
Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 99
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
Příloha VI se použije podle článku 65 této přílohy.
V Bruselu dne 25. listopadu 2013.
TARYBOS SPRENDIMAS 2013/755/ES
2013 m. lapkričio 25 d.
dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos Sąjungos asociacijos
(Užjūrio asociacijos sprendimas)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 203 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę,
laikydamasi specialios teisėkūros procedūros,
kadangi:
(1)
Šiuo sprendimu pakeičiamas Tarybos sprendimas 2001/822/EB (1), kuris taikomas iki 2013 m. gruodžio 31 d. Pagal Sprendimo 2001/822/EB 62 straipsnį Taryba privalo nustatyti tolesnio Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 198-202 straipsniuose išdėstytų principų taikymo nuostatas;
(2)
2009 m. gruodžio 22 d. Tarybos išvadose dėl ES santykių su užjūrio šalimis ir teritorijomis (UŠT) Taryba paragino Komisiją pateikti pasiūlymą dėl teisėkūros procedūra priimamo akto, kad iki 2012 m. liepos mėn. būtų peržiūrėtas Užjūrio asociacijos sprendimas. Taryba pritarė Komisijos pasiūlymui pagrįsti būsimą Sąjungos ir UŠT partnerystę trimis pagrindiniais ramsčiais: 1) didinti konkurencingumą, 2) stiprinti atsparumą ir mažinti pažeidžiamumą ir 3) skatinti UŠT ir kitų partnerių bei kaimyninių regionų bendradarbiavimą ir integraciją;
(3)
2008 m. birželio ir spalio mėn. Komisija surengė viešąsias konsultacijas ir pasiūlė tam tikrų naujam asociacijos sprendimui skirtų gairių. Šių konsultacijų rezultatai apibendrinti 2009 m. lapkričio 6 d. komunikatu „Naujos ES ir užjūrio šalių ir teritorijų (UŠT) partnerystės aspektai“;
(4)
SESV ir jos antrinės teisės aktai nėra automatiškai taikomi UŠT, išskyrus kai kurias nuostatas, kuriose aiškiai nustatyta kitaip. Nors UŠT nėra trečiosios šalys, jos neįeina į bendrąją rinką ir privalo laikytis trečiosioms šalims skirtų su prekyba susijusių įpareigojimų, visų pirma prekių kilmės taisyklių, sveikatos ir augalų sveikatos standartų bei apsaugos priemonių;
(5)
Sąjungos ir UŠT ypatingi santykiai turėtų pereiti nuo klasikinio vystomojo bendradarbiavimo požiūrio prie abipusės partnerystės, siekiant remti UŠT tvarų vystymąsi. Be to, Sąjungos ir UŠT solidarumas turėtų būti grindžiamas jų unikaliu santykiu ir tuo, kad jos priklauso tai pačiai Europos šeimai;
(6)
pilietinės visuomenės indėlį į UŠT vystymąsi galima padidinti stiprinant pilietinės visuomenės organizacijas visose bendradarbiavimo srityse;
(7)
atsižvelgiant į UŠT geografinę padėtį ir nepaisant visų konkrečios geografinės srities dalyvių skirtingo statuso Sąjungos teisės atžvilgiu, visų šalių naudai turėtų būti siekiama jų tarpusavio bendradarbiavimo ir bendradarbiavimo su kaimynais, visų pirma sutelkiant dėmesį į bendro intereso sritis ir ES vertybių ir standartų propagavimą. Be to, UŠT galėtų atlikti regioninių centrų ar kompetencijos centrų funkciją atitinkamuose regionuose;
(8)
Sąjunga turėtų remti UŠT politiką ir strategiją abipusio intereso srityje, remdamasi konkrečios UŠT specifiniais poreikiais, potencialu ir pasirinkimu;
(9)
asociacija turėtų būti siekiama užtikrinti, kad būtų saugoma, atkuriama ir tvariai naudojama biologinė įvairovė ir ekosistemos paslaugos, kurios yra svarbus veiksnys siekiant tvaraus vystymosi;
(10)
UŠT yra didelė sausumos ir jūrų biologinė įvairovė. Klimato kaita gali būti žalinga UŠT gamtinei aplinkai ir kelia grėsmę jų tvariam vystymuisi. Biologinės įvairovės ir ekosistemų paslaugų išsaugojimo, nelaimių rizikos mažinimo, tvaraus gamtos išteklių valdymo bei tvarios energetikos skatinimo sričių veiksmai padėtų UŠT prisitaikyti prie klimato kaitos ir sumažinti jos poveikį;
(11)
plėtojant Sąjungos ir UŠT santykius, turėtų būti pripažįstamas svarbus vaidmuo, kurį UŠT galėtų atlikti prisidėdamos prie Sąjungos įsipareigojimų pagal daugiašalius aplinkosaugos susitarimus;
(12)
svarbu remti UŠT pastangas mažiau priklausyti nuo iškastinio kuro, siekiant mažinti jų pažeidžiamumą, susijusį su galimybėmis gauti kuro ir kainų nepastovumu, nes taip jų ekonomika taps atsparesnė ir bus mažiau pažeidžiama išorės sukrėtimų atveju;
(13)
Sąjunga galėtų padėti UŠT sumažinti jų pažeidžiamumą nelaimių atveju ir paremti veiksmus ir priemones, kurių jos imasi šiam tikslui pasiekti;
(14)
atoki UŠT padėtis trukdo jų konkurencingumui ir todėl svarbu pagerinti UŠT pasiekiamumą;
(15)
Sąjunga ir UŠT pripažįsta, kad švietimas ir profesinis mokymas yra labai svarbūs UŠT darniam vystymuisi;
(16)
tolesnė UŠT ekonominė ir socialinė raida turėtų būti grindžiama savitarpio parama ir tikslu stiprinti UŠT ekonomikos konkurencingumą ir siekti socialinės gerovės bei įtraukties, ypač pažeidžiamiausioms grupėms ir neįgaliesiems. Šiuo tikslu ES ir UŠT bendradarbiavimas turėtų apimti keitimąsi informacija ir geriausia patirtimi atitinkamose srityse, įskaitant gebėjimų ugdymą ir socialinę apsaugą, taip pat neįgaliųjų teisių propagavimą atsižvelgiant į JT Neįgaliųjų teisių konvencijos principus. Be to, Sąjungos ir UŠT asociacija turėtų padėti skatinti deramą darbą, įskaitant socialinio dialogo srities geriausią patirtį, ir laikytis svarbiausių darbo standartų, lygių galimybių, nediskriminavimo ir prieinamumo principų UŠT ir regionuose, kuriuose jie yra;
(17)
turizmas galėtų būti Sąjungos ir UŠT bendradarbiavimo sritis. Bendradarbiavimo tikslas turėtų būti remti UŠT valdžios institucijų pastangas gauti kuo didesnę naudą iš vietos, regioninio ir tarptautinio turizmo ir skatinti privačius finansinius srautus iš Sąjungos ir kitų šaltinių turizmo UŠT plėtrai. Ypatingas dėmesys turėtų būti skiriamas turizmo integravimo į socialinį, kultūrinį ir ekonominį žmonių gyvenimą bei aplinkos tausojimo poreikiui;
(18)
UŠT sergamumas užkrečiamosiomis ligomis, pavyzdžiui, dengės karštlige Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno regione ir čikungunija Indijos vandenyno regione, gali turėti didelių neigiamų padarinių sveikatai ir ekonomikai. Dėl epidemijų UŠT ne tik mažėja sergančių gyventojų darbo našumas, bet jos taip pat gali turėti didelio poveikio turizmui; o turizmas yra labai svarbus daugelio UŠT ekonomikai. Kadangi į UŠT vyksta daug turistų ir darbuotojų migrantų, jie infekcines ligas gali pernešti. Ir atvirkščiai, dėl didelių iš UŠT keliaujančių žmonių srautų užkrečiamosios ligos gali pradėti plisti Europoje. Todėl saugaus turizmo užtikrinimas yra lemiamas veiksnys siekiant užtikrinti tų UŠT šalių, kurios labai priklauso nuo turizmo, ekonomikos tvarumą;
(19)
Sąjungos ir UŠT asociacijoje turėtų būti atsižvelgiama į UŠT kultūrų įvairovės ir tapatybių išsaugojimą ir padedama jo siekti;
(20)
Sąjunga pripažįsta, kad su UŠT svarbu plėtoti aktyvesnę partnerystę, susijusią su geru valdymu ir kova su organizuotu nusikalstamumu, prekyba žmonėmis, terorizmu ir korupcija;
(21)
Sąjungos ir UŠT prekyba ir su prekyba susijęs bendradarbiavimas turėtų padėti siekti darnaus ekonominio vystymosi, socialinio vystymosi ir aplinkosaugos tikslo;
(22)
su pasauliniais pokyčiais susijęs nuolatinis prekybos liberalizavimo procesas plačiai įtraukia Sąjungą, kuri yra pagrindinė UŠT prekybos partnerė, ir jų AKR kaimynus bei kitus ekonominius partnerius;
(23)
UŠT salų gamtinė aplinka yra trapi, reikalaujanti tinkamos apsaugos, įskaitant tinkamą atliekų tvarkymą. Radioaktyvių atliekų tvarkymas, išskyrus kiek tai susiję su Grenlandija, kuriai Euratomo sutartis netaikoma, yra numatytas Euratomo sutarties 198 straipsnyje ir susijusiuose antrinės teisės aktuose. Dėl kitų atliekų turėtų būti nurodyta, kokios Sąjungos taisyklės turi būti taikomos UŠT;
(24)
šiuo sprendimu turėtų būti nustatytos lankstesnės prekių kilmės taisyklės, įskaitant naujas prekių kilmės kumuliacijos galimybes. Kumuliacija turėtų būti įmanoma ne tik su UŠT ir ekonominės partnerystės susitarimo (EPS) šalimis, bet, tam tikromis sąlygomis, taip pat ir produktų, kilusių iš šalių, su kuriomis Sąjunga pasirašiusi ir taiko laisvosios prekybos susitarimą, atžvilgiu, taip pat produktų, įvežamų į Sąjungą be muitų ir be kvotų pagal Sąjungos Bendrąją lengvatų sistemą (2), atžvilgiu (taip pat tam tikromis sąlygomis). Šios sąlygos yra būtinos siekiant prekybos taisyklių apėjimo prevencijos ir užtikrinant tinkamą kumuliacijos tvarkos taikymą;
(25)
susijusių UŠT veiklos vykdytojų ir administracijų naudai būtina atnaujinti UŠT kilmės sertifikavimo procedūras. Taip pat reikia atitinkamai atnaujinti Sąjungos ir UŠT administracinio bendradarbiavimo nuostatas;
(26)
turėtų būti nustatyti administracinio bendradarbiavimo metodai ir galimybė laikinai panaikinti lengvatinį režimą visų arba tam tikrų iš UŠT kilusių produktų atžvilgiu, jeigu sukčiaujama, daromi pažeidimai arba sistemiškai nesilaikoma su produktų kilme susijusių taisyklių ar nebendradarbiaujama administraciniu lygiu. Be to, būtina nustatyti pakankamai išsamias apsaugos ir priežiūros nuostatas. Taip būtų sudarytos galimybės UŠT ir Sąjungos kompetentingoms institucijoms ir ūkinės veiklos vykdytojams laikytis aiškių ir skaidrių taisyklių bei procedūrų. Galiausiai, užtikrinti tinkamą procedūrų ir tvarkos taikymą, kad UŠT galėtų eksportuoti prekes į Sąjungą be muitų ir be kvotų, yra bendro intereso klausimas;
(27)
atsižvelgiant į integracijos tikslus ir į pasaulio prekybos pokyčius paslaugų ir įsisteigimo srityje, būtina remti paslaugų rinkos plėtrą ir investicijų galimybes gerinant sąlygas UŠT paslaugoms ir investicijoms patekti į Sąjungos rinką. Šiuo atžvilgiu Sąjunga turėtų siūlyti UŠT palankiausią režimą, nustatytą kitiems prekybos partneriams, taikydama visapusiškas didžiausiojo palankumo statuso sąlygas, ir kartu užtikrinti UŠT lankstesnes prekybos santykių galimybes apribodama UŠT Sąjungai nustatytą režimą tuo, kas nustatyta kitoms didelio masto prekybos ekonomikos šalims;
(28)
intelektinės nuosavybės teisės yra esminis inovacijų skatinimo komponentas; jos padeda skatinti ekonominį ir socialinį vystymąsi. Jos yra naudingos šalims, nes leidžia joms apsaugoti intelektinius kūrinius ir turtą. Jų apsauga ir vykdymo užtikrinimas padeda sudaryti palankesnes sąlygas prekybai, augimui ir užsienio investicijoms, taip pat kovoti su padirbtų produktų keliamu pavojumi sveikatai ir saugai. UŠT galėtų būti naudinga intelektinės nuosavybės teisių politika, ypač susijusi su biologinės įvairovės išsaugojimu ir technologijų vystymu;
(29)
sanitarijos bei fitosanitarijos priemonės ir prekybos techninės kliūtys gali daryti poveikį prekybai, todėl reikia bendradarbiauti. Prekyba ir su prekyba susijęs bendradarbiavimas taip pat turėtų apimti konkurencijos politiką ir intelektinės nuosavybės teises, kurios daro poveikį teisingam prekybos pelno paskirstymui;
(30)
siekiant užtikrinti, kad UŠT galėtų geriausiomis sąlygomis dalyvauti Sąjungos vidaus rinkoje ir regioninėse, subregioninėse bei tarptautinėse rinkose, svarbu toliau plėtoti UŠT atitinkamų sričių pajėgumus. Tai apima žmogiškųjų išteklių ir gebėjimų vystymą, mažųjų ir vidutinių įmonių vystymą, ekonomikos sektorių įvairinimą ir tinkamos teisinės sistemos diegimą, siekiant sukurti investicijoms palankią verslo aplinką;
(31)
Sąjungos ir UŠT bendradarbiavimas finansinių paslaugų srityje turėtų padėti kurti saugesnę, patikimesnę ir skaidresnę finansų sistemą, kuri yra svarbi didinant pasaulinį finansinį stabilumą ir remiant tvarų augimą. Šioje srityje reikėtų siekti pereiti prie patvirtintų tarptautinių standartų ir derinti UŠT teisės aktus su Sąjungos finansinių paslaugų acquis. Reikėtų skirti pakankamai daug dėmesio UŠT valdžios institucijų administracinių gebėjimų stiprinimui, įskaitant priežiūros srityje;
(32)
UŠT teikiama finansinė parama turėtų būti skirstoma remiantis vienodais, skaidriais ir veiksmingais kriterijais, atsižvelgiant į UŠT poreikius ir pasiektus rezultatus. Šiais kriterijais turėtų būti atsižvelgiama į gyventojų skaičių, bendrojo vidaus produkto (BVP) lygį, ankstesnių asignavimų iš Europos plėtros fondo (EPF) lygį ir sunkumus dėl UŠT geografinės izoliacijos;
(33)
siekiant UŠT valdžios institucijų valdymo gebėjimų veiksmingumo, supaprastinimo ir pripažinimo, UŠT suteikti finansiniai ištekliai turėtų būti valdomi remiantis abipusės partnerystės principu. Be to, UŠT valdžios institucijos turėtų prisiimti atsakomybę už politikos, dėl kurios šalys susitarė kaip dėl bendradarbiavimo strategijų, formavimą ir įgyvendinimą;
(34)
su finansine parama susijusiose procedūrose turėtų būti numatyta perduoti pagrindinę atsakomybę už 11-ojo EPF bendradarbiavimo programų kūrimą ir įgyvendinimą konkrečiai UŠT. Bendradarbiaujama turėtų būti visų pirma laikantis UŠT teritorinių nuostatų ir siekiant remti suprogramuotos veiklos stebėjimą, vertinimą ir auditą. Programavimo ir įgyvendinimo proceso metu turėtų būti atsižvelgta į ribotus UŠT administracinius ir žmogiškuosius išteklius. Be to, būtina patikslinti, kad UŠT atitinka reikalavimus gauti finansavimą iš įvairių šaltinių;
(35)
UŠT gali dalyvauti Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėse (ETBG) pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1082/2006 (3). Taigi UŠT regioninis bendradarbiavimas gali apimti jų dalyvavimą ETBG, laikantis tvarkos, taikomos valstybei narei, su kuria UŠT yra susijusi. UŠT, kurios yra ETBG narės, gali gauti regioninį finansavimą;
(36)
Siekiant atsižvelgti į technologijų vystymąsi ir muitų teisės aktų pokyčius, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus, kuriais iš dalies keičiami VI priedo priedėliai. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų laiku ir tinkamai perduoti Tarybai;
(37)
pagal šį sprendimą visiems pirmiau minėtiems naujiems veiksniams Taryba turėtų parengti novatorišką sprendimą, kuris būtų nuoseklus ir pritaikytas įvairioms situacijoms,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
PIRMA DALIS
UŽJŪRIO ŠALIŲ BEI TERITORIJŲ IR SĄJUNGOS ASOCIACIJOS BENDROSIOS NUOSTATOS
1 Skirsnis
Bendrosios nuostatos
1 straipsnis
Tikslas
1. Šiuo sprendimu įsteigiama Užjūrio šalių bei teritorijų (UŠT) ir Europos Sąjungos asociacija (toliau asociacija) yra SESV 198 straipsniu pagrįsta partnerystė, kurios tikslas - remti tvarų UŠT vystymąsi ir skatinti Sąjungos vertybių ir standartų įtvirtinimą platesniu pasauliniu mastu.
