PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 869/2014
ze dne 11. srpna 2014
o nových službách v osobní železniční dopravě
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s článkem 10 směrnice 2012/34/EU otevřely členské státy své trhy pro služby mezinárodní osobní železniční dopravy poskytované kterýmkoli železničním podnikem, kterému byla vydána licence podle uvedené směrnice. V průběhu mezinárodní osobní železniční dopravy mají železniční podniky oprávnění k nástupu cestujících na kterékoli stanici umístěné na mezinárodní trase a výstupu cestujících na jiné takové stanici, včetně stanic umístěných v témže členském státě.
(2)
Avšak zavedení nových mezinárodních osobních železničních spojů s otevřeným přístupem a se zastávkami by nemělo být využito k otevření trhu pro služby vnitrostátní osobní dopravy, ale mělo by se zaměřit pouze na zastávky, jež doplňují mezinárodní službu. Hlavním účelem nových spojů by mělo být přepravovat cestující na mezinárodní trase. Regulační subjekt uvedený v oddílu 4 kapitoly IV směrnice 2012/34/EU by měl na žádost příslušných orgánů nebo dotčených železničních podniků rozhodnout o hlavním účelu navrhované nové služby.
(3)
Otevření mezinárodní osobní železniční dopravy hospodářské soutěži může mít důsledky pro organizaci a financování osobní železniční dopravy provozované na základě smlouvy o veřejných službách podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (2). V souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU mohou členské státy omezit právo přístupu na trh v případech, kdy by toto právo ohrozilo hospodářskou vyváženost uvedených smluv o veřejných službách. Regulační subjekt by na žádost příslušných orgánů, provozovatele infrastruktury nebo železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, měl rozhodnout, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
(4)
Aby se zabránilo přerušení nové služby v osobní železniční dopravě, která byla již zahájena, a aby se této nové službě zajistila právní jistota, pokud jde o možnost ji provozovat, měla by být lhůta, která je vyhrazena na žádost o test hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti, omezena a měla by být provázána s okamžikem, kdy žadatel oznámí zájem provozovat novou službu v mezinárodní osobní železniční dopravě. Ze stejného důvodu by měly být rovněž časově omezeny postupy regulačního subjektu pro uvedené testy.
(5)
Žádost o test hlavního účelu by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hlavní účel navrhované nové služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech. Pro splnění tohoto požadavku by subjekty žádající o uvedený test měly mít možnost používat standardní formuláře pro žádosti zveřejněné regulačními subjekty.
(6)
Regulační subjekt by měl provést jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu pro stanovení účelu navrhované nové služby ve střednědobém horizontu, nikoli její charakteristiky v daném okamžiku. Kritéria posouzení by měla být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hlavního účelu s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné kvantifikované prahové hodnoty.
(7)
Žádost o test hospodářské vyváženosti by měla obsahovat všechny důležité informace pro zdůvodnění skutečnosti, že hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by byla navrhovanou novou službou ohrožena. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách by měla být považována za ohroženou v důsledku nové navrhované služby, jestliže dojde k podstatné změně v hodnotě smlouvy o veřejných službách, z které vyplývá, že služby provozované podle uvedené smlouvy na konkurenčně strukturovaném trhu by již nebyly udržitelné a schopné provozování s přiměřenou mírou zisku.
(8)
Posouzení dopadu navrhované nové služby na hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách by mělo být založeno na objektivní metodě a kritériích posouzení, která mají být stanovena v metodice přijaté regulačním subjektem pro test hospodářské vyváženosti s ohledem na specifika železniční dopravy v dotčeném členském státě. Ekonomická analýza by se měla zaměřit na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách, včetně konkrétních dotčených služeb, po celou dobu jejího trvání. Neměly by být striktně nebo izolovaně uplatňovány žádné předem definované kvantifikované prahové hodnoty. Regulační subjekt by kromě ekonomické analýzy dopadu navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách měl rovněž přihlédnout k přínosům pro zákazníky v krátkodobém a střednědobém horizontu.
(9)
Možnost opětovného posouzení rozhodnutí přijatého regulačním subjektem, které vyplývá z testu hospodářské vyváženosti, by měla být možná pouze v případech, ve kterých dochází k zásadní změně v nové službě ve srovnání s údaji, které analyzoval regulační subjekt, nebo když existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby v rámci smlouvy o veřejných službách. Aby byla novému provozovateli služeb zaručena základní právní jistota, mělo by existovat určité časové období, během kterého nelze opětovné posouzení požadovat.
(10)
Aniž je dotčena zásada nezávislosti regulačních subjektů při rozhodování uvedeném v čl. 55 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, regulační subjekty by si měly vyměňovat informace a případně by v konkrétních případech měly koordinovat své zásady a činnosti týkající se testů hlavního účelu a hospodářské vyváženosti, aby se zabránilo velkým rozdílům v jejich postupech, které by na trh služeb v mezinárodní osobní železniční dopravě vnesly nejistotu.
(11)
Regulační subjekty by měly při všech svých činnostech souvisejících s testy hlavního účelu nebo hospodářské vyváženosti respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do těchto testů.
(12)
Regulační subjekty nemají povinnost požadovat za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o uložení takového poplatku subjektům, které předkládají takovéto žádosti, za práci prováděnou regulačními subjekty, přičemž takový poplatek bude pokrývat čisté náklady těchto posouzení. V takovém případě by poplatek měl být nediskriminační, přiměřený a měl by být skutečně vybírán od všech žádajících subjektů transparentním způsobem.
(13)
S přihlédnutím k výsledkům konzultace se zúčastněnými stranami a výměny informací s jinými regulačními subjekty by regulační subjekty měly vypracovat jednotnou metodiku pro provádění testů hlavního účelu a případně pro provádění testů hospodářské vyváženosti. Ostatní subjekty by neměly tuto odpovědnost omezovat. Testy by měly vycházet přednostně z analýzy jednotlivých případů, a nikoli z prostého použití předem stanovených prahových hodnot. Ve vnitrostátních právních předpisech by neměly být stanoveny žádné prahové hodnoty. Metoda posuzování by měla být stanovena tak, aby odpovídala vývoji trhu, což umožní její průběžnou adaptaci, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobný postup a kritéria, které je nutno dodržovat při rozhodování:
a)
zda hlavním účelem služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
b)
zda je mezinárodní osobní železniční dopravou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě.
Článek 1a
Vyloučení z oblasti působnosti
Toto nařízení se nevztahuje na služby organizované podnikem za účelem přepravy svých vlastních zaměstnanců do práce a zpět ani na služby, na které se veřejnosti neprodávají jízdenky.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„novou službou v mezinárodní osobní dopravě“ služba v mezinárodní osobní dopravě, která je navržena k uvedení na trh nebo která znamená významnou změnu, pokud jde o zvýšenou četnost nebo zvýšený počet zastávek v rámci stávající služby v mezinárodní osobní dopravě;
2)
„testem hlavního účelu“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 5 za účelem rozhodnutí, zda hlavním účelem navrhované nové služby v železniční dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech nebo přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými ve stejném členském státě;
3)
„testem hospodářské vyváženosti“ postup posouzení prováděný regulačním subjektem na žádost subjektu uvedeného v článku 10, který je použitelný pouze v členských státech, které se v souladu s článkem 11 směrnice 2012/34/EU rozhodly omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, za účelem rozhodnutí, zda by navrhovaná nová služba v mezinárodní osobní železniční dopravě ohrozila hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách;
4)
„smlouvou o veřejných službách“ smlouva o veřejných službách podle čl. 2 písm. i) nařízení (ES) č. 1370/2007, která se vztahuje k železniční dopravě;
5)
„příslušným orgánem“ se rozumí příslušný orgán podle čl. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1370/2007;
6)
„čistým finančním dopadem“ se rozumí dopad smlouvy o veřejných službách na náklady a příjmy, které vznikly při plnění závazků veřejné služby, s přihlédnutím k příjmům železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách, získaným z této činnosti a přiměřenému zisku, vypočtený v souladu s bodem 2 přílohy nařízení (ES) č. 1370/2007.
