SMĚRNICE 2014/51/EU EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
ze dne 16. dubna 2014,
kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 50, 53, 62 a 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Finanční krize v letech 2007 a 2008 odhalila závažné nedostatky v dohledu nad finančním trhem jak v konkrétních případech, tak ve vztahu k finančnímu systému jako celku. Modely dohledu na úrovni jednotlivých členských států pokulhávají za finanční globalizací a realitou integrovaných a vzájemně propojených evropských finančních trhů, na kterých mnoho finančních institucí působí přeshraničně. Krize odhalila nedostatky v oblastech spolupráce, koordinace, jednotného uplatňování práva Unie a důvěry mezi příslušnými vnitrostátními orgány.
(2)
Evropský parlament vyzýval v řadě usnesení přijatých před finanční krizí i v jejím průběhu k přechodu k integrovanějšímu evropskému dohledu, aby byly zajištěny skutečně rovné podmínky pro všechny zúčastněné subjekty na úrovni Unie a aby tento dohled zohlednil rostoucí integraci finančních trhů v Unii (a to zejména v usnesení ze dne 13. dubna 2000 o sdělení Komise o provádění rámce pro finanční trhy: akčním plánu, ze dne 21. listopadu 2002 o pravidlech obezřetnostního dohledu v Evropské unii, ze dne 11. července 2007 o politice finančních služeb (2005-2010) - bílá kniha, v usnesení ze dne 23. září 2008 obsahujícím doporučení Komisi o zajišťovacích fondech a soukromých kapitálových fondech, ze dne 9. října 2008 s doporučeními Komisi ohledně opatření navazujících na Lamfalussyho proces: budoucí struktura dohledu, a v postoji ze dne 22. dubna 2009 k pozměněnému návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejímu výkonu (Solventnost II) a postoji ze dne 23. dubna 2009 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o ratingových agenturách).
(3)
V listopadu 2008 Komise zmocnila skupinu odborníků na vysoké úrovni vedenou Jacquesem de Larosièrem, aby učinila doporučení, jakým způsobem mají být posíleny požadavky na dohled za účelem lepší ochrany občanů Unie a obnovení důvěry ve finanční systém. Ve své závěrečné zprávě předložené dne 25. února 2009 (dále jen „de Larosièrova zpráva“) doporučila skupina odborníků na vysoké úrovni posílit rámec dohledu, aby se snížilo riziko a závažnost budoucích finančních krizí. Skupina odborníků na vysoké úrovni doporučila dalekosáhlé reformy struktury dohledu nad finančním odvětvím v Unii. De Larosièrova zpráva dále doporučila, aby byl vytvořen Evropský systém orgánů dohledu nad finančním trhem, který by se skládal ze tří evropských orgánů dohledu, tj. jednoho pro bankovnictví, jednoho pro cenné papíry a jednoho pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, a aby byla zřízena Evropská rada pro systémová rizika.
(4)
Finanční stabilita je předpokladem toho, aby reálná ekonomika vytvářela pracovní místa, úvěry a růst. Finanční krize odhalila závažné nedostatky ve finančním dohledu, který nedokázal předvídat nepříznivý makroobezřetnostní vývoj nebo zabránit akumulaci přílišných rizik ve finančním systému.
(5)
Evropská rada v závěrech ze zasedání, které se konalo ve dnech 18. a 19. června 2009, doporučila zřízení Evropského systému orgánů dohledu nad finančním trhem, který by se měl skládat ze tří nových evropských orgánů dohledu. Doporučila rovněž, že systém by se měl zaměřit na zvýšení kvality a jednoty vnitrostátního dohledu, posílení kontroly nad skupinami s přeshraniční působností a vytvoření jednotného evropského souboru pravidel, který by se vztahoval na všechny finanční instituce na vnitřním trhu. Evropská rada zdůraznila, že evropské orgány dohledu by také měly disponovat pravomocí dohledu nad ratingovými agenturami, a vyzvala Komisi, aby připravila konkrétní návrhy pro zajištění stěžejní úlohy Evropského systému dohledu nad finančním trhem (ESFS) v krizových situacích.
(6)
V roce 2010 přijaly Evropský parlament a Rada tři nařízení, jimiž se zřizují Evropské orgány dohledu: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4) o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (5) o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“ nebo orgán „EIOPA“) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (6) o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“), jež jsou součástí ESFS.
(7)
Má-li ESFS účinně fungovat, je nutné provést změny legislativních aktů Unie v oblasti fungování zmíněných tří evropských orgánů dohledu. Tyto změny se týkají vymezení rozsahu některých pravomocí evropských orgánů dohledu, začlenění některých pravomocí v rámci stávajících procesů stanovených příslušnými právními předpisy Unie a změn k zajištění řádného a účinného fungování evropských orgánů dohledu v rámci ESFS.
(8)
Zřízení evropských orgánů dohledu by proto mělo být doprovázeno vytvořením jednotného souboru pravidel, aby se zajistila důsledná harmonizace a jednotné uplatňování, a tím se přispělo k ještě účinnějšímu fungování vnitřního trhu a účinnějšímu provádění dohledu na nejnižší úrovni. Nařízení o zřízení ESFS stanoví, že evropské orgány dohledu mohou v oblastech konkrétně stanovených příslušnými právními předpisy vypracovávat návrhy technických norem, které se předkládají Komisi k přijetí v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů. Zatímco ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU (7) byl vymezen první soubor takových oblastí, měla by tato směrnice vymezit další soubor oblastí, zejména pro směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES a 2009/138/ES (8), pro nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (9) a pro nařízení (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010.
(9)
Příslušné legislativní akty by měly určit oblasti, v nichž mají evropské orgány dohledu pravomoc vypracovávat návrhy technických norem, a jak by měly takové normy být přijímány. Příslušné legislativní akty by měly stanovit prvky, podmínky a specifikace, jak je uvedeno v článku 290 Smlouvy o fungování EU v případě aktů v přenesené pravomoci.
(10)
V rámci identifikace oblastí, ve kterých by se měly přijmout technické normy, by se měla nalézt přiměřená rovnováha mezi vytvářením jednotného souboru harmonizovaných pravidel a zabráněním zbytečně komplikované regulaci a donucovacím opatřením. Vybranými oblastmi by měly být pouze ty oblasti, ve kterých důsledná technická pravidla pravděpodobně významně a účinně přispějí k dosažení cílů příslušných legislativních aktů a zároveň zajistí, že Evropský parlament, Rada a Komise přijímají politická rozhodnutí v souladu se svými obvyklými postupy.
(11)
Problematika, která je předmětem technických norem, by měla být skutečně odborná, takže jejich příprava bude vyžadovat odborné znalosti odborníků v oblasti dohledu. Regulační technické normy přijaté jako akty v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování EU by měly dále rozvíjet, upřesňovat a určovat podmínky pro důslednou harmonizaci pravidel obsažených v legislativních aktech přijatých Evropským parlamentem a Radou a zároveň doplňovat či upravovat některé jiné než podstatné prvky legislativního aktu. Na druhé straně by měly prováděcí technické normy přijaté jako prováděcí akty podle článku 291 Smlouvy o fungování EU stanovit podmínky pro jednotné uplatňování legislativních aktů. Technické normy by neměly zahrnovat politická rozhodnutí.
(12)
V případě regulačních technických norem je vhodné uplatnit postup stanovený v článcích 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010. Prováděcí technické normy by měly být přijaty v souladu s postupem stanoveným v článku 15 nařízení (EU) č. 1093/2010, nařízení (EU) č. 1094/2010 a nařízení (EU) č. 1095/2010.
(13)
Regulační a prováděcí technické normy by měly přispívat k jednotnému souboru pravidel pro finanční služby, jak potvrdila Evropská rada ve svých závěrech z června 2009. Vzhledem k tomu, že některé požadavky legislativních aktů Unie nejsou plně harmonizovány, a v souladu se zásadou předběžné opatrnosti v oblasti dohledu by regulační a prováděcí technické normy, které rozvíjejí, upřesňují a určují podmínky uplatňování těchto požadavků, neměly členským státům bránit v tom, aby požadovaly dodatečné informace či ukládaly přísnější požadavky. Regulační a prováděcí technické normy by proto měly členským státům umožnit požadovat dodatečné informace či ukládat přísnější požadavky v konkrétních oblastech, v nichž uvedené legislativní akty takovou možnost nabízí.
(14)
V souladu s nařízeními (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010, by měly evropské orgány dohledu před předložením regulačních nebo prováděcích technických norem Komisi v případě potřeby uspořádat otevřené veřejné konzultace o regulačních nebo prováděcích technických normách a provést analýzu případných souvisejících nákladů a přínosů.
(15)
Regulační a prováděcí technické normy by měly stanovit přechodná opatření podléhající přiměřeným lhůtám, pokud by náklady na okamžité provedení byly ve srovnání se souvisejícími přínosy nadměrné.
(16)
V okamžiku přijetí této směrnice již probíhá práce související s přípravou a konzultacemi, které se vztahují k prvnímu souboru opatření k provádění rámcových pravidel podle směrnice 2009/138/ES. V zájmu brzké finalizace těchto opatření je vhodné umožnit na přechodnou dobu Komisi přijímat regulační technické normy uvedené v této směrnici v souladu s postupem pro přijímání aktů v přenesené pravomoci. Jakékoli změny těchto aktů v přenesené pravomoci nebo, po uplynutí přechodného období, jakýchkoli regulačních technických norem k provádění směrnice 2009/138/ES by měly být přijímány postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
(17)
Dále je vhodné, aby bylo orgánu EIOPA, po uplynutí přechodného období dvou let, umožněno navrhnout aktualizaci řady aktů v přenesené pravomoci v podobě regulačních technických norem. Tato aktualizace by měla být omezena na technické aspekty příslušných aktů v přenesené pravomoci a neměla by představovat strategická či politická rozhodnutí.
(18)
Zatímco orgán EIOPA by měl při přípravě a vypracovávání regulačních technických norem přizpůsobit akty v přenesené pravomoci technickému vývoji na finančních trzích, Komise by měla zajistit, aby byly informace o působnosti těchto návrhů regulačních technických norem předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(19)
Nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 stanoví mechanismus pro urovnávání sporů mezi vnitrostátními orgány dohledu. V případě, že vnitrostátní orgán dohledu nesouhlasí s postupem nebo obsahem opatření či s nečinností jiného vnitrostátního orgánu dohledu v oblastech uvedených v legislativních aktech Unie v souladu s uvedenými nařízeními a tyto příslušné legislativní akty vyžadují spolupráci, koordinaci nebo společné rozhodování vnitrostátních orgánů dohledu z více než jednoho členského státu, měl by dotčený evropský orgán dohledu na žádost dotčeného vnitrostátního orgánu dohledu pomoci orgánům dosáhnout dohody ve lhůtě stanovené evropským orgánem dohledu, která zohledňuje veškeré relevantní lhůty v příslušných právních předpisech a naléhavost a složitost sporu. Pokud takový spor přetrvává, měl by být evropský orgán dohledu oprávněn záležitost urovnat.
(20)
Nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 vyžadují, aby případy, v nichž lze použít mechanismu pro urovnávání sporů mezi vnitrostátními orgány dohledu, byly uvedeny v odvětvových právních předpisech. Tato směrnice by měla vymezit první soubor takových případů v odvětví pojišťoven a zajišťoven a neměla by jí být dotčena možnost doplnit v budoucnu další případy. Tato směrnice by neměla evropským orgánům dohledu bránit v tom, aby jednaly v souladu s jinými pravomocemi, či v tom, aby plnily své úkoly uvedené v nařízeních (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010, včetně nezávazného vyjednávání a podílu na jednotném, účinném a efektivním uplatňování práva Unie. Vedle toho jsou v těch oblastech, kde již příslušné právo zavedlo určitou formu nezávazného vyjednávání nebo kde existují lhůty k přijetí společných rozhodnutí jedním či více vnitrostátními orgány dohledu, zapotřebí změny s cílem zajistit jasnost a minimální narušení procesu přijímání společného rozhodnutí, avšak takovým způsobem, aby v případě potřeby evropské orgány dohledu mohly spory vyřešit. Závazný postup pro urovnávání sporů má řešit situace, kdy vnitrostátní orgány dohledu nemohou mezi sebou vyřešit procedurální či věcné otázky týkající se souladu s právem Unie.
(21)
Tato směrnice by tudíž měla vymezit situace, ve kterých může vznikat potřeba řešit procedurální nebo věcnou otázku týkající se souladu s právem Unie a vnitrostátní orgány dohledu přitom nemusí být schopny danou záležitost vyřešit samy. V takových situacích by měl jeden z příslušných vnitrostátních orgánů dohledu předložit záležitost příslušnému evropskému orgánu dohledu. Tento evropský orgán dohledu by měl jednat v souladu se svým zřizovacím nařízením a s touto směrnicí. Měl by mít možnost požadovat od příslušných vnitrostátních orgánů dohledu, aby za účelem urovnání dané záležitosti a zajištění souladu s právem Unie podnikly určitá opatření nebo od nich upustily, a to se závaznou platností pro tyto příslušné vnitrostátní orgány dohledu. V případech, kdy příslušný legislativní akt Unie přenechává právo rozhodování členským státům, by neměla rozhodnutí evropského orgánu dohledu nahrazovat výkon tohoto práva příslušející v souladu s právem Unie vnitrostátním orgánům dohledu.
(22)
Směrnice 2009/138/ES stanoví možnost společných rozhodnutí, pokud jde o schvalování žádostí o použití interního modelu na úrovni skupiny a dceřiných společností, schvalování žádostí s cílem, aby se na dceřiné společnosti vztahovaly články 238 a 239 uvedené směrnice, a identifikaci orgánu dohledu nad skupinou na základě jiném než na základě kritérií stanovených v článku 247 uvedené směrnice. Ve všech těchto oblastech by změna měla jasně stanovit, že v případě sporu může EIOPA spor vyřešit uplatněním procesu stanoveného v nařízení (EU) č. 1094/2010. Tento přístup ozřejmuje, že i když by orgán EIOPA neměl nahrazovat výkon vlastního rozhodnutí vnitrostátních orgánů dohledu, mělo by být možné, aby spory byly řešeny a spolupráce posílena dříve, než je vnitrostátním orgánem dohledu přijato konečné rozhodnutí nebo je vydáno určené instituci. Orgán EIOPA by měl spory řešit prostřednictvím vyjednávání mezi vnitrostátními orgány dohledu s protikladnými názory.
(23)
Nová struktura dohledu zřízená systémem ESFS bude vyžadovat, aby vnitrostátní orgány dohledu úzce spolupracovaly s evropskými orgány dohledu. Změny příslušných legislativních aktů by měly zajistit, aby plnění povinnosti sdílet informace uvedené v nařízeních (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 nebránily žádné právní překážky a aby poskytování údajů nevytvářelo zbytečnou administrativní zátěž.
(24)
Pojišťovny a zajišťovny by měly svým vnitrostátním orgánům dohledu poskytovat pouze takové informace, jež jsou relevantní pro účely dohledu, a brát v úvahu cíle dohledu, jak je stanoví směrnice 2009/138/ES. Informace týkající se úplného seznamu aktiv, které mají být poskytovány po jednotlivých položkách a jiné informace, jež mají být poskytovány častěji než jednou ročně, by měly být vyžadovány pouze v případě, kdy potřeba vnitrostátních orgánů dohledu získat dodatečné poznatky pro účely sledování finančního zdraví podniků, nebo posoudit potenciální dopady jejich rozhodnutí na finanční stabilitu, převáží nad zátěží spojenou s výpočtem a předložením těchto informací. Po posouzení povahy, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností podniku by vnitrostátní orgány dohledu měly mít pravomoc umožnit omezení četnosti a rozsahu informací, které mají být poskytovány, nebo osvobodit od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách podnik, který nepřekračuje určité prahové hodnoty. Mělo by být zajištěno, aby nejmenší podniky mohly požádat o omezení a výjimku a aby tyto podniky nepředstavovaly v členském státě více než 20 % podíl na trhu s životním a neživotním pojištěním nebo na trhu se zajištěním.
(25)
S cílem zajistit, aby informace obsažené ve zprávě pojišťovny a zajišťovny držící účast nebo pojišťovacích holdingových společností na úrovni skupiny byly přesné a úplné, neměly by vnitrostátní orgány dohledu povolovat omezení informací, které mají být poskytovány, nebo osvobozovat od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách podniky, které patří ke skupině, pokud není vnitrostátní orgán dohledu zcela přesvědčen, že podávání zpráv by bylo nevhodné vzhledem k povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností skupiny.
(26)
V oblastech, kde má Komise v současnosti podle směrnice 2009/138/ES pravomoc přijímat prováděcí opatření, přičemž tato opatření jsou nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují nebo mění některé jiné než podstatné prvky uvedené směrnice ve smyslu článku 290 Smlouvy o fungování EU, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s uvedeným článkem nebo regulační technické normy v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
(27)
Aby se při výpočtu solventnostního kapitálového požadavku (SCR) podle směrnice 2009/138/ES na základě standardního vzorce zajistilo stejné zacházení se všemi pojišťovnami a zajišťovnami, nebo se přihlédlo k vývoji na trhu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o výpočet SCR na základě standardního vzorce.
(28)
Nejsou-li rizika v dostatečné míře pokryta podmodulem, měl by být orgán EIOPA zmocněn vypracovávat návrhy regulačních technických norem, pokud jde o kvantitativní limity a kritéria použitelnosti aktiv pro SCR na základě standardního vzorce.
(29)
Aby pojišťovny a zajišťovny mohly provádět konzistentní výpočet technických rezerv podle směrnice 2009/138/ES, je třeba, aby centrální subjekt odvodil, zveřejňoval a pravidelně aktualizoval určité technické informace týkající se časové struktury bezrizikových úrokových měr a zohledňoval přitom poznatky získané na finančním trhu. Způsob, jakým se odvozuje časová struktura bezrizikových úrokových měr, by měl být transparentní. Tyto úlohy by s ohledem na jejich odbornou a pojišťovací povahu měl vykonávat orgán EIOPA.
(30)
Příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr by měla předcházet umělé volatilitě technických rezerv a použitelného kapitálu a být pobídkou ke spolehlivému řízení rizik. Volba výchozího bodu extrapolace bezrizikových úrokových měr by měla podnikům umožňovat vyrovnat s dluhopisy své toky peněz, které jsou diskontovány s neextrapolovanými úrokovými sazbami při výpočtu nejlepšího odhadu. Za podmínek podobných podmínkám v době vstupu této směrnice v platnost by měl počítat výchozí bod pro extrapolaci bezrizikových úrokových měr pro euro se splatností 20 let. Za podmínek podobných podmínkám v době vstupu této směrnice v platnost by extrapolovaná část příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr, zejména u eura, měla konvergovat takovým způsobem ke konečnému forwardovému kurzu, že u splatnosti za 40 let od výchozího bodu extrapolace se extrapolované forwardové sazby neliší o více než tři bazické body od konečného forwardového kurzu. U jiných měn než euro by měla být při stanovování výchozího bodu pro extrapolaci bezrizikových úrokových měr a příslušné doby konvergence ke konečnému forwardového kurzu vzata v úvahu charakteristická povaha místních dluhopisových a swapových trhů.
(31)
Pokud mají pojišťovny a zajišťovny v držení dluhopisy nebo jiná aktiva s podobnými charakteristikami peněžních toků do doby splatnosti, nejsou u těchto aktiv vystaveny riziku změny rozpětí mezi nákupní a prodejní cenou (spread). Aby se zabránilo tomu, že změny rozpětí mezi nákupní a prodejní cenou aktiv budou mít dopad na výši kapitálu těchto společností, mělo by jim být umožněno nastavit příslušnou časovou strukturu bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu v souladu s pohyby rozpětí u aktiv. Uplatnění takové vyrovnávací úpravy by mělo podléhat schválení orgánem dohledu a přísné požadavky na aktiva a pasiva by měly zajistit, aby pojišťovny a zajišťovny mohly mít svá aktiva v držení až do doby splatnosti. Zejména peněžní toky aktiv a pasiv by měly být vyrovnané a aktiva by se měla nahrazovat jinými za účelem zachování vyrovnané pozice pouze v případě, že se očekávané peněžní toky podstatně změnily, například při snížení kvality nebo znehodnocení dluhopisu. Pojišťovny a zajišťovny by měly zveřejnit dopad vyrovnávací úpravy na jejich finanční situaci, aby zajistily odpovídající transparentnost.
(32)
Aby se zabránilo procyklickému investičnímu chování, měly by pojišťovny a zajišťovny mít možnost upravit příslušnou časovou strukturu bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu technických rezerv s cílem zmírnit účinky přílišných výkyvů dluhopisových rozpětí. Uvedený koeficient volatility by měl být založen na referenčních portfoliích pro relevantní měny těchto pojišťoven a zajišťoven a v případě potřeby by měl zajistit reprezentativnost referenčních portfolií pro vnitrostátní pojistné trhy. Pojišťovny a zajišťovny by měly zveřejnit vliv koeficientu volatility na jejich finanční situaci, aby zajistily odpovídající transparentnost.
(33)
S ohledem na význam diskontování pro výpočet technických rezerv by směrnice 2009/138/ES měla zajistit jednotné podmínky pro volbu diskontních sazeb pojišťoven a zajišťoven. Za účelem zajištění těchto jednotných podmínek by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o stanovení příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu, základní rozpětí pro výpočet vyrovnávací úpravy a koeficientu volatility. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10). Tyto prováděcí akty by měly využívat technických informací získaných a zveřejněných orgánem EIOPA. Při přijímání těchto prováděcích aktů by se měl použít poradní postup.
(34)
Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty.
(35)
Aby byly zmírněny nežádoucí potenciální procyklické účinky, měla by být lhůta pro obnovení dodržování SCR ve výjimečných nepříznivých situacích prodloužena, a to včetně případů prudkých poklesů na finančních trzích, prostředí přetrvávajících nízkých úrokových sazeb a katastrofálních událostí s významnými důsledky, které mají dopad na pojišťovny a zajišťovny se značným podílem na trhu nebo na dotčené druhy pojištění. Orgán EIOPA by měl být odpovědný za vyhlášení výjimečných nepříznivých situací a Komisi by měla být svěřena pravomoc k přijímání opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů, které by upřesňovaly kritéria a příslušné postupy.
(36)
V souvislosti s vyrovnávací úpravou vztahující se k příslušné časové struktuře bezrizikových úrokových měr, jež byla stanovena podle této směrnice, je nutno požadavek, aby portfolio pojistných nebo zajistných závazků, na které se uplatňuje vyrovnávací úprava, a vyčleněné portfolio aktiv byly identifikovány, organizovány a spravovány odděleně od ostatních činností pojišťovny nebo zajišťovny a požadavek nepoužívat tato aktiva k pokrytí ztrát vyplývajících z jiných činností podniků chápat v ekonomickém smyslu. Nemělo by to znamenat, že členské státy musí začlenit právní koncept účelově vázaného fondu do vnitrostátních právních předpisů. Podniky, které používají vyrovnávací úpravu, by měly vymezit, uspořádat a řídit portfolio aktiv a závazků odděleně od ostatních částí obchodní činnosti, a nemělo by jim proto být povoleno krýt rizika vyplývající z jiné činnosti pomocí tohoto vyhrazeného portfolia aktiv. Zatímco toto umožňuje účinné řízení portfolia, musí se snížená přenositelnost a omezený prostor pro diverzifikaci mezi vyhrazeným portfoliem a zbytkem pojišťovny nebo zajišťovny, pro účely vyrovnávací úpravy, odrazit v úpravách vlastního kapitálu a SCR.
(37)
Rozpětí u referenčního portfolia uvedeného v této směrnici by mělo být stanoveno transparentním způsobem za použití příslušných indexů, jsou-li tyto k dispozici.
(38)
V zájmu zajištění transparentního uplatňování koeficientu volatility, vyrovnávací úpravy a přechodných opatření týkajících se bezrizikových úrokových měr a technických rezerv stanovených na základě této směrnice by pojišťovny a zajišťovny měly zveřejnit dopad neuplatňování těchto opatření na jejich finanční situaci, včetně výše technické rezervy, SCR, minimálního kapitálového požadavku (MCR) podle směrnice 2009/138/ES, základního kapitálu a výše kapitálu ke krytí MCR a SCR.