2. Asociacijos partneriai yra Sąjunga, UŠT ir valstybės narės, su kuriomis jos yra susijusios.
2 straipsnis
Teritorinis taikymas
Asociacijos nuostatos taikomos SESV II priede išvardintoms UŠT.
3 straipsnis
Tikslai, principai ir vertybės
1. Sąjungos ir UŠT asociacija pagrįsta bendrais UŠT, valstybių narių, su kuriomis jos yra susijusios, ir Sąjungos tikslais, principais ir vertybėmis.
2. Asociacija siekiama SESV 199 straipsnyje nustatytų bendrųjų tikslų, skatinant UŠT konkurencingumą, didinant UŠT atsparumą, mažinant jų ekonomikos ir aplinkos pažeidžiamumą ir skatinant jų tarpusavio bendradarbiavimą ir bendradarbiavimą su kitais partneriais.
3. Siekdama šių tikslų asociacija laikosi pagrindinių laisvės, demokratijos, žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių, teisinės valstybės, gero valdymo ir tvaraus vystymosi principų, kurie yra bendri visoms UŠT ir valstybėms narėms, su kuriomis jos yra susijusios.
4. Šiame sprendime nurodytose bendradarbiavimo srityse negali būti jokios diskriminacijos lyties, rasės ar etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus ar seksualinės orientacijos pagrindu.
5. Partneriai pripažįsta vienas kito teisę nustatyti savo tvaraus vystymosi politikos kryptis ir prioritetus, savo nacionalinius aplinkos ir darbo saugos lygius ir atitinkamai priimti arba keisti susijusius teisės aktus ir politiką nuosekliai vykdant įsipareigojimą laikytis tarptautiniu mastu pripažintų standartų ir susitarimų. Tai darydami jie stengiasi užtikrinti aukštą aplinkos apsaugos ir darbo saugos lygį.
6. Įgyvendindami šį sprendimą partneriai vadovaujasi skaidrumo bei subsidiarumo principais ir veiksmingumo poreikiu, taip pat sprendžia trijų UŠT tvaraus vystymosi ramsčių - ekonominio vystymosi, socialinio vystymosi ir aplinkos apsaugos - klausimus.
4 straipsnis
Asociacijos valdymas
Veikdamos atitinkamose institucinės, teisinės ir finansinės kompetencijos srityse asociaciją valdo Komisija bei UŠT valdžios institucijos ir prireikus valstybės narės, su kuriomis UŠT yra susijusios.
5 straipsnis
Abipusiai interesai, papildomumas ir prioritetai
1. Asociacija yra politikos dialogo ir bendradarbiavimo abipusio intereso klausimais sistema.
2. Pirmenybė teikiama bendradarbiavimui abipusio intereso srityse, pvz.:
a)
UŠT ekonomikos įvairinimui, įskaitant jų tolesnę integraciją į pasaulio ir regioninę ekonomiką;
b)
ekologiškai tvaraus augimo skatinimui;
c)
tvariam gamtos išteklių valdymui, įskaitant biologinės įvairovės ir ekosistemų paslaugų išsaugojimą ir tvarų naudojimą;
d)
prisitaikymui prie klimato kaitos poveikio ir jo švelninimui;
e)
nelaimių rizikos mažinimo skatinimui;
f)
mokslinių tyrimų, inovacijų ir mokslinio bendradarbiavimo veiklos skatinimui;
g)
UŠT, jų kaimynų ir kitų partnerių socialinių, kultūrinių ir ekonominių mainų skatinimui.
3. Bendradarbiavimu abipusio intereso srityse siekiama skatinti UŠT savarankiškumą ir UŠT gebėjimų rengti, įgyvendinti ir stebėti strategijas bei politiką, nurodytas 2 dalyje, ugdymą.
6 straipsnis
Asociacijos populiarinimas
1. Siekdamos stiprinti tarpusavio ryšius, Sąjunga ir UŠT deda pastangas, kad praneštų savo piliečiams apie asociaciją, ypač skatindamos UŠT institucijų, akademinės bendruomenės, pilietinės visuomenės ir verslininkų ir jų dialogo partnerių Sąjungoje ryšius ir bendradarbiavimą.
2. UŠT deda pastangas stiprinti ir propaguoti savo santykius su visa Sąjunga. Valstybės narės remia šias pastangas.
7 straipsnis
Regioninis bendradarbiavimas, regioninė integracija ir bendradarbiavimas su kitais partneriais
1. Atsižvelgiant į šio sprendimo 3 straipsnį, asociacijos tikslas yra remti UŠT pastangas dalyvauti atitinkamose tarptautinėse, regioninėse ir (arba) subregioninėse bendradarbiavimo iniciatyvose, taip pat regioniniuose arba subregioniniuose integracijos procesuose, laikantis savo siekių ir kompetentingų UŠT institucijų apibrėžtų tikslų ir prioritetų.
2. Siekdamos to tikslo Sąjunga ir UŠT gali keistis informacija ir geriausia patirtimi ar užmegzti kitokį glaudų bendradarbiavimą ir pradėti koordinuoti veiksmus su kitais partneriais atsižvelgdamos į UŠT dalyvavimą regioninių ir tarptautinių organizacijų veikloje ir prireikus sudarant tarptautinius susitarimus.
3. Asociacijos tikslas yra remti UŠT ir kitų partnerių bendradarbiavimą šio sprendimo antroje ir trečioje dalyse nurodytose bendradarbiavimo srityse. Šiuo atžvilgiu asociacijos tikslas yra skatinti UŠT ir SESV 349 straipsnyje nurodytų atokiausių regionų, jų kaimyninių Afrikos, Karibų jūros ir Ramiojo vandenyno (AKR) ir AKR nepriklausančių valstybių bendradarbiavimą. Siekdama šio tikslo Sąjunga pagerina įvairių ES finansinių priemonių remiamą bendradarbiavimo programų koordinavimą ir sinergiją. Sąjunga taip pat siekia, kad jos dialogo institucijose UŠT bendradarbiautų su jų kaimyninėmis šalimis, priklausančiomis arba nepriklausančiomis AKR, ir atitinkamais atvejais su atokiausiais regionais.
4. Parama UŠT dalyvavimui atitinkamų regioninės integracijos organizacijų veikloje visų pirma sutelkiama į:
a)
atitinkamų regioninių organizacijų ir institucijų, kurių narės yra UŠT, gebėjimų stiprinimą;
b)
regionines arba subregionines iniciatyvas, pavyzdžiui, sektorių reformos politikos, susijusios su šio sprendimo antroje ir trečioje dalyse nurodytomis bendradarbiavimo sritimis, įgyvendinimą;
c)
UŠT informuotumą ir žinias apie regioninės integracijos procesų poveikį skirtingose vietovėse;
d)
UŠT dalyvavimą regioninės integracijos organizacijų vykdomoje regioninių rinkų plėtroje;
e)
UŠT ir jų kaimynų tarpvalstybines investicijas.
8 straipsnis
Dalyvavimas Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėse
Taikant šio sprendimo 7 straipsnio 1-3 dalis, bendradarbiavimo iniciatyvos ar kitos bendradarbiavimo formos taip pat reiškia, kad UŠT vyriausybinės institucijos, regioninės ir subregioninės organizacijos, vietos valdžios institucijos ir atitinkamais atvejais kitos viešosios ir privačios įstaigos ar institucijos (įskaitant viešųjų paslaugų teikėjus) gali dalyvauti Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėje atsižvelgiant į šiame sprendime ir Reglamente (EB) Nr. 1082/2006 išdėstytas bendradarbiavimo veiklos taisykles ir tikslus, taip pat laikantis tvarkos, taikomos valstybei narei, su kuria UŠT yra susijusi.
9 straipsnis
Specialus režimas
1. Asociacija atsižvelgiama į UŠT ekonominės raidos įvairovę ir skirtingus gebėjimus visapusiškai pasinaudoti 7 straipsnyje nurodytais regioniniu bendradarbiavimu ir regionine integracija.
2. Izoliuotosioms UŠT nustatomas specialus režimas.
3. Tam, kad izoliuotosios UŠT galėtų įveikti struktūrines ir kitokias vystymosi kliūtis, šiuo specialiu režimu atsižvelgiama į jų konkrečius sunkumus, inter alia, nustatant finansinės paramos dydį ir su ja susijusias sąlygas.
4. UŠT, kurios laikomos izoliuotosiomis, išvardytos I priede.
2 Skirsnis
Bendradarbiavimo dalyviai
10 straipsnis
Bendras požiūris
1. Asociacija grindžiama UŠT ir valstybių narių, su kuriomis jos yra susijusios, ir Komisijos, ir, jei reikia, Europos investicijų banko (EIB) plataus masto dialogu ir konsultacijomis abipusio intereso klausimais.
2. Prireikus UŠT surengia dialogą ir konsultacijas su institucijomis ir įstaigomis, tokiomis kaip:
a)
kompetentingomis vietos ir kitomis valdžios institucijomis;
b)
ekonominiais ir socialiniais partneriais;
c)
kitomis atitinkamomis įstaigomis, atstovaujančiomis pilietinei visuomenei, aplinkosaugos partneriams, nevyriausybinėms organizacijoms ir įstaigoms, atsakingoms už vyrų ir moterų lygybės skatinimą.
11 straipsnis
Bendradarbiavimo dalyviai
1. UŠT bendradarbiavimo dalyviai, be kita ko, yra:
a)
UŠT vyriausybinės institucijos;
b)
UŠT vietos institucijos;
c)
viešųjų paslaugų teikėjai ir pilietinės visuomenės organizacijos, kaip antai socialinės, verslo, darbdavių ir profesinių sąjungų asociacijos, vietos, nacionalinės arba tarptautinės nevyriausybinės organizacijos;
d)
regioninės ir subregioninės organizacijos.
2. Valstybės narės, su kuriomis UŠT yra susijusios, per tris mėnesius nuo šio sprendimo įsigaliojimo praneša Komisijai apie vyriausybines bei vietos valdžios institucijas, nurodytas 1 dalies a ir b punktuose.
12 straipsnis
Nevyriausybinių dalyvių pareigos
1. Nevyriausybinės organizacijos gali būti svarbios keičiantis informacija ir konsultuojantis dėl bendradarbiavimo, ypač rengiant ir įgyvendinant bendradarbiavimo pagalbą, projektus ar programas. Joms gali būti perduoti finansų valdymo įgaliojimai įgyvendinti tokius projektus ar programas, siekiant remti vietos vystymosi iniciatyvas.
2. Nevyriausybiniai dalyviai, kurie gali decentralizuotai valdyti projektus arba programas, nustatomi UŠT valdžios institucijų, Komisijos ir valstybių narių, su kuriomis yra susijusios UŠT, susitarimu, atsižvelgiant į susijusius klausimus, jų patirtį ir veiklos sritį. Nustatymo procesas vykdomas kiekvienoje UŠT; tai 10 straipsnyje nurodytų plataus masto dialogo ir konsultacijų dalis.
3. Asociacijos tikslas remti UŠT pastangas stiprinti pilietinės visuomenės organizacijas, visų pirma jų kūrimą ir vystymą, ir priemonių, būtinų pradėti jų dalyvavimą formuojant, įgyvendinant ir vertinant vystymosi strategijas ir programas, kūrimą.
3 Skirsnis
Asociacijos institucinė sistema
13 straipsnis
Pagrindiniai dialogo principai
1. Sąjunga, UŠT ir valstybės narės, su kuriomis jos yra susijusios, reguliariai dalyvauja visapusiškame politiniame dialoge.
2. Dialogas palaikomas visiškai laikantis Sąjungos, UŠT ir valstybių narių, su kuriomis jos yra susijusios, atitinkamų institucinių, teisinių ir finansinių įgaliojimų. Dialogas palaikomas lanksčiai: jis gali būti formalus ar neformalus, tinkamo lygio ar formato ir palaikomas naudojant 14 straipsnyje nurodytą struktūrą.
3. Dialogu UŠT sudaromos galimybės visapusiškai dalyvauti asociacijos įgyvendinimo veikloje.
4. Dialogo dėmesys sutelkiamas, inter alia, į konkrečius politinius klausimus, kurie kelia abipusį susirūpinimą arba yra svarbūs partneriams siekiant asociacijos tikslų.
14 straipsnis
Asociacijos institucijos
1. Asociacija įsteigiamos šios dialogo institucijos:
a)
UŠT ir ES dialogo forumas (UŠT ir ES forumas) renkasi kasmet; į jį sukviečiami UŠT valdžios institucijos, valstybių narių ir Komisijos atstovai. Europos Parlamento nariai, EIB ir atokiausių regionų atstovai prireikus yra įtraukiami į UŠT ir ES forumo darbą;
b)
Komisija, UŠT ir valstybės narės, su kuriomis jos yra susijusios, reguliariai surengia trišales konsultacijas. Šios konsultacijos rengiamos bent keturis kartus per metus Komisijos iniciatyva arba UŠT ir valstybių narių, su kuriomis jos yra susijusios, prašymu;
c)
UŠT ir valstybių narių, su kuriomis jos yra susijusios, ir Komisijos susitarimu spręstiniems klausimams tinkama forma steigiamos patariamosios darbo grupės, kurios stebės asociacijos nuostatų įgyvendinimą. Šios darbo grupės gali būti sušaukiamos Komisijos, valstybės narės arba UŠT prašymu. Jos teikia informaciją techninėms diskusijoms dėl klausimų, kurie konkrečiai susiję su UŠT ir valstybėmis narėmis, su kuriomis jos yra susijusios, ir papildys UŠT ir ES forumo ir (arba) trišalių konsultacijų darbą.
2. Komisija pirmininkauja UŠT ir ES forumui, trišalėms konsultacijoms ir darbo grupėms ir teikia sekretoriato paslaugas.
ANTRA DALIS
DARNAUS VYSTYMOSI BENDRADARBIAVIMO SRITYS ĮGYVENDINANT ASOCIACIJOS NUOSTATAS
1 Skirsnis
Aplinkosaugos klausimai, klimato kaita ir nelaimių pavojaus mažinimas
15 straipsnis
Bendrieji tikslai ir principai
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas aplinkos, klimato kaitos ir nelaimių rizikos mažinimo srityje gali būti susijęs su:
a)
UŠT pastangų apibrėžti ir įgyvendinti politiką, strategijas, veiksmų planus ir priemones rėmimu;
b)
UŠT pastangų integruotis į regioninius tinklus ir iniciatyvas rėmimu;
c)
tvaraus išteklių naudojimo ir efektyvaus išteklių naudojimo skatinimu ir ekonomikos augimo atsiejimo nuo aplinkos būklės blogėjimo skatinimu, ir
d)
UŠT pastangų atlikti regioninių centrų ir kompetencijos centrų funkciją rėmimu.