Článek 3
Oznámení o plánované nové službě v mezinárodní osobní železniční dopravě
1. Žadatel oznámí dotčeným regulačním subjektům svůj záměr provozovat novou službu v mezinárodní osobní dopravě předtím, než požádá provozovatele infrastruktury o kapacitu infrastruktury.
2. Regulační subjekty vypracují a na svých internetových stránkách zveřejní standardní formulář pro oznámení, které by měli žadatelé používat a které musí obsahovat tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba a (případně) registrační číslo žadatele;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
datum licence a osvědčení o bezpečnosti žadatele nebo uvedení fáze postupu k jejich získání;
d)
podrobný popis trasy s uvedením polohy výchozí a cílové stanice, zastávek a vzdáleností mezi nimi;
e)
plánované datum zahájení provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě;
f)
časové rozvržení, četnost a kapacita navrhované nové služby včetně navrhovaných časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů a všech odchylek v četnosti nebo v zastávkách od standardního jízdního řádu pro každý směr;
g)
odůvodnění, že hlavním účelem navrhované služby v osobní dopravě je přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
3. Informace týkající se plánovaného provozu navrhované nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě se musí vztahovat nejméně na první tři roky, a pokud možno, na prvních pět let provozu.
4. Regulační subjekt bez prodlení zveřejní na své internetové stránce oznámení žadatele s výjimkou všech obchodně citlivých informací a informuje o tom subjekty uvedené v článku 5 nebo 10.
5. Žadatel odůvodní všechna vyloučení obchodně citlivých informací ze zveřejnění. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí žadateli, který o zachování důvěrnosti požádal, odmítnutí jeho požadavku. Tímto postupem není dotčen postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
6. Veškeré informace poskytnuté žadatelem ve standardním formuláři a jakékoli podpůrné doklady se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 4
Lhůty pro podání žádosti o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti
1. Žádosti subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 o provedení testu hlavního účelu nebo testu hospodářské vyváženosti musí být podány do čtyř týdnů od zveřejnění oznámení žadatele na internetové stránce regulačního subjektu. Subjekty, které jsou oprávněny podat žádosti o oba testy, tak mohou učinit současně.
2. Jestliže je požadováno provedení testu hlavního účelu i testu hospodářské vyváženosti, lze tyto testy provést zároveň. Jestliže test hlavního účelu odhalí, že hlavní účel navrhované služby je jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech a je přijato negativní rozhodnutí, test hospodářské vyváženosti se ukončí rozhodnutím odkazujícím na toto negativní rozhodnutí o hlavním účelu navrhované služby.
Článek 5
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hlavního účelu
O provedení testu hlavního účelu mohou žádat tyto subjekty:
a)
příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách v železniční dopravě provozované na území, kterého se navrhovaná nová služba týká;
b)
kterýkoli železniční podnik provozující služby v mezinárodní nebo vnitrostátní osobní železniční dopravě na trase obsluhované novou službou, ať na komerčním základě, nebo na základě smlouvy o veřejných službách.
Článek 6
Informace, které je nutno uvést v žádosti o provedení testu hlavního účelu
1. Subjekt podávající žádost v ní uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost o vydání rozhodnutí o hlavním účelu navrhované nové služby;
d)
vysvětlení, proč je podle názoru subjektu podávajícího žádost hlavní účel navrhované nové služby jiný než přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedená v písmech c) a d).
2. Subjekt podávající žádost odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, že její požadavek zamítl. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto rozhodnutí stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
3. Regulační subjekty zveřejní na svých internetových stránkách standardní formulář žádosti o provedení testu hlavního účelu, který by subjekty žádající o uvedený test měly používat.
4. Veškeré informace uvedené ve standardním formuláři žádosti a jakákoli podpůrná dokumentace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 7
Postup provedení testu hlavního účelu
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt může žadatele požádat o poskytnutí dalších informací. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze odůvodnit v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Regulační subjekt přijme rozhodnutí nejpozději do šesti týdnů od obdržení všech relevantních informací.
Článek 8
Kritéria posouzení pro test hlavního účelu
1. Regulační subjekt ověří hlavní účel navrhované nové služby. Provede jak kvalitativní, tak kvantitativní analýzu, která přihlíží k předpokládanému vývoji služby, jakož i k předpokládaným změnám podmínek na trhu během období, na které se vztahuje oznámení žadatele.
2. Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu kromě informací uvedených ve standardním formuláři oznámení zejména tato kritéria:
a)
podíl na obratu a objemu, jenž je odvozen z počtu cestujících v mezinárodní dopravě podle očekávání žadatele, ve srovnání s počtem cestujících ve vnitrostátní dopravě v členském státě, ve kterém je regulační subjekt usazen;
b)
vzdálenost pokrytou navrhovanou novou službou v různých členských státech a umístění zastávek;
c)
poptávku cestujících po nové službě;
d)
marketingovou strategii žadatele;
e)
charakter kolejových vozidel, která mají být použita pro novou službu;
3. Regulační subjekt může stanovit a používat prahové hodnoty vyjádřené jako podíl na obratu nebo objemu odvozeného z počtu cestujících v mezinárodní dopravě. Aby služba mohla být považována za mezinárodní, nesmí tyto prahové hodnoty přesáhnout 50 % obratu nebo objemu odvozeného z počtu všech cestujících v dopravě odhadovaného na celé období, na něž se vztahuje rozhodnutí regulačního subjektu, a nesmí se uplatňovat izolovaně.
Článek 9
Výsledky testu hlavního účelu
1. Po posouzení nové navrhované služby regulační subjekt rozhodne, zda hlavním účelem navrhované nové služby je:
a)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v různých členských státech, nebo
b)
přeprava cestujících mezi stanicemi umístěnými v členském státě, ve kterém je usazen regulační subjekt.
2. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. a), přístup k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě se udělí.
3. Jestliže regulační subjekt přijme rozhodnutí uvedené v odst. 1 písm. b), regulační subjekt překvalifikuje žádost na žádost o službu ve vnitrostátní osobní železniční dopravě a informuje o tom žadatele. Žadatel musí poté postupovat podle příslušných vnitrostátních pravidel pro podávání žádostí o přístup k železniční infrastruktuře.
4. Regulační subjekt o přijatém rozhodnutí informuje žadatele.
5. Rozhodnutí regulačního subjektu musí být řádně odůvodněno a bez prodlení zveřejněno na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 10
Subjekty oprávněné požádat o provedení testu hospodářské vyváženosti
V případě, že se členský stát, kterého se týká navrhovaná nová služba v mezinárodní železniční dopravě, rozhodl omezit právo na přístup k železniční infrastruktuře v mezinárodní osobní železniční dopravě mezi výchozí a cílovou stanicí, na něž se vztahuje jedna nebo více smluv o veřejných službách, mohou o provedení testu hospodářské vyváženosti požádat tyto subjekty:
a)
příslušný orgán nebo příslušné orgány, které uzavřely smlouvy o veřejných službách vztahující se na místo odjezdu a místo určení, kterých se navrhovaná nová služba týká;
b)
jakýkoli jiný dotčený příslušný orgán, který má právo omezit přístup podle článku 11 směrnice 2012/34/EU;
c)
provozovatel infrastruktury na území pokrytém navrhovanými novými službami v mezinárodní osobní dopravě;
d)
jakýkoli železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách, jež byla udělena orgánem uvedeným v bodě a).
Článek 11
Požadavky na informace v souvislosti s testem hospodářské vyváženosti
1. Subjekt podávající žádost uvede tyto informace:
a)
název, adresa, právnická osoba, případně registrační číslo subjektu podávajícího žádost;
b)
kontaktní údaje osoby odpovědné za zodpovězení dotazů;
c)
vysvětlení zájmu subjektu podávajícího žádost na rozhodnutí o testu hospodářské vyváženosti;
d)
důkaz, že nová služba ohrozí hospodářskou vyváženost;
e)
informace a dokumentace dokládající vysvětlení uvedené v písmech c) a d).