(39)
Členské státy by měly mít možnost poskytnout ve svých vnitrostátních právních předpisech svým vnitrostátním orgánům dohledu pravomoc povolit, a ve výjimečných případech zamítnout, použití koeficientu volatility.
(40)
Aby bylo zajištěno, že určité technické údaje zadávané do SCR za použití standardního vzorce jsou poskytovány jednotným způsobem, například aby se umožnila harmonizace přístupů při používání ratingů, měly by být orgánu EIOPA přidělovány specifické úkoly. Uznání ratingových agentur by mělo být konzistentní a v souladu s nařízením (ES) č. 1060/2009, nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/1013 (11) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady č. 2013/36/EU (12). Nemělo by přitom docházet k překrývání s nařízením (ES) č. 1060/2009, a proto je úloha společného výboru evropských orgánů dohledu zřízeného na základě nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 oprávněná. Orgán EIOPA by měl optimálním způsobem využívat odborné znalosti a zkušenosti orgánu ESMA. Podrobný způsob plnění takových úkolů by měl být blíže upřesněn v opatřeních, jež je třeba přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů.
(41)
Seznamy orgánů regionálních vlád a orgánů místní správy zveřejňované orgánem EIOPA by neměly být podrobnější, než je nutné k zajištění toho, aby se těmto vládám a orgánům dostalo stejného zacházení pouze tehdy, pokud jsou rizika vyplývající z expozice stejná jako u centrálních vlád.
(42)
Aby byl zajištěn harmonizovaný přístup podle směrnice 2009/138/ES pro stanovení toho, kdy lze povolit prodloužení nápravné lhůty v případech porušení SCR, měly by být upřesněny podmínky, jež zakládají výjimečně nepříznivou situaci. Orgán EIOPA by měl být odpovědný za vyhlášení výjimečných nepříznivých situací a Komise by měla být zmocněna k přijímání opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů, které by upřesňovaly kritéria a příslušné postupy, jež je třeba v takových výjimečných nepříznivých situacích dodržet.
(43)
S cílem zajistit provázanost mezi odvětvími a odstranit nesoulad mezi zájmy společností, které „přeměňují“ úvěry na obchodovatelné cenné papíry a jiné finanční nástroje (původci nebo sponzoři), a zájmy pojišťoven nebo zajišťoven, které do těchto cenných papírů nebo nástrojů investují, by měla být Komise zmocněna přijmout opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souvislosti s investicemi do přeměněných úvěrů podle směrnice 2009/138/ES, přičemž uvede nejen požadavky, ale i důsledky jejich nedodržení.
(44)
V zájmu většího sbližování postupů schvalování orgány dohledu, které jsou ve směrnici 2009/138/ES stanoveny, u parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny, politik změny modelů, zvláštních účelových jednotek a zavádění a rušení navýšení kapitálu by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci, které by upřesňovaly příslušné postupy v těchto oblastech.
(45)
Mezinárodní asociace orgánů pro dozor v pojišťovnictví usiluje o vypracování globálních norem solventnosti založených na riziku a nadále podporuje větší koordinaci a spolupráci v oblasti dohledu na mezinárodní úrovni. Ustanovení směrnice 2009/138/ES týkající se aktů Komise v přenesené pravomoci určujících rovnocennost solventnosti třetích zemí a obezřetnostních režimů jsou v souladu s cíli podporovat mezinárodní konvergenci k zavedení solventnostních režimů založených na riziku a obezřetnostních režimů. Aby se přihlédlo ke skutečnosti, že některé třetí země mohou potřebovat více času na změnu a provádění solventnostních a obezřetnostních režimů, které by plně splňovaly kritéria pro jejich uznání jako rovnocenných režimů, je nutno upřesnit podmínky týkající se zacházení s těmito solventnostními režimy třetích zemí, aby mohly být u těchto třetích zemí uznávány jako dočasně rovnocenné. Akty Komise v přenesené pravomoci určující dočasnou rovnocennost by případně měly zohledňovat mezinárodní vývoj. Pokud Komise určí, že obezřetnostní režim třetí země pro dohled nad skupinou je dočasně rovnocenný, mělo by se umožnit dodatečné oznamování orgánům dohledu s cílem zajistit ochranu pojistníků a oprávněných osob v rámci Unie.
(46)
Vzhledem ke zvláštní povaze pojistného trhu a s cílem zajistit rovné podmínky pro pojišťovny a zajišťovny se sídlem v třetích zemích - ať už má jejich mateřský podnik sídlo v Unii, nebo nemá - by Komise měla mít možnost určit, zda je třetí země dočasně rovnocenná pro účely výpočtu požadavků na solventnost skupiny a použitelného kapitálu k uspokojení těchto požadavků.
(47)
Aby se zajistilo, že zúčastněné strany budou náležitě informovány o struktuře pojišťovacích a zajišťovacích skupin, je nezbytné, aby byly informace o jejich právní, řídící a organizační struktuře zpřístupněny veřejnosti. Tyto informace by měly obsahovat přinejmenším informace o jejich názvu, druhu obchodní činnosti a zemi, kde byly zřízeny dceřiné společnosti, důležitých přidružených společnostech a významných pobočkách.
(48)
Rozhodnutí Komise o úplné nebo dočasné rovnocennosti solventnosti třetí země nebo obezřetnostního režimu by měla vzít v příslušných případech v úvahu existenci, trvání a povahu přechodných opatření v těchto režimech třetích zemí.
(49)
Aby evropské družstevní společnosti zřízené nařízením Rady (ES) č. 1435/2003 (13) mohly poskytovat pojišťovací a zajišťovací služby, je nutné rozšířit seznam povolených právních forem pojišťoven a zajišťoven v rámci směrnice 2009/138/ES tak, aby zahrnoval Evropskou družstevní společnost.
(50)
Měla by být přizpůsobena částka (v eurech) dolní meze MCR pro pojišťovny a zajišťovny. Tato potřeba plyne z periodické úpravy stávajících dolních mezí kapitálového požadavku, aby takové podniky mohly zohlednit inflaci.
(51)
Výpočet SCR u zdravotního pojištění by měl odrážet vnitrostátní systémy vyrovnávání a měl by také brát v úvahu změny ve vnitrostátních zdravotnických právních předpisech, protože ty jsou základní součástí systému pojištění na těchto vnitrostátních trzích v oblasti zdravotnictví.
(52)
Některé prováděcí pravomoci stanovené podle článku 202 Smlouvy o založení Evropského společenství by měly být nahrazeny vhodnými ustanoveními podle článku 290 Smlouvy o fungování EU.
(53)
Sjednocení postupů projednávání ve výborech se Smlouvou o fungování EU, a zejména s článkem 290 této Smlouvy, by mělo být prováděno jednotlivě případ od případu. Aby byl zohledněn technický vývoj na finančních trzích a aby byly upřesněny požadavky stanovené ve směrnicích ve znění této směrnice, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Akty v přenesené pravomoci by zejména měly být přijímány s ohledem na podrobnosti týkající se požadavků řízení, oceňování, oznamování orgánům dohledu a zveřejňování informací, určení a zařazení kapitálu, standardního vzorce pro výpočet SCR (včetně všech následných změn v oblasti navýšení kapitálového požadavku) a volby metod a předpokladů pro výpočet technických rezerv.
(54)
V prohlášení č. 39 k článku 290 Smlouvy o fungování EU připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu, vzala tato konference na vědomí, že Komise hodlá při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb i nadále konzultovat s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(55)
Evropský parlament a Rada by měly proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit případné námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by mělo být možno prodloužit tuto lhůtu o tři měsíce v případě, že se jedná o oblasti významného zájmu. Evropský parlament a Rada by rovněž měly mít možnost oznámit ostatním institucím svůj záměr nevyslovit námitky. Takové časné schválení aktů v přenesené pravomoci je zejména vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě, že v základním aktu existují harmonogramy, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(56)
Ve světle finanční krize a procyklických mechanismů, které přispěly k jejímu vzniku a zhoršily její působení, vypracovaly Rada pro finanční stabilitu, Basilejský výbor pro bankovní dohled a skupina G20 doporučení na zmírnění procyklických účinků finanční regulace. Tato doporučení mají přímý význam pro pojišťovny a zajišťovny jako důležité součásti finančního systému.
(57)
V zájmu dosažení jednotného používání této směrnice a zajištění makroobezřetnostního dohledu v celé Unii je vhodné, aby Evropská rada pro systémová rizika, která byla zřízena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 (14), vypracovala zásady přímo pro hospodářství Unie.
(58)
Finanční krize ukázala, že finanční instituce velmi podcenily úroveň úvěrových rizik protistran spojených s OTC („over-the-counter“) deriváty. To přimělo G20, aby v září 2009 vyzvala, aby byly OTC deriváty více zúčtovány prostřednictvím ústředních protistran. Dále požádala, aby se na OTC deriváty, které nebyly zúčtovány ústřední protistranou, vztahovaly vyšší kapitálové požadavky, což by správně odráželo vyšší rizika s nimi spojená.
(59)
Standardní vzorec pro výpočet SCR by měl posuzovat expozice vůči způsobilým ústředním protistranám v souladu s posuzováním takových expozic v kapitálových požadavcích u úvěrových institucí a finančních institucí, jak jsou definovány v čl. 4 odst. 1 nařízení Rady (EU) č. 575/2013, a to zejména s ohledem na rozdíly v posuzování mezi způsobilými ústředními protistranami a ostatními protistranami.
(60)
Aby bylo zajištěno, že cíl dlouhodobého udržitelného růstu Unie a cíle směrnice 2009/138/ES, jež jsou primárně zaměřeny na ochranu pojistníků a také na zajištění finanční stability, budou nadále plněny, měla by Komise přezkoumat vhodnost metod, předpokladů a standardních parametrů používaných při výpočtu standardního vzorce SCR do pěti let od zahájení uplatňování směrnice 2009/138/ES. Přezkum by měl vycházet především z celkových zkušeností pojišťoven a zajišťoven, jež používaly standardní vzorec SCR během přechodného období. Přezkum by měl rovněž posoudit výkonnost všech tříd aktiv a finančních nástrojů, chování investorů, kteří do těchto aktiv a finančních nástrojů investovali, a vývoj mezinárodních standardů v oblasti finančních služeb. Je potřeba upřednostnit přezkum standardních parametrů u některých tříd aktiv, například u cenných papírů s pevným výnosem a u dlouhodobých investic do infrastruktury.
(61)
V zájmu hladkého přechodu na nový režim podle směrnice 2009/138/ES je nezbytné stanovit možnost postupného zavádění a zvláštní přechodná opatření. Přechodná opatření by měla zabránit narušení trhu a omezit vzájemný přesah ve vztahu ke stávajícím produktům, jakož i zajistit dostupnost pojišťovacích produktů. Přechodná opatření by měla pojišťovny a zajišťovny podněcovat k tomu, aby co nejdříve splnily konkrétní požadavky nového režimu.
(62)
Je nezbytné stanovit přechodný režim pro zaměstnanecké penzijní pojištění, jež zajišťují pojišťovny podle článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (15), po dobu, kdy Komise provádí revizi uvedené směrnice. Přechodný režim by měl skončit, jakmile změny směrnice 2003/41/ES vstoupí v platnost.
(63)
Nehledě na předpokládané uplatňování směrnice 2009/138/ES, a to zejména pro účely posouzení týkajících se schvalování interních modelů, doplňkového kapitálu, zařazení kapitálu, parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny, zvláštních účelových jednotek, podmodulu akciového rizika založeného na trvání a přechodných ustanovení o výpočtu nejlepšího odhadu s ohledem na závazky pojišťoven nebo zajišťoven, které odpovídají zaplacenému pojistnému u stávajících smluv, by směrnice Rady 64/225/EHS (16), 73/239/EHS (17), 73/240/EHS (18), 76/580/EHS (19), 78/473/EHS (20), 84/641/EHS (21), 87/344/EHS (22), 88/357/EHS (23) a 92/49/EHS (24) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES (25), 2001/17/ES (26), 2002/83/ES (27) a 2005/68/ES (28) (souhrnně uváděné jako „Solventnost I“), ve znění aktů uvedených v části A přílohy VI směrnice 2009/138/ES, měly nadále platit až do konce roku 2015.
(64)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici a ke směrnici 2009/138/ES považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(65)
Jelikož cílů této směrnice, totiž zlepšení fungování vnitřního trhu prostřednictvím zajištění vysoké, efektivní a jednotné úrovně obezřetnostní regulace a dohledu, ochrany pojistníků a oprávněných osob, a tím i podniků a spotřebitelů, ochrany integrity, účinnosti a správného fungování finančních trhů, udržování stability finančního systému a posilování mezinárodní koordinace dohledu, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich z důvodu rozsahu opatření může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(66)
Směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2003/71/ES
Směrnice 2003/71/ES se mění takto:
1)
V čl. 5 odst. 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Pokud nejsou konečné podmínky nabídky zahrnuty v základním prospektu ani dodatku, jsou investorům zpřístupněny, zapsány u příslušného orgánu domovského členského státu a oznámeny tímto příslušným orgánem příslušnému orgánu hostitelského členského státu (hostitelských členských států) co nejdříve od okamžiku provedení veřejné nabídky a pokud možno před započetím veřejné nabídky nebo před přijetím k obchodování. Příslušný orgán domovského členského státu sdělí konečné podmínky Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy). Konečné podmínky obsahují pouze informace, které se týkají popisu cenných papírů, a neslouží k doplnění základního prospektu. V takových případech se použije čl. 8 odst. 1 písm. a).“
2)
V článku 11 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s tímto článkem vypracuje Evropský orgán dohledu (Evropský orgánu pro cenné papíry a trhy) návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí údaje začleňované ve formě odkazu.
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 1. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“
3)
V článku 13 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
„7. Za účelem zajištění důsledné harmonizace schvalování prospektů vypracuje Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí postupy pro schvalování prospektu a podmínek, za nichž lze lhůty upravit.
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 1. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“
4)
V článku 14 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
„8. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s tímto článkem vypracuje Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí ustanovení týkající se zveřejnění prospektu v odstavcích 1 až 4.
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 1. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“
5)
V článku 15 se odstavec 7 nahrazuje tímto:
„7. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s tímto článkem vypracuje Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí ustanovení týkající se šíření inzerátů oznamujících záměr veřejně nabídnout cenné papíry nebo přijetí k obchodování na regulovaném trhu, zejména předtím, nežli byl prospekt zpřístupněn veřejnosti nebo než bylo zahájeno upisování, a ve kterém upřesní ustanovení uvedená v odstavci 4.
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 1. července 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.“
6)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 31a
Zaměstnanci a zdroje Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy)
Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) posoudí personální a finanční potřeby vyplývající z toho, že se ujme svých pravomocí a povinností v souladu s touto směrnicí, a předloží v souvislosti s výše uvedeným zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.“
Článek 2
Změny směrnice 2009/138/ES
Směrnice 2009/138/ES se mění takto:
1)
Článek 13 se mění takto:
a)
za bod 32 se vkládá nový bod, který zní:
„(32a)
‚způsobilou ústřední protistranou‘ se rozumí ústřední protistrana, jež byla buď povolena v souladu s článkem 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.648/2012 (29), nebo uznána v souladu s článkem 25 uvedeného nařízení;
b)
doplňuje se nový bod, který zní:
„(40)
‚externí ratingovou agenturou‘ se rozumí ratingová agentura, která je registrována nebo certifikována v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 (30), nebo centrální banka vydávající ratingy, jež jsou z působnosti uvedeného nařízení vyňaty.
2)
V článku 17 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a týkající se seznamů forem stanovených v příloze III, s výjimkou bodů 28 až 29 v částech A, B i C.“
3)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 25a
Oznamování a zveřejňování povolení nebo odnětí povolení
Každé vydané nebo odňaté povolení musí být oznámeno Evropskému orgánu dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (dále jen ‚EIOPA‘ nebo ‚orgán EIOPA‘) zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (31). Název každé pojišťovny nebo zajišťovny, které bylo vydáno povolení, se zapíše do seznamu. EIOPA zveřejňuje tento seznam na svých internetových stránkách a aktualizuje jej.
4)
V článku 29 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Akty v přenesené pravomoci a regulační a prováděcí technické normy přijaté Komisí zohlední zásadu proporcionality a zajistí tak přiměřené uplatňování této směrnice, zejména ve vztahu k malým pojišťovnám.
Návrh regulačních technických norem předkládaný orgánem EIOPA v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010, návrh prováděcích technických norem předkládaný v souladu s článkem 15 uvedeného nařízení a obecné pokyny a doporučení vydané v souladu s článkem 16 uvedeného nařízení zohlední zásadu proporcionality, aby bylo zajištěno přiměřené uplatňování této směrnice, zejména ve vztahu k malým pojišťovnám.“
5)
V článku 31 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Aniž je dotčen článek 35, článek 51, čl. 254 odst. 2 a článek 256, Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a týkající se odstavce 2 tohoto článku, v nichž upřesní hlavní aspekty, o nichž se zveřejňují souhrnné statistické údaje a obsah a datum zveřejnění.
5. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavce 2 tohoto článku, a aniž je dotčen článek 35, článek 51, čl. 254 odst. 2 a článek 256, vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí šablony a struktury zveřejnění, jak je uvedeno v tomto článku.
EIOPA uvedené návrhy prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. září 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
6)
V článku 33 se doplňují nové odstavce, které znějí:
„Pokud některý orgán dohledu informuje orgány dohledu hostitelského členského státu o tom, že má v úmyslu v souladu s prvním odstavcem na místě ověřovat informace a pokud je tomuto orgánu dohledu znemožněno vykonávat své právo provádět tato ověřování na místě, nebo pokud orgány dohledu hostitelského členského státu nemohou prakticky vykonávat své právo na účast v souladu s druhým odstavcem, mohou orgány dohledu tuto záležitost postoupit orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.
V souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1094/2010 se může EIOPA účastnit kontrol na místě v případě, že jsou prováděny společně dvěma či více orgány dohledu.“
7)
Článek 35 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se úvodní věty nahrazují tímto:
„1. Členské státy požadují, aby pojišťovny a zajišťovny předkládaly orgánům dohledu informace, které jsou nezbytné pro účely dohledu, a vzaly přitom v úvahu cíle dohledu stanovené v článcích 27 a 28. Tyto informace zahrnují přinejmenším informace nezbytné pro následující kroky při provádění procesu uvedeného v článku 36:“;
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 4, pokud jsou předem stanovené lhůty uvedené v odst. 2 písm. a) bodu i) tohoto článku kratší než jeden rok, mohou příslušné orgány dohledu omezit pravidelné oznamování orgánům dohledu, pokud:
a)
předkládání těchto informací by bylo příliš zatěžující ve vztahu k povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
informace se předkládají nejméně jednou ročně.
Orgány dohledu neomezí pravidelné oznamování orgánům dohledu prováděné častěji než jednou ročně v případě pojišťoven nebo zajišťoven, které jsou součástí skupiny ve smyslu čl. 212 odst. 1 písm. c), ledaže pojišťovna nebo zajišťovna může orgánu dohledu spolehlivě prokázat, že pravidelné oznamování orgánům dohledu prováděné častěji než jednou ročně je nevhodné vzhledem k povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností skupiny.
Pravidelné oznamování orgánům dohledu se omezí pouze pojišťovnám nebo zajišťovnám, které nepředstavují více než 20 %podíl na trhu členského státu s životním nebo neživotním pojištěním nebo zajištění, přičemž podíl na trhu s neživotním pojištěním je založen na hrubém předepsaném pojistném a podíl na trhu s životním pojištěním vychází z hrubých technických rezerv.
Orgány dohledu při určování způsobilosti pojišťovny nebo zajišťovny k těmto omezením upřednostní nejmenší pojišťovny nebo zajišťovny.
7. Příslušné orgány dohledu mohou omezit pravidelné oznamování orgánům dohledu nebo osvobodit pojišťovny a zajišťovny od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách, pokud:
a)
předkládání těchto informací by bylo příliš zatěžující ve vztahu k povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
předkládání těchto informací není nezbytné pro účinný dohled nad pojišťovnou nebo zajišťovnou;
c)
osvobození od této povinnosti nenarušuje stabilitu dotyčných finančních systémů v Unii a
d)
pojišťovna nebo zajišťovna je schopna poskytnout informace v jednotlivých konkrétních případech.
Orgány dohledu neosvobodí od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách pojišťovny nebo zajišťovny, které jsou součástí skupiny ve smyslu čl. 212 odst. 1 písm. c), ledaže pojišťovna nebo zajišťovna může orgánu dohledu spolehlivě prokázat, že pravidelné vykazování po jednotlivých položkách je nevhodné vzhledem k povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností skupiny a vezmeme-li v úvahu cíl finanční stability.
Od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách se osvobodí pouze ty pojišťovny nebo zajišťovny, které nepředstavují více než 20 % podíl na trhu členského státu s životním nebo neživotním pojištěním nebo zajištěním, přičemž podíl na trhu s neživotním pojištěním je založen na hrubém předepsaném pojistném a podíl na trhu s životním pojištěním vychází z hrubých technických rezerv.
Orgány dohledu při určování způsobilosti pojišťovny nebo zajišťovny k tomuto osvobození od povinnosti upřednostní nejmenší pojišťovny nebo zajišťovny.
8. Pro účely odstavců 6 a 7 orgány dohledu v rámci procesu kontroly orgánem dohledu posoudí, zda by předkládání těchto informací bylo příliš zatěžující ve vztahu k povaze, rozsahu a komplexnosti rizik spojených s činností pojišťovny nebo zajišťovny, a přihlédnou přinejmenším k:
a)
objemu pojistného, technických rezerv a aktiv pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
volatilitě nároků a pojistného plnění, které pojišťovna nebo zajišťovna hradí;
c)
tržním rizikům, která způsobují investice pojišťovny nebo zajišťovny;
d)
úrovni koncentrace rizik;
e)
celkovému počtu odvětví životního a neživotního pojištění, pro něž je uděleno povolení;
f)
možnému dopadu řízení aktiv pojišťovny nebo zajišťovny na finanční stabilitu;
g)
systémům a strukturám pojišťovny nebo zajišťovny pro předkládání informací pro účely dohledu, a písemné koncepci uvedené v odstavci 5;
h)
vhodnosti řídícího a kontrolního systému pojišťovny nebo zajišťovny;
i)
výši kapitálu ke krytí solventnostního kapitálového požadavku a minimálního kapitálového požadavku;
j)
tomu, zda je pojišťovna nebo zajišťovna kaptivní pojišťovnou nebo zajišťovnou, která pouze kryje rizika spojená s průmyslovou nebo obchodní skupinou, k níž patří.
9. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a blíže určující informace uvedené v odstavcích 1 až 4 tohoto článku a stanoví lhůty pro předkládání těchto informací za účelem zajištění přiměřeného rozsahu sbližování, pokud jde o oznamování orgánům dohledu.
10. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se pravidelného oznamování orgánům dohledu, pokud jde o šablony pro předkládání informací orgánům dohledu uvedené v odstavcích 1 a 2.
EIOPA uvedené návrhy prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
11. Aby se posílilo soudržné a jednotné uplatňování odstavců 6 a 7 vydá EIOPA obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1094/2010, aby blíže stanovil metody, jež by se měly používat při určování tržních podílů uvedených ve třetím pododstavci odstavců 6 a 7.“
8)
Článek 37 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
orgán dohledu učiní závěr, že se rizikový profil pojišťovny nebo zajišťovny významně odchyluje od předpokladů k solventnostnímu kapitálovému požadavku, jak byl vypočítán s použitím interního modelu nebo částečného interního modelu v souladu s kapitolou VI oddílem 4 pododdílem 3, protože jistá kvantifikovatelná rizika jsou zachycena nedostatečně a úprava modelu s cílem lépe zohlednit daný rizikový profil nebyla v přiměřeném časovém úseku úspěšná;“,
ii)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„d)
pojišťovna nebo zajišťovna uplatní vyrovnávací úpravu uvedenou v článku 77b, koeficient volatility uvedený v článku 77d nebo přechodná opatření uvedená v článcích 308c a 308d a orgán dohledu dojde k závěru, že rizikový profil dané pojišťovny nebo zajišťovny se významně odchyluje od předpokladů, na nichž jsou uvedená úprava, koeficient a přechodná opatření založeny.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. V případech stanovených v odst. 1 písm. a) a b) se navýšení kapitálového požadavku vypočítá tak, aby pojišťovna nebo zajišťovna splňovala čl. 101 odst. 3.