16 straipsnis
Biologinės įvairovės ir ekosistemų paslaugų tvarus valdymas ir apsauga
Siekiant asociacijos tikslų biologinės įvairovės tvaraus valdymo bei apsaugos ir ekosistemų paslaugų srities bendradarbiavimas gali būti susijęs su:
a)
jūrų ir sausumos saugomų teritorijų nustatymu ir veiksmingu valdymu ir geresniu esamų saugomų teritorijų valdymu;
b)
jūrų ir sausumos išteklių tvaraus valdymo skatinimu; šis valdymas padėtų apsaugoti rūšis, buveines ir ekosistemų funkcijas už saugomų teritorijų ribų, visų pirma nykstančias, pažeidžiamas ir retas rūšis;
c)
jūros ir sausumos biologinės įvairovės ir ekosistemų apsaugos ir tvaraus naudojimo stiprinimu:
i)
sprendžiant platesnės ekosistemos masto klimato kaitos problemą išsaugant sveikas, atsparias ekosistemas ir skatinant ekologišką infrastruktūrą ir ekosistemoms palankų požiūrį į prisitaikymą prie klimato kaitos ir jos poveikio mažinimą, kurie dažnai užtikrina visokeriopą naudą;
ii)
stiprinant gebėjimus vietos, regionų ir (arba) tarptautiniu lygmenimis, kai visi suinteresuotieji subjektai, įskaitant valdžios institucijas, žemės savininkus, privatųjį sektorių, mokslo darbuotojus ir pilietinę visuomenę, skatinami keistis informacija, žiniomis ir geriausios praktikos pavyzdžiais;
iii)
stiprinant galiojančias gamtos apsaugos programas ir susijusias pastangas saugomose teritorijose ir už jų ribų;
iv)
plečiant žinių pagrindą ir užpildant žinių spragas, įskaitant ekosistemų funkcijų ir paslaugų verčių kiekybinį nustatymą;
d)
regioninio bendradarbiavimo skatinimu ir palankesnių sąlygų jam sudarymu, kad būtų sprendžiamos tokios problemos, kaip antai invazinės rūšys arba klimato kaitos poveikis;
e)
mechanizmų sukūrimu, kad būtų racionaliai naudojami ištekliai, įskaitant mokėjimą už ekosistemų paslaugas.
17 straipsnis
Tvari miškotvarka
Siekiant asociacijos tikslų tvarios miškotvarkos srities bendradarbiavimas gali būti susijęs su miškų išsaugojimo ir tvarios miškotvarkos propagavimu, įskaitant miškų vaidmenį apsaugant aplinką nuo erozijos ir kontroliuojant dykumėjimą, miškų įveisimu ir medienos eksporto valdymu.
18 straipsnis
Integruotas pakrančių zonos tvarkymas
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas integruoto pakrančių zonos tvarkymo srityje gali būti susijęs su:
a)
parama UŠT veiksmams, kad jūrų ir pakrančių zonos būtų tvarkomos veiksmingai ir tvariai nustatant strateginius, integruotus jūrų ir pakrančių zonos planavimo ir tvarkymo metodus;
b)
ekonominės ir socialinės veiklos, pvz., žuvininkystės ir akvakultūros, turizmo, jūrų transporto ir žemės ūkio, derinimu su jūrų ir pakrančių zonų potencialu, susijusiu su atsinaujinančiąja energija, žaliavomis, kartu atsižvelgiant į klimato kaitos ir žmogaus veiklos poveikį.
19 straipsnis
Jūrų reikalai
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas jūrų reikalų srityje gali būti susijęs su:
a)
dialogo dėl šios srities bendro intereso klausimų stiprinimu;
b)
žinių apie jūras ir biotechnologijų, vandenynų energijos, jūrų stebėjimo, pakrančių zonos tvarkymo ir ekosistema pagrįsto valdymo skatinimu;
c)
integruotų metodų skatinimu tarptautiniu lygiu.
20 straipsnis
Tausus žuvų išteklių valdymas
1. Siekiant asociacijos tikslų tausaus žuvų išteklių valdymo srities bendradarbiavimas grindžiamas šiais principais:
a)
įsipareigojimu atsakingai valdyti žuvininkystę ir vadovautis atsakinga žvejybos praktika;
b)
priemonių ar veiklos, kurie yra nesuderinami su tausaus žuvų išteklių naudojimo principais, atsisakymu;
c)
nedarant poveikio esamiems ar būsimiems Sąjungos ir UŠT dvišaliams žuvininkystės partnerystės susitarimams Sąjunga ir UŠT siekia reguliariai tarpusavyje konsultuotis gyvųjų jūrų išteklių apsaugos ir valdymo klausimais ir keistis informacija apie esamą išteklių būklę per atitinkamas 14 straipsnyje numatytas asociacijos institucijas.
2. Bendradarbiavimas 1 dalyje nurodytoje srityje gali būti susijęs su:
a)
aktyviu gero valdymo, geriausios praktikos pavyzdžių ir atsakingo žuvininkystės valdymo skatinimu saugant ir tausiai valdant žuvų išteklius, įskaitant bendro intereso žuvų išteklius ir regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų valdomus žuvų išteklius;
b)
žuvų išteklių apsaugos dialogu ir bendradarbiavimu, įskaitant kovos su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba priemones, ir veiksmingu bendradarbiavimu su regioninėmis žuvininkystės valdymo organizacijomis ir jų viduje. Dialogas ir bendradarbiavimas apima kontrolės ir tikrinimo schemas, paskatas ir įpareigojimus, kad ilgainiui žuvininkystė ir pakrančių aplinka būtų valdomi veiksmingiau.
21 straipsnis
Tvari vandentvarka
1. Siekdamos asociacijos tikslų Sąjunga ir UŠT gali bendradarbiauti tvarios vandentvarkos srityje vykdydamos vandens ūkio politiką ir steigdamos institucijas, saugodamos vandens išteklius, užtikrindamos vandens tiekimą kaimo ir miesto vietovėse buitinėms, pramonės ir žemės ūkio reikmėms, vandens išteklių kaupimą ir paskirstymą, nuotekų tvarkymą.
2. Vandens tiekimo ir sanitarijos sektoriaus srityje ypatingas dėmesys skiriamas galimybei naudotis geriamojo vandens tiekimu ir sanitarijos paslaugomis menkai išvystytos infrastruktūros vietovėse ir vietovėse, kurios patiria ypač didelę gaivalinių nelaimių riziką; tai tiesiogiai padeda vystyti žmogiškuosius išteklius, nes gerinama sveikata ir didinamas darbo našumas.
3. Šių sričių bendradarbiavimas grindžiamas principu, kad poreikio plėsti pagrindinių vandens ir sanitarijos paslaugų teikimo miesto ir kaimo gyventojams klausimą privalu spręsti ekologiškai tvariais būdais.
22 straipsnis
Atliekų tvarkymas
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas atliekų tvarkymo srityje gali būti susijęs su skatinimu naudoti geriausią aplinkos apsaugos praktiką visose operacijose, susijusiose su atliekų tvarkymu, įskaitant atliekų mažinimą, perdirbimą arba kitus atliekų naudojimo procesus, pavyzdžiui, energijos atgavimą ir atliekų šalinimą.
23 straipsnis
Energetika
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas tvarios energetikos srityje gali būti susijęs su:
a)
energijos gamyba, paskirstymu ir prieiga prie energijos, visų pirma tvarios atsinaujinančiųjų išteklių energijos vystymu, skatinimu, naudojimu ir kaupimu;
b)
energetikos politika ir teisės aktais, visų pirma politikos formavimu ir teisės aktų priėmimu, užtikrinant ne per didelius ir tvarius energijos tarifus;
c)
energijos vartojimo efektyvumu, visų pirma su energijos vartojimo efektyvumo standartų kūrimu ir nustatymu ir energijos vartojimo efektyvumo priemonių įgyvendinimu įvairiuose sektoriuose (pramonės, prekybos, viešajame sektoriuose, namų ūkiuose) bei susijusia švietimo ir informavimo veikla;
d)
transportu, visų pirma, labiau aplinką tausojančio viešojo ir privataus transporto priemonių, pavyzdžiui, hibridinių, elektrinių ar vandenilinių transporto priemonių, arba bendro automobilių naudojimo ir dviračių transporto sistemų vystymu, propagavimu ir naudojimu;
e)
miestų planavimu ir statybomis, ypač aukštų aplinkos kokybės standartų ir didelio energijos vartojimo efektyvumo propagavimu ir nustatymu miestų planavimo ir statybos srityse; ir
f)
turizmu, ypač skatinant energijos požiūriu nepriklausomą (pagrįstą atsinaujinančiųjų išteklių energija) ir (arba) ekologiško turizmo infrastruktūrą.
24 straipsnis
Klimato kaita
Siekiant asociacijos tikslų klimato kaitos srities bendradarbiavimu siekiama remti UŠT iniciatyvas, susijusias su klimato kaitos švelninimu ir prisitaikymu prie klimato kaitos neigiamo poveikio; toks bendradarbiavimas gali apimti:
a)
įrodymų rinkimą; svarbiausios rizikos ir siekiant prisitaikyti prie klimato kaitos arba sušvelninti jos neigiamą poveikį teritorinių, regioninių ir (arba) tarptautinių veiksmų, planų arba priemonių nustatymą;
b)
prisitaikymo prie klimato kaitos ir jos švelninimo tikslų įtraukimą į viešąją politiką ir strategiją;
c)
statistinių duomenų ir rodiklių, būtinų politikos formavimo ir įgyvendinimo priemonių, rengimą ir nustatymą; ir
d)
UŠT dalyvavimo regioninio ir tarptautinio dialogo veikloje skatinimą, siekiant puoselėti bendradarbiavimą, įskaitant žinių ir patirties mainus.
25 straipsnis
Nelaimių rizikos mažinimas
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas nelaimių rizikos mažinimo srityje gali būti susijęs su:
a)
sistemų, įskaitant infrastruktūrą, skirtų nelaimių prevencijai ir pasirengimui joms, įskaitant numatymo ir greito įspėjimo sistemas, kūrimu ar tobulinimu, siekiant mažinti nelaimių padarinius;
b)
išsamių žinių apie UŠT ir jų vietos regionų nelaimių rizikos faktorių ir dabartinius reagavimo pajėgumus plėtojimu;
c)
galiojančių nelaimių prevencijos ir pasirengimo priemonių stiprinimu vietos, nacionaliniu ir regionų lygiais;
d)
atitinkamų dalyvių reagavimo pajėgumų gerinimu, kad jie būtų labiau koordinuoti, efektyvesni ir veiksmingesni;
e)
visuomenės informavimo ir informacijos gyventojams apie rizikos tikimybę, nelaimės prevenciją, pasirengimą ir reagavimą į ją gerinimu, skiriant tinkamą dėmesį specialiesiems neįgaliųjų poreikiams;
f)
pagrindinių civilinės saugos dalyvių bendradarbiavimo stiprinimu; ir
g)
UŠT dalyvavimo regioninių, Europos ir (arba) tarptautinių institucijų veikloje skatinimu, siekiant sudaryti sąlygas įvairiems partneriams reguliariau keistis informacija ir glaudžiau bendradarbiauti nelaimės atveju.
2 Skirsnis
Pasiekiamumas
26 straipsnis
Bendrieji tikslai
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu pasiekiamumo srityje siekiama:
a)
užtikrinti geresnes galimybes UŠT pasinaudoti pasauliniais transporto tinklais; ir
b)
užtikrinti geresnes galimybes UŠT pasinaudoti informacijos ir ryšių technologijomis ir paslaugomis.
2. 1 dalyje nurodytas bendradarbiavimas gali apimti:
a)
politikos formavimą ir institucijų steigimą;
b)
vežimą keliais, geležinkeliais, oro, jūrų arba vidaus vandenų keliais; ir
c)
saugyklas jūrų ir oro uostuose.
27 straipsnis
Jūrų transportas
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu jūrų transporto srityje siekiama plėtoti ir skatinti ekonomiškas ir veiksmingas jūrų transporto paslaugas UŠT ir jis gali būti susijęs su:
a)
veiksmingo krovinių gabenimo skatinimu ekonominiu ir komerciniu atžvilgiu gyvybingais įkainiais;
b)
aktyvesnio UŠT dalyvavimo teikiant tarptautines laivybos paslaugas skatinimu;
c)
regioninių programų skatinimu;
d)
parama vietos privačiojo sektoriaus dalyvavimui laivybos veikloje; ir
e)
infrastruktūros plėtojimu.
2. Sąjunga ir UŠT skatina laivybos saugą, įgulų saugumą ir taršos prevenciją.
28 straipsnis
Oro transportas
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas oro transporto srityje gali būti susijęs su:
a)
UŠT oro transporto pramonės reforma ir modernizavimu;
b)
UŠT oro transporto pramonės komercinio gyvybingumo ir konkurencingumo skatinimu;
c)
privačiojo sektoriaus investicijų ir dalyvavimo skatinimu; ir
d)
keitimosi žiniomis ir gerąja verslo praktika skatinimu.
29 straipsnis
Oro transporto sauga
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu oro transporto saugos srityje siekiama remti UŠT pastangas laikytis atitinkamų tarptautinių standartų ir jis gali, inter alia, apimti:
a)
oro navigacijos saugos sistemų diegimą;
b)
oro uostų saugumo įgyvendinimą ir civilinės aviacijos institucijų gebėjimų valdyti jų kontrolei pavestus visus veiklos saugumo aspektus stiprinimą; ir
c)
infrastruktūros ir žmogiškųjų išteklių vystymą.
30 straipsnis
Informacinių ir ryšių technologijų paslaugos
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu informacijos ir ryšių technologijų (IRT) paslaugų srityje siekiama skatinti UŠT inovacijas ir ekonominį augimą, taip pat gerinti piliečių ir įmonių kasdienę veiklą, taip pat skatinti prieinamumą neįgaliesiems. Bendradarbiavimu visų pirma siekiama padidinti UŠT reguliavimo gebėjimus ir gali būti remiama IRT tinklų ir paslaugų plėtra naudojant šias priemones:
a)
nuspėjamos reguliavimo aplinkos, kuri neatsiliktų nuo technologijų vystymosi, skatintų ekonomikos augimą ir inovacijas, konkurenciją ir vartotojų apsaugą, sukūrimas;
b)
dialogas įvairiais politiniais klausimais, susijusiais su informacinės visuomenės skatinimu ir stebėjimu;
c)
keitimasis informacija apie standartus ir sąveikos klausimus;
d)
bendradarbiavimo IRT mokslinių tyrimų srityje ir IRT pagrįstų mokslinių tyrimų infrastruktūrų rėmimas;
e)
paslaugų ir taikomųjų programų kūrimas didelį poveikį visuomenei turinčiose srityse.
3 Skirsnis
Moksliniai tyrimai ir inovacijos
31 straipsnis
Bendradarbiavimas mokslinių tyrimų ir inovacijų srityje
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas mokslinių tyrimų ir naujovių srityje gali apimti mokslą ir technologijas, įskaitant informacines ir ryšių technologijas, siekiant prisidėti prie UŠT darnaus vystymosi ir UŠT vaidmens, kaip regioninių centrų ir kompetencijos centrų, skatinimo, taip jų pramonės konkurencingumo. Pirmiausia bendradarbiavimas gali būti susijęs su:
a)
dialogu, koordinavimu ir UŠT bei ES politikos ir iniciatyvų, susijusių su mokslu, technologijomis ir inovacijomis, sinergijų kūrimu;
b)
UŠT politikos ir institucijų stiprinimu ir suderintais veiksmais vietos, nacionaliniu ar regionų lygiais, siekiant plėtoti mokslo, technologijų ir inovacijų diegimo veiksmus ir jų taikymą;
c)
UŠT, Sąjungos, valstybių narių ir trečiųjų šalių juridinių asmenų bendradarbiavimu;
d)
atskirų UŠT tyrėjų, mokslinių tyrimų organizacijų ir juridinių asmenų dalyvavimu bendradarbiavimo sistemoje, susijusioje su Sąjungos mokslinių tyrimų ir inovacijų programomis ir Įmonių konkurencingumo ir mažųjų bei vidutinių įmonių programa (COSME); ir
e)
UŠT tyrėjų mokymu bei tarptautiniu judumu ir mainais.
4 Skirsnis
Jaunimas, švietimas, mokymas, sveikata, užimtumas ir socialinė politika
32 straipsnis
Jaunimas
1. Sąjunga užtikrina, kad UŠT fiziniai asmenys, kaip apibrėžta 50 straipsnyje, gali dalyvauti Sąjungos iniciatyvose, susijusiose su jaunimu, tuo pačiu pagrindu kaip ir valstybių narių piliečiai.
2. Asociacijos tikslas yra stiprinti UŠT ir Sąjungoje gyvenančio jaunimo ryšius, be kita ko, skatinant UŠT jaunimo judumą mokymosi tikslais ir puoselėjant jaunimo tarpusavio supratimą.