2. Regulační subjekt může od subjektů zapojených do testu požadovat mimo jiné tyto informace:
a)
Od příslušného orgánu:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
vnitrostátní pravidla pro udělování a změnu smluv o veřejných službách;
iii)
příslušné trasy a odhady příjmů, včetně metodiky tvorby odhadů;
b)
Od železničního podniku, který plní smlouvu smlouvy o veřejných službách:
i)
kopii smlouvy o veřejných službách;
ii)
obchodní plán tohoto podniku;
iii)
informace o příjmech tohoto podniku;
iv)
informace o jízdních řádech služeb, včetně časů odjezdů, zastávek, časů příjezdů a přípojů;
v)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb) a plány pro konkurenční reakce na novou službu, jakož i možné úspory nákladů díky nové službě.
c)
Od žadatele:
i)
obchodní plán;
ii)
odhad příjmů a tras ve vnitrostátní osobní dopravě, včetně metodiky tvorby odhadů;
iii)
obchodní strategii;
iv)
systémy prodeje přepravních dokladů;
v)
specifikaci kolejových vozidel (např. využití kapacity, počet sedadel, konfiguraci vozů);
vi)
marketingovou strategii;
vii)
odhadovanou pružnost služeb (např. cenovou pružnost, pružnost, pokud jde o kvalitativní charakteristiky služeb).
d)
Od provozovatele infrastruktury:
informace o příslušných tratích nebo úsecích, aby bylo zajištěno, že novou službu v mezinárodní osobní dopravě lze na této infrastruktuře provozovat, aniž je dotčena povinnost provozovatele infrastruktury podle postupu přidělování uvedeného v kapitole IV oddílu 3 směrnice 2012/34/EU.
3. Subjekty zapojené do testu hospodářské vyváženosti odůvodní všechna navrhovaná vyloučení obchodně citlivých informací. Pokud regulační subjekt odůvodnění uzná za přijatelné, zachová důvěrnost těchto informací. V opačném případě oznámí straně, která o zachování důvěrnosti požádala, zamítnutí takového požadavku. Tímto postupem není dotčen možný postup odvolání proti tomuto závěru stanovený ve vnitrostátních právních předpisech.
Článek 12
Postup provedení testu hospodářské vyváženosti
1. Regulační subjekt posoudí žádost předloženou subjektem podávajícím žádost.
2. Pokud se regulační subjekt domnívá, že subjekt podávající žádost nepředložil spolu s žádostí úplné informace, může do tří týdnů od obdržení žádosti požádat o doplnění dalších informací. Jestliže subjekt podávající žádost na tento požadavek o další informace odpoví a jeho odpověď je stále neúplná, může regulační subjekt opět požádat o dodání dalších informací do tří týdnů od obdržení odpovědi na svůj první požadavek o doplnění dalších informací. Subjekt podávající žádost dodá tyto informace v odpovědi na požadavek o další informace v přiměřené lhůtě stanovené regulačním subjektem v souladu s čl. 56 odst. 8 směrnice 2012/34/EU. Jestliže subjekt podávající žádost nedodá požadované informace ve lhůtě stanovené regulačním subjektem, žádost se zamítne.
3. Regulační subjekt si do jednoho měsíce od obdržení žádosti vyžádá informace uvedené v článku 11 od dalších relevantních stran, zejména železničního podniku, který žádá o přístup k železniční infrastruktuře za účelem provozování nové služby v mezinárodní osobní železniční dopravě. Pokud jsou poskytnuté informace nejasné, může stanovit jednu další lhůtu pro jejich vyjasnění.
4. Pokud žádost nelze dostatečně odůvodnit v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. d), zamítne se.
5. Jestliže je na základě informací poskytnutých subjektem podávajícím žádost o provedení testu hospodářské vyváženosti žádost shledána odůvodněnou a informace poskytnuté žadatelem o přístup nejsou dostatečné k vyvrácení důvodnosti uvedené žádosti, přístup se neposkytne.
6. Regulační subjekt stanoví lhůtu pro přijetí svých rozhodnutí, která není delší než šest týdnů od obdržení všech relevantních informací.
7. Veškeré informace se regulačnímu subjektu zasílají v elektronické podobě.
Článek 13
Obsah testu hospodářské vyváženosti
1. Hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách se považuje za ohroženou, jestliže navrhovaná nová služba má podstatný negativní dopad na:
i)
ziskovost služeb provozovaných na základě smlouvy o veřejných službách a/nebo
ii)
čisté náklady vzniklé příslušnému orgánu, který udělil smlouvu o veřejných službách.
2. Regulační subjekt posoudí, zda je navrhovanou novou službou ohrožena hospodářská vyváženost smlouvy o veřejných službách. Analýza provedená regulačním subjektem se zaměří na celkový hospodářský dopad navrhované nové služby na smlouvu o veřejných službách po celou dobu jejího trvání. Předem definované prahové hodnoty mohou být uplatňovány, nikoli však izolovaně od ostatních kritérií.
3. Regulační subjekt přihlédne rovněž k přínosům pro zákazníky vyplývajícím z nové služby v krátkodobém a střednědobém horizontu.
Článek 14
Kritéria posouzení pro test hospodářské vyváženosti
Regulační subjekt během postupu posouzení vezme v úvahu zejména tato kritéria:
a)
vliv na čistý finanční dopad služeb na základě smlouvy o veřejných službách uvažovaný během trvání této smlouvy;
b)
možné konkurenční reakce železničního podniku, který plní smlouvu o veřejných službách;
c)
možné úspory nákladů, které by mohl realizovat železniční podnik, který plní smlouvu o veřejných službách (např. neprovedení náhrady za kolejová vozidla na konci životnosti nebo za pracovníky, kterým končí pracovní poměr), jakož i potenciální přínosy pro tento železniční podnik vyplývající z navrhované nové služby (např. přivedení cestujících ze zahraničí, kteří by mohli mít zájem o regionální přípoj provozovaný v rámci smlouvy o veřejných službách);
d)
možnost zúžit rozsah smlouvy o veřejných službách, zejména když se v době posuzování této smlouvy blíží ukončení její platnosti;
e)
dopad na výkonnost a kvalitu železničních služeb;
f)
dopad na plánování jízdních řádů železničních služeb;
g)
případně dopad na investice železničních podniků či příslušných orgánů do kolejových vozidel.
Článek 15
Výsledek testu hospodářské vyváženosti
1. Na základě výsledku testu hospodářské vyváženosti přijme regulační subjekt rozhodnutí podle čl. 11 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, na jehož základě se právo na přístup k železniční infrastruktuře udělí, změní, udělí pouze za určitých podmínek nebo odmítne.
2. Před přijetím rozhodnutí, které by vedlo k odmítnutí přístupu k železniční infrastruktuře pro navrhovanou novou službu v mezinárodní osobní dopravě, umožní regulační subjekt žadateli, aby upravil plán tak, aby neohrožoval hospodářskou vyváženost smlouvy o veřejných službách.
3. Rozhodnutí regulačního subjektu se spolu s odůvodněním zveřejní na internetové stránce regulačního subjektu při respektování důvěrnosti obchodně citlivých informací.
Článek 16
Opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti
1. Subjekty uvedené v čl. 11 odst. 3 směrnice 2012/34/EU mohou požádat o opětovné posouzení rozhodnutí vyplývajícího z testu hospodářské vyváženosti při splnění těchto podmínek stanovených regulačním subjektem:
a)
v nové službě v mezinárodní osobní dopravě došlo k významné změně ve srovnání s údaji analyzovanými regulačního subjektem; nebo
b)
existuje významný rozdíl mezi reálným a odhadovaným dopadem na služby provozované na základě smlouvy o veřejných službách; nebo
c)
jestliže platnost smlouvy o veřejných službách skončila před původně stanoveným okamžikem.
2. Pokud regulační subjekt ve svém rozhodnutí nestanoví jinak, nelze o opětovné posouzení rozhodnutí žádat do tří let od zveřejnění rozhodnutí kromě případu popsaného v odst. 1 písm. a).