V případech stanovených v odst. 1 písm. c) odpovídá navýšení kapitálového požadavku míře závažných rizik vyplývajících z nedostatků, které byly důvodem rozhodnutí orgánu dohledu o navýšení kapitálového požadavku.
V případech stanovených v odst. 1 písm. d) odpovídá navýšení kapitálového požadavku míře závažných rizik vyplývajících z odchylky stanovené v uvedeném odstavci.“;
c)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých blíže upřesní okolnosti, za nichž lze uložit navýšení kapitálového požadavku.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých blíže upřesní metodiku výpočtu navýšení kapitálového požadavku.
8. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se postupů pro rozhodování o uložení, výpočtu a zrušení navýšení kapitálového požadavku.
EIOPA uvedené návrhy prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. září 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci podle článku 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
9)
V čl. 38 odst. 2 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Pokud některý orgán dohledu informuje příslušný orgán členského státu poskytovatele služeb o tom, že má v úmyslu provést v souladu s tímto odstavcem inspekci na místě, nebo pokud je tomuto orgánu dohledu při provádění inspekce na místě podle prvního pododstavce znemožněno vykonávat své právo provádět inspekci na místě, může orgán dohledu tuto záležitost postoupit orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.
V souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1094/2010 má EIOPA právo účastnit se kontrol na místě v případě, že jsou prováděny společně dvěma či více orgány dohledu.“
10)
Článek 44 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud pojišťovny nebo zajišťovny použijí vyrovnávací úpravu uvedenou v článku 77b nebo koeficient volatility uvedený v článku 77d, vytvoří plán likvidity, do něhož promítnou příchozí a odchozí peněžní toky týkající se aktiv a pasiv, jichž se tyto úpravy týkají.“;
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2a. Pokud jde o řízení aktiv a závazků, pojišťovny a zajišťovny pravidelně posuzují:
a)
citlivost svých technických rezerv a použitelného kapitálu vůči předpokladům, na nichž je založena extrapolace příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr uvedené v článku 77a;
b)
pokud se uplatňuje vyrovnávací úprava podle článku 77b:
i)
citlivost svých technických rezerv a použitelného kapitálu vůči předpokladům pro výpočet vyrovnávací úpravy, včetně výpočtu základního rozpětí uvedeného v čl. 77c odst. 1 písm. b), a možný dopad nuceného prodeje aktiv na použitelný kapitál,
ii)
citlivost svých technických rezerv a použitelného kapitálu vůči změnám ve složení vyčleněného portfolia aktiv,
iii)
vliv snížení vyrovnávací úpravy na nulu;
c)
pokud se uplatňuje koeficient volatility podle článku 77d:
i)
citlivost svých technických rezerv a použitelného kapitálu vůči předpokladům pro výpočet koeficientu volatility a možný dopad nuceného prodeje aktiv na použitelný kapitál,
ii)
vliv snížení koeficientu volatility na nulu.
Pojišťovny a zajišťovny předloží posouzení uvedená v prvním pododstavci písm. a), b) a c) každoročně orgánu dohledu v rámci informací oznamovaných podle článku 35. V případě, kdy by snížení vyrovnávací úpravy nebo koeficientu volatility na nulu mělo za následek nedodržení solventnostního kapitálového požadavku, předloží pojišťovna nebo zajišťovna také analýzu opatření, která by mohla v takové situaci uplatnit s cílem opětovně dosáhnout úrovně použitelného kapitálu kryjícího solventnostní kapitálový požadavek nebo snížit svůj rizikový profil, aby bylo obnoveno dodržování solventnostního kapitálového požadavku.
Pokud se uplatňuje koeficient volatility uvedený v článku 77d, písemná koncepce řízení rizik uvedená v čl. 41 odst. 3 zahrnuje koncepci týkající se kritérií pro použití koeficientu volatility.“;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„4a. Aby se předešlo přílišné závislosti na externích ratingových agenturách, pokud pojišťovny nebo zajišťovny používají hodnocení externích ratingových agentur k výpočtu technických rezerv a solventnostního kapitálového požadavku, posoudí pojišťovny nebo zajišťovny jako součásti řízení rizik vhodnost těchto externích úvěrových hodnocení a využijí dodatečného hodnocení, aby, kdykoli je to v praxi možné, předešly automatické závislosti na externím hodnocení.
Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto odstavce, vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se postupů pro posuzování externích úvěrových hodnocení.
EIOPA uvedené návrhy prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v druhém pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
11)
V článku 45 se vkládá nový odstavec, který zní:
„2a. Pokud pojišťovna nebo zajišťovna uplatňuje vyrovnávací úpravu uvedenou v článku 77b, koeficient volatility uvedený v článku 77d nebo přechodná opatření uvedená v článcích 308c a 308d, provedou posouzení dodržování kapitálových požadavků uvedených v odstavci 1 písm. b) se zohledněním i bez zohlednění těchto úprav a přechodných opatření.“
12)
Článek 50 se nahrazuje tímto:
„Článek 50
Akty v přenesené pravomoci a regulační technické normy
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, které blíže upřesňují:
a)
prvky systémů uvedených v článcích 41, 44, 46 a 47, a zejména oblasti, na které se má vztahovat řízení aktiv a závazků a investiční koncepce, jak je uvedeno v čl. 44 odst. 2, pojišťoven a zajišťoven;
b)
funkce uvedené v článcích 44, 46, 47 a 48.
2. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souladu s tímto oddílem vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých blíže upřesní:
a)
požadavky stanovené v článku 42 a funkce, které jim podléhají;
b)
podmínky, za nichž lze externě zajišťovat služby nebo činnosti, zejména u poskytovatelů služeb, kteří mají sídlo ve třetích zemích.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
3. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s posouzením uvedeným v čl. 45 odst. 1 písm. a) vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých blíže upřesní prvky tohoto posouzení.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
13)
Článek 51 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. Pokud se uplatňuje vyrovnávací úprava podle článku 77b, popis uvedený v odst. 1 písm. d) tohoto článku obsahuje popis vyrovnávací úpravy a portfolia závazků a vyčleněných aktiv, na které se vyrovnávací úprava uplatňuje, a také kvantifikaci vlivu snížení vyrovnávací úpravy na nulu na finanční situaci dané pojišťovny nebo zajišťovny.
V popisu uvedeném v odst. 1 písm. d) se také uvede, zda pojišťovna nebo zajišťovna uplatňuje koeficient volatility podle článku 77d, a kvantifikace vlivu snížení koeficientu volatility na nulu na finanční situaci dané pojišťovny nebo zajišťovny.“;
b)
v odstavci 2 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Aniž jsou dotčena jakákoli zveřejnění povinná na základě jiných právních nebo regulativních požadavků, mohou však členské státy stanovit, že, i když je zveřejněn celkový solventnostní kapitálový požadavek podle odst. 1 písm. e) bodu ii), se navýšení kapitálového požadavku nebo dopad specifických parametrů, jejichž používání je od pojišťoven a zajišťoven požadováno v souladu s článkem 110, nemusí zveřejňovat samostatně během přechodného období, které končí nejpozději dne 31. prosince 2020.“
14)
Článek 52 se nahrazuje tímto:
„Článek 52
Informace pro Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a jeho zprávy
1. Aniž je dotčen článek 35 nařízení (EU) č. 1094/2010, požadují členské státy, aby orgány dohledu poskytovaly orgánu EIOPA každoročně tyto informace:
a)
průměrné navýšení kapitálového požadavku na jeden podnik a rozdělení navýšení kapitálového požadavku uložených orgánem dohledu v předchozím roce, měřeno jako procento solventnostního kapitálového požadavku a uváděno samostatně pro:
i)
pojišťovny a zajišťovny,
ii)
životní pojišťovny,
iii)
neživotní pojišťovny,
iv)
pojišťovny poskytující životní i neživotní pojištění,
v)
zajišťovny;
b)
pro každé zveřejnění uvedené v písmenu a) tohoto odstavce podíl navýšení kapitálového požadavku uloženého na základě čl. 37 odst. 1 písm. a), b) a c);
c)
počet pojišťoven a zajišťoven, které mají omezenu povinnost pravidelného oznamování orgánům dohledu, a počet pojišťoven a zajišťoven, které jsou osvobozeny od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách, podle čl. 35 odst. 6 a 7, spolu s objemem jejich kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv jednotlivě uvedených jako procentní podíl z celkové výše kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv pojišťoven a zajišťoven v daném členském státě;
d)
počet skupin, které mají omezenu povinnost pravidelného oznamování orgánům dohledu, a počet skupin, které jsou osvobozeny od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách, podle čl. 254 odst. 2 spolu s objemem jejich kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv jednotlivě uvedených jako procentní podíl z celkové výše kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv všech skupin.
2. EIOPA zveřejňuje každoročně tyto informace:
a)
za všechny členské státy společně celkové rozdělení navýšení kapitálového požadavku, měřeno jako procento solventnostního kapitálového požadavku, pro každou z těchto kategorií:
i)
pojišťovny a zajišťovny,
ii)
životní pojišťovny,
iii)
neživotní pojišťovny,
iv)
pojišťovny poskytující životní i neživotní pojištění,
v)
zajišťovny;
b)
za každý členský stát zvlášť rozdělení navýšení kapitálového požadavku, měřeno jako procento solventnostního kapitálového požadavku, které zahrnuje všechny pojišťovny a zajišťovny v daném členském státě;
c)
pro každé zveřejnění uvedené v písm. a) a b) tohoto odstavce podíl navýšení kapitálového požadavku podle čl. 37 odst. 1 písm. a), b) a c);
d)
pro všechny členské státy hromadně, celkový počet pojišťoven a zajišťoven a skupin, které mají omezenu povinnost pravidelného oznamování orgánům dohledu, a celkový počet pojišťoven a zajišťoven a skupin, které jsou osvobozeny od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách, podle čl. 35 odst. 6 a 7 a čl. 254 odst. 2, spolu s výší jejich kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv uvedených jako procentní podíl z celkové výše kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv všech pojišťoven a zajišťoven a skupin;
e)
pro každý členský stát samostatně počet pojišťoven a zajišťoven a skupin, které mají omezenou povinnost pravidelného oznamování orgánům dohledu, a počet pojišťoven a zajišťoven a skupin, které jsou osvobozeny od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách, podle čl. 35 odst. 6 a 7 a čl. 254 odst. 2, spolu s výší jejich kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv uvedeným jako procentní podíl z celkové výše kapitálových požadavků, pojistného, technických rezerv a aktiv všech pojišťoven a zajišťoven a skupin daného členského státu.
3. EIOPA poskytuje Evropskému parlamentu, Radě a Komisi informace uvedené v odstavci 2 spolu se zprávou nastiňující stupeň sbližování dohledu v různých členských státech, pokud jde o použití navýšení kapitálového požadavku.“
15)
Článek 56 se nahrazuje tímto:
„Článek 56
Zpráva o solventnosti a finanční situaci: akty v přenesené pravomoci a prováděcí technické normy
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých blíže upřesní informace, které musí být zveřejňovány, a lhůty pro každoroční zveřejnění těchto informací v souladu s oddílem 3.
Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto oddílu, vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se postupů, formátů a šablon.
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v druhém pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
16)
V článku 58 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
„8. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s tímto oddílem může EIOPA vypracovat návrh regulačních technických norem, ve kterých stanoví úplný seznam informací uvedených v čl. 59 odst. 4, jež musí navrhovaní nabyvatelé zahrnout do svého oznámení, aniž je dotčen čl. 58 odst. 2.
Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s tímto oddílem a zohlednění budoucího vývoje vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí úpravy kritérií stanovených v čl. 59 odst. 1.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním a druhém pododstavci podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
9. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování této směrnice, může EIOPA vypracovat návrh prováděcích technických norem týkajících se postupů, formulářů a šablon používaných v rámci konzultačního procesu mezi příslušnými orgány dohledu podle článku 60.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
17)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 65a
Spolupráce s orgánem EIOPA
Členské státy zajistí, aby orgány dohledu spolupracovaly pro účely této směrnice s orgánem EIOPA v souladu s nařízením (EU) č. 1094/2010.
Členské státy zajistí, aby orgány dohledu neprodleně poskytly orgánu EIOPA veškeré informace nezbytné k tomu, aby mohl plnit své úkoly v souladu s nařízením (EU) č. 1094/2010.“
18)
Vkládá se nový článek:
„Článek 67a
Vyšetřovací pravomoci Evropského parlamentu
Články 64 a 67 nejsou dotčeny vyšetřovací pravomoci svěřené Evropskému parlamentu v článku 226 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen ‚Smlouva o fungování EU‘).“
19)
V článku 69 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Tyto informace je možné zveřejnit pouze tehdy, pokud je to nutné z důvodu obezřetnostního dohledu. Členské státy však zajistí, aby se informace obdržené podle článku 65 a čl. 68 odst. 1 a informace obdržené prostřednictvím ověřování na místě, které je uvedeno v článku 33, směly sdělovat pouze s výslovným souhlasem orgánu dohledu, od něhož informace pocházejí, nebo orgánu dohledu členského státu, ve kterém se ověřování na místě provádělo.“
20)
Článek 70 se nahrazuje tímto:
„Článek 70
Předávání informací centrálním bankám, měnovým institucím, orgánům dohledu nad platebními systémy a Evropské radě pro systémová rizika
1. Aniž jsou dotčeny články 64 až 69, orgán dohledu může předávat informace potřebné pro plnění svých úkolů:
a)
centrálním bankám Evropského systému centrálních bank (ESCB), včetně Evropské centrální banky (ECB), nebo jiným subjektům s funkcí podobnou měnovým institucím, mají-li takové informace význam pro plnění úkolů, které jim svěřují právní předpisy, včetně provádění měnové politiky a s ní spojeného poskytování likvidity, dohledu nad platebními a zúčtovacími systémy a systémy vypořádání obchodů s cennými papíry a zajišťování stability finančního systému;
b)
případně jiným vnitrostátním orgánům veřejné moci odpovědným za dohled nad platebními systémy a
c)
Evropské radě pro systémová rizika (ESRB), zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 (32), pokud mají dané informace význam pro plnění jejích úkolů.
2. V případě vzniku mimořádné situace včetně situace uvedené v článku 18 nařízení (EU) č. 1094/2010 umožní členské státy orgánům dohledu, aby informace bezodkladně sdělily centrálním bankám ESCB, včetně ECB, mají-li takové informace význam pro plnění úkolů, které jim svěřují právní předpisy, včetně provádění měnové politiky a s ní spojeného poskytování likvidity, dohledu nad platebními a zúčtovacími systémy a systémy vypořádání obchodů s cennými papíry a zajišťování stability finančního systému, a ESRB, mají-li informace význam pro plnění jejích úkolů.
3. Tyto orgány a subjekty mohou také sdělovat orgánům dohledu informace, které potřebují pro účely článku 67. Informace obdržené v této souvislosti podléhají povinnosti profesního tajemství stanovené v tomto oddílu.
21)
Článek 71 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členské státy zajistí, aby orgány dohledu při plnění svých povinností zohlednily sbližování v oblasti nástrojů dohledu a postupů dohledu při uplatňování požadavků právních a správních předpisů přijatých podle této směrnice. Za tímto účelem členské státy zajistí, aby:
a)
se orgány dohledu účastnily činností orgánu EIOPA;
b)
orgány dohledu vynaložily veškeré úsilí, aby se řídily obecnými pokyny a doporučeními vydanými orgánem EIOPA v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1094/2010 a uvedly, z jakého důvodu tak nečiní;
c)
vnitrostátní pravomoci udělené orgánům dohledu nebránily těmto orgánům ve výkonu povinností plynoucích z členství v orgánu EIOPA nebo podle této směrnice.“;
b)
odstavec 3 se zrušuje.
22)
V článku 75 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví metody a předpoklady, které se použijí pro oceňování aktiv a závazků stanovených v odstavci 1.
3. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s oceňováním aktiv a závazků vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí:
a)
v míře, v jaké akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 2 vyžadují používání mezinárodních účetních standardů schválených Komisí v souladu s nařízením (ES) č. 1606/2002, shodu těchto účetních standardů s postupem oceňování aktiv a závazků stanoveným v odstavcích 1 a 2;
b)
metody a předpoklady, které se použijí v případech, kdy buď kótované tržní ceny nejsou dostupné, nebo mezinárodní účetní standardy schválené Komisí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 jsou buď dočasně, nebo trvale v nesouladu s postupem oceňování aktiv a závazků stanoveným v odstavcích 1 a 2;
c)
metody a předpoklady, které se použijí pro oceňování aktiv a závazků stanovených v odstavci 1, pokud akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 2 umožňují použití alternativních metod oceňování.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
23)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 77a
Extrapolace příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr
Příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr podle čl. 77 odst. 2 se stanoví na základě a v souladu s informacemi odvozenými z příslušných finančních nástrojů. Zohlední se přitom příslušné finanční nástroje s těmi dobami splatnosti, pro něž jsou trhy s těmito finančními nástroji nebo dluhopisy hluboké, likvidní a transparentní. Pro doby splatnosti, pro něž již nejsou trhy s příslušnými finančními nástroji nebo dluhopisy hluboké, likvidní a transparentní, bude příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr extrapolována.
Extrapolovaná část příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr je založena na forwardových sazbách plynule konvergujících od jedné nebo více forwardových sazeb vztahujících se k nejdelším dobám splatnosti, pro něž lze příslušný finanční nástroj a dluhopisy sledovat na hlubokém, likvidním a transparentním trhu, ke konečné forwardové sazbě.
Článek 77b
Vyrovnávací úprava u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr
1. Pojišťovny a zajišťovny mohou uplatnit vyrovnávací úpravu u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu portfolia závazků životního pojištění a zajištění, včetně důchodů vyplývajících ze smluv týkajících se neživotního pojištění nebo zajištění, za podmínky předchozího schválení orgány dohledu, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
pojišťovna nebo zajišťovna vyčlenila portfolio aktiv, které se skládá z dluhopisů a jiných aktiv s podobnými charakteristikami peněžních toků, ke krytí nejlepšího odhadu portfolia pojistných nebo zajistných závazků a zachovává toto vyčlenění po dobu trvání závazků, s výjimkou případů zachování replikace očekávaných peněžních toků mezi aktivy a závazky v případech podstatné změny peněžních toků;
b)
portfolio pojistných nebo zajistných závazků, na které se uplatňuje vyrovnávací úprava, a vyčleněné portfolio aktiv jsou identifikovány, organizovány a spravovány odděleně od ostatních činností pojišťovny nebo zajišťovny a vyčleněné portfolio aktiv nelze použít k pokrytí ztrát vyplývajících z jiných činností pojišťovny nebo zajišťovny;
c)
očekávané peněžní toky vyčleněného portfolia aktiv replikují očekávané peněžní toky portfolia pojistných nebo zajistných závazků ve stejné měně a jakýkoli nesoulad nezpůsobuje riziko, které by mohlo být podstatné v porovnání s riziky spojenými s činností pojišťovny nebo zajišťovny, na které se daná vyrovnávací úprava uplatňuje;
d)
smlouvy, které tvoří portfolio pojistných nebo zajistných závazků, nevedou k budoucím platbám pojistného nebo zajistného;
e)
jedinými upisovacími riziky spojenými s portfoliem pojistných nebo zajistných závazků jsou riziko dlouhověkosti, riziko nákladů, riziko revize a riziko úmrtnosti;
f)
pokud upisovací riziko spojené s daným portfoliem pojistných nebo zajistných závazků zahrnuje riziko úmrtnosti, nezvýší se hodnota nejlepšího odhadu portfolia pojistných nebo zajistných závazků o více než 5 %, je-li použit parametr pro výpočet solventnostního kapitálového požadavku k riziku úmrtnosti, který je kalibrován v souladu s čl. 101 odst. 2 až 5;
g)
smlouvy, které tvoří portfolio pojistných nebo zajistných závazků, nezahrnují žádné opce pro pojistníka nebo pouze právo na odbytné, pokud hodnota odbytného nepřesahuje hodnotu aktiv oceněnou v souladu s článkem 75, která kryjí pojistné nebo zajistné závazky v době uplatnění práva na odbytné;
h)
peněžní toky z vyčleněného portfolia aktiv jsou fixní a nemohou být změněny emitenty aktiv či třetími stranami;
i)
pojistné nebo zajistné závazky vyplývající z pojistných nebo zajišťovacích smluv nejsou rozděleny do různých částí při vytváření portfolia pojistných nebo zajistných závazků pro účely tohoto odstavce.
Bez ohledu na písmeno h) prvního pododstavce mohou pojišťovny nebo zajišťovny využít aktiv, jejichž peněžní toky jsou s výjimkou závislosti na inflaci fixní, za podmínky, že tato aktiva replikují peněžní toky portfolia pojistných nebo zajistných závazků závislých na inflaci.
V případě, že mají emitenti nebo třetí strany právo změnit peněžní toky z určitého aktiva takovým způsobem, že investor obdrží dostatečnou kompenzaci, která mu umožní získat stejné peněžní toky znovuinvestováním do aktiv rovnocenné nebo vyšší úvěrové kvality, právo změnit peněžní toky nebrání způsobilosti daného aktiva k zahrnutí do vyčleněného portfolia v souladu s písmenem h) prvního pododstavce.
2. Pojišťovny nebo zajišťovny, které uplatňují vyrovnávací úpravu na portfolio pojistných nebo zajistných závazků, se nesmí vrátit k přístupu, který nezahrnuje vyrovnávací úpravu. Pokud pojišťovna nebo zajišťovna, která uplatňuje vyrovnávací úpravu, už není schopna splnit podmínky stanovené v odstavci 1, okamžitě informuje orgán dohledu a přijme potřebná opatření k opětovnému dosažení souladu s těmito podmínkami. Pokud takováto pojišťovna nebo zajišťovna není schopna opětovně dosáhnout souladu s těmito podmínkami do dvou měsíců ode dne nesouladu, pozastaví uplatňování vyrovnávací úpravy na všechny své pojistné nebo zajistné závazky a nesmí znovu uplatňovat vyrovnávací úpravu před uplynutím lhůty dalších 24 měsíců.
3. Vyrovnávací úprava nesmí být uplatněna na pojistné nebo zajistné závazky, u nichž příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu těchto závazků zahrnuje koeficient volatility podle článku 77d nebo přechodné opatření týkající se bezrizikových úrokových měr podle článku 308c.
Článek 77c
Výpočet vyrovnávací úpravy
1. Pro každou měnu se vyrovnávací úprava podle článku 77b vypočítá v souladu s těmito zásadami:
a)
vyrovnávací úprava se musí rovnat rozdílu:
i)
roční skutečné úrokové míry vypočítané jako jediná diskontní míra, jejíž hodnota po uplatnění na peněžní toky portfolia pojistných nebo zajistných závazků je rovna hodnotě portfolia vyčleněných aktiv v souladu s článkem 75,
ii)
roční skutečné úrokové míry vypočítané jako jediná diskontní míra, jejíž hodnota po uplatnění na peněžní toky portfolia pojistných nebo zajistných závazků je rovna hodnotě nejlepšího odhadu portfolia pojistných nebo zajistných závazků při zohlednění časové hodnoty peněz použitím základní časové struktury bezrizikových úrokových měr;
b)
vyrovnávací úprava nesmí zahrnovat základní rozpětí odrážející rizika pojišťovny nebo zajišťovny;
c)
bez ohledu na písmeno a) musí být základní rozpětí v případě nutnosti zvýšeno s cílem zajistit, aby vyrovnávací úprava pro aktiva s úvěrovou kvalitou nižší než investiční stupeň nepřekračovala vyrovnávací úpravu pro aktiva s úvěrovou kvalitou na investičním stupni a stejného trvání a třídy aktiv;
d)
využití externích úvěrových hodnocení při výpočtu vyrovnávací úpravy musí být v souladu s čl. 111 odst. 1 písm. n).