33 straipsnis
Švietimas ir mokymas
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas švietimo ir mokymo srityje gali apimti:
a)
aukštos kokybės įtraukaus pradinio, vidurinio ir aukštojo išsilavinimo ir profesinio švietimo ir mokymo teikimą; ir
b)
paramą UŠT, skirtą švietimo ir profesinio mokymo politikai apibrėžti ir įgyvendinti.
2. Sąjunga užtikrina, kad UŠT fiziniai asmenys, kaip apibrėžta 50 straipsnyje, galėtų dalyvauti Sąjungos švietimo ir profesinio mokymo iniciatyvose tuo pačiu pagrindu kaip ir valstybių narių piliečiai.
3. Sąjunga užtikrina, kad UŠT švietimo įstaigos ir institutai galėtų dalyvauti Sąjungos su švietimu susijusiose bendradarbiavimo iniciatyvose tuo pačiu pagrindu kaip ir valstybių narių švietimo ir profesinio mokymo įstaigos ir institutai.
34 straipsnis
Užimtumas ir socialinė politika
1. Sąjunga ir UŠT palaiko užimtumo ir socialinės politikos srities dialogą siekdamos prisidėti prie UŠT ekonominio ir socialinio vystymosi ir deramo darbo skatinimo UŠT ir jų vietos regionuose. Tokiu dialogu taip pat siekiama remti UŠT valdžios institucijų pastangas plėtoti šios srities politiką ir teisės aktus.
2. Dialogas daugiausia palaikomas keičiantis informacija ir geriausios praktikos pavyzdžiais, susijusiais su užimtumo ir Sąjungos ir UŠT abipusio intereso socialine politika ir teisės aktais. Šiuo klausimu taip pat atsižvelgiama į tokias sritis kaip kvalifikacijos kėlimas, socialinė apsauga, socialinis dialogas, lygios galimybės, nediskriminavimas ir prieinamumas neįgaliesiems, sveikata ir sauga darbe ir kiti darbo standartai.
35 straipsnis
Visuomenės sveikata
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu visuomenės sveikatos srityje siekiama padidinti UŠT gebėjimus stebėti, anksti nustatyti ir reaguoti į užkrečiamųjų ligų protrūkius imantis priemonių, kurios apima:
a)
kovos su tarpvalstybiniais pavojais sveikatai, pvz., užkrečiamosiomis ligomis, pasirengimo ir reagavimo pajėgumų stiprinimo veiksmus, kurie turėtų būti pagrįsti esamomis struktūromis ir skirti reaguoti į neįprastus įvykius;
b)
pajėgumų stiprinimą regionų lygiu tobulinant visuomenės sveikatos tinklus, sudarant palankesnes sąlygas ekspertams keistis informacija ir skatinant tinkamą mokymą;
c)
priemonių ir ryšių platformų kūrimą, UŠT poreikiams pritaikytų elektroninio mokymo programų rengimą.
5 Skirsnis
Kultūra
36 straipsnis
Kultūros srities mainai ir dialogas
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas kultūros srities mainų ir dialogo srityje gali būti susijęs su:
a)
UŠT savarankišku vystymusi, t. y. procesu, kurio dėmesys - žmonės ir kurio šaknys - kiekvienos tautos kultūroje;
b)
parama kompetentingų UŠT institucijų priimtai politikai ir priemonėms, skirtoms jų žmogiškiesiems ištekliams didinti, jų pačių kūrybiniams pajėgumams didinti ir jų kultūriniam identitetui skatinti;
c)
gyventojų dalyvavimu vystymosi procese;
d)
bendro sutarimo kūrimu ir aktyvesniu keitimusi informacija apie kultūros ir audiovizualinius klausimus per dialogą.
2. Bendradarbiaudamos Sąjunga ir UŠT siekia skatinti tarpusavio kultūrinius mainus:
a)
bendradarbiaujant visų partnerių kultūros ir kūrybos sektoriams;
b)
skatinant kultūros bei kūrybos darbų ir veiklos vykdytojų judėjimą tarp UŠT ir Sąjungos;
c)
bendradarbiaujant politikos srityje, kad būtų skatinamas politikos plėtojimas, inovacijos, didinama auditorija ir kuriami nauji verslo modeliai.
37 straipsnis
Bendradarbiavimas audiovizualinėje srityje
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu audiovizualinėje srityje siekiama skatinti vieni kitų audiovizualinių kūrinių gamybą ir jis gali apimti šiuos veiksmus:
a)
atitinkamų transliavimo pramonės atstovų bendradarbiavimą ir mainus;
b)
skatinimą keistis audiovizualiniais kūriniais;
c)
kompetentingų institucijų keitimąsi informacija ir nuomonėmis dėl audiovizualinės bei transliavimo politikos ir reguliavimo sistemos;
d)
skatinimą lankytis ir dalyvauti tarptautiniuose renginiuose, organizuojamuose Sąjungos ir UŠT teritorijose ir trečiosiose šalyse.
2. Kartu sukurtiems audiovizualiniams kūriniams taikomos visos Sąjungos, UŠT ir valstybių narių, su kuriomis jos yra susijusios, schemos, skirtos vietos ir regionų kultūrinei raiškai skatinti.
38 straipsnis
Scenos menas
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas scenos meno srityje gali būti susijęs su:
a)
palankesnių sąlygų sudarymu aktyvesniems scenos meno specialistų ryšiams tokiose srityse kaip profesiniai mainai ir mokymas, įskaitant dalyvavimą atrankose, tinklų kūrimą ir dalyvavimo tinklų veikloje skatinimą;
b)
vienos ar kelių Sąjungos valstybių narių ir vienos ar kelių UŠT prodiuserių skatinimu kurti bendrus kūrinius; ir
c)
skatinimu rengti tarptautinius teatro technologijų standartus ir naudoti teatro scenos ženklus, be kita ko, bendradarbiaujant su tinkamomis standartizavimo įstaigomis.
39 straipsnis
Kultūros paveldo ir istorinių paminklų apsauga
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu materialiojo ir nematerialiojo kultūros paveldo ir istorinių paminklų srityje siekiama sudaryti sąlygas skatinti keitimąsi patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais:
a)
sudarant geresnes galimybes vykdyti ekspertų mainus;
b)
bendradarbiaujant profesinio mokymo srityje;
c)
didinant vietos visuomenės informuotumą; ir
d)
teikiant konsultacijas dėl istorinių paminklų apsaugos ir saugomų vietovių, dėl teisės aktų ir priemonių, susijusių su paveldu (ypač jo integracija į vietos gyvenimą), įgyvendinimo.
6 Skirsnis
Kova su organizuotu nusikalstamumu
40 straipsnis
Kova su organizuotu nusikalstamumu, prekyba žmonėmis, seksualine prievarta prieš vaikus ir jų seksualiniu išnaudojimu, terorizmu ir korupcija
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas organizuoto nusikalstamumo srityje gali apimti:
a)
naujoviškų ir veiksmingų policijos ir teisminio bendradarbiavimo priemonių kūrimą, įskaitant bendradarbiavimą su kitomis suinteresuotosiomis šalimis, pavyzdžiui, pilietine visuomene, siekiant užkirsti kelią organizuotam nusikalstamumui, prekybai žmonėmis, seksualinei prievartai prieš vaikus ir jų seksualiniam išnaudojimui, terorizmui ir korupcijai ir kovoti su jais; ir
b)
paramą siekiant padidinti UŠT politikos veiksmingumą, kad būtų užkirstas kelias ir kovojama su organizuotu nusikalstamumu, prekyba žmonėmis, seksualine prievarta prieš vaikus ir jų seksualiniu išnaudojimu, terorizmu ir korupcija, taip pat visų rūšių narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamyba, pardavimu ir neteisėta prekyba, siekiama narkotikų vartojimo ir jų daromos žalos prevencijos ir mažinimo, atsižvelgiant į tarptautinių institucijų šiose srityse atliekamą darbą, inter alia:
i)
kovos su organizuotu nusikalstamumu, įskaitant prekybą žmonėmis, seksualinę prievartą prieš vaikus ir seksualinį jų išnaudojimą, terorizmą ir korupciją, ir jo prevencijos srities mokymus ir gebėjimų ugdymą;
ii)
prevencinę veiklą, įskaitant mokymą, švietimą ir sveikatos ugdymą, nuo narkotikų priklausomų asmenų gydymą ir reabilitaciją, įskaitant projektus, skirtus nuo narkotikų priklausomų asmenų reintegracijai į darbo ir socialinę aplinką;
iii)
veiksmingų vykdymo užtikrinimo priemonių rengimą;
iv)
techninę, finansinę ir administracinę pagalbą rengiant veiksmingą politiką ir teisės aktus, susijusius su prekyba žmonėmis, pirmiausia visuomenės informavimo kampanijas, nukreipimo mechanizmus ir nukentėjusiųjų apsaugos sistemas, kuriose dalyvauja visi susiję suinteresuotieji subjektai ir pilietinė visuomenė;
v)
techninę, finansinę ir administracinę pagalbą, susijusią su narkotikų vartojimo žalos prevencija, gydymu ir mažinimu;
vi)
techninę pagalbą rengiant kovos su seksualine prievarta prieš vaikus ir jų seksualiniu išnaudojimu teisės aktus ir politiką; ir
vii)
techninę pagalbą ir mokymą remiant gebėjimų ugdymą ir skatinant tarptautinių kovos su korupcija standartų, ypač nustatytų JT konvencijoje prieš korupciją, laikymąsi.
2. Siekdamos asociacijos tikslų UŠT bendradarbiauja su Sąjunga kovos su pinigų plovimu ir teroristų finansavimu srityje pagal 70 ir 71 straipsnius.
7 Skirsnis
Turizmas
41 straipsnis
Turizmas
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas turizmo srityje gali apimti:
a)
tvarios turizmo politikos nustatymo, pritaikymo ir plėtojimo priemones;
b)
priemones ir operacijas, skirtas vystyti ir remti tvarų turizmą;
c)
priemones, kuriomis siekiama integruoti tvarų turizmą į UŠT piliečių socialinį, kultūrinį ir ekonominį gyvenimą.
TREČIA DALIS
PREKYBA IR SU PREKYBA SUSIJĘS BENDRADARBIAVIMAS
I ANTRAŠTINĖ DALIS
BENDROSIOS NUOSTATOS
42 straipsnis
Bendrieji tikslai
Sąjungos ir UŠT prekybos ir su prekyba susijusio bendradarbiavimo bendrieji tikslai yra:
a)
skatinti UŠT ekonominį ir socialinį vystymąsi, nustatant glaudžius jų tarpusavio ekonominius santykius ir ekonominius santykius su visa Sąjunga;
b)
skatinti veiksmingą UŠT integraciją į regioninę ir pasaulio ekonomiką, plėtoti prekybą prekėmis ir paslaugomis;
c)
padėti UŠT sukurti investicijoms palankią aplinką, siekiant remti UŠT ekonominį ir socialinį vystymąsi;
d)
skatinti pasaulinės finansų sistemos stabilumą, vientisumą bei skaidrumą ir gerą mokesčių srities valdymą;
e)
remti UŠT ekonomikos įvairinimo procesą;
f)
remti UŠT gebėjimus formuluoti ir įgyvendinti prekybos prekėmis ir paslaugomis vystymuisi būtiną politiką;
g)
remti UŠT eksporto ir prekybos pajėgumus;
h)
remti UŠT pastangas prireikus savo vietos teisės aktus priartinti prie Sąjungos teisės aktų ar su jais suderinti;
i)
sudaryti galimybes tikslingai bendradarbiauti ir palaikyti dialogą su Sąjunga dėl prekybos ir su prekyba susijusių sričių.
II ANTRAŠTINĖ DALIS
PREKYBOS PREKĖMIS IR PASLAUGOMIS IR ĮSISTEIGIMO TVARKA
1 Skirsnis
Prekybos prekėmis tvarka
43 straipsnis
UŠT kilmės prekių laisvas įvežimas
1. UŠT kilmės prekės į Sąjungą įvežamos be importo muito.
2. Produktų kilmės apibrėžtis ir su ja susiję administracinio bendradarbiavimo būdai yra nustatyti VI priede.
44 straipsnis
Kiekybiniai apribojimai ir lygiavertį poveikį turinčios priemonės
1. Sąjunga UŠT kilmės produktų importui netaiko jokių kiekybinių apribojimų ar lygiaverčio poveikio priemonių.
2. 1 dalimi netrukdoma taikyti prekių importo, eksporto ar tranzito draudimų arba apribojimų, jei jie yra pateisinami visuomenės dorovės arba viešosios tvarkos, žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatos bei gyvybės apsaugos, nacionalinių meno, istorijos ar archeologijos vertybių apsaugos, senkančių gamtos išteklių išsaugojimo ir pramoninės bei komercinės nuosavybės apsaugos sumetimais.
Pirmoje pastraipoje nurodyti draudimai ar apribojimai jokiu atveju neturi tapti savavališka ar nepateisinama diskriminacijos priemone ar užslėptu prekybos apribojimu.
45 straipsnis
UŠT patvirtintos priemonės
1. UŠT valdžios institucijos gali toliau taikyti arba pradėti taikyti importuojamiems Sąjungos kilmės produktams tokius muitus ar kiekybinius apribojimus, kokie, jų manymu, yra būtini atsižvelgiant į jų atitinkamus vystymosi poreikius.
2. Srityse, kurioms taikomos šio skirsnio nuostatos, UŠT taiko Sąjungai režimą, kuris yra ne mažiau palankus nei didžiausio palankumo režimas, taikomas bet kuriai didelio masto prekybos ekonomikos šaliai, kaip apibrėžta 4 dalyje.
3. 2 dalimi UŠT netrukdoma taikyti tam tikroms kitoms UŠT ar kitoms besivystančioms šalims palankesnį režimą nei Sąjungai taikomas režimas.
4. Šioje antraštinėje dalyje didelio masto prekybos ekonomikos šalis - tai bet kuri išsivysčiusi šalis arba bet kuri šalis, kurios pasaulinio prekių eksporto dalis viršija vieną procentą, arba, nedarant poveikio šios straipsnio 3 daliai, bet kokia individualiai, kartu ar pagal ekonominės integracijos susitarimą veikianti šalių grupė, kurios bendra pasaulinio prekių eksporto dalis viršija 1,5 %. Skaičiuojant naudojami naujausi turimi oficialūs PPO duomenys apie pagrindinius pasaulio prekių eksportuotojus (išskyrus Sąjungos vidaus prekybą).
5. Ne vėliau kaip 2014 m. balandžio 2 d. UŠT valdžios institucijos Komisijai praneša muitų tarifus ir kiekybinių apribojimų, kuriuos jos taiko pagal šį sprendimą, sąrašus.
UŠT valdžios institucijos taip pat siunčia Komisijai visus vėlesnius tokių priemonių pakeitimus, jei ir kai jie priimami.
46 straipsnis
Nediskriminavimas
1. Sąjunga vienodai vertina UŠT, o UŠT vienodai vertina valstybes nares.
2. Laikantis 65 straipsnio, konkrečių šio sprendimo nuostatų, ypač jo 44 straipsnio 2 dalies ir 45, 48, 49, 51 straipsnių ir 59 straipsnio 3 dalies, įgyvendinimas nelaikomas diskriminacija.
47 straipsnis
Atliekų judėjimo sąlygos
1. Atliekų judėjimas tarp valstybių narių ir UŠT kontroliuojamas pagal tarptautinę ir Sąjungos teisę. Sąjunga remia šios srities veiksmingo tarptautinio bendradarbiavimo užmezgimą ir įgyvendinimą, siekdama apsaugoti aplinką ir visuomenės sveikatą.
2. Sąjunga draudžia visą tiesioginį ar netiesioginį atliekų eksportą į UŠT, išskyrus nepavojingų atliekų, skirtų naudojimo operacijoms, eksportą, o UŠT valdžios institucijos draudžia tiesioginį ar netiesioginį tokių atliekų importą į savo teritoriją iš Sąjungos ar bet kurios trečiosios šalies, nedarydamos poveikio šios srities konkretiems tarptautiniams įsipareigojimams, kurie yra prisiimti ar gali būti prisiimti ateityje kompetentinguose tarptautiniuose forumuose.
3. UŠT, kurios dėl savo konstitucinio statuso nėra Bazelio konvencijos šalys, atitinkamos valdžios institucijos pagreitina vidaus įstatymų ir kitų teisės aktų, būtinų tam, kad tose UŠT būtų įgyvendintos Bazelio konvencijos nuostatos, priėmimą.