Článek 17
Spolupráce regulačního subjektu s jinými regulačními subjekty s příslušností pro navrhovanou novou službu
1. Po obdržení oznámení žadatele o záměru zahájit novou službu v mezinárodní osobní dopravě informuje regulační subjekt jiné regulační subjekty s příslušností pro trasu navrhované nové služby. Uvedené regulační subjekty zkontrolují, zda se informace obsažené ve formuláři oznámení zveřejněné na internetové stránce regulačního subjektu shodují s informacemi, které obdržely od žadatele. O případných nesrovnalostech informují regulační subjekt.
2. Po obdržení žádosti od subjektů uvedených v článku 5 nebo 10 buď o provedení testu hlavního účelu, nebo testu hospodářské vyváženosti informuje regulační subjekt o této skutečnosti ostatní regulační subjekty s příslušností pro části trasy navrhované nové služby.
3. Regulační subjekty sdělí výsledky testů ostatním regulačním subjektům s příslušností pro části trasy navrhované nové služby. Učiní tak v dostatečném předstihu před konečným přijetím svého rozhodnutí, aby ostatním regulačním subjektům dali možnost se vyjádřit výsledkům testů.
4. Regulační subjekty během jakékoli výměny informací o testech musí respektovat důvěrnost obchodně citlivých informací, které získají od stran zapojených do testů. Informace mohou použít pouze za účelem projednávaného případu.
Článek 18
Poplatky
Členské státy, nebo případně regulační subjekty mohou za provedení testu hlavního účelu, testu hospodářské vyváženosti nebo opětovného posouzení testu hospodářské vyváženosti požadovat od subjektu, který podává žádost o provedení testu nebo opětovného posouzení, poplatek. V takovém případě musí být poplatek nediskriminační, přiměřený, skutečně vybíraný od všech žádajících subjektů transparentním způsobem a nesmí překročit náklady práce vynaložené zaměstnanci a výdaje spojené se žádostí.
Článek 19
Metodika
1. Regulační subjekty vypracují metodiku pro provedení testů hlavního účelu a případně testů hospodářské vyváženosti v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. Tato metodika musí být jasná, transparentní a nediskriminační a musí být zveřejněna na internetové stránce regulačního subjektu.
2. Metodika musí být stanovena v souladu s vývojem trhu, přičemž by měl být umožněn její průběžný vývoj, zejména s ohledem na zkušenosti regulačních subjektů.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. srpna 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 869/2014
2014 m. rugpjūčio 11 d.
dėl naujų keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2012/34/ES, kuria sukuriama bendra Europos geležinkelių erdvė (1), ypač į jos 10 straipsnio 4 dalį ir 11 straipsnio 4 dalį,
kadangi:
(1)
pagal Direktyvos 2012/34/ES 10 straipsnį valstybės narės atvėrė tarptautinių keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų, teikiamų bet kokių pagal tą pačią direktyvą licencijuotų geležinkelio įmonių, rinką. Teikdamos tarptautines keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas geležinkelio įmonės turi teisę įlaipinti keleivius bet kurioje tarptautinio maršruto stotyje ir išlaipinti juos kitoje stotyje, įskaitant stotis toje pačioje valstybėje narėje;
(2)
vis dėlto tai, kad naudojantis laisva prieiga pradedamos teikti naujos tarptautinės keleivių vežimo geležinkeliais paslaugos, susijusios su tarpiniais sustojimais, neturėtų reikšti vidaus keleivių vežimo paslaugų rinkos atvėrimo; jie turėtų būti vertinami kaip tarptautinę paslaugą papildantys sustojimai. Pagrindinis naujų paslaugų tikslas turėtų būti tarptautiniu maršrutu vykstančių keleivių vežimas. Kompetentingų valdžios institucijų arba suinteresuotų geležinkelio įmonių prašymu Direktyvos 2012/34/ES IV skyriaus 4 skirsnyje nurodyta reguliavimo institucija turėtų nustatyti pagrindinį siūlomos naujos paslaugos tikslą;
(3)
tarptautinių keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų rinkos atvėrimas konkurencijai gali turėti įtakos keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų, teikiamų pagal viešųjų paslaugų sutartis remiantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1370/2007 (2), organizavimui ir finansavimui. Pagal Direktyvos 2012/34/ES 11 straipsnį valstybės narės gali apriboti rinkos prieigos teisę, jei dėl šios teisės iškiltų pavojus šių viešųjų paslaugų sutarčių ekonominei pusiausvyrai. Kompetentingų valdžios institucijų, infrastruktūros valdytojo arba geležinkelio įmonės, vykdančios viešųjų paslaugų sutartį, prašymu reguliavimo institucija turėtų nustatyti, ar siūloma nauja tarptautinė keleivių vežimo geležinkeliu paslauga keltų pavojų viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai;
(4)
siekiant išvengti naujos keleivių vežimo geležinkeliais paslaugos, kuri jau pradėta teikti, pertraukimo ir užtikrinti teisinį tikrumą, kad ši nauja paslauga gali būti teikiama, laikotarpis, per kurį galima teikti prašymą atlikti pagrindinio tikslo įvertinimą ar ekonominės pusiausvyros įvertinimą, turėtų būti ribotas ir susietas su pareiškėjo pranešimo apie norą teikti naują tarptautinę keleivių vežimo geležinkeliais paslaugą pateikimo laiku. Dėl tos pačios priežasties taip pat reikėtų apriboti laiką, per kurį reguliavimo institucija turi atlikti tuos įvertinimus;
(5)
pagrindinio tikslo įvertinimo prašyme turėtų būti pateikta visa reikiama informacija siekiant pagrįsti, kad pagrindinis siūlomos naujos paslaugos tikslas yra kitas nei keleivių vežimas tarp stočių skirtingose valstybėse narėse. Kad šio reikalavimo būtų laikomasi, subjektams, prašantiems atlikti tokį įvertinimą, turėtų būti sudaryta galimybė naudoti standartines reguliavimo institucijų paskelbtas prašymo formas;
(6)
reguliavimo institucija turėtų atlikti kiekybinę ir kokybinę analizę, kad nustatytų siūlomos naujos paslaugos paskirtį vidutiniu laikotarpiu, o ne jos savybes tam tikru momentu. Vertinimo kriterijai turėtų būti nustatyti reguliavimo institucijos patvirtintoje pagrindinio tikslo įvertinimo metodikoje, atsižvelgiant į geležinkelių transporto atitinkamoje valstybėje narėje ypatumus. Neturėtų būti griežtai ar atskirai nuo visų aplinkybių taikoma jokia kiekybinė riba;
(7)
ekonominės pusiausvyros įvertinimo prašyme turėtų būti pateikta visa reikiama informacija, kuri leistų pagrįsti, kad siūloma nauja paslauga kelia pavojų viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai. Laikoma, kad siūloma nauja paslauga kelia pavojų viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai, jeigu smarkiai pasikeičia viešųjų paslaugų sutarties vertė ir tai reiškia, kad paslaugos, teikiamos pagal tą sutartį konkurencingoje rinkoje, nebebūtų tvarios ir nebegalėtų teikti pagrįstą pelną;
(8)
siūlomos naujos paslaugos poveikio viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai vertinimas turėtų būti pagrįstas objektyviu metodu ir vertinimo kriterijais, nustatytinais reguliavimo institucijos patvirtintoje metodikoje dėl ekonominės pusiausvyros įvertinimo, atsižvelgiant į atitinkamos valstybės narės geležinkelių transporto ypatumus. Atliekant ekonominę analizę dėmesys turėtų būti sutelktas į siūlomos naujos paslaugos ekonominį poveikį visai viešųjų paslaugų sutarčiai, įskaitant ypač paveiktas paslaugas, visu jos laikotarpiu. Neturėtų būti griežtai ar atskirai nuo visų aplinkybių taikoma jokia iš anksto nustatyta kiekybinė riba. Be siūlomos naujos paslaugos poveikio viešųjų paslaugų sutarčiai ekonominės analizės reguliavimo institucija taip pat turėtų atsižvelgti į naudą vartotojams trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiais;