2. Pro účely odst. 1 písm. b) je základní rozpětí:
a)
rovno součtu těchto položek:
i)
úvěrového rozpětí odpovídajícího pravděpodobnosti znehodnocení aktiv,
ii)
úvěrového rozpětí odpovídajícího pravděpodobnosti ztráty v důsledku snížení kvality aktiv;
b)
v případě expozic vůči centrálním vládám členských států nebo centrálním bankám nejméně 30 % dlouhodobého průměru rozpětí nad bezrizikovou úrokovou mírou týkající se aktiv se stejnou dobou trvání, úvěrové kvality a třídy aktiv, jak je sledováno na finančních trzích;
c)
v případě aktiv jiných než expozice vůči centrálním vládám členských států nebo centrálním bankám nejméně 35 % dlouhodobého průměru rozpětí nad bezrizikovou úrokovou mírou týkající se aktiv se stejnou dobou trvání, úvěrové kvality a třídy aktiv, jak je sledováno na finančních trzích.
Pravděpodobnost znehodnocení uvedená v písm. a) bodu i) prvním pododstavci je založena na dlouhodobé statistice ztrát, která je relevantní pro aktivum ve vztahu k jeho trvání, úvěrové kvalitě a třídě aktiv.
Pokud nelze ze statistiky ztrát uvedené v druhém pododstavci vyvodit žádné spolehlivé úvěrové rozpětí, rovná se základní rozpětí podílu dlouhodobého průměru rozpětí nad bezrizikovou úrokovou mírou uvedenému v písmenech b) a c).
Článek 77d
Koeficient volatility u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr
1. Členské státy mohou požadovat předchozí schválení orgánů dohledu k tomu, aby pojišťovny a zajišťovny mohly uplatnit koeficient volatility u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu podle čl. 77 odst. 2.
2. Pro každou příslušnou měnu je koeficient volatility u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr založen na rozpětí mezi úrokovou sazbou, jíž by bylo možno dosáhnout z aktiv zahrnutých do referenčního portfolia pro danou měnu, a sazbami příslušné základní časové struktury bezrizikových úrokových měr pro danou měnu.
Referenční portfolio pro určitou měnu musí být reprezentativní pro aktiva, která jsou denominována v dané měně a do nichž pojišťovny a zajišťovny investovaly ke krytí nejlepšího odhadu pojistných nebo zajistných závazků denominovaných v dané měně.
3. Výše koeficientu volatility u bezrizikových úrokových měr odpovídá 65 % rozpětí pro příslušnou měnu očištěného o riziko.
Rozpětí pro příslušnou měnu očištěné o riziko se vypočítá jako rozdíl mezi rozpětím uvedeným v odstavci 2 a podílem tohoto rozpětí, které je možno přiřadit realistickému hodnocení očekávaných ztrát nebo neočekávaných úvěrových nebo jiných rizik z aktiv.
Koeficient volatility se použije pouze u příslušných bezrizikových úrokových měr časové struktury, které nejsou odvozeny extrapolací v souladu s článkem 77a. Extrapolace příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr vychází z takto upravených bezrizikových úrokových měr.
4. Pro každou příslušnou zemi se koeficient volatility u bezrizikových úrokových měr podle odstavce 3 pro měnu dané země ještě před uplatněním 65 % faktoru zvýší o rozdíl mezi rozpětím pro příslušnou zemi očištěným o riziko a dvojnásobkem rozpětí pro příslušnou měnu očištěného o riziko, je-li tento rozdíl kladný a rozpětí pro příslušnou zemi očištěné o riziko je vyšší než 100 bazických bodů. Takto zvýšený koeficient volatility se použije při výpočtu nejlepšího odhadu pojistných nebo zajistných závazků vyplývajících z produktů prodávaných na pojistném trhu v dané zemi. Rozpětí pro příslušnou zemi očištěné o riziko se vypočte stejným způsobem jako rozpětí pro příslušnou měnu dané země očištěné o riziko, ale je založeno na referenčním portfoliu, které je reprezentativní pro aktiva, do nichž pojišťovny a zajišťovny investovaly ke krytí nejlepšího odhadu pojistných nebo zajistných závazků vyplývajících z produktů prodávaných na pojistném trhu v dané zemi a denominovaných v měně dané země.
5. Koeficient volatility nesmí být uplatněn na pojistné nebo zajistné závazky, u nichž příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu těchto závazků zahrnuje vyrovnávací úpravu podle článku 77b.
6. Odchylně od článku 101 nepokrývá solventnostní kapitálový požadavek riziko ztráty primárního kapitálu v důsledku změn koeficientu volatility.
Článek 77e
Technické informace získané Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění
1. EIOPA stanoví a zveřejní pro každou příslušnou měnu alespoň čtvrtletně tyto technické informace:
a)
příslušnou časovou strukturu bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu podle čl. 77 odst. 2, bez jakékoli vyrovnávací úpravy nebo koeficientu volatility;
b)
pro každé příslušné trvání, úvěrovou kvalitu a třídu aktiv základní rozpětí pro výpočet vyrovnávací úpravy podle čl. 77c odst. 1 písm. b);
c)
pro každý příslušný vnitrostátní pojistný trh koeficient volatility u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr podle čl. 77d odst. 1.
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu, může Komise přijmout prováděcí akty, ve kterých stanoví pro každou příslušnou měnu technické informace uvedené v odstavci 1. Tyto prováděcí akty by měly využívat uvedené informace.
Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 301 odst. 2.
V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech týkajících se dostupnosti příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr, přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty postupem uvedeným v čl. 301 odst. 3.
3. Pokud jsou technické informace uvedené v odstavci 1 přijaty Komisí v souladu s odstavcem 2, použijí pojišťovny a zajišťovny tyto technické informace při výpočtu nejlepšího odhadu podle článku 77, vyrovnávací úpravy podle článku 77c a koeficientu volatility podle článku 77d.
U měn a vnitrostátních trhů, pro něž není v prováděcích aktech podle odstavce 2 stanoven koeficient uvedený v odst. 1 písm. c), se na příslušnou časovou strukturu bezrizikových úrokových měr pro výpočet nejlepšího odhadu neuplatní žádný koeficient volatility.
Článek 77f
Přezkum opatření týkajících se dlouhodobých záruk a opatření týkajících se akciového rizika
1. EIOPA každoročně a až do 1. ledna 2021 podává zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi o dopadu uplatňování článků 77a až 77e a článku 106, čl. 138 odst. 4 a článků 304, 308c a 308d, včetně aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých podle nich.
Orgány dohledu během výše uvedeného období poskytují orgánu EIOPA každoročně informace o:
a)
dostupnosti dlouhodobých záruk u produktů pojištění na svých vnitrostátních trzích a chování pojišťoven a zajišťoven jako dlouhodobých investorů;
b)
počtu pojišťoven a zajišťoven, které uplatňují vyrovnávací úpravu, koeficient volatility, prodloužení nápravné lhůty podle čl. 138 odst. 4), podmodul akciového rizika založeného na trvání a přechodná opatření uvedená v článcích 308c a 308d;
c)
dopadu vyrovnávací úpravy, koeficientu volatility, mechanismu symetrické úpravy akciového kapitálového požadavku, podmodulu akciového rizika založeného na trvání a přechodných opatření uvedených v článcích 308c a 308d na finanční situaci pojišťoven a zajišťoven, a to jak na celostátní úrovni, tak anonymně pro každou pojišťovnu či zajišťovnu;
d)
vlivu vyrovnávací úpravy, koeficientu volatility, mechanismu symetrické úpravy akciového kapitálového požadavku a podmodulu akciového rizika založeného na trvání na investiční chování pojišťoven a zajišťoven a zda tím nevzniká nežádoucí kapitálová úleva;
e)
vlivu jakéhokoli prodloužení nápravné lhůty podle čl. 138 odst. 4 na úsilí pojišťoven a zajišťoven opětovně dosáhnout úrovně použitelného kapitálu kryjícího solventnostní kapitálový požadavek nebo snížit svůj rizikový profil, aby bylo zajištěno dodržování solventnostního kapitálového požadavku;
f)
pokud pojišťovny a zajišťovny uplatňují přechodná opatření uvedená v článcích 308c a 308d, zda dodržují plány postupného zavádění podle článku 308e, a jaké jsou vyhlídky na menší závislost na těchto opatřeních, včetně opatření, která přijaly, popřípadě se očekává, že přijmou, pojišťovny a zajišťovny a orgány dohledu, s přihlédnutím k regulačnímu prostředí v daném členském státě.
2. EIOPA, případně po konzultaci s ESRB a po provedení veřejných konzultací, předloží Komisi stanovisko k posouzení uplatňování článků 77a až 77e a článku 106, čl. 138 odst. 4 a článků 304, 308c a 308d, včetně aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých podle nich. Toto posouzení se provádí ve vztahu k dostupnosti dlouhodobých záruk na pojistné produkty, chování pojišťoven a zajišťoven jako dlouhodobých investorů a obecněji ve vztahu k finanční stabilitě.
3. Na základě stanoviska předloženého orgánem EIOPA zašle Komise zprávu Evropském parlamentu a Radě nejpozději do 1. ledna 2021, popřípadě dříve, je-li to žádoucí. Zpráva se soustředí zejména na účinky na:
a)
ochranu pojistníků;
b)
fungování a stabilitu evropských pojistných trhů;
c)
na vnitřní trh, a zejména na hospodářskou soutěž a rovné podmínky na evropských pojistných trzích;
d)
rozsah, v němž životní pojišťovny pokračují ve fungování jako dlouhodobí investoři;
e)
dostupnost a cenu produktů spojených s výplatou důchodů;
f)
dostupnost a cenu konkurenčních produktů;
g)
dlouhodobé investiční strategie pojišťoven v souvislosti s produkty, na které jsou uplatňovány články 77b a 77c v poměru k těm, které jsou ve vztahu s jinými dlouhodobými zárukami;
h)
výběr spotřebitelů a informovanost spotřebitelů o riziku;
i)
stupeň diverzifikace v odvětví pojišťovnictví a v portfoliu aktiv pojišťoven a zajišťoven;
j)
finanční stabilitu.
Kromě toho zpráva bude vycházet ze zkušeností s dohledem při uplatňování článků 77a až 77e a článku 106, čl. 138 odst. 4 a článků 304, 308c a 308d, včetně aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých podle nich.
4. Zpráva Komise je v případě potřeby doplněna vhodnými legislativními návrhy.“
24)
Článek 86 se nahrazuje tímto:
„Článek 86
Akty v přenesené pravomoci a regulační a prováděcí technické normy
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví:
a)
pojistněmatematické a statistické metody výpočtu nejlepšího odhadu podle čl. 77 odst. 2;
b)
metodologie, zásady a techniky pro určení příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr, která se použije pro výpočet nejlepšího odhadu podle čl. 77 odst. 2;
c)
okolnosti, za nichž se technické rezervy vypočítají jako celek nebo jako součet nejlepšího odhadu a rizikové přirážky, jakož i metody, které se použijí v případě, kdy se technické rezervy vypočítají jako celek podle čl. 77 odst. 4;
d)
metody a předpoklady, které se použijí při výpočtu rizikové přirážky, včetně určení výše použitelného kapitálu nezbytného na zabezpečení pojistných a zajistných závazků a kalibraci sazby nákladů na kapitál podle čl. 77 odst. 5;
e)
druhy pojištění, na jejichž základě se pojistné a zajistné závazky rozčlení pro výpočet technických rezerv podle článku 80;
f)
normy, které je třeba dodržovat pro zajištění vhodnosti, úplnosti a přesnosti údajů používaných při výpočtu technických rezerv, a specifické okolnosti, za nichž by bylo vhodné použít pro výpočet nejlepšího odhadu aproximace, včetně individuálního přístupu podle článku 82;
g)
specifikace k požadavkům uvedeným v čl. 77b odst. 1 včetně metod, předpokladů a standardních parametrů používaných při výpočtu dopadu náhlé změny rizika úmrtnosti podle čl. 77b odst. 1 písm. e);
h)
specifikace k požadavkům uvedeným v článku 77c včetně předpokladů a metod uplatňovaných při výpočtu vyrovnávací úpravy a základního rozpětí;
i)
metody a předpoklady pro výpočet koeficientu volatility podle článku 77d včetně vzorce pro výpočet rozpětí uvedeného v odstavci 2 uvedeného článku.
2. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s metodami a výpočty technických rezerv vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí:
a)
metodologie, které se použijí při výpočtu úpravy dané selháním protistrany uvedené v článku 81, která má za cíl zohlednit očekávané ztráty z důvodu nesplnění závazků protistranou;
b)
případně zjednodušené metody a techniky pro výpočet technických rezerv, aby se zajistilo, že pojistněmatematické a statistické metody uvedené v písmenech a) a d) jsou úměrné povaze, rozsahu a komplexnosti rizik, která podstupují pojišťovny a zajišťovny, a to včetně kaptivních pojišťoven a zajišťoven.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
3. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování článku 77b, vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se postupů pro schvalování uplatnění vyrovnávací úpravy podle čl. 77b odst. 1.
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží Komisi do 31. října 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat tyto prováděcí technické normy v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
25)
Článek 92 se mění takto:
a)
název se nahrazuje tímto:
„Akty v přenesené pravomoci a regulační a prováděcí technické normy“
b)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s určováním kapitálu vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí kritéria pro schvalování doplňkového kapitálu orgány dohledu, v souladu s článkem 90.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
1a. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní nakládání s účastmi ve smyslu čl. 212 odst. 2 třetího pododstavce ve finančních a úvěrových institucích, pokud jde o určování kapitálu.“;
c)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„3. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování článku 90, vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se postupů používaných při schvalování doplňkového kapitálu orgány dohledu.
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží Komisi do 31. října 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
26)
Článek 97 se nahrazuje tímto:
„Článek 97
Akty v přenesené pravomoci a regulační technické normy
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví seznam položek kapitálu, a to včetně položek uvedených v článku 96, u nichž se má za to, že splňují kritéria stanovená v článku 94, jenž u každé položky kapitálu obsahuje přesný popis rysů, kterými se určilo její zařazení.
2. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti se zařazením kapitálu vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí metody, které použijí orgány dohledu při schvalování posouzení a zařazení položek kapitálu, na které se nevztahuje seznam uvedený v odstavci 1.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
Komise pravidelně přezkoumává seznam uvedený v odstavci 1 a případně jej na základě tržního vývoje aktualizuje.“
27)
Článek 99 se nahrazuje tímto:
„Článek 99
Akty v přenesené pravomoci týkající se použitelnosti kapitálu
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví:
a)
kvantitativní limity uvedené v čl. 98 odst. 1 a 2;
b)
úpravy, jež by měly být provedeny s cílem zohlednit nepřevoditelnost těch položek kapitálu, které mohou být použity pouze na krytí ztrát vzniklých u konkrétní části závazků či konkrétních rizik (účelově vázané fondy).“
28)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 109a
Harmonizované technické údaje zadávané do standardního vzorce
1. Pro účely výpočtu solventnostního kapitálového požadavku podle standardního vzorce vypracují evropské orgány dohledu prostřednictvím Společného výboru návrh prováděcích technických norem týkajících se přidělení úvěrových hodnocení externích ratingových agentur podle stupnice úvěrového hodnocení stanovené v souladu s čl. 111 odst. 1 písm. n).
Společný výbor evropských orgánů dohledu předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek k uplatňování tohoto článku a zjednodušení výpočtu modulu tržního rizika uvedeného v čl. 105 odst. 5, zjednodušení výpočtu modulu rizika selhání protistrany uvedeného v čl. 105 odst. 6, hodnocení technik snižování rizik uvedených v čl. 101 odst. 5 a výpočtu technických rezerv vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem týkajících se:
a)
seznamů regionálních vlád a místních orgánů, u kterých se s expozicemi zachází jako s expozicemi vůči centrální vládě, do jejíž pravomoci tato regionální a místní správa spadá, pokud neexistuje rozdíl v riziku mezi těmito expozicemi vzhledem ke specifickým možnostem získávání příjmů na straně regionální a místní správy a k existenci zvláštního institucionálního uspořádání, které snižuje jejich riziko selhání;
b)
akciového indexu uvedeného v čl. 106 odst. 2, v souladu s podrobnými kritérii stanovenými podle čl. 111 odst. 1 písm. c) a o);
c)
úprav, které je třeba provést v případě měn vázaných na euro v podmodulu měnového rizika uvedeného v čl. 105 odst. 5, v souladu s podrobnými kritérii pro úpravu měn vázaných na euro pro účely usnadnění výpočtu podmodulu měnového rizika stanovenými podle čl. 111 odst. 1 písm. p).
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
3. EIOPA zveřejňuje technické informace včetně informací týkajících se symetrické úpravy podle článku 106 alespoň čtvrtletně.
4. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku a pro účely zjednodušení výpočtu modulu zdravotního upisovacího rizika uvedeného v čl. 105 odst. 4 vypracuje EIOPA s přihlédnutím k výpočtům poskytnutým orgány dohledu příslušných členských států návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí standardní odchylky od specifických vnitrostátních legislativních opatření členských států, které povolují sdílení pojistného plnění v souvislosti se zdravotním rizikem mezi pojišťovnami a zajišťovnami a které splňují kritéria v odstavci 5 a veškerá další kritéria stanovená akty v přenesené pravomoci.
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
5. Prováděcí technické normy uvedené v odstavci 4 se vztahují pouze na vnitrostátní legislativní opatření členských států, která povolují sdílení pojistného plnění v souvislosti se zdravotním rizikem mezi pojišťovnami a zajišťovnami a která splňují tato kritéria:
a)
mechanismus sdílení požadavků na pojistné plnění je transparentní a před započetím ročního období, na něž se vztahuje, je v plném rozsahu specifikován;
b)
mechanismus sdílení požadavků na pojistné plnění, počet pojišťoven, které se podílejí na systému vyrovnávání zdravotních rizik (HRES), a rizikové vlastnosti podniků podléhajících tomuto systému zajišťují všem pojišťovnám, které jsou zapojeny do systému HRES, že se díky tomuto systému významnou měrou sníží volatilita ročních ztrát činností podléhajících systému HRES, jak co se týče rizika pojistného, tak rizika technických rezerv;
c)
zdravotní pojištění hrazené v rámci systému HRES je povinné a slouží jako částečná nebo úplná alternativa zdravotního pojištění poskytovaného povinným systémem sociálního zabezpečení;
d)
v případě selhání pojišťoven zapojených do systému HRES zaručí jeden nebo více správních orgánů členských států plné uspokojení požadavků pojistníků pojišťovacího podniku podléhajícího systému HRES.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, v nichž stanoví další kritéria, jež mají vnitrostátní legislativní opatření splňovat, a metodiku a požadavky pro výpočet standardních odchylek uvedených v odstavci 4 tohoto článku.“
29)
Článek 111 se nahrazuje tímto:
„Článek 111
Akty v přenesené pravomoci regulační a prováděcí technické normy týkající se článků 103 až 109
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví:
a)
standardní vzorec v souladu s články 101 a 103 až 109;
b)
jakékoli podmoduly nutné pro přesnější krytí rizik, které spadají pod příslušné moduly rizik uvedené v článku 104, jakož i jejich pozdější aktualizace;
c)
metody, předpoklady a standardní parametry, které se kalibrují na hladinu spolehlivosti uvedenou v č. 101 odst. 3 a které se použijí pro výpočet všech modulů nebo podmodulů základního solventnostního kapitálového požadavku stanoveného v článcích 104, 105 a 304, mechanismus symetrické úpravy a odpovídající časové období, vyjádřené počtem měsíců, podle článku 106 a vhodný přístup pro začlenění metody uvedené v článku 304 do výpočtu solventnostního kapitálového požadavku podle standardního vzorce;
d)
korelační parametry, v případě potřeby včetně parametrů uvedených v příloze IV, a postupy aktualizace těchto parametrů;
e)
metody a předpoklady, které se použijí pro posuzování změn rizikového profilu dotyčné pojišťovny nebo zajišťovny a pro úpravu výpočtu solventnostního kapitálového požadavku, uplatňují-li pojišťovny a zajišťovny techniky snižování rizik;
f)
kvalitativní kritéria, která techniky uvedené v písmenu e) musí splňovat, aby se zajistilo, že se riziko skutečně převedlo na třetí stranu;
fa)
metodu a parametry, které se použijí při posuzování kapitálového požadavku k riziku selhání protistrany v případě expozice vůči způsobilým ústředním protistranám, uvedené parametry, které zajistí soulad se zacházením s těmito expozicemi v případě úvěrových institucí a finančních institucí ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodů 1 a 26 nařízení (EU) č. 575/2013;
g)
metody a parametry, které se použijí při posuzování kapitálového požadavku k operačnímu riziku uvedenému v článku 107, včetně procentního limitu uvedeného v čl. 107 odst. 3;
h)
metody a úpravy, jejichž prostřednictvím se zohlední snížený rozsah diverzifikace rizika u pojišťoven a zajišťoven v souvislosti s účelově vázanými fondy;
i)
metodu, která se použije při výpočtu úpravy o schopnost technických rezerv nebo odložené daňové povinnosti absorbovat ztrátu stanovené v článku 108;
j)
podskupinu standardních parametrů v modulech životních, neživotních a zdravotních upisovacích rizik, která se může nahradit parametry specifickými pro pojišťovny nebo zajišťovny, jak je uvedeno v čl. 104 odst. 7;
k)
standardizované metody, které pojišťovny nebo zajišťovny použijí pro výpočet parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny uvedených v písmenu j), a jakákoli kritéria ohledně úplnosti, přesnosti a vhodnosti použitých údajů, která se musí splnit předtím, než je schválí orgány dohledu, společně s postupem, který je třeba při takovém schválení dodržet;
l)
zjednodušené výpočty stanovené pro určité podmoduly a rizikové moduly, jakož i kritéria, jejichž splnění se na pojišťovnách a zajišťovnách, včetně kaptivních pojišťoven a zajišťoven, požaduje, aby byly oprávněny využívat veškeré uvedené zjednodušené výpočty, jak je uvedeno v článku 109;
m)
přístup, který se má uplatnit u přidružených podniků ve smyslu článku 212 při výpočtu solventnostního kapitálového požadavku, zejména při výpočtu podmodulu akciového rizika podle čl. 105 odst. 5, s přihlédnutím k pravděpodobnému snížení volatility hodnoty těchto přidružených podniků vyplývající ze strategické povahy těchto investic a vlivu, který mají podniky držící účast na tyto přidružené podniky;
n)
jak používat externí úvěrová hodnocení od externích ratingových agentur při výpočtu solventnostního kapitálového požadavku podle standardního vzorce a přidělení externích úvěrových hodnocení podle stupnice úvěrového hodnocení uvedené v čl. 109a odst. 1, což musí být v souladu s používáním externích úvěrových hodnocení od externích ratingových agentur při výpočtu kapitálových požadavků pro úvěrové instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 575/2013 a finanční instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 26 uvedeného nařízení;
o)
podrobná kritéria pro akciový index uvedený v čl. 109a odst. 2 písm. b);
p)
podrobná kritéria pro úpravy, které je třeba provést v případě měn vázaných na euro pro účely zjednodušení výpočtu podmodulu měnového rizika uvedeného v čl. 109a odst. 2 písm. c);
q)
podmínky pro kategorizaci regionálních vlád a místních orgánů uvedené v čl. 109a odst. 2 písm. a).
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí postupy orgánů dohledu pro schválení parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny uvedených v odst. 1 písm. k).
EIOPA předloží uvedený návrh prováděcích technických norem Komisi do 31. října 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
3. Do 31. prosince 2020 provede Komise posouzení vhodnosti metod, předpokladů a standardních parametrů používaných při výpočtu solventnostního kapitálového požadavku podle standardního vzorce. Toto posouzení by mělo zejména vzít v potaz výkonnost všech tříd aktiv a finančních nástrojů, chování investorů, kteří do těchto aktiv a finančních nástrojů investovali, a vývoj mezinárodních standardů v oblasti finančních služeb. Přezkoumání některých tříd aktiv může být prioritou. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž případně připojí návrhy na změnu této směrnice nebo aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů přijatých na jejím základě.
4. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti se solventnostním kapitálovým požadavkem vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí kvantitativní limity a kritéria použitelnosti aktiv v případech, kdy uvedená rizika nejsou v dostatečné míře pokryta podmodulem.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
Tyto regulační technické normy se použijí na aktiva kryjící technické rezervy, s výjimkou aktiv držených ve vztahu ke smlouvám týkajícím se životního pojištění, podle nichž nesou investiční riziko pojistníci. Tyto normy přezkoumává Komise se zřetelem k vývoji u standardního vzorce a na finančních trzích.“
30)
Článek 114 se nahrazuje tímto:
„Článek 114
Akty v přenesené pravomoci a prováděcí technické normy týkající se interních modelů solventnostního kapitálového požadavku
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví:
a)
úpravy norem stanovených v článcích 120 až 125, které je třeba provést, s přihlédnutím k omezené oblasti působnosti částečného interního modelu;
b)
způsob úplné integrace částečného interního modelu do standardního vzorce uvedeného v čl. 113 odst. 1 písm. c) pro solventnostní kapitálový požadavek a do požadavků pro používání alternativních integračních technik.
2. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých stanoví postupy pro:
a)
schvalování interního modelu v souladu s článkem 112 a
b)
schvalování významných změn interního modelu a změn v koncepci změn interního modelu podle článku 115.
EIOPA předloží uvedený návrh prováděcích technických norem Komisi do 31. října 2014.
Komisi se svěřuje pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
31)
Článek 127 se nahrazuje tímto:
„Článek 127
Akty v přenesené pravomoci týkající se článků 120 až 126
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a týkající se používání interních modelů v celé Unii v souvislosti s články 120 až 126 s cílem zlepšit posuzování rizikového profilu a řízení činnosti pojišťoven a zajišťoven.“
32)
Článek 129 se mění takto:
a)
V odst. 1 písm. d) se body i), ii) a iii) nahrazují tímto:
„i)
činí 2 500 000 EUR pro neživotní pojišťovny včetně kaptivních pojišťoven, s výjimkou případů, kdy jsou kryta všechna nebo některá rizika uvedená v jednom z odvětví 10 až 15 v části A přílohy I a kdy absolutní dolní mez činí alespoň 3 700 000 EUR;
ii)
činí 3 700 000 EUR pro životní pojišťovny, včetně kaptivních pojišťoven;
iii)
činí 3 600 000 EUR pro zajišťovny s výjimkou kaptivních zajišťoven, pro které nesmí být minimální kapitálový požadavek nižší než 1 200 000 EUR;“;
b)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy svým orgánům dohledu umožní, aby po dobu, která končí nejpozději dne 31. prosince 2017, požadovaly od pojišťoven a zajišťoven uplatňování procentních hodnot uvedených v prvním pododstavci výhradně na jejich solventnostní kapitálový požadavek vypočtený podle kapitoly VI oddílu 4 pododdílu 2.“;
c)
v odstavci 4 se za první pododstavec vkládá nový pododstavec, který zní:
„Pro účely výpočtu limitů uvedených v odstavci 3 se po pojišťovnách nebude vyžadovat, aby vypočítávaly solventnostní kapitálový požadavek čtvrtletně.“;
d)
v odstavci 5 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„5. Do 31. prosince 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o předpisech členských států a o postupech orgánů dohledu přijatých podle odstavců 1 až 4.“
33)
Článek 130 se nahrazuje tímto:
„Článek 130
Akty v přenesené pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní výpočet minimálního kapitálového požadavku stanoveného v článcích 128 a 129.“
34)
V článku 131 se v prvním odstavci slova „31. října 2012“ nahrazují slovy „31. prosince 2015“ a slova „31. října 2013“ slovy „31. prosince 2016“.
35)
Článek 135 se nahrazuje tímto:
„Článek 135
Akty v přenesené pravomoci a regulační technické normy týkající se kvalitativních požadavků
1. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní kvalitativní požadavky v těchto oblastech:
a)
určení, měření, sledování a řízení rizik vyplývajících z investic vzhledem ke čl. 132 odst. 2 prvnímu pododstavci;
b)
určení, měření, sledování a řízení specifických rizik vyplývajících z investic do derivátů a aktiv uvedených v čl. 132 odst. 4 druhém pododstavci a určení míry, do jaké se použití těchto aktiv považuje za snížení rizika nebo za účinné řízení portfolia, jak je uvedeno v čl. 132 odst. 4 třetím pododstavci.
2. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých stanoví:
a)
požadavky, které musí splnit pojišťovny a zajišťovny, které přeměňují úvěry na obchodovatelné cenné papíry a jiné finanční nástroje (původci nebo sponzoři), aby pojišťovna nebo zajišťovna směla investovat do uvedených cenných papírů nebo nástrojů vydaných po 1. lednu 2011, včetně požadavků, které zajistí, aby si původce, sponzor nebo původní věřitel průběžně ponechával podstatný čistý ekonomický podíl, který činí v každém případě nejméně 5 %;
b)
kvalitativní požadavky, které musí splnit pojišťovny nebo zajišťovny, jež do těchto cenných papírů nebo nástrojů investují;
c)
upřesnění okolností, za nichž lze v případě nedodržení požadavků stanovených podle písmen a) a b) tohoto odstavce uložit přiměřený dodatečný kapitálový požadavek, aniž by tím byl dotčen čl. 101 odst. 3.
3. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s odst. 2 písm. c) vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí metody pro výpočet zmíněného přiměřeného dodatečného kapitálového požadavku.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
36)
V článku 138 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. V případě výjimečných nepříznivých situací vyhlášených orgánem EIOPA, které mají dopad na pojišťovny a zajišťovny se značným podílem na trhu nebo na dotčené druhy pojištění, a případně po konzultaci s ESRB může orgán dohledu dotčeným pojišťovnám či zajišťovnám prodloužit lhůtu uvedenou v odst. 3 druhém pododstavci nejvýše o sedm let s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům, včetně průměrné doby trvání technických rezerv.
Aniž jsou dotčeny pravomoci orgánu EIOPA podle článku 18 nařízení (EU) č. 1094/2010, pro účely tohoto odstavce EIOPA na žádost příslušného orgánu dohledu vyhlásí, že takové výjimečné nepříznivé situace nastaly. Příslušný orgán dohledu může podat takovou žádost, pokud není pravděpodobné, že pojišťovny nebo zajišťovny s významným podílem na trhu nebo s dotčenými druhy pojištění budou schopny splnit jeden z požadavků stanovených v odstavci 3. K výjimečným nepříznivým situacím dochází tehdy, kdy na finanční situaci pojišťoven či zajišťoven s významným podílem na trhu nebo na dotčené druhy pojištění má vážný či nepříznivý dopad jedna z těchto podmínek:
a)
pokles na finančních trzích, který je nepředvídaný, strmý a prudký;
b)
prostředí přetrvávajících nízkých úrokových sazeb;
c)
katastrofická událost se značným dopadem.
EIOPA ve spolupráci s příslušným orgánem dohledu pravidelně posuzuje, zda podmínky uvedené ve druhém pododstavci stále platí. EIOPA ve spolupráci s příslušným orgánem dohledu vyhlašuje, kdy výjimečná nepříznivá situace skončila.
Dotčená pojišťovna nebo zajišťovna předloží každé tři měsíce svému orgánu dohledu zprávu o pokroku, v níž jsou uvedena přijatá opatření a dosažený pokrok s cílem opětovně dosáhnout úrovně použitelného kapitálu ke krytí solventnostního kapitálového požadavku nebo snížit svůj rizikový profil k zajištění dodržování solventnostního kapitálového požadavku.
Prodloužení podle prvního pododstavce se zruší, pokud ze zprávy o pokroku vyplývá, že nenastal žádný významný pokrok v úsilí o opětovné dosažení úrovně použitelného kapitálu ke krytí solventnostního kapitálového požadavku nebo nedošlo ke snížení rizikového profilu, aby bylo zajištěno dodržování solventnostního kapitálového požadavku ode dne, kdy bylo zjištěno nedodržení solventnostního kapitálového požadavku, do dne předložení zprávy o pokroku.“
37)
Článek 143 se nahrazuje tímto:
„Článek 143
Akty v přenesené pravomoci a regulační technické normy týkající se čl. 138 odst. 4
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých doplní druhy výjimečných nepříznivých situací a ve kterých upřesní faktory a kritéria, k nimž má EIOPA přihlédnout při vyhlašování výjimečných nepříznivých situací a k nimž mají orgány dohledu přihlédnout při stanovování prodloužení lhůty podle čl. 138 odst. 4.
2. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s čl. 138 odst. 2, čl. 139 odst. 2 a článkem 141 vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých stanoví další specifikace k ozdravnému plánu uvedenému v čl. 138 odst. 2 a k plánu financování uvedenému v čl. 139 odst. 2 a k článku 141, přičemž se patřičně snaží zamezit procyklickým účinkům.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
38)
Článek 149 se nahrazuje tímto:
„Článek 149
Změny v povaze rizik nebo závazků
Každá změna, kterou pojišťovna zamýšlí provést v informacích uvedených v článku 147, podléhá postupu stanovenému v článcích 147 a 148.“
39)
Článek 155 se mění takto:
a)
v odstavci 3 se za prvním pododstavcem vkládá nový pododstavec, který zní:
„Kromě toho mohou orgány dohledu domovského či hostitelského členského státu postoupit záležitost orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.“;
b)
odstavec 9 se nahrazuje tímto:
„9. Členské státy vyrozumí Komisi a EIOPA o počtech a typech případů, které byly odmítnuty podle článků 146 a 148 nebo v nichž byla přijata opatření podle odstavců 3 a 4 tohoto článku.“
40)
V čl. 158 odst. 2 se za prvním pododstavcem vkládá nový pododstavec, který zní:
„Vedle toho mohou orgány dohledu domovského či hostitelského členského státu postoupit záležitost orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.“
41)
Článek 159 se nahrazuje tímto:
„Článek 159
Statistické informace o přeshraničních činnostech
Každá pojišťovna musí orgánu dohledu svého domovského členského státu sdělit výši pojistného, nákladů na pojistná plnění a provizí, nesnížené o zajištění, a to zvlášť podle operací prováděných v rámci práva usazování a operací prováděných v rámci volného pohybu služeb, podle jednotlivých členských států a takto:
a)
u neživotního pojištění, podle druhu pojištění, v souladu s příslušným aktem v přenesené pravomoci;
b)
u životního pojištění, podle druhu pojištění, v souladu s příslušným aktem v přenesené pravomoci.
V případě odvětví 10 v části A přílohy I, s vyloučením odpovědnosti dopravce, informuje dotyčná pojišťovna rovněž uvedený orgán dohledu o četnosti pojistných plnění a průměrné výši nákladů na pojistná plnění.
Orgány dohledu domovského členského státu sdělí údaje uvedené v prvním a druhém pododstavci v přiměřené lhůtě a v souhrnné formě orgánům dohledu každého dotyčného členského státu, který o to požádá.“
42)
Článek 172 se nahrazuje tímto:
„Článek 172
Rovnocennost ve vztahu k zajišťovnám
1. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní kritéria pro posouzení, zda je solventnostní režim třetí země uplatňovaný na zajišťovací činnosti pojišťoven nebo zajišťoven se sídlem v uvedené třetí zemi rovnocenný se solventnostním režimem, který stanoví hlava I.
2. Splní-li určitá třetí země kritéria přijatá v souladu s odstavcem 1, může Komise s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, jimiž určí, že solventnostní režim třetí země uplatňovaný na zajišťovací činnosti pojišťoven nebo zajišťoven se sídlem v uvedené třetí zemi je rovnocenný se solventnostním režimem, který stanoví hlava I této směrnice.
Tyto akty v přenesené pravomoci podléhají pravidelnému přezkumu s cílem zohlednit veškeré významné změny v režimu dohledu uvedeném v hlavě I a v režimu dohledu v této třetí zemi.
EIOPA na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam všech třetích zemí uvedených v prvním pododstavci.
3. Pokud se podle odstavce 2 považuje solventnostní režim třetí země za rovnocenný režimu stanovenému touto směrnicí, se zajistnými smlouvami uzavřenými s pojišťovnami nebo zajišťovnami, které mají sídlo v uvedené třetí zemi, se musí nakládat stejně jako se zajistnými smlouvami uzavřenými s pojišťovnou nebo zajišťovnou, která je povolena podle této směrnice.
4. Odchylně od odstavce 2, a i když kritéria přijatá v souladu s odstavcem 1 nebyla splněna, může Komise na omezené období s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, jimiž určí, že solventnostní režim třetí země uplatňovaný na zajišťovací činnosti pojišťoven nebo zajišťoven se sídlem v uvedené třetí zemi je dočasně rovnocenný se solventnostním režimem, který stanoví hlava I, v případě, že tato třetí země splňuje alespoň následující kritéria:
a)
dala Unii závazek týkající se přijetí a uplatňování solventnostního režimu, který bude možno vyhodnotit v souladu s odstavcem 2 jako rovnocenný, a to do konce tohoto omezeného období, a k účasti v procesu posuzování rovnocennosti;
b)
za účelem splnění závazku uvedeného v písmenu a) vypracovala pracovní program;
c)
na splnění závazku uvedeného v písmenu a) přidělila dostatečný objem prostředků;
d)
uplatňuje solventnostní režim vycházející z rizik a stanoví kvantitativní a kvalitativní solventnostní požadavky a požadavky na oznamování orgánům dohledu a transparentnost;
e)
má písemnou dohodu o spolupráci a výměně důvěrných informací pro účely dohledu s orgánem EIOPA a orgány dohledu;
f)
má nezávislý systém dohledu a
g)
zavedla povinnost zachovávat profesní tajemství pro všechny osoby jednající jménem jejích orgánů dohledu, zejména co se týče výměny informací s orgánem EIOPA a s orgány dohledu.
Veškeré akty v přenesené pravomoci o dočasné rovnocennosti zohledňují v souladu s čl. 177 odst. 2 zprávy Komise. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou předmětem pravidelného přezkumu prováděného na základě zpráv o pokroku vypracovávaných příslušnou třetí zemí, které se předkládají Komisi a jež Komise posuzuje jednou ročně. Při posuzování těchto zpráv o pokroku je Komisi nápomocen orgán EIOPA.
EIOPA na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam všech třetích zemí uvedených v prvním pododstavci.
Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní podmínky stanovené v prvním pododstavci.
5. Omezené období uvedené v prvním pododstavci odstavce 4 skončí dne 31. prosince 2020 nebo ke dni, k němuž je režim dohledu třetí země v souladu s odstavcem 2 považován za rovnocenný s režimem dohledu, který stanoví hlava I, přičemž se použije datum, které je dřívější.
Toto období může být prodlouženo nejvýše o jeden rok, je-li to nezbytné k tomu, aby EIOPA a Komise provedly posouzení rovnocennosti pro účely odstavce 2.
6. Se zajistnými smlouvami uzavřenými s pojišťovnami či zajišťovnami se sídlem ve třetí zemi, jejichž režim dohledu je považován za dočasně rovnocenný v souladu s odstavcem 4, se zachází stejně jako se smlouvami podle odstavce 3. Článek 173 se vztahuje rovněž na zajišťovny se sídlem ve třetí zemi, jejichž režim dohledu je považován za dočasně rovnocenný v souladu s odstavcem 4.“
43)
Článek 176 se nahrazuje tímto:
„Článek 176
Informace od členských států Komisi a orgánu EIOPA
Orgány dohledu členských států uvědomí Komisi, EIOPA a orgány dohledu ostatních členských států o každém povolení přímého nebo nepřímého dceřiného podniku, jejichž jeden či více mateřských podniků se řídí právem třetí země.
Uvedené informace musí rovněž obsahovat údaje o struktuře dotčené skupiny.
Kdykoli pojišťovna nebo zajišťovna řídící se právem třetí země získá účast v pojišťovně nebo zajišťovně, jíž bylo vydáno povolení v Unii, na jejímž základě se tato pojišťovna nebo zajišťovna stává dceřiným podnikem uvedené pojišťovny nebo zajišťovny ze třetí země, orgány dohledu domovského členského státu uvědomí Komisi, orgán EIOPA a orgány dohledu ostatních členských států.“
44)
V článku 177 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Členské státy informují Komisi a orgán EIOPA o jakýchkoliv obecných obtížích, se kterými se setkají jejich pojišťovny nebo zajišťovny při usazování nebo působení v třetí zemi nebo při provozování svých činností v třetí zemi.“
45)
V článku 210 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní ustanovení uvedená v odstavci 1 tohoto článku s ohledem na sledování, řízení a kontrolu rizik vyplývajících z činností finitního zajištění.“
46)
V článku 211 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní následující kritéria pro dohled:
a)
rozsah povolení;
b)
povinné podmínky, které musí být začleněny do všech vydaných smluv;
c)
požadavky způsobilosti a bezúhonnosti podle článku 42 na osoby provozující zvláštní účelovou jednotku;
d)
požadavky způsobilosti a bezúhonnosti na akcionáře nebo členy mající kvalifikovanou účast ve zvláštní účelové jednotce;
e)
řádné správní a účetní postupy, přiměřené mechanismy vnitřní kontroly a požadavky na řízení rizik;
f)
požadavky na informace týkající se účetnictví, obezřetnosti a statistiky;
g)
požadavky solventnosti.
2a. V zájmu zajištění jednotných podmínek pro uplatňování odstavců 1 a 2 tohoto článku vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí postupy pro povolení udělovaná orgány dohledu pro zvláštní účelové jednotky a formáty a šablony používané pro účely odst. 2 písm. f).
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží Komisi do 31. října 2014.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
2b. V zájmu zajištění jednotných podmínek k uplatňování odstavců 1 a 2 tohoto článku může EIOPA vypracovat návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí postupy v rámci spolupráce a výměny informací mezi orgány dohledu v případě, že zvláštní účelová jednotka, která přebírá riziko od pojišťovny či zajišťovny, je usazena v členském státu, v němž není pojišťovna či zajišťovna povolena.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
3. Zvláštní účelové jednotky povolené před 31. prosincem 2015 se řídí právem členského státu, který tyto jednotky povolil. Na jakoukoli novou činnost této jednotky zahájenou po uvedeném dni se nicméně použijí odstavce 1, 2 a 2a.“
47)
V čl. 212 odst. 1 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
'kolegiem orgánů dohledu' stálá, avšak flexibilní struktura pro spolupráci, koordinaci a usnadnění rozhodování v rámci dohledu nad určitou skupinou;“.
48)
Článek 216 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„V takovém případě orgán dohledu zdůvodní své rozhodnutí jak orgánu dohledu nad skupinou, tak poslednímu mateřskému podniku na úrovni Unie. Orgán dohledu nad skupinou o tom vyrozumí kolegium orgánů dohledu v souladu s článkem 248 odst. 1 písm. a).
Články 218 až 258 se použijí obdobně, s výhradou odstavců 2 až 6 tohoto článku.“
b)
v odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Orgán dohledu zdůvodní taková rozhodnutí jak podniku, tak orgánu dohledu nad skupinou. Orgán dohledu nad skupinou o tom vyrozumí kolegium orgánů dohledu v souladu s článkem 248 odst. 1 písm. a).“;
c)
odstavec 7 se nahrazuje tímto:
„7. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní okolnosti, za kterých lze učinit rozhodnutí uvedené v odstavci 1 tohoto článku.“
49)
Článek 217 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„V takovém případě orgány dohledu zdůvodní svou dohodu jak orgánu dohledu nad skupinou, tak poslednímu mateřskému podniku na úrovni Unie. Orgán dohledu nad skupinou o tom vyrozumí kolegium orgánů dohledu v souladu s článkem 248 odst. 1 písm. a).“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní okolnosti, za kterých lze učinit rozhodnutí uvedené v odstavci 1 tohoto článku.“
50)
Článek 227 se nahrazuje tímto:
„Článek 227
Rovnocennost týkající se souvisejících pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí
1. Při výpočtu skupinové solventnosti pojišťovny nebo zajišťovny, která drží účast v pojišťovně nebo zajišťovně ze třetí země v souladu s článkem 233, je výhradně pro účely tohoto výpočtu tato pojišťovna nebo zajišťovna ze třetí země posuzována jako přidružená pojišťovna nebo zajišťovna.
Pokud však ve třetí zemi, ve které má tento podnik sídlo, podnik podléhá povolení a solventnostnímu režimu, který je přinejmenším rovnocenný solventnostnímu režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI, mohou členské státy stanovit, že se při výpočtu solventnosti tohoto podniku zohlední solventnostní kapitálový požadavek a použitelný kapitál, které odpovídají požadavkům stanoveným dotčenou třetí zemí.
2. V případech, kdy nebyl v souladu s odstavcem 4 nebo 5 tohoto článku přijat žádný akt v přenesené pravomoci, na žádost podniku držícího účast nebo z vlastního podnětu ověří orgán dohledu nad skupinou, zda solventnostní režim uplatňovaný třetí zemí je přinejmenším rovnocenný. EIOPA napomáhá orgánu dohledu nad skupinou v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010.
Orgán dohledu nad skupinou s pomocí orgánu EIOPA rozhodne o rovnocennosti režimů teprve po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu. Toto rozhodnutí je učiněno ve shodě s kritérii přijatými podle odstavce 3. Orgán dohledu nad skupinou nesmí přijmout ve vztahu k třetí zemi žádné rozhodnutí, které by bylo v rozporu s některým z dřívějších rozhodnutí přijatých ve vztahu k této třetí zemi, ledaže by bylo nezbytné zohlednit významné změny režimu dohledu stanoveného v hlavě I kapitole VI a režimu dohledu uplatňovaného v třetí zemi.
Pokud orgány dohledu nesouhlasí s rozhodnutím přijatým v souladu s druhým pododstavcem, mohou do tří měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí orgánem dohledu nad skupinou postoupit záležitost orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.
3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní kritéria pro posouzení, zda je solventnostní režim třetí země rovnocenný s solventnostním režimem, který stanoví hlava I kapitola VI.
4. Splní-li určitá třetí země kritéria přijatá v souladu s odstavcem 3, může Komise s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, jimiž určí, že režim dohledu třetí země je rovnocenný s režimem, který stanoví hlava I kapitola VI.
Tyto akty v přenesené pravomoci podléhají pravidelnému přezkumu, aby tak byly zohledněny veškeré změny režimu dohledu stanoveného v hlavě I kapitole VI a režimu dohledu uplatňovaného třetí zemí.
EIOPA na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam všech třetích zemí uvedených v prvním pododstavci.
5. Odchylně od odstavce 4 a i když nebyla splněna kritéria přijatá v souladu s odstavcem 3, může Komise na období uvedené v odstavci 6 s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, jimiž určí, že solventnostní režim třetí země uplatňovaný na podniky se sídlem v dané třetí zemi je dočasně rovnocenný s režimem, který stanoví hlava I kapitola VI, pokud:
a)
lze prokázat, že solventnostní režim, který je možno vyhodnotit v souladu s odstavcem 4 jako rovnocenný, je v třetí zemi právě uplatňován nebo může být touto zemí přijat a uplatňován;
b)
třetí země uplatňuje solventnostní režim vycházející z rizik a stanoví kvantitativní a kvalitativní solventnostní požadavky a požadavky na oznamování orgánům dohledu a transparentnost;
c)
právo třetí země v zásadě umožňuje spolupráci a výměnu důvěrných informací pro účely dohledu s orgánem EIOPA a orgány dohledu;
d)
třetí země má nezávislý systém dohledu a
e)
třetí země zavedla pro všechny osoby jednající jménem orgánů dohledu povinnost zachovávat profesní tajemství.
EIOPA na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam všech třetích zemí uvedených v prvním pododstavci.
6. První období prozatímní rovnocennosti uvedené v odstavci 5 trvá 10 let, pokud před koncem tohoto období nedojde:
a)
ke zrušení uvedeného aktu v přenesené pravomoci nebo
b)
k přijetí aktu v přenesené pravomoci v souladu s odstavcem 4, podle něhož je režim dohledu dané třetí země považován za rovnocenný s režimem, který stanoví hlava I kapitola VI.