4. Be to, valstybės narės, su kuriomis UŠT yra susijusios, skatina, kad UŠT priimtų būtinus vidaus įstatymus ir kitus teisės aktus, kad būtų įgyvendinti šie teisės aktai:
a)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1013/2006 (4) kaip nurodyta toliau:
-
40 straipsnis dėl atliekų eksporto į užjūrio šalis ar teritorijas;
-
46 straipsnis dėl atliekų importo iš užjūrio šalių ar teritorijų;
b)
Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1418/2007 (5); ir
c)
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/59/EB (6), laikantis jos 16 straipsnyje nustatytų perkėlimo į nacionalinę teisę terminų.
5. Viena ar kelios UŠT ir valstybės narės, su kuriomis jos yra susijusios, atliekų eksportui iš UŠT į tą valstybę narę gali taikyti savo procedūras.
6. Tokiu atveju valstybė narė, su kuria yra susijusi UŠT, Komisijai praneša taikytinus teisės aktus ne vėliau kaip 2014 m. liepos 2 d., taip pat bet kuriuos būsimus nacionalinės teisės aktus ir visus tolesnius tokių teisės aktų pakeitimus.
48 straipsnis
Laikinas lengvatų panaikinimas
Jeigu Komisija mano, kad yra pakankamai pagrindo abejoti, ar šis sprendimas yra teisingai įgyvendinamas, ji pradeda konsultacijas su UŠT ir valstybe nare, su kuria UŠT palaiko specialius santykius, kad būtų užtikrintas tinkamas šio sprendimo įgyvendinimas. Jei konsultacijų metu nepavyksta nustatyti abipusiai priimtino būdo, kaip įgyvendinti šį sprendimą, Sąjunga gali laikinai panaikinti lengvatas atitinkamai UŠT laikydamasi VII priedo.
49 straipsnis
Apsaugos ir stebėjimo priemonės
Siekiant užtikrinti tinkamą šios sprendimo įgyvendinimą, Sąjunga gali imtis apsaugos ir stebėjimo priemonių, nustatytų VIII priede.
2 Skirsnis
Prekybos paslaugomis ir įsisteigimo tvarka
50 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame skirsnyje:
a)
UŠT fiziniai asmenys - tai paprastai UŠT gyvenantys asmenys, kurie yra kurios nors valstybės narės piliečiai ar kurių teisinis statusas yra specifinis UŠT. Ši apibrėžtis nedaro poveikio teisėms, įgyjamoms gavus Sąjungos pilietybę, kaip nustatyta SESV;
b)
UŠT juridinis asmuo - tai UŠT esantis juridinis asmuo, įsisteigęs vadovaujantis teisės aktais, galiojančiais konkrečioje UŠT, ir kurio registruota buveinė, centrinė administracija arba pagrindinė verslo vieta yra šios UŠT teritorijoje; jeigu juridinis asmuo UŠT turi tik registruotą buveinę ar centrinę administraciją, jis nelaikomas UŠT juridiniu asmeniu, nebent jis verčiasi veikla, kuri turi realų nuolatinį ryšį su tos šalies arba teritorijos ekonomika;
c)
Sąjungos ir UŠT sutartam režimui taikomos atitinkamos apibrėžtys, nustatytos ekonominės integracijos susitarimuose, nurodytuose 51 straipsnio 1 dalyje.
51 straipsnis
Palankiausias režimas
1. Visoms priemonėms, kurios turi poveikį prekybai paslaugomis ir įsisteigimui ekonominės veiklos tikslu:
a)
UŠT fiziniams ir juridiniams asmenims Sąjunga taiko režimą, kuris yra ne mažiau palankus nei didžiausio palankumo režimas, taikomas bet kurios trečiosios šalies, su kuria Sąjunga sudaro arba yra sudariusi ekonominės integracijos susitarimą, panašiems fiziniams ir juridiniams asmenims;
b)
Sąjungos fiziniams ir juridiniams asmenims UŠT taiko režimą, kuris yra ne mažiau palankus nei didžiausio palankumo režimas, taikomas bet kurios didelio masto prekybos ekonomikos šalies, su kuria po 2014 m. sausio 1 d. jos sudaro ekonominės integracijos susitarimą, panašiems fiziniams ir juridiniams asmenims.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nustatyti įsipareigojimai netaikomi režimui, taikomam:
a)
vidaus rinkoje, kurioje reikalaujama, kad šalys labai suderintų savo teisės aktus siekdamos pašalinti įsisteigimo ir prekybos paslaugomis nediskriminacines kliūtis;
b)
pagal priemones, kuriomis pripažįstamos kvalifikacijos, licencijos arba rizikos ribojimo priemonės pagal Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis (GATS) VII straipsnį arba GATS priedą dėl finansinių paslaugų. Tai nedaro poveikio UŠT specialiosioms priemonėms pagal šį straipsnį;
c)
pagal tarptautines sutartis arba susitarimus, kurie išimtinai arba daugiausiai yra susiję su apmokestinimu;
d)
pagal priemones, kurioms taikoma didžiausio palankumo išimtis, nustatyta pagal GATS II straipsnio 2 dalį.
3. UŠT valdžios institucijos, siekdamos skatinti ir remti vietos užimtumą, gali priimti teisės aktus savo fiziniams asmenims ir vietos veiklai paremti. Tokiu atveju UŠT valdžios institucijos Komisijai praneša apie savo priimtus teisės aktus, kad ji galėtų apie juos pranešti valstybėms narėms.
52 straipsnis
Profesinės kvalifikacijos
Gydytojo, stomatologo, akušerio, bendrosios praktikos slaugytojo, vaistininko ir veterinaro profesijų atžvilgiu Taryba pagal SESV 203 straipsnį priima UŠT profesinių kvalifikacijų, kurios turi būti pripažintos valstybėse narėse, sąrašą.
III ANTRAŠTINĖ DALIS
SU PREKYBA SUSIJUSIOS SRITYS
1 Skirsnis
Prekyba ir darnus vystymasis
53 straipsnis
Bendras požiūris
Prekybos ir su prekyba susijusio asociacijos bendradarbiavimo tikslas yra padėti užtikrinti darnų ekonominį, socialinį ir aplinkos vystymąsi. Šiomis aplinkybėmis UŠT vidaus aplinkos arba darbo įstatymų ir kitų teisės aktų standartai nemažinami siekiant paskatinti prekybą ir investicijas.
54 straipsnis
Aplinkos ir klimato kaitos standartai prekybos srityje
1. Prekybos ir su prekyba susijusio asociacijos bendradarbiavimo tikslas yra sustiprinti prekybos ir aplinkos politikos ir įsipareigojimų abipusę paramą. Prekybos ir su prekyba susijusiu asociacijos bendradarbiavimu atsižvelgiama į tarptautinio aplinkos valdymo ir daugiašalių aplinkos susitarimų principus.
2. Siekiama pagrindinio Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (JTBKKK) ir jos Kioto protokolo tikslo. Bendradarbiaujant kuriamas būsimas tarptautinis teisiškai privalomas susitarimas dėl klimato kaitos, kuris apima visų šalių klimato kaitos švelninimo įsipareigojimus įgyvendinant sprendimus, priimtus atsižvelgiant į JTBKKK šalių konferencijų rezultatus.
3. Daugiašalių aplinkos susitarimų įgyvendinimo priemonės netaikomos taip, kad būtų savavališkai arba nepateisinamai diskriminuojami partneriai arba kiltų užslėptų prekybos apribojimų.
55 straipsnis
Darbo standartai prekyboje
1. Asociacijos tikslas yra skatinti prekybą, kad būtų sudarytos sąlygos siekti visiško našaus užimtumo ir deramo darbo visiems.
2. Laikomasi tarptautiniu mastu pripažintų pagrindinių darbo standartų, apibrėžtų atitinkamose Tarptautinės darbo organizacijos konvencijose, ir jie įgyvendinami teisėje ir praktikoje. Šie darbo standartai visų pirma apima laisvę burtis į asociacijas, kolektyvinių derybų teisę, visų formų priverstinio arba privalomojo darbo panaikinimą, nepriimtino vaikų darbo uždraudimą, minimalų įdarbinimo amžių ir nediskriminavimo principą užimtumo atžvilgiu.
3. Pagrindinių darbo standartų pažeidimais negali būti remiamasi ir jie negali būti naudojami kaip teisėtas santykinis pranašumas. Tie standartai nenaudojami protekcionistiniais tikslais.
56 straipsnis
Tvari prekyba žuvininkystės produktais
Siekiant skatinti tvarų žuvų išteklių valdymą, asociacija gali apimti bendradarbiavimą kovojant su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba ir su ja susijusia prekyba. Bendradarbiavimu šioje srityje siekiama:
a)
skatinti įgyvendinti priemones, skirtas kovoti su neteisėta, nedeklaruojama ir nereglamentuojama žvejyba ir su ja susijusia prekyba UŠT;
b)
sudaryti palankesnes sąlygas UŠT ir regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų bendradarbiavimui, ypač rengti ir veiksmingai įgyvendinti kontrolės ir inspektavimo programas, iniciatyvas ir priemones, kad ilgalaikis žuvininkystės ir jūrų ekosistemų valdymas būtų veiksmingas.
57 straipsnis
Tvari prekyba mediena
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu prekybos mediena srityje siekiama skatinti prekybą teisėtai paruošta mediena. Toks bendradarbiavimas apima dialogą dėl reguliavimo priemonių ir keitimąsi informacija dėl rinkos arba savanoriškų priemonių, pavyzdžiui, miškų sertifikavimo arba žaliosios viešojo pirkimo politikos.
58 straipsnis
Darnus prekybos vystymasis
1. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas darnaus vystymosi srityje gali vykti:
a)
sudarant palankesnes sąlygas prekybai aplinkosaugos prekėmis ir paslaugomis, taip pat prekėmis, kurios padeda gerinti socialines sąlygas UŠT, ir investicijoms į šias prekes ir paslaugas ir skatinant tokią prekybą ir investicija, be kita ko, rengiant ir įgyvendinant vietos teisės aktus;
b)
sudarant palankesnes sąlygas prekybos ar investicijų kliūčių šalinimui, kiek tai susiję su klimato kaitos poveikiui mažinti ypač svarbiomis prekėmis ir paslaugomis, pavyzdžiui, tvaria atsinaujinančiąja energiją, energiją tausojančiais produktais ir paslaugomis, be kita ko, sukuriant politikos sistemas, padedančias diegti geriausias turimas technologijas, ir skatinant standartus, kuriais reaguojama į aplinkos ir ekonominius poreikius ir mažinamos prekybos techninės kliūtys;
c)
skatinant prekybą prekėmis, kuriomis tobulinamos socialinės sąlygos ir aplinkai palanki praktika, įskaitant prekes, kurioms taikomos savanoriškos tvarumo užtikrinimo programos, pavyzdžiui, sąžiningos ir etiškos prekybos schemos, ekologiniai ženklai ir iš gamtos išteklių pagamintų produktų sertifikavimo sistemos;
d)
propaguojant įmonių socialinės atsakomybės srities tarptautiniu mastu pripažįstamus principus bei gairės ir skatinant UŠT teritorijoje veikiančias įmones jas įgyvendinti;
e)
keičiantis įmonių socialinės atsakomybės srities informacija ir geriausia praktika.
2. Rengdamos ir įgyvendindamos priemones, kuriomis siekiama apsaugoti aplinką ar darbo sąlygas, kurios gali turėti įtakos prekybai ar investicijoms, Sąjunga ir UŠT atsižvelgia į turimą mokslinę ir techninę informaciją bei atitinkamus tarptautinius standartus, gaires ar rekomendacijas, įskaitant atsargumo principą.
3. Sąjunga ir UŠT visiškai skaidriai rengia, diegia ir įgyvendina visas priemones, kuriomis siekiama apsaugoti aplinką ir darbo sąlygas, darančias įtaką prekybai ar investicijoms.
2 Skirsnis
Kitos su prekyba susijusios sritys
59 straipsnis
Einamieji mokėjimai ir kapitalo judėjimas
1. Sąjungos ir UŠT gyventojų tarpusavio mokėjimams laisvai konvertuojama valiuta mokėjimų balanso einamosios sąskaitose netaikomi jokie apribojimai.
2. Sandorių, įtraukiamų į mokėjimų balanso kapitalo sąskaitą, srityje valstybės narės ir UŠT institucijos netaiko jokių apribojimų laisvam kapitalo judėjimui, skirtam tiesioginėms investicijoms į bendroves, įsteigtas pagal priimančiosios valstybės narės, šalies ar teritorijos įstatymus, ir užtikrina, kad tokių investicijų sukurtas turtas ir iš jų gautas pelnas galėtų būti realizuojamas ir repatrijuojamas.
3. Sąjunga ir UŠT turi teisę imtis SESV 64, 65, 66, 75 ir 215 straipsniuose paminėtų priemonių laikydamosi joje nustatytų sąlygų mutatis mutandis.
4. UŠT valdžios institucijos, susijusi valstybė narė arba Sąjunga nedelsdamos praneša viena kitai apie tokias priemones ir kuo greičiau pateikia jų panaikinimo grafiką.
60 straipsnis
Konkurencijos politika
Siekiant panaikinti konkurencijos iškraipymus ir deramai atsižvelgiant į UŠT skirtingą išsivystymo lygį bei ekonominius poreikius, įgyvendinamos vietos, nacionalinės arba regioninės taisyklės ir politika, įskaitant įmonių susitarimų, įmonių asociacijų sprendimų ir įmonių suderintų veiksmų, kuriais siekiama arba kuriais užkertamas kelias konkurencijai, ji apribojama arba iškraipoma, kontrolę, ir, tam tikromis sąlygomis, draudimą. Toks draudimas taip pat susijęs su vienos ar kelių įmonių piktnaudžiavimu dominuojančia padėtimi Sąjungos ar UŠT teritorijoje.
61 straipsnis
Intelektinės nuosavybės teisių apsauga
1. Pakankamas ir veiksmingas intelektinės nuosavybės teisių apsaugos, įskaitant tokių teisių įgyvendinimo priemones, lygis užtikrinamas vadovaujantis aukščiausiais tarptautiniais standartais prireikus siekiant sumažinti dvišalės prekybos iškraipymus ir kliūtis.
2. Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu šioje srityje gali būti siekiama rengti įstatymus ir kitus teisės aktus, kuriais saugomos intelektinės nuosavybės teisės ir užtikrinamas jų laikymasis, užkertamas kelias teisių turėtojų piktnaudžiavimui minėtomis teisėmis ir konkurentų daromam tokių teisių pažeidimui, teikiama parama regioninės intelektinės nuosavybės organizacijoms, dalyvaujančioms vykdymo užtikrinimo ir apsaugos veikloje, įskaitant personalo mokymą.
62 straipsnis
Prekybos techninės kliūtys
Į asociaciją gali būti įtrauktas bendradarbiavimas prekių, standartizacijos, atitikties vertinimo, akreditavimo, rinkos priežiūros ir kokybės užtikrinimo techninio reglamentavimo srityse, siekiant pašalinti nereikalingas ES ir UŠT prekybos technines kliūtis ir sumažinti tų sričių skirtumus.
63 straipsnis
Vartotojų politika, vartotojų sveikatos apsauga ir prekyba
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimas vartotojų politikos, vartotojų sveikatos apsaugos ir prekybos srityje gali apimti vartotojų politikos ir vartotojų sveikatos apsaugos įstatymų ir kitų teisės aktų rengimą, siekiant išvengti nereikalingų kliūčių prekybai.
64 straipsnis
Sanitarijos ir fitosanitarijos priemonės
Siekiant asociacijos tikslų bendradarbiavimu sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių srityje siekiama:
a)
sudaryti palankesnes sąlygas Sąjungos ir UŠT tarpusavio prekybai ir UŠT bei trečiųjų šalių prekybai ir kartu apsaugoti žmonių, gyvūnų ir augalų sveikatą arba gyvybę pagal PPO susitarimo dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių taikymo (toliau - PPO Sanitarijos ir fitosanitarijos susitarimas);
b)
spręsti problemas, kylančias dėl sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių;
c)
užtikrinti skaidrumą, susijusį su sanitarijos ir fitosanitarijos priemonėmis, taikomomis Sąjungos ir UŠT prekybai;
d)
skatinti priemonių, atitinkančių tarptautinius standartus, derinimą pagal PPO Sanitarijos ir fitosanitarijos susitarimą;
e)
remti veiksmingą UŠT dalyvavimą organizacijų, nustatančių tarptautinius sanitarijos ir fitosanitarijos standartus, veikloje;
f)
skatinti UŠT ir Europos institutų ir laboratorijų konsultacijas ir mainus;
g)
nustatyti ir stiprinti UŠT techninius pajėgumus įgyvendinti ir stebėti sanitarijos ir fitosanitarijos priemones;
h)
skatinti technologijų perdavimą sanitarijos ir fitosanitarijos priemonių srityje.