(9)
galimybė persvarstyti reguliavimo institucijos priimtą sprendimą atsižvelgiant į ekonominės pusiausvyros įvertinimo rezultatus turėtų būti apribota tokiais atvejais, kai yra didelių pasikeitimų, susijusių su nauja paslauga, palyginti su reguliavimo institucijos išanalizuotais duomenimis, arba kai iš esmės skiriasi faktinis ir numatomas poveikis pagal viešųjų paslaugų sutartį teikiamoms paslaugoms. Siekiant naujos paslaugos teikėjui garantuoti minimalų teisinį stabilumą turėtų būti nustatytas tam tikras laikotarpis, kuriuo negali būti prašoma persvarstyti sprendimą;
(10)
nepažeidžiant Direktyvos 2012/34/ES 55 straipsnio 1 dalyje nurodyto reguliavimo institucijų nepriklausomumo priimant sprendimus principo, reguliavimo institucijos turėtų keistis informacija ir, prireikus, atskirais atvejais turėtų koordinuoti savo principus ir veiksmus, susijusius su pagrindinio tikslo įvertinimu ir ekonominės pusiausvyros įvertinimu, kad būtų išvengta didelių jų vykdymo skirtumų, dėl kurių tarptautinių keleivių vežimo geležinkeliais paslaugų rinkoje atsirastų netikrumas;
(11)
visoje su pagrindinio tikslo įvertinimu arba ekonominės pusiausvyros įvertinimu susijusioje veikloje reguliavimo institucijos turėtų atsižvelgti į neskelbtinos komercinės informacijos, gautos iš su šiais įvertinimais susijusių šalių, konfidencialumą;
(12)
reguliavimo institucijos neprivalo prašyti mokesčio už pagrindinio tikslo įvertinimą ar ekonominės pusiausvyros įvertinimą arba ekonominės pusiausvyros įvertinimo persvarstymą. Vis dėlto valstybės narės gali nuspręsti už reguliavimo institucijų atliktą darbą nustatyti mokestį tokius prašymus įvertinti teikiantiems subjektams šių įvertinimų grynosioms sąnaudoms padengti. Tokiu atveju mokestis turėtų būti nediskriminacinis, pagrįstas ir būti veiksmingai ir skaidriai taikomas visiems prašantiesiems subjektams;
(13)
atsižvelgdamos į suinteresuotųjų šalių konsultacijas ir su kitomis reguliavimo institucijomis pasikeista informacija, reguliavimo institucijos turėtų parengti nuoseklią pagrindinio tikslo įvertinimų, ir, jei tinkama, ekonominės pusiausvyros įvertinimų metodiką. Šios atsakomybės neturėtų varžyti kiti subjektai. Šie įvertinimai turėtų būti grindžiami kiekvieno konkretaus atvejo analize, o ne paprastu iš anksto nustatytų kiekybinių ribų taikymu. Nacionalinės teisės aktuose neturėtų būti nustatyta jokių kiekybinių ribų. Vertinimo metodas turėtų būti parengtas taip, kad atitiktų rinkos pokyčius ir galėtų būti laikui bėgant patikslintas, visų pirma atsižvelgiant į reguliavimo institucijų patirtį;
(14)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka pagal Direktyvos 2012/34/ES 62 straipsnio 1 dalį įsteigto komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente išdėstoma tvarka ir kriterijai, kurių turi būti laikomasi nustatant:
a)
ar pagrindinis geležinkelio paslaugos tikslas - vežti keleivius tarp stočių skirtingose valstybėse narėse;
b)
ar tarptautinio keleivių vežimo geležinkeliais paslauga kelia pavojų geležinkelių transporto viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai.
1a straipsnis
Taikymo srities išimtys
Šis reglamentas netaikomas įmonių organizuojamoms savo darbuotojų vežimo į darbą ir iš jo paslaugoms, taip pat paslaugoms, už kurias bilietai viešai neparduodami.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
(1) nauja tarptautinė keleivių vežimo paslauga- tarptautinė keleivių vežimo paslauga, kurią siūloma pradėti teikti rinkoje, arba esminis esamos tarptautinės keleivių vežimo paslaugos pakeitimas - dažnumo padidinimas arba sustojimų pagausinimas;
(2) pagrindinio tikslo įvertinimas- 5 straipsnyje nurodyto subjekto prašymu reguliavimo institucijos atliekamas vertinimas, kuriuo siekiama nustatyti, ar siūlomos naujos geležinkelių paslaugos pagrindinis tikslas yra vežti keleivius tarp stočių skirtingose valstybėse narėse ar vežti keleivius tarp stočių toje pačioje valstybėje narėje;
(3) ekonominės pusiausvyros įvertinimas- 10 straipsnyje nurodytų subjektų prašymu reguliavimo institucijos atliekamas vertinimas (taikomas tik tose valstybėse narėse, kurios nusprendė pagal Direktyvos 2012/34/ES 11 straipsnį riboti prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teisę teikti tarptautines keleivių vežimo geležinkeliais tarp išvykimo vietos ir paskirties vietos, kurioms taikoma viena ar kelios viešųjų paslaugų sutartys, paslaugas), kuriuo siekiama nustatyti, ar siūloma nauja tarptautinė keleivių vežimo geležinkeliu paslauga kelia pavojų viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai;
(4) viešųjų paslaugų sutartis- viešųjų paslaugų sutartis, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 2 straipsnio i punkte, susijusi su geležinkelių transportu;
(5) kompetentinga institucija- kompetentinga institucija, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 2 straipsnio b punkte;
(6) grynasis finansinis rezultatas- viešųjų paslaugų sutarties poveikis vykdant viešųjų paslaugų įsipareigojimus patirtoms sąnaudoms ir gautoms pajamoms, atsižvelgiant į su tuo susijusias viešųjų paslaugų sutartį vykdančios geležinkelio įmonės pasiliekamas pajamas ir pagrįstą pelną, apskaičiuotus pagal Reglamento (EB) Nr. 1370/2007 priedo 2 punktą.
3 straipsnis
Pranešimas apie planuojamą naują tarptautinę keleivių vežimo geležinkeliais paslaugą
1. Prieš pateikdamas prašymą infrastruktūros valdytojui skirti infrastruktūros pajėgumų pareiškėjas informuoja susijusias reguliavimo institucijas apie savo ketinimus teikti naują tarptautinę keleivių vežimo paslaugą.
2. Reguliavimo institucijos parengia ir skelbia savo svetainėje standartinę pranešimo formą, kurią turi naudoti pareiškėjai ir kuriose pateikiama ši informacija:
a)
pareiškėjo pavadinimas, adresas, juridinė forma, registracijos numeris (jei tinka),
b)
asmens, atsakingo už užklausas, duomenys ryšiams,
c)
pareiškėjo licencijos ir saugos sertifikato duomenys arba nurodomas procedūros licencijai ar saugos sertifikatui gauti etapas;
d)
išsamus maršrutas, kuriame nurodomos išvykimo ir paskirties stočių bei tarpinių sustojimų vietos ir atstumas tarp jų;
e)
siūlomos naujos tarptautinės keleivių vežimo geležinkeliais paslaugos planuojama pradžios data;
f)
siūlomos naujos paslaugos tvarkaraštis, dažnumas ir pajėgumas, įskaitant siūlomus išvykimo laikus, tarpinius sustojimus, atvykimo laikus ir jungtis, taip pat bet kokius nukrypimus nuo standartinio tvarkaraščio (abiejų krypčių atžvilgiu), susijusius su paslaugos dažnumu ir sustojimais;
g)
pagrindimas, kad pagrindinis geležinkelio paslaugos tikslas - vežti keleivius tarp stočių skirtingose valstybėse narėse.
3. Informacija apie planuojamą siūlomos naujos tarptautinės keleivių vežimo geležinkeliu paslaugos teikimą apima bent jau pirmuosius trejus ir, jei įmanoma, pirmuosius penkerius veiklos metus.