Platnost prozatímní rovnocennosti se prodlužuje o dalších 10 let, pokud jsou i nadále splněna kritéria uvedená v odstavci 5. Komise přijme každý takový akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a a s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010.
Veškeré akty v přenesené pravomoci určující prozatímní rovnocennost berou v souladu s čl. 177 odst. 2 v úvahu zprávy Komise. Komise tyto akty v přenesené pravomoci pravidelně přezkoumává. Při posuzování těchto rozhodnutí je Komisi nápomocen orgán EIOPA. Komise informuje Parlament o každém přezkumu, k němuž dojde, a podává Evropskému parlamentu zprávu o jeho závěrech.
7. Je-li v souladu s odstavcem 5 přijat akt v přenesené pravomoci určující, že režim dohledu třetí země je prozatímně rovnocenný, je tato třetí země považována pro účely odst. 1 druhého pododstavce za rovnocennou.“
51)
Článek 231 se nahrazuje tímto:
„Článek 231
Skupinový interní model
1. Podá-li pojišťovna nebo zajišťovna a její přidružené podniky nebo přidružené podniky pojišťovací holdingové společnosti společně žádost o povolení výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině na základě interního modelu, příslušné orgány dohledu společně rozhodnou, zda toto povolení udělí, a v případě potřeby určí podmínky, kterým toto povolení podléhá.
Žádost uvedená v prvním pododstavci bude podána u orgánu dohledu nad skupinou.
Orgán dohledu nad skupinou o tom informuje ostatní členy kolegia orgánů dohledu a neprodleně jim předá žádost obsahující všechny náležitosti.
2. Příslušné orgány dohledu podniknou vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí o této žádosti do šesti měsíců ode dne, kdy orgán dohledu nad skupinou obdržel žádost obsahující všechny náležitosti.
3. Pokud během šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 2 postoupí kterýkoliv příslušný orgán dohledu záležitost orgánu EIOPA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010, odloží orgán dohledu nad skupinou své rozhodnutí a vyčká na rozhodnutí, které orgán EIOPA případně přijme v souladu s čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a přijme své rozhodnutí v souladu s rozhodnutím orgánu EIOPA. Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu.
EIOPA přijme své rozhodnutí do jednoho měsíce. Záležitost nelze orgánu EIOPA postoupit po skončení šestiměsíčního období nebo po přijetí společného rozhodnutí.
Je-li rozhodnutí navržené odbornou skupinou v souladu s čl. 41 odst. 2 a 3 a čl. 44 odst. 1 a 3 nařízení (EU) č. 1094/2010 zamítnuto, přijme konečné rozhodnutí orgán dohledu nad skupinou. Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu. Šestiměsíční období se považuje za lhůtu pro smírné urovnání sporu ve smyslu čl. 19 odst. 2 uvedeného nařízení.
4. EIOPA může vypracovat návrh prováděcích technických norem za účelem snazšího přijímání společných rozhodnutí, které zajistí jednotné podmínky uplatňování postupu společného rozhodování uvedeného v odstavci 2, pokud jde o žádosti o povolení uvedené v odstavci 1.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
5. Dosáhnou-li dotyčné orgány dohledu společného rozhodnutí podle odstavce 2, předá orgán dohledu nad skupinou žadateli dokument obsahující řádné odůvodnění.
6. Není-li společné rozhodnutí přijato do šesti měsíců ode dne, kdy byla doručena žádost skupiny obsahující všechny náležitosti, rozhodne orgán dohledu nad skupinou o této žádosti samostatně.
Orgán dohledu nad skupinou náležitě zohlední veškeré názory a výhrady ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během uvedeného šestiměsíčního období.
Orgán dohledu nad skupinou předá žadateli a ostatním příslušným orgánům dohledu dokument obsahující řádné odůvodnění.
Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu.
7. Pokud kterýkoli z příslušných orgánů dohledu usoudí, že rizikový profil pojišťovny nebo zajišťovny pod jeho dohledem se podstatně odchyluje od předpokladů interního modelu schváleného skupinou, a pokud tento podnik dostatečně nezohlednil připomínky orgánu dohledu, může tento orgán dohledu v souladu s článkem 37 uložit navýšení kapitálového požadavku k solventnostnímu kapitálovému požadavku této pojišťovny nebo zajišťovny stanovenému na základě interního modelu.
Ve výjimečných případech, kdy by takové navýšení kapitálového požadavku nebylo přiměřené, může orgán dohledu požadovat, aby dotčený podnik vypočítal svůj solventnostní kapitálový požadavek na základě standardního vzorce uvedeného v hlavě I kapitole VI oddílu 4 pododdílech 1 a 2. V souladu s čl. 37 odst. 1 písm. a) a c) může orgán dohledu uložit navýšení kapitálového požadavku k solventnostnímu kapitálovému požadavku dané pojišťovny nebo zajišťovny stanovenému na základě standardního vzorce.
Orgán dohledu zdůvodní jakékoliv takové rozhodnutí uvedené v prvním a druhém pododstavci jak pojišťovně nebo zajišťovně, tak ostatním členům kolegia orgánů dohledu.
EIOPA může vydat pokyny k zajištění jednotného a souvislého uplatňování tohoto odstavce.“
52)
V čl. 232 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Při určování, zda konsolidovaný skupinový solventnostní kapitálový požadavek odpovídajícím způsobem zohledňuje rizikový profil skupiny, věnuje orgán dohledu nad skupinou zvláštní pozornost veškerým případům, v nichž mohou nastat okolnosti uvedené v čl. 37 odst. 1 písm. a) až d), zejména pokud:“.
53)
V článku 232 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Ustanovení čl. 37 odst. 1 až 5, akty v přenesené pravomoci a prováděcí technické normy přijaté podle čl. 37 odst. 6, 7 a 8 se použijí obdobně.“
54)
V čl. 233 odst. 6 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Ustanovení čl. 37 odst. 1 až 5, akty v přenesené pravomoci a prováděcí technické normy přijaté podle čl. 37 odst. 6, 7 a 8 se použijí obdobně.“
55)
Článek 234 se nahrazuje tímto:
„Článek 234
Akty v přenesené pravomoci týkající se článků 220 až 229 a 230 až 233
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní technické zásady a metody uvedené v článcích 220 až 229 a uplatňování článků 230 až 233, v nichž se odrazí ekonomický charakter specifických právních struktur.“
56)
Článek 237 se nahrazuje tímto:
„Článek 237
Dceřiné podniky pojišťovny nebo zajišťovny: rozhodnutí o žádosti
1. V případě, že je podána žádost, aby se na pojišťovnu nebo zajišťovnu vztahovala pravidla stanovená v článcích 238 a 239, příslušné orgány dohledu rozhodnou po společné spolupráci v rámci kolegia orgánů dohledu, zda požadované povolení udělí, a v případě potřeby stanoví podmínky, kterým bude povolení podléhat.
Žádost uvedená v prvním pododstavci se podává pouze orgánu dohledu, který povolil dceřiný podnik. Tento orgán dohledu informuje ostatní členy kolegia orgánů dohledu a předá jim neprodleně žádost obsahující všechny náležitosti.
2. Příslušné orgány dohledu učiní vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí o této žádosti do tří měsíců ode dne, kdy všechny orgány dohledu v kolegiu orgánů dohledu obdrží žádost obsahující všechny náležitosti.
3. Pokud během tříměsíční lhůty uvedené v odstavci 2 postoupí kterýkoliv příslušný orgán dohledu záležitost orgánu EIOPA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010, odloží orgán dohledu nad skupinou své rozhodnutí a vyčká na rozhodnutí, které EIOPA případně přijme v souladu s čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a přijme své rozhodnutí v souladu s rozhodnutím orgánu EIOPA. Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu.
EIOPA přijme své rozhodnutí do jednoho měsíce. Záležitost nelze orgánu EIOPA postoupit po skončení tříměsíčního období nebo po dosažení společného rozhodnutí.
Je-li rozhodnutí navržené odbornou skupinou v souladu s čl. 41 odst. 2 a 3 a čl. 44 odst. 1 a 3 nařízení (EU) č. 1094/2010 zamítnuto, přijme konečné rozhodnutí orgán dohledu nad skupinou. Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu. Tříměsíční období se považuje za lhůtu pro smírné urovnání sporu ve smyslu čl. 19 odst. 2 uvedeného nařízení.
4. EIOPA může vypracovat návrh prováděcích technických norem, které v zájmu snazšího přijímání společných rozhodnutí zajistí jednotné podmínky uplatňování postupu společného rozhodování uvedeného v odstavci 2, pokud jde o žádosti o povolení uvedené v odstavci 1.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
5. Dosáhnou-li příslušné orgány dohledu společného rozhodnutí podle odstavce 2, orgán dohledu, který povolil dceřiný podnik, předá žadateli rozhodnutí, které obsahuje řádné odůvodnění. Společné rozhodnutí se považuje za směrodatné a je příslušnými orgány dohledu uplatňováno.
6. Nepřijmou-li příslušné orgány dohledu společné rozhodnutí v tříměsíční lhůtě stanovené v odstavci 2, orgán dohledu nad skupinou rozhodne o této žádosti samostatně.
Během uvedeného období orgán dohledu nad skupinou náležitě zohlední:
a)
veškeré názory a výhrady příslušných orgánů dohledu;
b)
veškeré výhrady ostatních orgánů dohledu v kolegiu orgánů dohledu.
Rozhodnutí se řádně odůvodní a obsahuje vysvětlení všech podstatných odchylek od výhrad ostatních příslušných orgánů dohledu. Orgán dohledu nad skupinou předává kopii rozhodnutí žadateli a ostatním příslušným orgánům dohledu. Rozhodnutí se považuje za směrodatné a je příslušnými orgány dohledu uplatňováno.“
57)
V článku 238 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Kolegium orgánů dohledu učiní vše, co je v jeho pravomoci, aby bylo dosaženo dohody o návrhu orgánu dohledu, který povolil dceřiný podnik, nebo o jiných možných opatřeních.
Tato dohoda je považována za směrodatnou a je příslušnými orgány dohledu uplatňována.“
58)
Ustanovení čl. 238 odst. 5 se nahrazuje tímto:
„5. Nedojde-li ke shodě mezi orgánem dohledu a orgánem dohledu nad skupinou, může kterýkoliv orgán dohledu do jednoho měsíce od předložení návrhu orgánem dohledu postoupit záležitost orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny daným článkem, a přijme rozhodnutí do jednoho měsíce ode dne, kdy mu byla záležitost postoupena. Toto měsíční období se považuje za lhůtu pro smírné urovnání sporu ve smyslu čl. 19 odst. 2 uvedeného nařízení. Záležitost nelze orgánu EIOPA postoupit po uplynutí měsíční lhůty uvedené v tomto pododstavci nebo bylo-li v kolegiu dosaženo dohody v souladu s odstavcem 4 tohoto článku.
Orgán dohledu, který povolil tento dceřiný podnik, odloží své rozhodnutí a vyčká na rozhodnutí, které EIOPA případně přijme v souladu s článkem 19 uvedeného nařízení, a přijme své rozhodnutí v souladu s rozhodnutím orgánu EIOPA.
Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu.
V rozhodnutí se uvedou úplné důvody, o něž se rozhodnutí opírá.
Orgán dohledu oznamuje rozhodnutí dceřinému podniku a kolegiu orgánů dohledu.“
59)
V článku 239 se vkládá nový odstavec, který zní:
„4. Orgán dohledu nebo orgán dohledu nad skupinou může záležitost postoupit orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010 pokud mezi nimi nedojde ke shodě ohledně:
a)
schválení ozdravného plánu, včetně prodloužení nápravné lhůty, do čtyřměsíčního období uvedeného v odstavci 1 nebo
b)
schválení navrhovaných opatření do konce měsíčního období uvedeného v odstavci 2.
V takových případech může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny daným článkem, a přijme rozhodnutí do jednoho měsíce ode dne, kdy mu byla záležitost postoupena.
Záležitost nelze orgánu EIOPA postoupit:
a)
po uplynutí čtyřměsíčního nebo měsíčního období uvedeného v prvním pododstavci;
b)
bylo-li v kolegiu dosaženo dohody v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem nebo odst. 2 druhým pododstavcem;
c)
v případě mimořádných situací uvedených v odstavci 2.
Toto čtyřměsíční nebo měsíční období se považuje za lhůtu pro smírné urovnání sporu ve smyslu čl. 19 odst. 2 uvedeného nařízení.
Orgán dohledu, který povolil tento dceřiný podnik, odloží své rozhodnutí a vyčká na rozhodnutí, které orgán EIOPA případně přijme v souladu s čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a přijme své konečné rozhodnutí v souladu s rozhodnutím orgánu EIOPA. Toto rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu.
V rozhodnutí se uvedou úplné důvody, o něž se rozhodnutí opírá.
Orgán dohledu oznamuje rozhodnutí dceřinému podniku a kolegiu orgánů dohledu.“
60)
Článek 241 se nahrazuje tímto:
„Článek 241
Dceřiné podniky pojišťovny nebo zajišťovny: akty v přenesené pravomoci
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní:
a)
kritéria pro posuzování, zda jsou splněny podmínky stanovené v článku 236;
b)
kritéria pro posuzování, jaká situace je považována za mimořádnou podle čl. 239 odst. 2;
c)
postupy, které použijí orgány dohledu při výměně informací a výkonu svých práv a povinností v souladu s články 237 až 240.“
61)
V článku 242 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Do 31. prosince 2017 Komise posoudí uplatňování hlavy III, přičemž se zaměří na spolupráci orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu, na fungování tohoto kolegia a na postupy pro dohled týkající se navyšování kapitálového požadavku, a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž případně připojí návrhy na změnu této směrnice.“
62)
V čl. 242 odst. 2 se slova „31. října 2015“ nahrazují slovy „31. prosince 2018“.
63)
V článku 244 se odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, pokud jde o definice závažné koncentrace rizik pro účely odstavců 2 a 3 tohoto článku.
5. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s dohledem nad koncentrací rizik vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí, jakým způsobem se pro účely odstavce 3 určuje závažná koncentrace rizik a jakým způsobem se stanovují přiměřené limity.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí formuláře a šablony, které se budou používat pro účely odstavce 2 k hlášení těchto koncentrací rizik.
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží do 30. září 2015 Komisi.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
64)
V článku 245 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, pokud jde o definice významných transakcí uvnitř skupiny pro účely odstavců 2 a 3 tohoto článku.
5. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s dohledem nad transakcemi uvnitř skupiny může EIOPA vypracovat návrh regulačních technických norem, ve kterých vymezí, jakým způsobem se pro účely odstavce 3 určují významné transakce uvnitř skupiny.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
6. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto článku může EIOPA vypracovat návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí postupy, formuláře a šablony, které se budou používat pro účely odstavce 2 k hlášení těchto transakcí uvnitř skupiny.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
65)
V článku 247 se odstavce 3 až 7 nahrazují tímto:
„3. Ve zvláštních případech se mohou příslušné orgány dohledu na žádost jakéhokoli jiného orgánu dohledu společným rozhodnutím odchýlit od kritérií uvedených v odstavci 2, pokud by bylo jejich uplatnění nevhodné vzhledem ke struktuře skupiny a k poměrnému významu činnosti pojišťoven a zajišťoven v jednotlivých zemích, a určit za orgán dohledu nad skupinou jiný orgán dohledu.
Za tímto účelem může kterýkoliv z příslušných orgánů dohledu požadovat, aby bylo projednáno, zda kritéria uvedená v odstavci 2 jsou odpovídající. Takovéto projednání však proběhne nejvýše jednou ročně.
Příslušné orgány dohledu podniknou vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí ohledně volby orgánu dohledu nad skupinou, a to do tří měsíců ode dne, kdy byla podána žádost o projednání. Před přijetím rozhodnutí umožní příslušné orgány dohledu skupině vyjádřit své stanovisko.
Určený orgán dohledu nad skupinou předloží dotyčné skupině společné rozhodnutí s řádným odůvodněním.
4. Pokud během tříměsíčního období uvedeného v odst. 3 třetím pododstavci postoupí kterýkoliv příslušný orgán dohledu záležitost orgánu EIOPA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010, odloží příslušné orgány dohledu své společné rozhodnutí a vyčkají na rozhodnutí, které EIOPA případně přijme v souladu s čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení, a přijmou společné rozhodnutí v souladu s rozhodnutím orgánu EIOPA. Toto společné rozhodnutí je uznáno jako směrodatné a uplatňováno příslušnými orgány dohledu. Tříměsíční období se považuje za lhůtu pro smírné urovnání sporu ve smyslu čl. 19 odst. 2 uvedeného nařízení.
5. EIOPA přijme své rozhodnutí podle odstavce 4do jednoho měsíce ode dne, kdy mu byla záležitost postoupena. Záležitost není orgánu EIOPA postoupena po skončení tříměsíčního období nebo poté, co bylo dosaženo společného rozhodnutí. Určený orgán dohledu nad skupinou předloží dotyčné skupině a kolegiu orgánů dohledu společné rozhodnutí s řádným odůvodněním.
6. Není-li přijato společné rozhodnutí, úloha orgánu dohledu nad skupinou je svěřena orgánu dohledu, jenž je určen v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
7. EIOPA informuje nejméně jednou ročně Evropský parlament, Radu a Komisi o hlavních potížích při uplatňování odstavců 2, 3 a 6.
Vyskytnou-li se jakékoli závažnější obtíže při uplatňování kritérií uvedených v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, přijme Komise akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých kritéria dále upřesní.“
66)
Článek 248 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„V případech, kdy orgán dohledu nad skupinou nevykoná úkoly uvedené v odstavci 1 nebo kdy členové kolegia orgánů dohledu nespolupracují v míře požadované v tomto odstavci, může kterýkoliv příslušný orgán dohledu záležitost postoupit orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.“;
b)
v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„3. Členy kolegia orgánů dohledu jsou orgán dohledu nad skupinou, orgány dohledu všech členských států, ve kterých se nacházejí sídla všech dceřiných podniků, a EIOPA v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1094/2010.“;
c)
v odstavci 4 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„V případě rozdílných názorů na dohody o koordinaci může kterýkoli člen kolegia orgánů dohledu záležitost postoupit orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem. Orgán dohledu nad skupinou přijme své konečné rozhodnutí v souladu s rozhodnutím orgánu EIOPA. Orgán dohledu nad skupinou předá rozhodnutí ostatním příslušným orgánům dohledu.“;
d)
v odstavci 5 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Aniž jsou dotčena práva a povinnosti, která orgánu dohledu nad skupinou a ostatním orgánům dohledu plynou z této směrnice, mohou být dohodami o koordinaci svěřeny orgánu dohledu nad skupinou, ostatním orgánům dohledu nebo orgánu EIOPA další úkoly, pokud se tím zvýší účinnost dohledu nad skupinou a neohrozí kontrolní činnost členů kolegia orgánů dohledu s ohledem na jejich individuální povinnosti.“;
e)
odstavce 6 a 7 se nahrazují tímto:
„6. EIOPA vydá obecné pokyny pro fungování kolegií orgánů dohledu, a to na základě komplexního posouzení jejich činnosti zaměřeného na úroveň jejich sbližování. Tato posouzení se provádějí nejméně jednou za tři roky. Členské státy zajistí, aby orgán dohledu nad skupinou předal orgánu EIOPA informace o fungování kolegia orgánů dohledu a o nastalých obtížích, které jsou pro toto posouzení významné.
Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s koordinací činnosti orgánů dohledu může EIOPA vypracovat návrh regulačních technických norem, ve kterých na základě obecných pokynů uvedených v prvním pododstavci vymezí, jakým způsobem fungují kolegia orgánů dohledu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v druhém pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
7. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s koordinací činnosti orgánů dohledu vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterých pro účely odstavců 1 až 6 vymezí koordinaci dohledu nad skupinou.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a ohledně definice ‚významné pobočky‘.“
67)
Článek 249 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„S cílem zajistit, aby orgány dohledu, včetně orgánu dohledu nad skupinou, měly k dispozici informace stejného rozsahu, aniž by byly dotčeny jejich příslušné povinnosti, a bez ohledu na to, zda mají sídlo v tomtéž členském státě, tyto orgány si vzájemně předávají informace za účelem umožnění a usnadnění výkonu úkolů v oblasti dohledu ostatních orgánů podle této směrnice. Příslušné orgány dohledu a orgán dohledu nad skupinou si proto neprodleně předávají veškeré relevantní informace, jakmile jsou k dispozici, nebo si je předávají na základě žádosti. Informace uvedené v tomto pododstavci zahrnují mimo jiné údaje o činnostech skupiny a orgánů dohledu a informace poskytnuté skupinou.“;
b)
vkládá se odstavec, který zní:
„1a. V případech, kdy orgán dohledu nesdělil relevantní informace, či pokud žádost o spolupráci, zejména za účelem výměny relevantních informací, byla zamítnuta či nebyla vyřízena do dvou týdnů, mohou orgány dohledu postoupit záležitost orgánu EIOPA.
Pokud je záležitost postoupena orgánu EIOPA, aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU, může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1094/2010.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Za účelem zajištění důsledné harmonizace v souvislosti s koordinací činnosti a výměnou informací mezi orgány dohledu vypracuje EIOPA, s výhradou článku 301b, návrh regulačních technických norem, ve kterém upřesní:
a)
informace, které orgán dohledu nad skupinou systematicky shromažďuje a sděluje ostatním příslušným orgánům dohledu, a informace, které orgánu dohledu nad skupinou sdělují ostatní příslušné orgány dohledu;
b)
informace, které jsou pro dohled na úrovni skupiny zásadní nebo relevantní, s cílem zajistit jednotnost ohlašovacích postupů.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
4. V zájmu zajištění jednotných podmínek uplatňování v souvislosti s koordinací činnosti a výměnou informací mezi orgány dohledu vypracuje EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí postupy a šablony pro předkládání informací orgánům dohledu nad skupinou, jakož i postupy spolupráce a výměny informací mezi orgány dohledu, jak je stanoveno v tomto článku.
EIOPA uvedený návrh prováděcích technických norem předloží do 30. září 2015 Komisi.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
68)
Článek 250 se mění takto:
„Článek 250
Konzultace mezi orgány dohledu
1. Aniž je dotčen článek 248, příslušné orgány dohledu se před rozhodnutím v jakékoliv věci, která je důležitá pro kontrolní činnost jiných orgánů dohledu, vzájemně informují v rámci kolegia orgánů dohledu o:
a)
změnách ve složení akcionářů, organizační nebo řídicí struktuře pojišťoven a zajišťoven ve skupině, které vyžadují souhlas nebo povolení orgánů dohledu;
b)
rozhodnutí o prodloužení nápravné lhůty ve smyslu čl. 138 odst. 3 a 4;
c)
důležitých sankcích a výjimečných opatřeních přijatých orgány dohledu, včetně navýšení kapitálového požadavku k solventnostnímu kapitálovému požadavku uloženého podle článku 37 a jakéhokoli omezení použití interního modelu pro výpočet solventnostního kapitálového požadavku uloženého podle hlavy I kapitoly VI oddílu 4 pododdílu 3.
Pro účely uvedené v písmenech b) a c) prvního pododstavce musí být orgán dohledu nad skupinou vždy konzultován.
Pokud má být rozhodnutí přijato na základě informací poskytnutých jinými orgány dohledu, příslušné orgány dohledu navíc toto rozhodnutí před jeho přijetím vzájemně konzultují.
2. Aniž je dotčen článek 248, může orgán dohledu rozhodnout, že v naléhavých případech nebo pokud by konzultace mohla ohrozit účinnost rozhodnutí, konzultaci s jinými orgány dohledu neprovede. V takovém případě tento orgán dohledu neprodleně informuje ostatní příslušné orgány dohledu.“
69)
V čl. 254 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„2. Členské státy stanoví, že jejich orgány odpovědné za výkon dohledu nad skupinou mají přístup ke všem informacím důležitým pro účely uvedeného dohledu bez ohledu na povahu dotčené pojišťovny či zajišťovny. Ustanovení čl. 35 odst. 1 až 5 se použijí obdobně.