65 straipsnis
Protekcionistinių priemonių draudimas
1 ir 2 skirsnių nuostatos nenaudojamos kaip savavališkos diskriminacijos priemonė ar užslėptas prekybos suvaržymas.
3 Skirsnis
Pinigų ir mokesčių klausimai
66 straipsnis
Mokesčių išimtis
1. Nedarant poveikio 67 straipsnio nuostatoms didžiausio palankumo režimas, suteiktas pagal šį sprendimą, netaikomas mokesčių lengvatoms, kurias valstybių narių arba UŠT institucijos suteikia arba ateityje gali suteikti, remdamosi susitarimais dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo ar kitų mokestinių priemonių, arba galiojančiais šalies mokesčių įstatymais.
2. Nė viena šio sprendimo nuostata negali būti aiškinama taip, kad neleistų priimti arba taikyti kokios nors priemonės, kuria siekiama užkirsti kelią mokestiniam sukčiavimui, mokesčių vengimui ar jų nemokėjimui pagal susitarimų dėl dvigubo apmokestinimo išvengimo ar kitų mokestinių priemonių, arba galiojančių šalies mokesčių įstatymų nuostatas.
3. Nė viena šio sprendimo nuostata negali būti aiškinama taip, kad neleistų atitinkamoms kompetentingoms institucijoms, taikant savo mokesčių įstatymų atitinkamas nuostatas, skirtingai traktuoti mokesčių mokėtojus, kurių padėtis yra skirtinga, visų pirma jų gyvenamosios vietos atžvilgiu arba jų investuoto kapitalo vietos atžvilgiu.
67 straipsnis
Mokesčių ir muitų režimas, taikomas Sąjungos finansuojamoms sutartims
1. Sąjungos finansuojamoms sutartims UŠT taiko mokesčių ir muitų sąlygas, kurios yra ne mažiau palankios nei sąlygos, kurias jos taiko valstybei narei, su kuria yra susijusios, arba valstybėms, kurioms yra suteiktas didžiausio palankumo režimas, arba tarptautinėms plėtros organizacijoms, su kuriomis jos palaiko santykius, atsižvelgiant į tai, kuris režimas yra palankiausias.
2. Nedarant poveikio 1 daliai, Sąjungos finansuojamoms sutartims taikomos šios sąlygos:
a)
finansavimą gaunančioje UŠT sutartims netaikomi žyminiai ar registracijos mokesčiai, nei jokie kiti galiojantys ar ateityje atsirasiantys lygiaverčio poveikio mokesčiai; tačiau tokios sutartys registruojamos vadovaujantis UŠT galiojančiais įstatymais ir už atitinkamą paslaugą gali būti reikalaujama sumokėti;
b)
pelnas ir (arba) pajamos, gaunamos vykdant sutartis, apmokestinamos pagal finansavimą gaunančios UŠT vidaus mokesčių įstatymus, jei fiziniai ar juridiniai asmenys, gaunantys tokį pelną ir (arba) pajamas toje UŠT turi nuolatinę verslo vietą arba jei sutartį atlikti trunka ilgiau kaip šešis mėnesius;
c)
įrangai, kurią įmonėms tenka įsivežti, siekiant atlikti rangos sutartis, gali būti pritaikyta, jei įmonės to prašo, laikino įvežimo sistema, nustatyta finansavimą gaunančios UŠT teisės aktais;
d)
paslaugų sutartyje nustatytoms užduotims atlikti būtina profesionali įranga įvežama į finansavimą gaunančią UŠT be jokių mokesčių, importo ir kitų muitų ir kitokių rinkliavų, turinčių lygiavertį poveikį, kai tokie muitai ir mokesčiai nėra atlyginimas už suteiktas paslaugas;
e)
importuojamos prekės pagal tiekimo sutartis įvežamos į finansavimą gaunančią UŠT be importo ir kitų muitų, mokesčių ar lygiavertį poveikį turinčių rinkliavų. Tiekimo sutartys atitinkamos UŠT kilmės prekėms tiekti sudaromos tiekiamoms prekėms taikant kainą EXW sąlygomis, prie kurios galima pridėti tokius vidaus mokesčius, kurie toje UŠT yra taikomi tokioms prekėms;
f)
kuras, tepalai ir angliavandeniliniai rišikliai bei visos medžiagos, naudojamos vykdant darbų sutartis, laikomos nupirktomis vietos rinkoje, ir joms taikomos fiskalinės taisyklės pagal finansavimą gaunančios UŠT teisės aktus;
g)
asmeniniams ir buitiniams daiktams, kuriuos savo reikmėms įveža fiziniai asmenys, išskyrus vietoje samdomus asmenis, atliekantys paslaugų sutartyje nustatytas užduotis, ir jų šeimos nariai, netaikomi jokie muitai, importo muitai, mokesčiai ar lygiavertį poveikį turinčios rinkliavos, neperžengiant finansavimą gaunančios UŠT galiojančiuose teisės aktuose nustatytų ribų.
3. Bet kokiam sutartiniam klausimui, kuriam netaikomos 1 ir 2 dalys, taikomi atitinkamos UŠT įstatymai.
4 Skirsnis
Prekybos pajėgumų didinimas
68 straipsnis
Bendras požiūris
Siekiant užtikrinti, kad UŠT gautų didžiausią naudą iš šio sprendimo nuostatų ir kad jos geriausiomis sąlygomis galėtų dalyvauti Sąjungos vidaus rinkoje, regioninėse, subregioninėse ir tarptautinėse rinkose, asociacija siekiama padėti padidinti UŠT prekybos pajėgumus:
a)
didinant UŠT konkurencingumą, savarankiškumą ir ekonominį atsparumą, šiam tikslui įvairinant UŠT prekybos prekėmis ir paslaugomis asortimentą ir didinant jos vertę bei apimtį, stiprinant UŠT gebėjimą pritraukti privačių investicijų į įvairius ekonominės veiklos sektorius;
b)
gerinant UŠT ir kaimyninių šalių prekybos prekėmis ir paslaugomis bei įsisteigimo sričių bendradarbiavimą.
69 straipsnis
Prekybos dialogas, bendradarbiavimas ir pajėgumų didinimas
Siekiant asociacijos tikslų prekybos srities dialogo, bendradarbiavimo ir pajėgumų didinimo iniciatyvos gali apimti:
a)
UŠT gebėjimų nustatyti ir įgyvendinti politiką, būtiną prekybai prekėmis ir paslaugomis vystyti, stiprinimą;
b)
UŠT pastangų sukurti tinkamas teisinę, reguliavimo ir institucinę sistemas ir nustatyti būtinas administracines procedūras skatinimą;
c)
privačiojo sektoriaus, visų pirma MVĮ, vystymosi skatinimą;
d)
palankesnių sąlygų sudarymą rinkos ir produktų vystymui, įskaitant produkto kokybės gerinimą;
e)
žmogiškųjų išteklių ir profesinių įgūdžių, susijusių su prekyba prekėmis ir paslaugomis, vystymo pagalbą;
f)
verslo tarpininkų gebėjimų teikti UŠT įmonėms paslaugas, susijusias su jų eksporto veikla, pavyzdžiui, rinkos tyrimus, stiprinimą;
g)
pagalbą kuriant investicijoms palankią verslo aplinką.
5 Skirsnis
Bendradarbiavimas finansinių paslaugų ir mokesčių reikalų srityje
70 straipsnis
Bendradarbiavimas tarptautinių finansinių paslaugų srityje
Siekiant remti pasaulio finansų sistemos stabilumą, sąžiningumą ir skaidrumą, asociacija gali apimti su tarptautinėmis finansinėmis paslaugomis susijusį bendradarbiavimą. Toks bendradarbiavimas gali būti susijęs su:
a)
veiksminga ir tinkama investuotojų bei kitų finansinių paslaugų vartotojų apsauga;
b)
pinigų plovimo ir terorizmo finansavimo prevencija ir kova su jais;
c)
įvairių finansų sistemos subjektų, įskaitant reguliavimo ir priežiūros institucijas, bendradarbiavimo skatinimu;
d)
nepriklausomų ir veiksmingų finansinių paslaugų priežiūros mechanizmų sukūrimu.
71 straipsnis
Finansinių paslaugų reguliavimo suderinimas
Sąjunga ir UŠT reguliavimo srityje skatina perėjimą prie finansinių paslaugų srities reguliavimo ir priežiūros pripažintų tarptautinių standartų, įskaitant: Bazelio komiteto Pagrindinį veiksmingos bankų priežiūros principą, Tarptautinės draudimo priežiūros institucijų asociacijos Pagrindinius draudimo principus, Tarptautinės vertybinių popierių komisijų organizacijos Vertybinių popierių reglamentavimo tikslus ir principus, EBPO susitarimą dėl keitimosi mokesčių srities informacija, Didžiojo dvidešimtuko (G20) Pranešimą dėl skaidrumo ir dalijimosi informacija mokesčių tikslais, Finansinio stabilumo tarybos Pagrindinius veiksmingų finansų įstaigų pertvarkymo režimų elementus ir Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF) rekomendacijas dėl kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu ir skatinimu tarptautinių standartų.
Prireikus arba atitinkamos UŠT prašymu Sąjunga ir UŠT gali siekti skatinti labiau suderinti UŠT teisės aktus su Sąjungos teisės aktais finansinių paslaugų srityje.
72 straipsnis
Reguliavimo ir priežiūros institucijų bendradarbiavimas
Sąjunga ir UŠT skatina atitinkamų reguliavimo ir priežiūros institucijų bendradarbiavimą, įskaitant keitimąsi informacija, dalijimąsi su finansų rinkomis ir kitomis panašiomis priemonėmis susijusia patirtimi. Ypatingas dėmesys skiriamas tokių institucijų administraciniams gebėjimams, inter alia, darbuotojų mainams ir bendram mokymui.
73 straipsnis
Bendradarbiavimas mokesčių reikalų srityje
Sąjunga ir UŠT skatina bendradarbiavimą mokesčių srityje siekdamos palengvinti teisėtų mokestinių pajamų surinkimą ir parengti mokesčių srities gero valdymo principų, įskaitant skaidrumą, keitimąsi informacija ir sąžiningą mokesčių srities konkurenciją, veiksmingo įgyvendinimo priemones.
KETVIRTA DALIS
DARNAUS VYSTYMOSI PRIEMONĖS
1 Skirsnis
Bendrosios nuostatos
74 straipsnis
Bendrieji tikslai
Sąjunga padeda siekti bendrųjų asociacijos tikslų teikdama:
a)
pakankamai finansinių išteklių ir tinkamą techninę pagalbą, kuria siekiama stiprinti UŠT gebėjimus kurti ir įgyvendinti strategines ir reguliavimo sistemas;
b)
ilgalaikį finansavimą, kuriuo skatinamas privačiojo sektoriaus augimas.
75 straipsnis
Apibrėžtys
Šioje dalyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) programuojama pagalba- negrąžintina parama iš Europos plėtros fondo, skiriama UŠT finansuoti programavimo dokumentuose nustatytas teritorines ar regionines strategijas ir prioritetus;
b) programavimas- organizavimo, sprendimų priėmimo ir preliminariai numatytų finansinių išteklių, skirtų daugiamečiu pagrindu įgyvendinti UŠT darnaus vystymosi asociacijos tikslų siekimo veiksmus šio sprendimo antroje dalyje nurodytoje srityje, paskirstymo procesas;
c) programavimo dokumentas- tai dokumentas, kuriame nustatoma UŠT strategija, prioritetai ir priemonės, taip pat išdėstomi efektyvaus ir veiksmingo UŠT darnaus vystymosi uždaviniai ir tikslai, kuriais siekiama asociacijos tikslų;
d) vystymosi planai, nurodyti 83 straipsnyje,- tai nuosekli operacijų, apibrėžtų ir finansuojamų tik UŠT pagal jų vystymosi politiką ir strategijas, sistema ir operacijos, dėl kurių susitarė UŠT ir valstybė narė, su kuria jos yra susijusios;
e) teritoriniai asignavimai- atskiroms UŠT skiriama suma programuojamai pagalbai iš Europos plėtros fondo, skirta programavimo dokumentuose nustatytoms teritorinėms strategijoms ir prioritetams finansuoti;
f) regioniniai asignavimai- suma, skiriama programuojamai pagalbai iš Europos plėtros fondo, skirta regioninėms bendradarbiavimo strategijoms arba teminiams prioritetams, kurie yra bendri kelioms UŠT ir išdėstyti programavimo dokumentuose, finansuoti;
g) finansavimo sprendimas- tai Komisijos priimtas aktas, kuriame išsamiai apibūdinama Sąjungos finansinė parama ir suteikiamas leidimas teikti finansinę paramą iš Europos plėtros fondo.
76 straipsnis
Finansinio bendradarbiavimo principai
1. Sąjungos finansinė parama grindžiama partnerystės, atsakomybės, teritorinių sistemų derinimo, papildomumo ir subsidiarumo principais.
2. Pagal šį sprendimą finansuojami veiksmai gali būti programuojama arba neprogramuojama pagalba.
3. Sąjungos finansinė parama:
a)
teikiama deramai atsižvelgiant į atitinkamas UŠT geografines, socialines ir kultūrines ypatybes ir į jų specifinį potencialą;
b)
užtikrina, kad ištekliai būtų skiriami nuspėjama tvarka ir reguliariai;
c)
teikiama lanksčiai ir pritaikant prie kiekvienos UŠT padėties; ir
d)
teikiama griežtai laikantis kiekvienos partnerės atitinkamų institucinių, teisinių ir finansinių įgaliojimų.
4. Atitinkamų UŠT valdžios institucijos atsako už veiklos įgyvendinimą, nedarydamos poveikio Komisijos įgaliojimams užtikrinti gerą finansų valdymą, susijusį su Sąjungos lėšų naudojimu.
2 Skirsnis
Finansiniai ištekliai
77 straipsnis
Finansavimo šaltiniai
UŠT turi teisę naudotis šiais finansavimo šaltiniais:
a)
UŠT skirtais išteklias pagal Sąjungos valstybių narių vidaus susitarimą, kuriuo įsteigiamas 11-asis Europos plėtros fondas (EPF);
b)
Sąjungos programomis ir priemonėmis, numatytomis Sąjungos bendrajame biudžete; ir
c)
EIB valdomomis lėšomis iš EIB nuosavų išteklių ir ištekliais, skirtais EPF investicijų priemonei laikantis Sąjungos valstybių narių vidaus susitarimo, kuriuo įsteigiamas 11-asis EPF (7) (11-ojo EPF vidaus susitarimas), sąlygų.
3 Skirsnis
Specialios nuostatos dėl finansinės paramos iš 11-ojo EPF
78 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
Pagal atitinkamos UŠT vietos ar regioniniu lygiu nustatytą strategiją ir prioritetus ir nedarant poveikio humanitarinei ir neatidėliotinai pagalbai, finansinė parama gali būti teikiama toliau išvardytoms veiklos sritims, kad būtų padedama pasiekti šiame sprendime nustatytų tikslų:
a)
sektorinei politikai ir reformoms, taip pat jas atitinkantiems projektams;
b)
institucijų plėtrai, gebėjimų ugdymui ir aplinkosaugos aspektų integravimui;
c)
techniniam bendradarbiavimui ir
d)
papildomai paramai tais atvejais, kai svyruoja pajamos iš 82 straipsnyje nurodytų prekių ir paslaugų eksporto.
79 straipsnis
Humanitarinė pagalba ir pagalba ekstremaliosios situacijos atveju
1. Humanitarinė pagalba ir pagalba ekstremaliosios situacijos atveju teikiama UŠT, kurios patiria didelius išskirtinio pobūdžio ekonominius ir socialinius sunkumus dėl gaivalinių arba žmogaus sukeltų nelaimių ar panašų poveikį turinčių ypatingų aplinkybių. Humanitarinė pagalba ir pagalba ekstremaliosios situacijos atveju teikiama tol, kol jos reikia neatidėliotinoms dėl tokios padėties kylančioms problemoms spręsti.