4. Reguliavimo institucija savo svetainėje nedelsdama skelbia pareiškėjo pranešimą, išskyrus bet kokią neskelbtiną komercinę informaciją, ir apie tai praneša 5 arba 10 straipsnyje nurodytiems subjektams.
5. Pareiškėjas kiekvienu atveju turi pagrįsti, kodėl prašoma neskelbti neskelbtinos komercinės informacijos. Jeigu reguliavimo institucija mano, kad toks pagrindimas yra priimtinas, ji išsaugo tos informacijos konfidencialumą. Priešingu atveju išsaugoti konfidencialumą prašančiam pareiškėjui ji praneša apie savo atsisakymą. Šia procedūra nedaromas poveikis apeliacijos dėl šio sprendimo pateikimo tvarkai, numatytai nacionalinėje teisėje.
6. Visa standartinėje formoje pareiškėjo teikiama informacija ir patvirtinamieji dokumentai reguliavimo institucijai siunčiami elektroniniu pavidalu.
4 straipsnis
Pagrindinio tikslo įvertinimo arba ekonominės pusiausvyros įvertinimo prašymo pateikimo terminas
1. 5 arba 10 straipsnyje nurodytų subjektų prašymai atitinkamai dėl pagrindinio tikslo įvertinimo arba ekonominės pusiausvyros įvertinimo pateikiami per keturias savaites nuo pareiškėjo pranešimo paskelbimo reguliavimo institucijos svetainėje. Subjektai, turintys teisę pateikti abiejų įvertinimų prašymus, tai gali padaryti tuo pačiu metu.
2. Jei prašoma atlikti ir pagrindinio tikslo įvertinimą, ir ekonominės pusiausvyros įvertinimą, jie gali būti atliekami tuo pačiu metu. Jei pagrindinio tikslo įvertinimas parodo, kad pagrindinis siūlomos paslaugos tikslas yra kitas nei vežti keleivius tarp stočių skirtingose valstybėse narėse, ir priimamas neigiamas sprendimas, ekonominės pusiausvyros įvertinimas turi būti nutrauktas sprendimu, kuriame daroma nuoroda į šį neigiamą sprendimą dėl siūlomos paslaugos pagrindinio tikslo.
5 straipsnis
Subjektai, turintys teisę prašyti atlikti pagrindinio tikslo įvertinimą
Prašyti atlikti pagrindinio tikslo įvertinimą gali šie subjektai:
a)
kompetentingos institucijos, kurios yra sudariusios viešųjų vežimo geležinkeliais paslaugų teikimo sutartis geografinėje vietovėje, kuriai siūloma nauja paslauga daro poveikį;
b)
bet kuri geležinkelio įmonė, teikianti tarptautines arba vidaus keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas maršrutu (-ais), kuriuo (kuriais) siūloma teikti naują paslaugą, nepriklausomai nuo to, ar komerciniu pagrindu, ar pagal viešųjų paslaugų sutartį.
6 straipsnis
Pagrindinio tikslo įvertinimo prašyme pateiktina informacija
1. Prašantysis subjektas prašyme pateikia šią informaciją:
a)
prašančiojo subjekto pavadinimą, adresą, juridinę formą, registracijos numerį (jei tinka),
b)
asmens, atsakingo už užklausas, duomenis ryšiams,
c)
prašančiojo subjekto paaiškinimą, kodėl jam yra svarbus sprendimas dėl siūlomos naujos paslaugos ekonominės pusiausvyros;
d)
paaiškinimą, kodėl, prašančiojo subjekto nuomone, pagrindinis siūlomos naujos paslaugos tikslas yra kitas nei vežti keleivius tarp stočių skirtingose valstybėse narėse;
e)
informaciją ir dokumentus, patvirtinančius c ir d dalių paaiškinimus.
2. Prašantysis subjektas turi pagrįsti kiekvieną prašymą neskelbti neskelbtinos komercinės informacijos. Jeigu reguliavimo institucija mano, kad toks pagrindimas yra priimtinas, ji išsaugo tos informacijos konfidencialumą. Priešingu atveju išsaugoti konfidencialumą prašančiai šaliai ji praneša apie savo atsisakymą. Šia procedūra nedaromas poveikis apeliacijos dėl šio sprendimo pateikimo tvarkai, numatytai nacionalinėje teisėje.
3. Reguliavimo institucijos savo svetainėse skelbia standartinę formą pagrindinio tikslo įvertinimo prašymui pateikti, kurią turi naudoti prašantieji subjektai.
4. Visa standartiniame prašyme teikiama informacija ir bet kokie patvirtinamieji dokumentai reguliavimo institucijai siunčiami elektroniniu pavidalu.
7 straipsnis
Pagrindinio tikslo įvertinimo atlikimo tvarka
1. Reguliavimo institucija išnagrinėja prašančiojo subjekto pateiktą prašymą.
2. Jeigu reguliavimo institucija mano, kad prašantysis subjektas su prašymu nepateikė visos informacijos, ji gali prašyti pateikti papildomos informacijos per tris savaites nuo prašymo gavimo. Jeigu prašantysis subjektas atsako į šį prašymą pateikti papildomos informacijos, tačiau jo atsakymas vis dar neišsamus, prašančioji institucija gali antrą kartą prašyti pateikti papildomos informacijos per tris savaites nuo atsakymo į pirmąjį prašymą pateikti papildomos informacijos gavimo. Atsakydamas į prašymus pateikti papildomos informacijos prašantysis subjektas pateikia tokią informaciją per reguliavimo institucijos nustatytą pagrįstą laikotarpį, kaip nustatyta Direktyvos 2012/34/ES 56 straipsnio 8 dalyje. Jeigu prašantysis subjektas nepateikia tokios informacijos per reguliavimo institucijos nustatytą laikotarpį, prašymas atmetamas.
3. Reguliavimo institucija gali paprašyti pareiškėjo pateikti papildomos informacijos. Jei pateikta informacija yra neaiški, ji gali nustatyti dar vieną terminą paaiškinimams pateikti.
4. Jeigu prašymas negali būti pagrįstas pagal 6 straipsnio 1 dalies d punktą, jis atmetamas.
5. Reguliavimo institucija priima sprendimą ne vėliau kaip per šešias savaites nuo visos reikiamos informacijos gavimo.
8 straipsnis
Pagrindinio tikslo įvertinimo vertinimo kriterijai
1. Reguliavimo institucija tikrina pasiūlytos naujos paslaugos pagrindinį tikslą. Ji atlieka kokybinę ir kiekybinę analizę, kurioje atsižvelgiama į numatomą paslaugos teikimo raidą, taip pat į numatomus rinkos sąlygų pokyčius pareiškėjo pranešime aptariamu laikotarpiu.
2. Vertinimo proceso metu, be informacijos, pateiktos standartinėje pranešimo formoje, reguliavimo institucija visų pirma atsižvelgia į šiuos kriterijus:
a)
pareiškėjo numatomas su tarptautinių keleivių vežimu susijusios apyvartos ir apimties dalis, palyginti su vidaus keleivių vežimu susijusia apyvarta ir apimtimi valstybėje narėje, kurioje įsteigta reguliavimo institucija;
b)
su siūloma nauja paslauga susijusius atstumus skirtingose valstybėse narėse ir sustojimų vietas;
c)
naujos paslaugos reikalingumą keleiviams;
d)
pareiškėjo rinkodaros strategiją;
e)
naujai paslaugai teikti naudojamų riedmenų pobūdį.
3. Reguliavimo institucija gali nustatyti ir taikyti ribas, išreikštas kaip su tarptautinių keleivių vežimu susijusios apyvartos arba apimties dalis. Kad paslaugą galima būtų laikyti tarptautine, šios ribos neviršija 50 % su visų keleivių vežimu susijusios apyvartos arba apimties, apskaičiuotų visam reguliavimo institucijos sprendimu apimamam laikotarpiui, ir jos netaikomos atskirai nuo visų aplinkybių.