Orgán dohledu nad skupinou může omezit pravidelné oznamování orgánům dohledu prováděné častěji než jednou ročně v rámci skupiny v případě, že toto omezení je ku prospěchu všech pojišťoven či zajišťoven ve skupině v souladu s čl. 35 odst. 6 s ohledem na povahu, rozsah a komplexnost rizik spjatých s činností podniků, které jsou členy skupiny.
Orgán dohledu nad skupinou může na úrovni skupiny osvobodit od povinnosti vykazovat po jednotlivých položkách v případě, že toto osvobození je ku prospěchu všech pojišťoven či zajišťoven ve skupině v souladu s čl. 35 odst. 7 s ohledem na povahu, rozsah a komplexnost rizik spojených s činností podniků, které jsou členy skupiny, a na cíl finanční stability.“
70)
V čl. 255 odst. 2 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
„Pokud žádost o ověření určená jinému orgánu dohledu v souladu s tímto odstavcem nebyla vyřízena do dvou týdnů či pokud je orgánu dohledu prakticky znemožněno vykonávat své právo na účast podle třetího pododstavce, může dožadující orgán postoupit záležitost orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.
V souladu s článkem 21 nařízení (EU) č. 1094/2010 má EIOPA právo účastnit se kontrol na místě v případě, že jsou prováděny společně dvěma či více orgány dohledu.“
71)
Článek 256 se mění takto:
a)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých blíže upřesní informace, které musí být zveřejňovány a lhůty každoročního zveřejnění těchto informací, pokud jde o společnou zprávu o solventnosti a finanční situaci v souladu s odstavcem 2 a zprávu o solventnosti a finanční situaci skupiny v souladu s odstavcem 1.“;
b)
doplňuje se nový odstavec, který zní:
„5. Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování ustanovení týkajících se společné zprávy o solventnosti a finanční situaci a zprávy o solventnosti a finanční situaci skupiny vypracuje orgán EIOPA návrh prováděcích technických norem, ve kterých vymezí postupy, šablony a prostředky pro zveřejnění společné zprávy o solventnosti a finanční situaci a zprávy o solventnosti a finanční situaci skupiny, jak je stanoveno v tomto článku.
Orgán EIOPA předloží uvedený návrh prováděcích technických norem Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.“
72)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 256a
Struktura skupiny
Členské státy vyžadují, aby pojišťovny a zajišťovny, pojišťovací holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti každoročně na úrovni skupiny zveřejňovaly právní strukturu a řídící a organizační strukturu, včetně popisu všech dceřiných podniků, důležitých přidružených podniků a významných poboček patřících k této skupině.“
73)
Ustanovení čl. 258 odst. 3 se nahrazuje tímto:
„3. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a pro účely koordinace donucovacích opatření uvedených v odstavci 1 a 2 tohoto článku.“
74)
Článek 259 se nahrazuje tímto:
„Článek 259
Zprávy orgánu EIOPA
1. Orgán EIOPA podává jednou ročně zprávu Evropskému parlamentu v souladu s článkem 50 nařízení (EU) č. 1094/2010.
2. Orgán EIOPA informuje mimo jiné o veškerých významných zkušenostech z činnosti dohledu a ze spolupráce mezi orgány dohledu v rámci hlavy III, a zejména o:
a)
postupu jmenování orgánu dohledu nad skupinou, počtu těchto orgánů a jejich zeměpisném rozmístění;
b)
fungování kolegia orgánů dohledu, zejména o zapojení a angažovanosti orgánů dohledu, které nepůsobí jako orgány dohledu nad skupinou.
3. Pro účely odstavce 1 tohoto článku může orgán EIOPA také případně informovat o poznatcích získaných na základě posouzení uvedených v čl. 248 odst. 6.“
75)
Článek 260 se nahrazuje tímto:
„Článek 260
Mateřské podniky se sídlem mimo Unii: ověření rovnocennosti
1. V případě uvedeném v čl. 213 odst. 2 písm. c) ověří příslušné orgány dohledu, zda pojišťovny a zajišťovny, jejichž mateřský podnik má své sídlo mimo Unii, podléhají dohledu uplatňovanému orgánem dohledu třetí země a zda je tento dohled rovnocenný dohledu nad skupinou stanovenému v této hlavě pro pojišťovny a zajišťovny uvedené v čl. 213 odst. 2 písm. a) a b).
V případech, kdy nebyl přijat akt v přenesené pravomoci v souladu s odstavci 2, 3 nebo 5 tohoto článku provede ověření orgán dohledu, který by byl orgánem dohledu nad skupinou, pokud by byla na žádost mateřského podniku nebo kterékoliv z pojišťoven a zajišťoven povolených v Unii nebo z vlastního podnětu použita kritéria stanovená v čl. 247 odst. 2 (dále jen ‚jednající orgán dohledu nad skupinou‘). Orgán EIOPA je nápomocen jednajícímu orgánu dohledu nad skupinou v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010.
Tento jednající orgán dohledu nad skupinou přijme rozhodnutí o rovnocennosti pouze po konzultaci s ostatními příslušnými orgány dohledu a s pomocí orgánu EIOPA. Toto rozhodnutí je učiněno v souladu s kritérii přijatými podle odstavce 2. Jednající orgán dohledu nad skupinou nesmí přijmout ve vztahu ke třetí zemi žádné rozhodnutí, které by bylo v rozporu s některým z dřívějších rozhodnutí přijatých ve vztahu k této třetí zemi, s výjimkou případů, kdy je nezbytné zohlednit významné změny režimu dohledu stanoveného v hlavě I a režimu dohledu uplatňovaného třetí zemí.
Pokud orgány dohledu nesouhlasí s rozhodnutím přijatým v souladu s třetím pododstavcem, mohou do 3 měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí jednajícím orgánem dohledu nad skupinou postoupit záležitost orgánu EIOPA a požádat jej o pomoc v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1094/2010. V takovém případě může orgán EIOPA postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny uvedeným článkem.
2. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých upřesní kritéria pro posouzení, zda je obezřetnostní režim třetí země pro dohled nad skupinami rovnocenný s obezřetnostním režimem, který stanoví tato hlava.
3. Splní-li určitá třetí země kritéria přijatá v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, může Komise s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, jimiž určí, že obezřetnostní režim této třetí země je rovnocenný režimu stanovenému v této hlavě.
Tento akt v přenesené pravomoci podléhá pravidelnému přezkumu s cílem zohlednit veškeré změny v obezřetnostním režimu pro dohled nad skupinami stanoveném v této hlavě a v obezřetnostním režimu pro dohled nad skupinami v této třetí zemi a jakékoli jiné změny v nařízení, které mohou rozhodnutí o rovnocennosti ovlivnit.
Orgán EIOPA na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam všech třetích zemí uvedených v prvním pododstavci.
4. Pokud Komise nepřijme akt v přenesené pravomoci v souladu s odstavcem 3 nebo odstavcem 5 tohoto článku, uplatní se článek 262.
5. Odchylně od odstavce 3, a i když kritéria uvedená v odstavci 2 nebyla splněna, může Komise na omezenou dobu s pomocí orgánu EIOPA v souladu s čl. 33 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, jimiž určí, že obezřetnostní režim třetí země vztahující se na podniky, jejichž mateřský podnik má ke dni 1. ledna 2014 své sídlo mimo Unii, je dočasně rovnocenný s obezřetnostním režimem, který stanoví hlava I, v případě, že tato třetí země splňuje alespoň následující kritéria:
a)
dala Unii závazek týkající se přijetí a uplatňování obezřetnostního režimu, který bude možno vyhodnotit v souladu s odstavcem 3 jako rovnocenný, a to před koncem tohoto omezeného období, a zapojení se do procesu posouzení rovnocennosti;
b)
za účelem splnění závazku uvedeného v písmenu a) vypracovala pracovní program;
c)
na splnění závazku uvedeného v písm. a) přidělila dostatečný objem prostředků;
d)
uplatňuje obezřetnostní režim vycházející z rizik a stanoví kvantitativní a kvalitativní solventnostní požadavky a požadavky na oznamování orgánům dohledu a transparentnost a na dohled nad skupinou;
e)
má písemnou dohodu o spolupráci a výměně důvěrných informací o dohledu s orgánem EIOPA a orgány dohledu ve smyslu čl. 13 odst. 10;
f)
má nezávislý systém dohledu;
g)
zavedla povinnost zachovávat profesní tajemství pro všechny osoby jednající jménem jejích orgánů dohledu, zejména co se týče výměny informací s orgánem EIOPA a orgány dohledu ve smyslu čl. 13 odst. 10.
Veškeré akty v přenesené pravomoci o dočasné rovnocennosti zohledňují v souladu s čl. 177 odst. 2 zprávy Komise. Tyto akty v přenesené pravomoci jsou předmětem pravidelného přezkumu prováděného na základě zpráv o pokroku, které příslušná třetí země každoročně předkládá k posouzení Komisi. Při posuzování těchto zpráv o pokroku je Komisi nápomocen orgán EIOPA.
Orgán EIOPA na svých internetových stránkách zveřejní a aktualizuje seznam všech třetích zemí uvedených v prvním pododstavci.
Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, ve kterých blíže upřesní podmínky stanovené v prvním pododstavci. Akty v přenesené pravomoci se mohou rovněž týkat pravomoci orgánů dohledu k zavedení dalších požadavků na oznamování orgánům dohledu během období dočasné rovnocennosti.
6. Omezená doba uvedená v odstavci 5 skončí 31. prosince 2020 nebo ke dni, k němuž je obezřetnostní režim třetí země v souladu s odstavcem 3 považován za rovnocenný s režimem dohledu, který stanoví tato hlava, přičemž se použije datum, které je dřívější.
Toto období může být prodlouženo nejvýše o jeden rok v případě, že je tato doba nezbytná k tomu, aby orgán EIOPA a Komise mohly provést hodnocení rovnocennosti pro účely odstavce 3.
7. Pokud je v souladu s odstavcem 5 přijat akt v přenesené pravomoci určující, že obezřetnostní režim třetí země je dočasně rovnocenný, použijí členské státy článek 261, s výjimkou případů, kdy je bilanční suma pojišťovny nebo zajišťovny se sídlem v některém z členských států vyšší než bilanční suma jejího mateřského podniku se sídlem mimo Unii. V takovém případě vykonává úkoly orgánu dohledu nad skupinou jednající orgán dohledu nad skupinou.“
76)
V čl. 262 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„1. V případě neexistence rovnocenného dohledu uvedeného v článku 260 nebo pokud členské státy v souladu s článkem 260 odst. 7 nepoužijí v případě dočasné rovnocennosti článek 261, použijí členské státy na pojišťovny a zajišťovny jedno z následujících:
a)
články 218 až 235 a články 244 až 258, a to obdobně;
b)
jeden z postupů stanovených v odstavci 2.“
77)
V článku 300 se první odstavec nahrazuje tímto:
„Částky v eurech uvedené v této směrnici se přezkoumávají každých pět let zvýšením základní částky v eurech podle procentní změny harmonizovaných indexů spotřebitelských cen všech členských států, které zveřejňuje Komise (Eurostat), od 31. prosince 2015 do data přezkumu a zaokrouhlují se směrem nahoru na celé statisíce eur.“
78)
Vkládají se následující články, které znějí:
„Článek 301
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění, zřízený rozhodnutím Komise 2004/9/ES (33). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011, ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení.
Článek 301a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Přenesená pravomoc uvedená v článcích 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 a 308b se Komisi svěřuje na dobu čtyř let od 23. května 2014.
Komise vypracuje zprávu o přenesených pravomocích nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Přenesení pravomoci uvedené v článcích 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 a 308b může Evropský parlament či Rada kdykoliv zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 nebo 308b vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve lhůtě tří měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitku nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitku nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 301b
Doložka ‚sunrise clause‘ týkající se regulačních technických norem
1. Až do 24. května 2016 se Komise při prvním přijímání regulačních technických norem stanovených v článcích 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 a 249 řídí postupem stanoveným v článku 301a. Jakékoli změny těchto aktů v přenesené pravomoci nebo, po uplynutí přechodného období, jakékoli nové regulační technické normy jsou přijímány v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
2. Přenesení pravomoci uvedené v odstavci 1 může Evropský parlament nebo Rada kdykoliv zrušit v souladu s článkem 12 nařízení (EU) č. 1094/2010.
3. Orgán EIOPA může až do 24. května 2016 předkládat Komisi návrhy regulačních technických norem za účelem přizpůsobení aktů v přenesené pravomoci uvedených v článcích 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 a 308b technickému vývoji na finančních trzích.
Tyto návrhy regulačních technických norem se omezují na technické aspekty aktů v přenesené pravomoci uvedených v prvním pododstavci, a to v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010.
79)
V čl. 304 se odst. 2 nahrazuje tímto:
„2. Komise do 31. prosince 2020 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o používání přístupu stanoveného v odstavci 1 a o postupech orgánů dohledu přijatých podle odstavce 1, k níž případně připojí vhodné návrhy. Tato zpráva se zaměří zejména na přeshraniční účinky používání tohoto přístupu s cílem předcházet regulační arbitráži pojišťoven a zajišťoven.“
80)
V kapitole I hlavě VI se vkládá nový oddíl, který zní:
„ODDÍL 3
POJIŠTĚNÍ A ZAJIŠTĚNÍ
Článek 308a
Postupné zavádění
1. Počínaje 1. dubnem 2015 členské státy zajistí, aby orgány dohledu měly pravomoc rozhodovat o schválení:
a)
doplňkového kapitálu v souladu s článkem 90;
b)
zařazení položek kapitálu, jak je uvedeno v třetím odstavci článku 95;
c)
parametrů specifických pro pojišťovny nebo zajišťovny v souladu s článkem 104 odst. 7;
d)
úplného nebo částečného interního modelu v souladu s články 112 a 113;
e)
zřízení zvláštních účelových jednotek na svém území v souladu s článkem 211;
f)
doplňkového kapitálu zprostředkující pojišťovací holdingové společnosti v souladu s čl. 226 odst. 2;
g)
skupinového interního modelu v souladu s článkem 230, článkem 231 a čl. 233 odst. 5;
h)
použití podmodulu akciového rizika založeného na trvání v souladu s článkem 304;
i)
použití vyrovnávací úpravy u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr v souladu s články 77b a 77c;
j)
použití koeficientu volatility u příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr v souladu s článkem 77d, v případě, že to vyžadují členské státy;
k)
využití přechodného opatření na bezrizikové úrokové míry v souladu s článkem 308c;
l)
využití přechodného opatření na technické rezervy v souladu s článkem 308d.
2. Počínaje 1. dubnem 2015 členské státy zajistí, aby orgány dohledu měly pravomoc:
a)
stanovit úroveň a rozsah dohledu nad skupinou v souladu s hlavou III kapitolou I oddíly 2 a 3;
b)
určovat orgán dohledu nad skupinou v souladu s článkem 247;
c)
zřídit kolegium orgánů dohledu v souladu s článkem 248.
3. Počínaje 1. červencem 2015 členské státy zajistí, aby orgány dohledu měly pravomoc:
a)
rozhodnout o odečtení jakékoli účasti v souladu s druhým pododstavcem článku 228;
b)
stanovit metodu výpočtu skupinové solventnosti v souladu s článkem 220;
c)
případně rozhodovat o rovnocennosti v souladu s články 227 a 260;
d)
v souladu s článkem 236 povolit pojišťovnám a zajišťovnám, aby se na ně vztahovaly články 238 a 239;
e)
vydat rozhodnutí uvedená v článcích 262 a 263;
f)
případně určit využití přechodného opatření v souladu s článkem 308b.
4. Členské státy uloží za povinnost příslušným orgánům dohledu, aby projednaly žádosti předložené pojišťovnami a zajišťovnami za účelem schválení či udělení povolení v souladu s odstavci 2 a 3. Rozhodnutí přijímaná orgány dohledu týkající se žádostí o schválení či udělení povolení nejsou použitelná před 1. lednem 2016.
Článek 308b
Přechodná opatření
1. Aniž je dotčen článek 12, na pojišťovny a zajišťovny, které do 1. ledna 2016 přestanou uzavírat nové pojistné a zajistné smlouvy a budou výhradně spravovat své stávající portfolio za účelem ukončení činnosti, se nevztahují hlavy I, II a III této směrnice, a to až do dat stanovených v odstavci 2, přičemž buď
a)
pojišťovna či zajišťovna ujistila orgán dohledu, že ukončí svou činnost před 1. lednem 2019, nebo
b)
pojišťovna či zajišťovna podléhá reorganizačním opatřením stanoveným v kapitole II hlavy IV a byl jmenován správce.
2. Na pojišťovny či zajišťovny spadající pod:
a)
odst. 1 písm. a) se vztahují hlavy I, II a II této směrnice od 1. ledna 2019 nebo od dřívějšího data v případě, že orgán dohledu není spokojen s tím, jak postupuje ukončování činnosti pojišťovny či zajišťovny;
b)
odst. 1 písm. b) se vztahují hlavy I, II a II této směrnice od 1. ledna 2021 nebo od dřívějšího data v případě, že orgán dohledu není spokojen s tím, jak postupuje ukončování činnosti pojišťovny či zajišťovny.
3. Na pojišťovny a zajišťovny se přechodná opatření podle odstavců 1 a 2 vztahují pouze v případě, že jsou splněny následující podmínky:
a)
pojišťovna či zajišťovna není součástí skupiny nebo je součástí skupiny, v níž všechny pojišťovny a zajišťovny přestávají uzavírat nové pojistné a zajistné smlouvy;
b)
pojišťovna či zajišťovna předkládá orgánu dohledu výroční zprávu o tom, jak postupuje ukončování její činnosti;
c)
pojišťovna či zajišťovna uvědomila orgán dohledu o tom, že využívá přechodná opatření.
Odstavce 1 a 2 nezabraňují žádné pojišťovně či zajišťovně, aby fungovala v souladu s hlavami I, II a III této směrnice.
4. Členské státy sestaví seznam dotčených pojišťoven a zajišťoven a předají jej všem ostatním členským státům.
5. Členské státy zajistí, aby se v období nepřesahujícím čtyři roky od 1. ledna 2016 lhůta pro pojišťovny a zajišťovny k předložení informací uvedených v čl. 35 odst. 1 až 4, předkládaných jednou za rok nebo méně často, zkracovala každý finanční rok o dva týdny, a to tak, aby tato lhůta činila nejméně 20 týdnů po skončení finančního roku pojišťovny či zajišťovny pro finanční rok, který končí 30. června 2016 nebo po tomto datu, avšak před 1. lednem 2017, a nejméně 14 týdnů po skončení finančního roku pojišťovny či zajišťovny pro finanční rok, který končí 30. června 2019 nebo po tomto datu, avšak před 1. lednem 2020.
6. V období nepřesahujícím čtyři roky od 1. ledna 2016 se lhůta pro pojišťovny a zajišťovny k oznámení informací uvedených v článku 51 zkracuje každý finanční rok o dva týdny, a to tak, aby tato lhůta činila nejméně 20 týdnů po skončení finančního roku pojišťovny či zajišťovny pro finanční rok, který končí 30. června 2016 nebo po tomto datu, avšak před 1. lednem 2017, a nejméně 14 týdnů po skončení finančního roku pojišťovny či zajišťovny pro finanční rok, který končí 30. června 2019 nebo po tomto datu, avšak před 1. lednem 2020.
7. V období nepřesahujícím čtyři roky od 1. ledna 2016 se lhůta pro pojišťovny a zajišťovny k čtvrtletnímu předkládání informací uvedených v čl. 35 odst. 1 až 4, a to jednou za čtvrt roku, zkracuje každý finanční rok o jeden týden, a to tak, aby tato lhůta činila nejméně osm týdnů pro čtvrtletí končící 1. ledna 2016 nebo po tomto datu, avšak před 1. lednem 2017, a nejméně pět týdnů pro čtvrtletí končící 1. ledna 2019, avšak před 1. lednem 2020.
8. Členské státy zajistí, aby odstavce 5, 6 a 7 tohoto článku byly použity obdobně na pojišťovny a zajišťovny držící účast, pojišťovací holdingové společnosti a smíšené finanční holdingové společnosti na úrovni skupiny, a to podle článků 254 a 256, přičemž lhůty uvedené v odstavcích 5, 6 a 7 budou prodlouženy o šest týdnů.
9. Bez ohledu na článek 94 se položky primárního kapitálu, zařadí k primárnímu kapitálu třídy 1 až na 10 let od 1. ledna 2016, za předpokladu že tyto položky:
a)
vznikly před 1. lednem 2016 nebo před datem vstupu aktu v přenesené pravomoci uvedeného v článku 97 v platnost, podle toho, které datum je dřívější;
b)
by dne 31. prosince 2015 mohly být použity k dosažení disponibilní míry solventnosti do výše 50 % míry solventnosti podle právních a správních předpisů přijatých podle čl. 16 odst. 3 směrnice 73/239/EHS, článku 1 směrnice 2002/13/ES, čl. 27 odst. 3 směrnice 2002/83/ES a čl. 36 odst. 3 směrnice 2005/68/ES;
c)
by jinak podle článku 94 nebyly zařazeny do třídy 1 nebo 2,
10. Bez ohledu na článek 94 se položky primárního kapitálu, zařadí k primárnímu kapitálu třídy 2 až na 10 let od 1. ledna 2016, za předpokladu že tyto položky:
a)
vznikly před 1. lednem 2016 nebo před datem vstupu aktu v přenesené pravomoci uvedeného v článku 97 v platnost, podle toho, které datum je dřívější;
b)
by dne 31. prosince 2015 mohly být použity k dosažení disponibilní míry solventnosti do výše 25 % míry solventnosti podle právních a správních předpisů přijatých podle čl. 16 odst. 3 směrnice 73/239/EHS, článku 1 směrnice 2002/13/ES, čl. 27 odst. 3 směrnice 2002/83/ES a čl. 36 odst. 3 směrnice 2005/68/ES;
11. Co se týče pojišťoven a zajišťoven, které investují do obchodovatelných cenných papírů a jiných finančních nástrojů založených na přeměněných úvěrech, které byly emitovány před 1. lednem 2011, požadavky uvedené v čl. 135 odst. 2 se na ně vztahují pouze za předpokladu, že jsou po 31. prosinci 2014 přidány nebo nahrazeny nové podkladové expozice.
12. Bez ohledu na článek 100, čl. 101 odst. 3 a článek 104 se použijí následující ustanovení:
a)
do 31. prosince 2017 jsou standardní parametry, které se použijí pro výpočet podmodulu rizika koncentrace a podmodulu rizika kreditního rozpětí podle standardního vzorce, stejné ve vztahu k expozicím vůči centrálním vládám nebo centrálním bankám členských států denominovaným a financovaným v domácí měně členského státu, jako ty, které by se použily na expozice denominované a financované v jejich domácí měně;
b)
v roce 2018 se standardní parametry, které se použijí pro výpočet podmodulu rizika koncentrace a podmodulu rizika kreditního rozpětí podle standardního vzorce, omezují na 80 % ve vztahu k expozicím vůči centrálním vládám nebo centrálním bankám členských států denominovaným a financovaným v domácí měně členského státu;
c)
v roce 2019 se standardní parametry, které se použijí pro výpočet podmodulu rizika koncentrace a podmodulu rizika kreditního rozpětí podle standardního vzorce, omezují na 50 % ve vztahu k expozicím vůči centrálním vládám nebo centrálním bankám členských států denominovaným a financovaným v domácí měně členského státu;
d)
od 1. ledna 2020 se standardní parametry, které se použijí pro výpočet podmodulu rizika koncentrace a podmodulu rizika kreditního rozpětí podle standardního vzorce, ve vztahu k expozicím vůči centrálním vládám nebo centrálním bankám členských států denominovaným a financovaným v domácí měně členského státu neomezují;
13. Bez ohledu na článek 100, čl. 101 odst. 3 a článek 104 se standardní parametry, které se použijí pro akcie, jež pojišťovny či zajišťovny nakoupily do 1. ledna 2016 včetně, při výpočtu podmodulu akciového rizika podle standardního vzorce bez možnosti uvedené v článku 304, vypočítají jako vážený průměr následujících parametrů:
a)
standardního parametru, který se použije při výpočtu podmodulu akciového rizika podle článku 304; a
b)
standardního parametru, který se použije při výpočtu podmodulu akciového rizika podle standardního vzorce bez možnosti uvedené v článku 304.