Humanitarinė pagalba ir pagalba ekstremaliosios situacijos atveju teikiama tik nukentėjusiųjų nuo nelaimės poreikiams ir jų interesais.
2. Humanitarinės pagalbos ir ekstremaliosios situacijos atveju tikslai yra šie:
a)
gelbėti žmonių gyvybę, užkirsti kelią kančioms ir jas palengvinti ir palaikyti žmogaus orumą krizių metu ir po jų;
b)
padėti finansuoti ir teikti humanitarinę pagalbą ir visomis turimomis logistikos priemonėmis sudaryti sąlygas numatytiems pagalbos gavėjams tiesiogiai ja naudotis;
c)
vykdyti trumpalaikę reabilitaciją ir rekonstrukciją, kad nukentėjusieji galėtų pasinaudoti būtiniausia socialine ir ekonomine integracija, ir nedelsiant sukurti sąlygas vystymosi atnaujinimui remiantis ilgalaikiais tikslais;
d)
atkreipti dėmesį į poreikius, atsirandančius dėl žmonių, tokių kaip pabėgėliai, perkeltieji asmenys ir grįžtantys asmenys, perkėlimo kilus gaivalinėms ar žmogaus sukeltoms nelaimėms, kad tol, kol būtina, būtų tenkinami visi pabėgėlių ir perkeltųjų asmenų poreikiai nepriklausomai nuo jų buvimo vietos ir palengvinta jų savanoriška repatriacija į kilmės šalį ir reintegracija; ir
e)
padėti UŠT kurti nelaimių prevencijos ir pasirengimo joms mechanizmus, įskaitant prognozavimui ir išankstiniam perspėjimui skirtus mechanizmus, siekiant sumažinti nelaimių padarinius.
3. Šiame straipsnyje numatyta pagalba taip pat gali būti teikiama UŠT, kurios priima pabėgėlius arba grįžtančius asmenis, kad būtų galima patenkinti būtinus poreikius, kurių neapima pagalba ekstremaliosios situacijos atveju.
4. Šiame straipsnyje numatyta pagalba finansuojama iš bendrojo Sąjungos biudžeto. Tačiau išimtiniais atvejais ji gali būti finansuojama iš II priede nustatytų asignavimų, papildant finansavimą iš atitinkamos biudžeto išlaidų kategorijos.
5. Humanitarinės pagalbos arba pagalbos ekstremaliosios situacijos atveju veiksmų imamasi nelaimės ištiktos UŠT, Komisijos, valstybės narės, su kuria UŠT yra susijusi, tarptautinių organizacijų arba vietos ar tarptautinių nevyriausybinių organizacijų prašymu. Tokia pagalba administruojama ir teikiama taikant procedūras, kuriomis sudaromos sąlygos imtis greitų, lanksčių ir efektyvių veiksmų.
80 straipsnis
Gebėjimų stiprinimas
1. Finansinė parama gali padėti, be kita ko, remti UŠT veiksmus siekiant stiprinti būtinus gebėjimus apibrėžti, įgyvendinti ir stebėti teritorines ir (arba) regionines strategijas ir veiksmus siekiant bendrųjų tikslų antroje ir trečioje dalyse nurodytose bendradarbiavimo srityse.
2. Sąjunga remia UŠT pastangas rengti patikimus su tomis sritimis susijusius statistikos duomenis.
3. Sąjunga gali remti UŠT pastangas gerinti jų makroekonominių rodiklių palyginamumą.
81 straipsnis
Techninė pagalba
1. Komisijos iniciatyva gali būti finansuojamos studijos arba techninės pagalbos priemonės, siekiant užtikrinti šio sprendimo įgyvendinimui ir jo bendram įvertinimui būtiną parengimą, stebėjimą, vertinimą ir priežiūrą. Vietos lygiu teikiama techninė pagalba visais atvejais turi būti įgyvendinama laikantis decentralizuotam finansų valdymui taikomų taisyklių.
2. UŠT iniciatyva gali būti finansuojamos studijos arba techninės pagalbos priemonės, susijusios su programavimo dokumentuose numatytos veiklos įgyvendinimu. Komisija gali nuspręsti finansuoti tokius veiksmus iš programuojamos pagalbos lėšų arba iš techninio bendradarbiavimo priemonėms numatyto paketo.
82 straipsnis
Papildoma parama eksporto pajamų svyravimo atveju
1. Siekiant sušvelninti neigiamus eksporto pajamų trumpalaikio svyravimo padarinius (visų pirma žemės ūkio, žuvininkystės ir kasybos sektoriuose), kurie gali sukliudyti atitinkamai UŠT siekti vystymosi tikslų, sukuriama papildomos paramos sistema atsižvelgiant į II priede nustatytą finansinių asignavimų ribą.
2. Eksporto pajamų trumpalaikio svyravimo atveju parama siekiama apsaugoti makroekonomikos bei sektorių reformas ir politiką, kurioms kyla pavojus dėl sumažėjusių įplaukų, ir ištaisyti neigiamus padarinius, atsiradusius dėl nestabilių pajamų iš eksporto, ypač žemės ūkio ir kasybos produktų eksporto.
Skirstant V priede nurodytus išteklius atsižvelgiama į UŠT ekonomikos, visų pirma žemės ūkio ir kasybos sektorių, priklausomybę nuo eksporto. Šiomis aplinkybėmis I priede nurodytoms izoliuotosioms UŠT taikomas palankesnis režimas atsižvelgiant į V priede nustatytus kriterijus.
3. Papildomi ištekliai teikiami laikantis konkrečių V priede nustatytų paramos mechanizmo sąlygų.
4. Sąjunga taip pat teikia paramą rinkos principais grindžiamoms draudimo sistemoms, skirtoms UŠT, kad jos galėtų apsisaugoti nuo eksporto pajamų svyravimo rizikos.
83 straipsnis
Programavimas
1. Šiame sprendime programuojama pagalba grindžiama programavimo dokumentu.
2. Programavimo dokumente gali būti atsižvelgta į teritorinio vystymosi planus arba kitus planus, dėl kurių susitarė UŠT ir valstybės narės, su kuriomis jos yra susijusios.
3. Pagal 10 straipsnį UŠT institucijos prisiima pagrindinę atsakomybę už strategijų, prioritetų ir susitarimų formulavimą rengdamos programavimo dokumentus, kuriuos derina su Komisija ir valstybe nare, su kuria UŠT yra susijusi.
4. UŠT institucijos atsako už:
a)
savo prioritetų, kuriais grindžiama strategija, nustatymą ir
b)
projekto ir programos pasiūlymų, kurie pateikiami Komisijai ir kartu su ja nagrinėjami, rengimą.
84 straipsnis
Programavimo dokumento rengimas, įvertinimas ir patvirtinimas
1. Kompetentingų institucijų leidimus suteikiantis teritorijos ar, regioninių programų atveju, regiono pareigūnas po konsultacijų su kuo įvairesne suinteresuotųjų subjektų grupe ir remdamasis įgyta patirtimi ir geriausios praktikos pavyzdžiais, parengia pasiūlymą dėl programavimo dokumento.
2. Kiekvienas pasiūlymas dėl programavimo dokumento pritaikomas pagal kiekvienos UŠT poreikius ir konkrečias aplinkybes. Jame nurodomas (-i) pagrindinis (-iai) sektorius (-iai), atrinktas (-i) Sąjungos finansavimui, konkretūs tikslai, numatomi rezultatai, veiklos rodikliai, pagal kuriuos jis įvertinamas ir nustatoma jo vertė, ir orientacinė finansavimo suma. Juo skatinama atsakomybė už bendradarbiavimo programas vietos lygiu.
3. Dėl pasiūlymo dėl programavimo dokumento UŠT ir atitinkama valstybė narė bei Komisija keičiasi nuomonėmis pradedant pirmaisiais programavimo proceso etapais siekiant skatinti jų atitinkamos bendradarbiavimo veiklos papildomumą ir nuoseklumą.
4. Komisija įvertina pasiūlymą dėl programavimo dokumento siekdama nustatyti, ar jame yra visi būtini elementai ir ar jis atitinka šio sprendimo ir susijusios Sąjungos politikos tikslus. Komisija dėl programavimo dokumento projekto konsultuojasi su Europos investicijų banku.
5. UŠT suteikia visą būtiną informaciją, įskaitant visų galimybių studijų rezultatus, kad Komisija galėtų kuo efektyviau įvertinti programavimo dokumento projektą.
6. UŠT valdžios institucijos ir Komisija bendrai atsako už programavimo dokumento patvirtinimą. Komisija patvirtina programavimo dokumentą vadovaudamasi 86 straipsnyje numatyta procedūra.
85 straipsnis
Įgyvendinimas
1. Komisija priima finansavimo sprendimą, atitinkantį programavimo dokumentą, vadovaudamasi 11-ajam EPF taikytiname Finansiniame reglamente išdėstytais standartais ir laikydamasi 87 straipsnyje numatytos procedūros.
2. Komisija skiria lėšas UŠT iš 11-ojo EPF bet kuriuo iš 11-ajam EPF taikytame Finansiniame reglamente nustatytų būdų, laikydamasi šiame sprendime nustatytų sąlygų ir to sprendimo įgyvendinimo priemonių. Šiuo tikslu ji sudaro finansavimo susitarimus su atitinkamomis UŠT institucijomis.
3. UŠT valdžios institucijos atsako už:
a)
sutarčių rengimą, derybas dėl jų ir sutarčių sudarymą;
b)
projektų ir programų įgyvendinimą ir valdymą ir
c)
projektų ir programų priežiūrą bei jų tvarumo užtikrinimą.
4. Atitinkamos UŠT valdžios institucijos ir Komisija bendrai atsako už:
a)
vienodų dalyvavimo konkursuose ir sutarčių sąlygų užtikrinimą;
b)
projektų ir programų rezultatų bei poveikio stebėjimą ir vertinimą ir
c)
tinkamo, spartaus ir našaus projektų bei programų vykdymo užtikrinimą.
5. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas keistis nuomonėmis, bent kartą per metus rengiami leidimus suteikiančių teritorijos pareigūnų, susijusių valstybių narių ir programavime dalyvaujančių Komisijos atstovų techniniai posėdžiai, visų pirma pasitelkiant modernias technologijas arba, jei įmanoma, papildomai UŠT ir ES forumo dialogo metu.
6. 11-ojo EPF finansuojama veikla gali būti vykdoma taikant lygiagretų arba jungtinį bendrą finansavimą vadovaujantis 11-ajam EPF taikytino Finansinio reglamento nuostatomis.
86 straipsnis
Leidimus suteikiantys teritorijos ir regiono pareigūnai
1. Kiekvienos UŠT vyriausybė paskiria leidimus suteikiantį teritorijos pareigūną, kuris jai atstovautų visose 11-ojo EPF lėšomis, kurias tvarko Komisija ir Europos investicijų bankas, finansuojamose operacijose. Leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas paskiria vieną ar daugiau leidimus suteikiančio teritorijos pareigūno pavaduotojų, kurie jį pakeičia, kai jis negali vykdyti savo pareigų, ir apie šį paskyrimą praneša Komisijai. Visais atvejais, kai įvykdomos su instituciniais gebėjimais ir patikimu finansų valdymu susijusios sąlygos, leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas gali perduoti savo funkcijas, susijusias su atitinkamų programų ir projektų vykdymu, atsakingam kompetentingos UŠT institucijos organui. Leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas ex-ante informuoja Komisija apie visus tokio funkcijų perdavimo atvejus.
Jeigu Komisija sužino apie problemas, susijusias su 11-ojo EPF lėšų valdymo procedūrų vykdymu, ji kartu su leidimus suteikiančiu teritorijos pareigūnu susisiekia su visais reikiamais subjektais siekdama ištaisyti padėtį ir imtis visų atitinkamų veiksmų. Leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas prisiima finansinę atsakomybę tik už jam pavestas vykdomąsias užduotis.
Jei 11-ojo EPF lėšos yra valdomos netiesiogiai ir pagal bet kokius papildomus įgaliojimus, kuriuos gali suteikti Komisija, leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas:
a)
yra atsakingas už bendradarbiavimo įgyvendinimo koordinavimą, programavimą, nuolatinę stebėseną ir peržiūras, ir už veiklos derinimą su paramos teikėjais;
b)
glaudžiai bendradarbiaudamas su Komisija yra atsakingas už programų ir projektų rengimą, pateikimą ir įvertinimą.
2. Jeigu 11-ojo EPF lėšos valdomos netiesiogiai ir pagal bet kokius papildomus įgaliojimus, kuriuos gali suteikti Komisija, atitinkamas leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas vykdo perkančiosios organizacijos funkciją programų, kurios įgyvendinamos skelbiant konkursus arba kvietimus teikti paraiškas, atveju, Komisijai atliekant ex-ante kontrolę.
3. Leidimus suteikiantis teritorijos pareigūnas operacijų vykdymo metu ir vykdydamas reikalavimą informuoti Komisiją nusprendžia dėl:
a)
programų ir projektų detalių techninių patikslinimų ir pakeitimų, jei jie nedaro poveikio priimtam techniniam sprendimui ir neviršija pagal finansinį susitarimą tikslinimams numatytų rezervo ribų;
b)
sudėtinių programų ar projektų vietos pakeitimų, jei tai daroma dėl techninių, ekonominių ar socialinių priežasčių;
c)
baudų už vėlavimą skyrimo arba atleidimo nuo jų;
d)
garantų atleidimo nuo įsipareigojimo veiksmų;
e)
subrangos sutarčių sudarymo;
f)
galutinio priėmimo, jei Komisija patvirtino preliminarų priėmimą, atitinkamą protokolą ir, prireikus, dalyvauja galutiniame priėmime, visų pirma tais atvejais, kai dėl preliminariame priėmime nustatytų išlygų turi būti atlikta daug papildomo darbo; ir konsultantų bei kitų techninės pagalbos specialistų samdymo.
4. Regioninių programų atveju dalyvaujančios UŠT valdžios institucijos iš 10 straipsnyje nurodytų bendradarbiavimo dalyvių paskiria leidimus suteikiantį regiono pareigūną. Leidimus suteikiančio regiono pareigūno pareigos atitinka mutatis mutandis leidimus suteikiančio teritorijos pareigūno pareigas.
87 straipsnis
EPF ir UŠT komitetas
1. Prireikus Komisijai padeda 11-ojo EPF vidaus susitarimu įsteigtas komitetas.
2. Kai komitetas vykdo šiuo sprendimu jam suteiktus įgaliojimus, jis vadinamas EPF ir UŠT komitetu. EPF ir UŠT komitetui taikoma 11-ojo EPF vidaus susitarime ir Įgyvendinimo reglamente, taikytiname 11-ajam EPF, išdėstyta komiteto procedūra. Iki pastarojo reglamento įsigaliojimo taikoma procedūra, nustatyta Tarybos reglamente (EB) Nr. 617/2007 (8).
3. Komiteto darbo dėmesys sutelkiamas į esminius bendradarbiavimo UŠT ir regionų lygiu klausimus. Nuoseklumo, koordinavimo ir papildomumo tikslais jis stebi programavimo dokumentų įgyvendinimą.
4. Komitetas pareiškia savo nuomonę dėl:
a)
programavimo dokumentų projektų ir jų pakeitimų ir
b)
finansavimo sprendimų dėl šios sprendimo dalies įgyvendinimo.
88 straipsnis
Sąjungos delegacijų vaidmuo
1. Kai Sąjungai atstovauja delegacija, kuriai vadovauja delegacijos vadovas, taikomos 11-ajam EPF taikytinos Finansinio reglamento nuostatos dėl perįgaliotųjų leidimus suteikiančių ir apskaitos pareigūnų.
2. Leidimus suteikiantis teritorijos ir (arba) regiono pareigūnas bendradarbiauja ir glaudžiai dirba su delegacijos vadovu, kuris yra svarbiausias įvairių bendradarbiavimo atitinkamose UŠT dalyvių kontaktinis asmuo.