9 straipsnis
Pagrindinio tikslo įvertinimo rezultatai
1. Įvertinusi siūlomą naują paslaugą reguliavimo institucija nustato, ar pagrindinis siūlomos naujos paslaugos tikslas yra:
a)
vežti keleivius tarp stočių skirtingose valstybėse narėse, ar
b)
vežti keleivius tarp stočių toje valstybėje narėje, kurioje įsteigta reguliavimo institucija.
2. Jeigu reguliavimo institucija priima 1 dalies a punkte nurodytą sprendimą, siūlomos naujos tarptautinės keleivių vežimo paslaugos teikimui suteikiama prieiga prie geležinkelių infrastruktūros.
3. Jei reguliavimo institucija priima 1 dalies b punkte nurodytą sprendimą, reguliavimo institucija šį prašymą priskiria prašymui teikti nacionalines keleivių vežimo paslaugas ir apie tai praneša pareiškėjui. Tada pareiškėjas turi laikytis atitinkamų nacionalinių taisyklių, taikomų prieigai prie geležinkelių infrastruktūros.
4. Reguliavimo institucija informuoja pareiškėją apie priimtą sprendimą.
5. Reguliavimo institucijos sprendimas turi būti tinkamai pagrįstas ir nedelsiant paskelbtas jos interneto svetainėje, užtikrinant neskelbtinos informacijos konfidencialumą.
10 straipsnis
Subjektai, turintys teisę prašyti atlikti ekonominės pusiausvyros įvertinimą
Jei valstybė narė, kurioje siūloma teikti naują tarptautinę vežimo geležinkeliais paslaugą, nusprendė apriboti prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teisę teikti tarptautines keleivių vežimo geležinkeliais paslaugas tarp išvykimo vietos ir paskirties vietos, kurioms taikoma viena ar kelios viešųjų paslaugų sutartys, prašyti atlikti ekonominės pusiausvyros įvertinimą gali šie subjektai:
a)
kompetentinga (-os) valdžios institucija (-os), sudariusi (-ios) viešųjų paslaugų sutartį, taikomą siūlomos naujos paslaugos išvykimo vietai ir paskirties vietai;
b)
bet kuri kita suinteresuota kompetentinga valdžios institucija, turinti teisę apriboti prieigą pagal Direktyvos 2012/34/ES 11 straipsnį;
c)
infrastruktūros valdytojas geografinėje vietovėje, kuriai taikoma siūloma nauja tarptautinė keleivių vežimo paslauga;
d)
bet kuri geležinkelio įmonė, vykdanti viešųjų paslaugų sutartį, kurią skyrė a punkte nurodyta institucija.
11 straipsnis
Informacijos, reikalingos ekonominės pusiausvyros įvertinimui atlikti, reikalavimai
1. Prašantysis subjektas pateikia šią informaciją:
a)
prašančiojo subjekto pavadinimą, adresą, juridinę formą, registracijos numerį (jei tinka),
b)
asmens, atsakingo už užklausas, duomenis ryšiams,
c)
prašančiojo subjekto paaiškinimą, kodėl jam yra svarbus sprendimas dėl ekonominės pusiausvyros įvertinimo,
d)
įrodymų, kad nauja paslauga keltų pavojų ekonominei pusiausvyrai,
e)
informaciją ir dokumentus, patvirtinančius c ir d dalių paaiškinimus.
2. Reguliavimo institucija gali prašyti su įvertinimu susijusių subjektų pateikti šią informaciją (sąrašas nebaigtinis):
a)
kompetentingos institucijos:
i)
viešųjų paslaugų sutarties kopiją,
ii)
viešųjų paslaugų sutarčių skyrimo ir pakeitimo nacionalines taisykles,
iii)
atitinkamas kelionių ir pajamų prognozes, įskaitant prognozės metodiką;
b)
geležinkelio įmonės, vykdančios viešųjų paslaugų sutartį:
i)
viešųjų paslaugų sutarties kopiją;
ii)
šios įmonės verslo planą,
iii)
informaciją apie šios įmonės pajamas,
iv)
informaciją apie paslaugų tvarkaraštį, įskaitant išvykimo laikus, tarpinius sustojimus, atvykimo laikus ir jungtis,
v)
jos numatomą paslaugų elastingumą (pvz., kainų elastingumą, elastingumą paslaugų kokybės atžvilgiu) ir konkurencinio atsako į naują paslaugą planus, taip pat kiek išlaidų dėl naujos paslaugos potencialiai galėtų būti sutaupyta;
c)
pareiškėjo:
i)
verslo planą,
ii)
vidaus keleivių pajamų ir kelionių prognozę, įskaitant prognozės metodiką,
iii)
kainų nustatymo strategijas,
iv)
bilietų pardavimo tvarką,
v)
riedmenų specifikacijas (pvz., apkrovos koeficientą, vietų skaičių, vagono konfigūraciją),
vi)
rinkodaros strategiją,
vii)
jo numatomą paslaugų elastingumą (pvz., kainos elastingumą, elastingumą paslaugų kokybės atžvilgiu);
d)
infrastruktūros valdytojo:
informaciją apie atitinkamas linijas arba atkarpas, siekiant užtikrinti, kad nauja tarptautinė keleivių vežimo paslauga galėtų būti teikiama naudojant šią infrastruktūrą. Šia infrastruktūros valdytojo informavimo prievole nedaromas poveikis jos prievolėms pagal Direktyvos 2012/34/ES IV skyriaus 3 skirsnyje nurodytą paskirstymo tvarką.
3. Ekonominės pusiausvyros įvertinime dalyvaujantys subjektai pagrindžia kiekvieną prašymą neskelbti neskelbtinos komercinės informacijos. Jeigu reguliavimo institucija mano, kad toks pagrindimas yra priimtinas, ji išsaugo tos informacijos konfidencialumą. Priešingu atveju ji praneša apie savo atsisakymą išsaugoti konfidencialumą prašančiai šaliai. Šia procedūra nedaromas poveikis galimai apeliacijos dėl šio sprendimo pateikimo tvarkai, numatytai nacionalinėje teisėje.
12 straipsnis
Ekonominės pusiausvyros įvertinimo tvarka
1. Reguliavimo institucija išnagrinėja prašančiojo subjekto pateiktą prašymą.
2. Jeigu reguliavimo institucija mano, kad prašantysis subjektas su prašymu nepateikė visos informacijos, ji gali prašyti pateikti papildomos informacijos per tris savaites nuo prašymo gavimo. Jeigu prašantysis subjektas atsako į šį prašymą pateikti papildomos informacijos, tačiau jo atsakymas vis dar neišsamus, prašančioji institucija gali antrą kartą prašyti pateikti papildomos informacijos per tris savaites nuo atsakymo į pirmąjį prašymą pateikti papildomos informacijos gavimo. Atsakydamas į prašymus pateikti papildomos informacijos prašantysis subjektas pateikia tokią informaciją per reguliavimo institucijos nustatytą pagrįstą laikotarpį, kaip nustatyta Direktyvos 2012/34/ES 56 straipsnio 8 dalyje. Jeigu prašantysis subjektas nepateikia tokios informacijos per reguliavimo institucijos nustatytą laikotarpį, prašymas atmetamas.
3. Per vieną mėnesį nuo prašymo gavimo reguliavimo institucija prašo 11 straipsnyje nurodytos informacijos iš kitų atitinkamų šalių, visų pirma geležinkelio įmonės, norinčios gauti prieigą prie geležinkelių infrastruktūros, kad galėtų teikti naują tarptautinio keleivių vežimo geležinkeliais paslaugą. Jei pateikta informacija neaiški, ji gali nustatyti dar vieną terminą paaiškinimams pateikti.
4. Jeigu prašymas negali būti pakankamai pagrįstas pagal 11 straipsnio 1 dalies d punktą, jis atmetamas.
5. Jei prašančiojo subjekto pateikta informacija pagrindžia prašymą atlikti ekonominės pusiausvyros įvertinimą, o prieigos prašančio pareiškėjo pateikta informacija yra nepakankama tokiam įvertinimo prašymui paneigti, prieiga nesuteikiama.
6. Reguliavimo institucija nustato laikotarpį, per kurį turi būti priimti sprendimai; jis neturi būti ilgesnis nei šešios savaitės nuo visos atitinkamos informacijos gavimo.
7. Visa informacija reguliavimo institucijai siunčiama elektroniniu pavidalu.
13 straipsnis
Ekonominės pusiausvyros įvertinimo sudėtis
1. Laikoma, kad viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai kyla pavojus, kai siūloma nauja paslauga daro didelį neigiamą poveikį:
i)
paslaugų, teikiamų pagal viešųjų paslaugų sutartį, pelningumui, ir (arba)
ii)
viešųjų paslaugų sutartį skiriančios kompetentingos institucijos grynosioms išlaidoms.
2. Reguliavimo institucija įvertina, ar dėl siūlomos naujos paslaugos nekyla pavojus viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai. Reguliavimo institucijai atliekant analizę dėmesys visų pirma turi būti sutelktas į naujos paslaugos ekonominį poveikį visai viešųjų paslaugų sutarčiai visu jos laikotarpiu, o ne atskiroms pagal ją teikiamoms paslaugoms. Gali būti taikomos iš anksto nustatytos su konkrečiais kriterijais susijusios ribos, tačiau ne atskirai nuo kitų kriterijų.
3. Reguliavimo institucija taip pat atsižvelgia į naujos paslaugos naudą vartotojams trumpuoju ir vidutiniu laikotarpiais.
14 straipsnis
Ekonominės pusiausvyros įvertinimo vertinimo kriterijai
Vertinimo proceso metu reguliavimo institucija visų pirma atsižvelgia į šiuos kriterijus:
a)
viešųjų paslaugų sutarties poveikį grynajam finansiniam rezultatui visu šios sutarties laikotarpiu;
b)
viešųjų paslaugų sutartį vykdančios geležinkelio įmonės galimą konkurencinį atsaką;
c)
galimą viešųjų paslaugų sutartį vykdančios geležinkelio įmonės išlaidų sumažėjimą (pavyzdžiui, dėl to, kad nereikia pakeisti riedmenų, kurių naudojimo laikas baigiasi, ar darbuotojų, kurių darbo sutartis baigiasi), taip pat siūlomos naujos paslaugos galimą naudą šiai geležinkelio įmonei (pvz., dėl to, kad pritraukiama tarptautinių keleivių, kurie gali būti suinteresuoti jungtimi su regionine paslauga pagal viešųjų paslaugų sutartį);
d)
galimybę sumažinti viešųjų paslaugų sutarties taikymo sritį, ypač kai vertinimo metu ji yra netoli galiojimo pabaigos;
e)
poveikį geležinkelio paslaugų rezultatams ir kokybei;
f)
poveikį geležinkelio paslaugų tvarkaraščio planavimui;
g)
jei tinkama, poveikį geležinkelio įmonių ar kompetentingų institucijų investicijoms į riedmenis.
15 straipsnis
Ekonominės pusiausvyros įvertinimo rezultatai
1. Pagal ekonominės pusiausvyros įvertinimo rezultatus reguliavimo institucija priima sprendimą pagal Direktyvos 2012/34/ES 11 straipsnio 1 dalį, remiantis kuria prieigos prie geležinkelių infrastruktūros teisė suteikiama, keičiama, suteikiama tik su tam tikromis sąlygomis arba nesuteikiama.
2. Prieš priimdama sprendimą, dėl kurio būtų nesuteikta prieiga prie geležinkelių infrastruktūros naujoms tarptautinėms keleivių vežimo paslaugoms teikti, reguliavimo institucija suteikia galimybę pareiškėjui pakoreguoti planą taip, kad nebūtų pakenkta viešųjų paslaugų sutarties ekonominei pusiausvyrai.
3. Reguliavimo institucijos sprendimas ir pagrindimas skelbiami jos svetainėje, užtikrinant neskelbtinos komercinės informacijos konfidencialumą.
16 straipsnis
Pagal ekonominės pusiausvyros įvertinimą priimto sprendimo persvarstymas
1. Direktyvos 2012/34/ES 11 straipsnio 3 dalyje išvardyti subjektai gali prašyti persvarstyti pagal ekonominės pusiausvyros įvertinimą priimtą sprendimą reguliavimo institucijos nustatytomis sąlygomis. Tos sąlygos gali būti, kai:
a)
nustatoma, kad, palyginti su reguliavimo institucijos išanalizuotais duomenimis, naujos tarptautinės keleivių vežimo paslauga labai pasikeitė,
b)
iš esmės skiriasi faktinis ir numatomas pagal viešųjų paslaugų sutartį teikiamų paslaugų poveikis, arba
c)
viešųjų paslaugų sutartis pasibaigė prieš jos pirminio galiojimo terminą.
2. Išskyrus atvejus, kai reguliavimo institucija savo sprendimu nustato kitaip, negali būti prašoma persvarstyti sprendimą per trejus metus nuo sprendimo paskelbimo, išskyrus 1 straipsnio a dalyje nurodytu atveju.
17 straipsnis
Reguliavimo institucijos bendradarbiavimas su kitomis reguliavimo institucijomis, turinčiomis kompetencijos siūlomos naujos paslaugos atžvilgiu
1. Gavusi pareiškėjo pranešimą apie savo ketinimą pradėti teikti naują tarptautinę keleivių vežimo paslaugą reguliavimo institucija informuoja kitas reguliavimo institucijas, turinčias kompetencijos siūlomos naujos paslaugos maršruto atžvilgiu. Šios reguliavimo institucijos turi patikrinti, ar reguliavimo institucijos svetainėje paskelbtame pranešime esanti informacija atitinka iš pareiškėjo gautą informaciją. Jos praneša reguliavimo institucijai apie bet kokius neatitikimus.
2. Gavusi 5 arba 10 straipsnyje nurodytų subjektų pagrindinio tikslo arba ekonominės pusiausvyros įvertinimo prašymą reguliavimo institucija praneša kitoms reguliavimo institucijoms, turinčioms kompetencijos siūlomos naujos paslaugos maršruto dalių atžvilgiu.
3. Reguliavimo institucijos praneša įvertinimų rezultatus kitoms reguliavimo institucijoms, turinčioms kompetencijos siūlomos naujos paslaugos maršruto dalių atžvilgiu. Jos praneša likus pakankamai laiko iki galutinio sprendimo priėmimo, kad kitoms reguliavimo institucijoms būtų suteikta galimybė pateikti pastabas dėl įvertinimų rezultatų.
4. Keisdamasi su įvertinimais susijusia informacija reguliavimo institucijos saugo neskelbtinos komercinės informacijos, gautos iš su įvertinimais susijusių šalių, konfidencialumą. Tą informaciją jos gali naudoti tik tuo konkrečiu atveju.
18 straipsnis
Mokesčiai
Valstybės narės arba, atitinkamais atvejais, reguliavimo institucijos gali nustatyti įvertinimą atlikti arba persvarstyti prašančiam subjektui taikomą mokestį už pagrindinio tikslo įvertinimą ar ekonominės pusiausvyros įvertinimą arba ekonominės pusiausvyros įvertinimo persvarstymą. Tokiu atveju mokestis turi būti nediskriminacinis, pagrįstas, veiksmingai ir skaidriai taikomas visiems prašantiesiems subjektams ir neviršija tarnybų darbo sąnaudų bei su prašymu susijusių išlaidų.
19 straipsnis
Metodika
1. Remdamosi šio reglamento nuostatomis reguliavimo institucijos parengia pagrindinio tikslo įvertinimų ir, jei tinkama, ekonominės pusiausvyros įvertinimų metodiką. Ši metodika turi būti aiški, skaidri ir nediskriminacinė ir turi būti paskelbta reguliavimo institucijos svetainėje.
2. Ši metodika turi būti nustatyta taip, kad atitiktų rinkos pokyčius ir kad laikui bėgant ji galėtų būti keičiama, visų pirma atsižvelgiant į reguliavimo institucijų patirtį.
20 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Jis taikomas nuo 2015 m. birželio 16 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. rugpjūčio 11 d.