89 straipsnis
UŠT viešųjų pirkimų, dotacijų skyrimo ir kitų konkursų procedūrose taikomos pilietybės ir kilmės taisyklės
1. Bendrosios tinkamumo taisyklės:
a)
Konkursuose dėl pirkimo sutarčių sudarymo, dotacijų skyrimo ir kituose konkursuose, kurie organizuojami pagal šį sprendimą finansuojamiems trečiosioms šalims skirtiems veiksmams, gali dalyvauti visi fiziniai asmenys, kurie yra reikalavimus atitinkančios šalies ar teritorijos, kaip apibrėžta 2 dalyje, piliečiai bei tose šalyse ar teritorijose tikrą nuolatinę buveinę turintys juridiniai asmenys ir tarptautinės organizacijos.
b)
Jeigu įgyvendinami veiksmai, bendrai finansuojami su partneriu ar kitu paramos teikėju, arba įgyvendinami per valstybę narę pagal pasidalijamojo valdymo principą arba per Komisijos įsteigtą patikos fondą, pagal to partnerio, kito paramos teikėjo arba valstybės narės taisykles arba to patikos fondo steigimo akte nustatytas taisykles taip pat atitinka reikalavimus.
Kai veiksmus įgyvendina valstybių narių ar jų agentūrų, Europos investicijų banko arba tarptautinių organizacijų arba jų agentūrų įgaliotosios įstaigos, šių įstaigų reikalavimus atitinkantys fiziniai ir juridiniai asmenys, nustatyti su bendrą finansavimą teikiančia arba įgyvendinimo įstaiga sudarytuose susitarimuose, taip pat atitinka reikalavimus.
c)
Jeigu veiksmai finansuojami pagal šį sprendimą ir, be to, jie finansuojami pagal kitą išorės veiksmams skirtą priemonę, įskaitant Partnerystės susitarimą tarp Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (9), paskutinį kartą iš dalies pakeistą 2010 m. birželio 22 d. Vagadugu (10), pagal bet kurią iš tų priemonių nustatytos šalys laikomos atitinkančiomis reikalavimus to veiksmo tikslu.
Jeigu pasaulinio, regioninio arba tarpvalstybinio pobūdžio veiksmai yra finansuojami pagal šį sprendimą, šalių, teritorijų ir regionų, kuriems taikomas šis veiksmas, fiziniai ir juridiniai asmenys gali dalyvauti tokių veiksmų įgyvendinimo procedūrose.
d)
Visų prekių, kurios perkamos pagal pirkimo sutartį arba pagal susitarimą dėl dotacijos, kai finansuojama pagal šį sprendimą, kilmės šalis arba teritorija turi būti reikalavimus atitinkanti šalis arba teritorija. Tačiau prekės gali būti bet kurios valstybės ar teritorijos kilmės, kai įsigyjamų prekių vertė neviršija ribos, kurią pasiekus taikoma konkurencinių derybų procedūra. Šiame straipsnyje vartojamas terminas „kilmė“ yra apibrėžtas. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92 (11) 23 ir 24 straipsniuose ir kituose nelengvatinei kilmei taikomuose Sąjungos teisės aktuose.
e)
Šio straipsnio taisyklės netaikomos fiziniams asmenims, kuriuos yra įdarbinęs arba kitaip teisėtai pasamdęs reikalavimus atitinkantis rangovas arba, jei taikytina, subrangovas, ir dėl šių taisyklių tiems asmenims nenustatomi apribojimai dėl pilietybės.
f)
Šiame straipsnyje nustatyta atitiktis reikalavimams gali būti apribota pagal pareiškėjų pilietybę, gyvenamąją vietą arba pobūdį, jei to reikia dėl veiksmo pobūdžio bei tikslų ir jei tai būtina veiksmui efektyviai įgyvendinti.
g)
Fiziniai ir juridiniai asmenys, kuriems paskirtos sutartys, laikosi taikomų aplinkosaugos srities teisės aktų, įskaitant daugiašalius aplinkosaugos susitarimus, ir tarptautiniu mastu nustatytų pagrindinių darbo standartų.
2. Konkurso dalyviai, pareiškėjai ir kandidatai iš toliau nurodytų šalių ir teritorijų atitinka finansavimo pagal šį sprendimą reikalavimus:
a)
Sąjungos pripažintų valstybių narių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių ir Europos ekonominės erdvės narių;
b)
UŠT;
c)
besivystančių šalių ir teritorijų, įtrauktų į EBPO Paramos vystymuisi komiteto oficialios paramos vystymuisi gavėjų sąrašą, kurios nėra G20 grupės narės;
d)
šalių, su kuriomis Komisija yra nustačiusi abipusę galimybę gauti išorės paramą. Abipusė galimybė ją gauti gali būti suteikiama ribotam, ne trumpesniam kaip vienerių metų, laikotarpiui, jeigu šalis Sąjungos ir UŠT subjektams nustato tokias pačias atitikties reikalavimams sąlygas;
e)
EBPO valstybių narių, jeigu sutartys įgyvendinamos mažiausiai išsivysčiusiose šalyse;
f)
kai procedūros dokumentuose paskelbiama iš anksto:
i)
šalių, kurios turi tradicinių ekonominių, prekybos arba geografinių ryšių su kaimyninėmis šalimis paramos gavėjomis;
ii)
visų šalių, jei produktai ir paslaugos skubiai reikalingi arba jų nėra reikalavimus atitinkančių šalių rinkose.
3. Konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš reikalavimų neatitinkančių šalių arba reikalavimų neatitinkančios kilmės prekes Komisija gali pripažinti atitinkančiais reikalavimus deramai pagrįstais atvejais, kai dėl atitikties reikalavimams taisyklių būtų neįmanoma įgyvendinti projekto, programos ar veiksmo arba tai padaryti būtų ypač sudėtinga.
4. Kai veiksmai įgyvendinami pagal pasidalijamojo valdymo principą, atitinkama valstybė narė, kuriai Komisija pavedė įgyvendinimo užduotis, Komisijos vardu turi teisę suteikti leidimą dalyvauti konkurso dalyviams, pareiškėjams ir kandidatams iš kitų šalių bei suteikti leidimą prekėms iš kitų šalių, kaip apibrėžta 2 dalies f punkte, ir atitinkančiais reikalavimus pripažinti konkurso dalyvius, pareiškėjus ir kandidatus iš reikalavimų neatitinkančių šalių, kaip apibrėžta 3 dalyje, arba reikalavimų neatitinkančios kilmės prekes, kaip apibrėžta 1 dalies d punkte.
90 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga ir finansų kontrolė
1. Komisija tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad įgyvendinant pagal šį sprendimą finansuojamus veiksmus, Sąjungos finansiniai interesai būtų saugomi taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, susigrąžinant nepagrįstai sumokėtas sumas ir prireikus taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas sankcijas.
2. Komisijai ir Audito Rūmams (EAR) suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų, dokumentų auditą ir auditą vietoje.
Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali, laikydamasi Tarybos reglamente (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (12) nustatytų procedūrų, atlikti ūkinės veiklos vykdytojų, tiesiogiai arba netiesiogiai susijusių su tokiu finansavimu, patikrinimus ir inspektavimą vietoje, siekdama nustatyti, ar vykdant dotacijos susitarimą, dotacijos sprendimą ar sutartį dėl Sąjungos lėšų skyrimo nebūta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos ar kitos neteisėtos veiklos atvejų.
Nedarant poveikio pirmos ir antros pastraipų nuostatoms, susitarimuose su trečiosiomis šalimis bei tarptautinėmis organizacijomis, dotacijų susitarimuose, dotacijų sprendimuose ir sutartyse, sudaromose įgyvendinant šį sprendimą, Komisijai, EAR ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tokį auditą, patikrinimus ir inspektavimą vietoje laikantis atitinkamo EPF finansinio reglamento.
3. Pagrindinė atsakomybė už Sąjungos lėšų finansinę priežiūrą tenka UŠT. Ši priežiūra vykdoma, koordinuojant ją atitinkamais atvejais su valstybe nare, su kuria UŠT yra susijusi, laikantis atitinkamų nacionalinės teisės aktų.
4. Komisija yra atsakinga už:
a)
tai, kad atitinkamoje UŠT būtų tinkamai veikiančios valdymo ir kontrolės sistemos, kurios užtikrintų, kad Sąjungos lėšos būtų naudojamos teisingai ir veiksmingai, ir
b)
pažeidimų atveju rekomendacijų arba prašymų dėl taisomųjų veiksmų siuntimą, kad tie pažeidimai ir nustatyti valdymo trūkumai būtų ištaisyti.
5. Komisija, UŠT ir atitinkamais atvejais valstybė narė, su kuria UŠT yra susijusi, administracine tvarka bendradarbiauja kasmet arba du kartus per metus rengiamuose susitikimuose, siekdamos derinti programas, metodus ir kontrolės taikymą.
6. Finansinių klaidų taisymo atveju:
a)
atitinkamai UŠT tenka pirminė atsakomybė už finansinių pažeidimų aptikimą ir ištaisymą;
b)
tačiau jeigu atitinkama UŠT nesilaiko nustatytos tvarkos, Komisija imasi priemonių, jei UŠT neištaiso padėties, o taikinimo pastangos neduoda rezultatų, sumažinti arba panaikinti visos programavimo dokumento finansavimo sprendimu skirtos sumos likutį.
91 straipsnis
Stebėsena, vertinimas, peržiūros procesas ir ataskaitų teikimas
1. Finansinis bendradarbiavimas turi būti pakankamai lankstus siekiant užtikrinti, kad veikla visada atitiktų šio sprendimo tikslus, ir atsižvelgti į atitinkamos UŠT ekonominės padėties pokyčius, prioritetus ir tikslus, visų pirma pasitelkiant programavimo dokumento ad hoc peržiūrą.
2. Peržiūrą gali pradėti Komisija arba ji gali būti pradėta atitinkamos UŠT prašymu ir pritarus Komisijai.
3. Komisija nagrinėja pažangą, padarytą įgyvendinant UŠT suteiktą finansinę paramą pagal 11-ąjį EPF ir Tarybai kasmet nuo 2015 m. pateikia ataskaitą apie įgyvendinimą ir rezultatus ir, kiek įmanoma, pagrindinius Sąjungos finansinės paramos rezultatus ir poveikį. Ši ataskaita taip pat siunčiama Europos Parlamentui, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui.
4. Ataskaitoje, nurodytoje 3 dalyje, pateikiama informacija apie praėjusiais metais finansuotas priemones, stebėsenos rezultatus, vertinimo veiklą, susijusių partnerių dalyvavimą ir 11-ojo EPF fondo įsipareigojimų ir mokėjimų asignavimų vykdymą. Ataskaitoje vertinami pagalbos rezultatai naudojant kuo konkretesnius ir labiau išmatuojamus rodiklius. Joje atsižvelgiama į įgytą patirtį ir veiksmus, kurių imtasi siekiant laikytis ankstesnių metų vertinimų rekomendacijų.
4 Skirsnis
Tinkamumo principai
92 straipsnis
Tinkamumas gauti teritorinį finansavimą
1. UŠT valdžios institucijos atitinka reikalavimus gauti šiame sprendime numatytą finansinę paramą.
2. Jeigu tam pritaria atitinkamos UŠT institucijos, šie subjektai arba institucijos taip pat atitinka reikalavimus gauti šiame sprendime numatytą finansinę paramą:
a)
vietos, nacionalinės ir (arba) regioninės viešosios arba pusiau viešosios agentūros, skyriai arba UŠT vietos valdžios institucijos, visų pirma jų finansinės institucijos ir plėtros bankai;
b)
UŠT ir regioninių grupių bendrovės ir įmonės;
c)
valstybės narės bendrovės ir įmonės, kad jos, be savo pačių indėlio, galėtų imtis gamybos projektų UŠT teritorijoje;
d)
UŠT arba Sąjungos finansų tarpininkai, skatinantys ir finansuojantys privačias investicijas UŠT, ir
e)
decentralizuoto bendradarbiavimo dalyviai ir kiti UŠT ir Sąjungos nevyriausybiniai dalyviai, kad jie galėtų imtis ekonominių, kultūrinių, socialinių ir švietimo projektų bei programų UŠT decentralizuoto bendradarbiavimo sistemoje, kaip nurodyta 12 straipsnyje.
93 straipsnis
Tinkamumas gauti teritorinį finansavimą
1. Regioniniai asignavimai naudojami veiksmams, kuriuose dalyvauja:
a)
dvi ar daugiau UŠT, nepriklausomai nuo to, kur jos yra;
b)
viena ar kelios UŠT ir vienas ar keli atokiausi regionai, nurodyti SESV 349 straipsnyje;
c)
viena ar kelios UŠT ir viena ar kelios kaimyninės AKR valstybės ir (arba) ne AKR valstybės;
d)
viena ar kelios UŠT ir vienas ar keli atokiausi regionai ir viena ar kelios AKR valstybės ir (arba) ne AKR valstybės;
e)
dvi ar daugiau regioninių institucijų, kurių narės yra UŠT;
f)
viena ar kelios UŠT ir regioninės institucijos, kurių narės yra UŠT, AKR valstybės arba vienas ar keli atokiausi regionai;
g)
UŠT ir Sąjunga kaip visuma; ar
h)
vienas ar keli subjektai, institucijos ar kiti organai iš ne mažiau kaip vienos UŠT, kurie yra ETBG nariai, kaip apibrėžta 8 straipsnyje, vieno ar kelių atokiausių regionų ir vienos ar kelių kaimyninių AKR ir (arba) ne AKR valstybių.
2. Pagal šį sprendimą UŠT skiriamos lėšos papildomos lėšomis, skirtomis sudaryti sąlygas AKR valstybėms, atokiausiems regionams ir kitoms šalims dalyvauti veikloje.
3. AKR valstybių, atokiausių regionų ir kitų šalių dalyvavimas programose, nustatytas pagal šį sprendimą, numatomas tik tokiu mastu:
a)
kad pagal daugiametę bendradarbiavimo finansavimo programą finansuojamų projektų ir programų pagrindinė įgyvendinimo vieta liktų UŠT;
b)
Sąjungos finansinių priemonių sistemoje galiotų analogiškos nuostatos ir
c)
būtų laikomasi proporcingumo principo.
4. Tinkamomis priemonėmis sudaromos sąlygos derinti kreditų finansavimą iš EPF ir bendrojo Sąjungos biudžeto, siekiant finansuoti UŠT, AKR šalių, atokiausių regionų ir kitų šalių bendradarbiavimo projektus, visų pirma paprastesnius jungtinio tokių projektų valdymo mechanizmus.
94 straipsnis
Tinkamumas dalyvauti Sąjungos programose
1. UŠT fiziniai asmenys, kaip apibrėžta 50 straipsnyje, ir, kai taikytina, atitinkamos viešosios ir (arba) privačios UŠT įstaigos ir institucijos, atitinka reikalavimus dalyvauti ir Sąjungos programose ir gauti iš jų finansavimą, atsižvelgiant į šių programų taisykles ir tikslus bei galimas priemones, taikomas valstybei narei, su kuria UŠT yra susijusi.
2. UŠT taip pat atitinka reikalavimus gauti paramą pagal Sąjungos bendradarbiavimo su kitomis šalimis, visų pirma besivystančiomis šalimis, programas atsižvelgiant į tų programų taisykles, tikslus ir priemones.
3. Remdamasi UŠT pateiktoje metinėje įgyvendinimo ataskaitoje esama informacija ir kita turima informacija, Komisija EPF ir UŠT komitetui teikia ataskaitą apie UŠT dalyvavimą Sąjungos programose.
PENKTA DALIS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
95 straipsnis
Įgaliojimų perdavimas Komisijai
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais iš dalies pakeičiami VI priedo priedėliai, siekiant atsižvelgti į technologijų pažangą ir muitų teisės aktų pokyčius, laikantis 96 straipsnyje nustatytos procedūros.
96 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 95 straipsnyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami 5 metų laikotarpiui nuo 2014 m. sausio 1 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki penkerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Taryba gali bet kada atšaukti 95 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos Oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama praneša Tarybai.
5. Pagal 95 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per 2 mėnesius nuo pranešimo Tarybai apie šį aktą dienos Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
97 straipsnis
Statuso pasikeitimas
Taryba, veikdama pagal SESV 203 straipsnį, sprendžia dėl būtinų šio sprendimo patikslinimų, kai:
a)
UŠT tampa nepriklausoma;
b)
UŠT pasitraukia iš asociacijos;
c)
UŠT tampa atokiausiu regionu;
d)
atokiausias regionas tampa UŠT.
98 straipsnis
Panaikinimas
Tarybos sprendimas 2001/822/EB panaikinamas.
Nuorodos į panaikintą sprendimą laikomos nuorodomis į šį sprendimą.
99 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja 2014 m. sausio 1 d.
VI priedas taikomas kaip numatyta to priedo 65 straipsnyje.
Priimta Briuselyje 2013 m. lapkričio 25 d.