Váha parametru uvedeného v písm. b) prvního pododstavce se bude zvyšovat alespoň lineárně na konci každého roku od 0 % během roku začínajícího 1. lednem 2016 po 100 % 1. ledna 2023.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, které dále upřesňují kritéria, která je nutné splnit, včetně akcií, na které se může vztahovat přechodné období.
Za účelem zajištění jednotných podmínek uplatňování tohoto přechodného období vypracuje orgán EIOPA návrh prováděcích technických norem týkající se postupů pro používání tohoto odstavce.
Orgán EIOPA uvedené návrhy prováděcích technických norem předloží Komisi do 30. června 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené ve čtvrtém pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1094/2010.
14. Bez ohledu na čl. 138 odst. 3 a aniž je dotčen odstavec 4 uvedeného článku, pokud pojišťovny a zajišťovny dodržují požadovanou míru solventnosti podle článku 16a směrnice 73/239/EHS, článku 28 směrnice 2002/83/ES, nebo článků 37, 38 nebo 39 směrnice 2005/68/ES, jak jsou provedeny v právu členského státu ke dni předcházejícímu zrušení uvedených směrnic podle článku 310 této směrnice, ale v prvním roce použití této směrnice nedodržují solventnostní kapitálový požadavek, požaduje orgán dohledu po dotčené pojišťovně či zajišťovně, aby přijala nezbytná opatření k dosažení úrovně použitelného kapitálu pro krytí solventnostního kapitálového požadavku nebo ke snížení svého rizikového profilu, aby se zajistilo dodržování solventnostního kapitálového požadavku do 31. prosince 2017.
Dotyčná pojišťovna nebo zajišťovna předloží každé tři měsíce svému orgánu dohledu zprávu o pokroku, v níž jsou uvedena přijatá opatření a dosažený pokrok s cílem dosáhnout úrovně použitelného kapitálu ke krytí solventnostního kapitálového požadavku nebo snížit svůj rizikový profil, aby bylo zajištěno dodržování solventnostního kapitálového požadavku.
Prodloužení podle prvního pododstavce se zruší, pokud ze zprávy o pokroku vyplývá, že ode dne, kdy bylo zjištěno nedodržení solventnostního kapitálového požadavku, do data předložení zprávy o pokroku nedošlo k žádnému významnému pokroku, co se týče opětovného dosažení úrovně použitelného kapitálu ke krytí solventnostního kapitálového požadavku nebo snížení rizikového profilu s cílem zajistit dodržování solventnostního kapitálového požadavku.
15. Pokud domovské členské státy k 23. květnu 2014 uplatnily ustanovení uvedená v článku 4 směrnice 2003/41/ES, mohou tyto členské státy do 31. prosince 2019 nadále uplatňovat právní a správní předpisy, které přijaly za účelem dosažení souladu s články 1 až 19, 27 až 30, 32 až 35 a 37 až 67 směrnice 2002/83/ES platnými k poslednímu dni uplatnění směrnice 2002/83/ES.
Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci upravující přechodné období stanovené v tomto odstavci v případě, že před datem uvedeným v tomto odstavci byly přijaty změny článků 17 až 17 c směrnice 2003/41/ES.
16. Členské státy mohou umožnit posledním mateřským pojišťovnám nebo zajišťovnám požádat v období do 31. března 2022 o schválení skupinového interního modelu uplatnitelného na část skupiny v případě, že daný podnik i poslední mateřský podnik má sídlo ve stejném členském státě a že tato část je samostatnou částí s významně odlišným rizikovým profilem od zbytku skupiny.
17. Bez ohledu na čl. 218 odst. 2 a 3 se přechodná ustanovení uvedená v odstavcích 8 až 12 a 15 tohoto článku a v článcích 308c, 308d a 308e použijí obdobně na úrovni skupiny.
Bez ohledu na čl. 218 odst. 2, 3 a 4 se přechodná ustanovení uvedená v odstavci 14 tohoto článku použijí obdobně na úrovni skupiny a v případě, že pojišťovny a zajišťovny držící účast nebo pojišťovny a zajišťovny ve skupině dodržují upravený požadavek na solventnost uvedený v článku 9 směrnice 98/78/ES, ale nedodržují skupinový solventnostní kapitálový požadavek.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 301a, kterými stanoví změny v solventnosti skupiny v případě, že jsou použitelná přechodná ustanovení uvedená v odstavci 13 tohoto článku, týkající se:
a)
zamezení vícenásobného použití použitelného kapitálu a vyloučení tvorby kapitálu uvnitř skupiny podle článků 222 a 223;
b)
ocenění aktiv a závazků podle článku 224;
c)
použití metod výpočtu pro přidružené pojišťovny a zajišťovny podle článku 225;
d)
použití metod výpočtu pro zprostředkující pojišťovací holdingové společnosti podle článku 226;
e)
metod výpočtu skupinové solventnosti podle článků 230 a 233;
f)
výpočtu skupinového solventnostního kapitálového požadavku podle článku 231;
g)
stanovení navýšení kapitálového požadavku podle článku 232;
h)
zásad výpočtu skupinové solventnosti pojišťovací holdingové společnosti podle článku 235.
Článek 308c
Přechodné opatření na bezrizikové úrokové míry
1. Pojišťovny a zajišťovny mohou, za podmínky předchozího schválení jejich orgánem dohledu, využít přechodnou úpravu příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr s ohledem na přípustné pojistné a zajistné závazky.
2. Tato úprava se pro každou měnu vypočítá jako část rozdílu mezi:
a)
úrokovou mírou určenou pojišťovnou či zajišťovnou v souladu s právními a správními předpisy přijatými podle článku 20 směrnice 2002/83/ES k poslednímu dni použití uvedené směrnice;
b)
roční skutečnou úrokovou mírou vypočítanou jako jediná diskontní míra, jejíž hodnota po uplatnění na peněžní toky portfolia přípustných pojistných a zajistných závazků je rovna hodnotě nejlepšího odhadu portfolia přípustných pojistných a zajistných závazků při zohlednění časové hodnoty peněz použitím příslušné časové struktury bezrizikových úrokových měr uvedené v čl. 77 odst. 2.
Pokud členské státy přijaly právní a správní předpisy podle čl. 20 odst. 1 písm. B písm. a) bodu ii) směrnice 2002/83/ES, úroková míra uvedená v písm. a) prvního pododstavce tohoto odstavce se určí použitím metody použité pojišťovnou či zajišťovnou k poslednímu dni použití směrnice 2002/83/ES.
Část uvedená v prvním pododstavci se bude lineárně snižovat na konci každého roku od 100 % během roku začínajícího 1. lednem 2016 po 0 % 1. ledna 2032.
V případě, že pojišťovny a zajišťovny uplatňují koeficient volatility uvedený v článku 77d, příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr uvedená v prvním pododstavci písm. b) tohoto odstavce je upravená příslušná časová struktura bezrizikových úrokových měr stanovená v článku 77d.
3. Přípustné pojistné a zajistné závazky jsou tvořeny pouze pojistnými a zajistnými závazky splňujícími následující požadavky:
a)
smlouvy, na jejichž základě pojistné a zajistné závazky vznikly, byly uzavřeny před prvním dnem použití této směrnice, s výjimkou prodloužení smluv v tento den nebo později;
b)
do posledního dne použití směrnice 2002/83/ES byly technické rezervy pro pojistné a zajistné závazky určovány v souladu s právními a správními předpisy přijatými podle článku 20 uvedené směrnice k poslednímu dni použití uvedené směrnice;
c)
na pojistné a zajistné závazky se nepoužije článek 77b.
4. Pojišťovny a zajišťovny uplatňující odstavec 1:
a)
nezahrnou přípustné pojistné a zajistné závazky do výpočtu koeficientu volatility uvedeného v článku 77d;
b)
neuplatní článek 308d;
c)
ve své zprávě o solventnosti a finanční situaci uvedené v článku 51 veřejně oznámí, že uplatňují přechodnou časovou strukturu bezrizikových úrokových měr, a vyčíslí dopad nevyužití tohoto přechodného opatření na svoji finanční situaci.
Článek 308d
Přechodné opatření na technické rezervy
1. Pojišťovny a zajišťovny mohou, za podmínky předchozího schválení jejich orgánem dohledu, použít přechodný odpočet z technických rezerv. Tento odpočet může být použit na úrovni rizikově homogenních skupin uvedených v článku 80.
2. Přechodný odpočet odpovídá části rozdílu mezi následujícími částkami:
a)
technickými rezervami po odečtení částek vymahatelných ze zajistných smluv a od zvláštních účelových jednotek vypočtených v souladu s článkem 76 k prvnímu dni použití této směrnice;
b)
technickými rezervami po odečtení částek vymahatelných ze zajistných smluv vypočtenými v souladu s právními a správními předpisy přijatými podle článku 15 směrnice 73/239/EHS, článku 20 směrnice 2002/83/ES a článku 32 směrnice 2005/68/ES ke dni předcházejícímu zrušení uvedených směrnic podle článku 310 této směrnice.
Maximální odpočitatelná část se bude lineárně snižovat na konci každého roku od 100 % během roku začínajícího 1. lednem 2016 po 0 % 1. ledna 2032.
Pokud pojišťovny a zajišťovny uplatní koeficient volatility podle článku 77d k prvnímu dni použití této směrnice, částka uvedená v prvním pododstavci písm. a) tohoto odstavce se vypočítá podle koeficientu volatility k danému dni.
3. Na základě předchozího schválení orgánem dohledu nebo z iniciativy tohoto orgánu může být výše technických rezerv, případně včetně výše koeficientu volatility, která se použije pro výpočet přechodného odpočtu podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a) a b), přepočítána každých 24 měsíců nebo častěji v případě, že se rizikový profil pojišťovny či zajišťovny značně změnil.
4. Odpočet uvedený v odstavci 2 může být omezen orgánem dohledu, pokud by jeho použití mohlo vést ke snížení požadavků na finanční zdroje, které se vztahují na pojišťovny a zajišťovny, v porovnání s těmi, které se vypočítají v souladu s právními a správními předpisy přijatými podle směrnice 73/239/EHS, směrnice 2002/83/ES a směrnice 2005/68/ES ke dni předcházejícímu zrušení uvedených směrnic podle článku 310 této směrnice.
5. Pojišťovny a zajišťovny uplatňující odstavec 1:
a)
neuplatní článek 308c;
b)
pokud by bez použití přechodného odpočtu nesplňovaly solventnostní kapitálový požadavek, předloží každý rok svému orgánu dohledu zprávu, v níž jsou uvedena přijatá opatření a dosažený pokrok s cílem znovu dosáhnout na konci přechodného období uvedeného v odstavci 2 úrovně použitelného kapitálu kryjícího solventnostní kapitálový požadavek nebo snížit svůj rizikový profil, aby bylo zajištěno dodržování solventnostního kapitálového požadavku;
c)
ve své zprávě o solventnosti a finanční situaci uvedené v článku 51 veřejně oznámí, že používají přechodný odpočet z technických rezerv, a vyčíslí dopad nepoužití tohoto přechodného odpočtu na svoji finanční situaci.
Článek 308e
Plán postupného zavádění přechodných opatření na bezrizikové úrokové míry a na technické rezervy
Pojišťovny a zajišťovny, které využívají přechodná opatření uvedená v článcích 308c nebo 308d, uvědomí orgán dohledu, jakmile zjistí, že by bez využití těchto přechodných opatření nedodržely solventnostní kapitálový požadavek. Orgán dohledu požaduje po dotyčné pojišťovně nebo zajišťovně, aby přijala nezbytná opatření k zajištění dodržování solventnostního kapitálového požadavku ke konci přechodného období.
Během dvou měsíců od okamžiku, kdy je zjištěno nedodržování solventnostního kapitálového požadavku bez využití těchto přechodných opatření, předloží dotčená pojišťovna či zajišťovna orgánu dohledu plán postupného zavádění, který stanoví plánovaná opatření k dosažení úrovně použitelného kapitálu kryjícího solventnostní kapitálový požadavek nebo snížení rizikového profilu s cílem zajistit ke konci přechodného období dodržování solventnostního kapitálového požadavku. Dotčená pojišťovna či zajišťovna může během přechodného období plán postupného zavádění aktualizovat.
Dotčená pojišťovna či zajišťovna předkládá každý rok svému orgánu dohledu zprávu, v níž jsou uvedena přijatá opatření a dosažený pokrok s cílem zajistit dodržování solventnostního kapitálového požadavku ke konci přechodného období. Orgány dohledu zruší schválení žádosti o využití přechodného opatření, pokud ze zprávy o pokroku vyplývá, že dodržování solventnostního kapitálového požadavku ke konci přechodného období je nerealistické.“
81)
Ustanovení čl. 309 odst. 1 se mění takto:
a)
první pododstavec se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26 až 32, 34 až 49, 51 až 55, 67, 68, 71, 72, 74 až 85, 87 až 91, 93 až 96, 98, 100 až 110, 112, 113, 115 až 126, 128, 129, 131 až 134, 136 až 142, 144, 146, 148, 162 až 167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210 až 233, 235 až 240, 243 až 258, 260 až 263, 265, 266, 303 a 304 a s přílohami III a IV do 31. března 2015. Znění těchto opatření neprodleně sdělí Komisi.“;
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„Bez ohledu na druhý pododstavec uplatní členské státy právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s článkem 308a od 1. dubna 2015.“
82)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 310a
Zaměstnanci a zdroje orgánu EIOPA
EIOPA posoudí personální a finanční potřeby vyplývající z toho, že se ujme svých pravomocí a povinností v souladu s touto směrnicí, a předloží v souvislosti s výše uvedeným zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.“
83)
Článek 311 se nahrazuje tímto:
„Článek 311
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 308a se použije ode dne 1. dubna 2015.
Články 1, 2, 3, 5 až 9, 11, 12, 15, 16, 17, 19 až 22, 24, 25, 33, 57 až 66, 69, 70, 73, 145, 147, 149 až 161, 168 až 171, 174 až 177, 179 až 184, 186 až 189, 191, 193 až 209, 267 až 300, 302, 305 až 308, 308b a přílohy I a II, V, VI a VII se použijí ode dne 1. ledna 2016.
Komise může přijímat akty v přenesené pravomoci a regulační a prováděcí technické normy před datem uvedeným ve třetím odstavci.“
84)
V příloze III části A se bod 28 nahrazuje tímto:
„28)
v každém případě a jako alternativa formám neživotní pojišťovny uvedeným v bodech 1 až 27 a bodu 29: forma evropské společnosti (SE), jak je vymezena v nařízení Rady (ES) č. 2157/2001(1);
29)
v případě, že dotčené členské státy povolují právní formu družstevní společnosti, která může provozovat činnost v oblasti neživotního pojištění, a jako alternativa formám neživotní pojišťovny uvedeným v bodech 1 až 28, forma evropské družstevní společnosti v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1435/2003 (34).
85)
V příloze III části B se bod 28 nahrazuje tímto:
„28)
v každém případě a jako alternativa formám životní pojišťovny uvedeným v bodech 1 až 27 a bodu 29, forma evropské společnosti (SE), jak je vymezena v nařízení (ES) č. 2157/2001;
29)
v případě, že dotčené členské státy povolují právní formu družstevní společnosti, která může provozovat činnost v oblasti životního pojištění, a jako alternativa formám životní pojišťovny uvedeným v bodech 1 až 28, forma evropské družstevní společnosti v souladu s nařízením (ES) č. 1435/2003.“
86)
V příloze III části C se bod 28 nahrazuje tímto:
„28)
v každém případě a jako alternativa formám zajišťovny uvedeným v bodech 1 až 27 a bodu 29, forma evropské společnosti (SE), jak je vymezena v nařízení (ES) č. 2157/2001;
29)
v případě, že dotčené členské státy povolují právní formu družstevní společnosti, která může provozovat zajišťovací činnost, a jako alternativa formám zajišťovny uvedeným v bodech 1 až 28, forma evropské družstevní společnosti v souladu s nařízením (ES) č. 1435/2003.“
87)
v příloze VII ve srovnávací tabulce se ve sloupci „Tato směrnice“ vkládá čl. 13 odst. 27 jako odkaz odpovídající čl. 5 písm. d) směrnice 73/239/EHS.
Článek 3
Změny nařízení (ES) č. 1060/2009
V nařízení (ES) č. 1060/2009 se zrušuje čl. 2 odst. 3.
Článek 4
Změny nařízení (EU) č. 1094/2010
Nařízení (EU) č. 1094/2010 se mění takto:
1)
V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti regulační technické normě přijaté Komisí vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení této normy. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Pokud Komise přijímá regulační technickou normu, která je shodná s návrhem regulační technické normy předloženým orgánem pro pojišťovnictví, lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vyslovit námitky, činí jeden měsíc ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se uvedená lhůta prodlouží o jeden měsíc. Toto prodloužení lze z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady dále prodloužit o jeden měsíc;“.
2)
V čl. 17 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Aniž jsou dotčeny pravomoci stanovené v článku 35, poskytne příslušný orgán orgánu pro pojišťovnictví neprodleně veškeré informace, které orgán pro pojišťovnictví považuje za nezbytné pro své šetření, a to i co se týče toho, jak jsou akty uvedené v čl. 1 odst. 2 uplatňovány v souladu s právem Unie.“
Článek 5
Změny nařízení (EU) č. 1095/2010
Nařízení (EU) č. 1095/2010 se mění takto:
1)
V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti regulační technické normě přijaté Komisí vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení této normy. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Pokud Komise přijímá regulační technickou normu, která je shodná s návrhem regulační technické normy předloženým orgánem pro cenné papíry a trhy lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vyslovit námitky, činí jeden měsíc ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se uvedená lhůta prodlouží o jeden měsíc. Toto prodloužení lze z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady dále prodloužit o jeden měsíc.“
2)
V čl. 17 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Aniž jsou dotčeny pravomoci stanovené v článku 35, poskytne příslušný orgán orgánu pro cenné papíry a trhy neprodleně veškeré informace, které orgán pro cenné papíry a trhy považuje za nezbytné pro své šetření, a to i co se týče toho, jak jsou akty uvedené v čl. 1 odst. 2 uplatňovány v souladu s právními předpisy Unie.“
Článek 6
Přezkum
Komise do 1. ledna 2017 a poté každý následující rok podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, zda evropské orgány dohledu předložily návrh regulačních technických norem a prováděcích technických norem uvedených ve směrnicích 2003/71/ES a 2009/138/ES, bez ohledu na to, zda je předložení těchto návrhů regulačních technických norem a prováděcích technických norem povinné či nepovinné, a případně předloží vhodné návrhy.
Článek 7
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 1 odst. 1 a čl. 2 odst. 1, 3, 6 až 11, 13, 14, 17 až 23, 32, 34, 36, 38 až 44, 46 až 54, 56 až 59, 65 až 70, 72, 75, 76, 80, 81, 84, 85 a 86 nejpozději do 31. března 2015. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto opatření.
2. Použijí opatření uvedená v odstavci 1 od 1. ledna 2016.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 8
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 2 odst. 25, 43 a 82 se použijí ode dne 31. března 2015.
Článek 9
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2014/51/ES
2014 m. balandžio 16 d.
kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2003/71/EB ir 2009/138/EB bei reglamentų (EB) Nr. 1060/2009, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010 nuostatos, kiek tai susiję su Europos priežiūros institucijos (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos) ir Europos priežiūros institucijos (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucijos) įgaliojimais
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 50, 53, 62 ir 114 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos Centrinio Banko nuomonę (1),
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
2007 ir 2008 m. finansų krizė atskleidė svarbių finansų priežiūros trūkumų, susijusių ir su konkrečiais atvejais, ir su visa finansų sistema. Nacionaliniai priežiūros modeliai atsiliko nuo finansų globalizacijos bei integruotų ir tarpusavyje susijusių Europos finansų rinkų, kuriose daug finansų įstaigų veikia tarpvalstybiniu mastu, realybės. Krizė atskleidė trūkumų nacionalinių kompetentingų institucijų bendradarbiavimo, veiklos koordinavimo, nuoseklaus Sąjungos teisės taikymo ir tarpusavio pasitikėjimo srityse;
(2)
keliose prieš finansų krizę ir jos metu priimtose rezoliucijų Europos Parlamentas ragino pereiti prie labiau integruotos europinės priežiūros, kad būtų užtikrintos iš tiesų vienodos sąlygos visiems subjektams Sąjungos lygmeniu, ir pasiekti, kad tokia priežiūra atspindėtų didėjančią finansų rinkų integraciją Sąjungoje visų pirma savo 2000 m. balandžio 13 d. rezoliucijoje dėl Komisijos komunikato dėl finansų rinkų struktūros įgyvendinimo: veiksmų planas, 2002 m. lapkričio 21 d. rezoliucijoje dėl riziką ribojančios priežiūros taisyklių Europos Sąjungoje, 2007 m. liepos 11 d. rezoliucijoje dėl finansinių paslaugų politikos (2005-2010 m.): baltoji knyga, 2008 m. rugsėjo 23 d. rezoliucijoje su rekomendacijomis Komisijai dėl rizikos draudimo ir privataus kapitalo fondų ir 2008 m. spalio 9 d. rezoliucijoje su rekomendacijomis Komisijai dėl Lamfalussy proceso tęsimo - būsimosios priežiūros struktūros, taip pat 2009 m. balandžio 22 d. savo pozicijoje dėl iš dalies pakeisto pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl draudimo ir perdraudimo veiklos pradėjimo ir jos vykdymo (Mokumas II) ir 2009 m. balandžio 23 d. pozicijoje dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl kredito reitingų agentūrų;
(3)
2008 m. lapkričio mėn. Komisija suteikė įgaliojimus Jacques'o de Larosière'o pirmininkaujamai aukšto lygio grupei pateikti rekomendacijas Komisijai, kaip sustiprinti Europos priežiūros priemones, siekiant geriau apsaugoti Sąjungos piliečius ir atkurti pasitikėjimą finansų sistema. 2009 m. vasario 25 d. pateiktoje savo galutinėje ataskaitoje (toliau - Larosière'o ataskaita) aukšto lygio grupė rekomendavo sustiprinti priežiūros sistemą, siekiant sumažinti būsimų finansų krizių riziką ir mastą. Ji rekomendavo įgyvendinti Sąjungos finansų sektoriaus priežiūros struktūros plataus užmojo reformas. Larosière'o ataskaitoje taip pat rekomenduojama sukurti Europos finansų priežiūros institucijų sistemą, kuri apimtų tris Europos priežiūros institucijas - po vieną bankininkystės, vertybinių popierių ir draudimo bei profesinių pensijų sektoriams, taip pat Europos sisteminės rizikos tarybą;
(4)
finansinis stabilumas yra išankstinė sąlyga siekiant, kad realiajame ekonomikos sektoriuje būtų kuriamos darbo vietos, teikiami kreditai ir vyktų augimas. Finansų krizė atskleidė didelių finansų priežiūros, kurią taikant nepavyko numatyti neigiamų pokyčių makrolygio rizikos ribojimo srityje ir užkirsti kelio pernelyg didelės rizikos susidarymui finansų sistemoje, trūkumų;
(5)
Europos Vadovų Taryba išvadose po 2009 m. birželio 18 ir 19 d. susitikimo rekomendavo sukurti Europos finansų priežiūros institucijų sistemą, kurią sudarytų trys naujos Europos priežiūros institucijos. Ji taip pat rekomendavo, kad sistemos tikslas būtų gerinti nacionalinės priežiūros kokybę ir nuoseklumą, stiprinti tarpvalstybiniu mastu veikiančių grupių priežiūrą, nustatyti bendrą Europos taisyklių sąvadą, taikomą visoms finansų įstaigoms vidaus rinkoje. Ji pabrėžė, kad Europos priežiūros institucijos (toliau - EPI) taip pat turėtų turėti kredito reitingų agentūrų priežiūros įgaliojimus, ir paragino Komisiją parengti konkrečių pasiūlymų, kaip Europos finansų priežiūros institucijų sistema (toliau - EFPIS) galėtų atlikti svarbų vaidmenį krizių atvejais;
(6)
2010 m. Europos Parlamentas ir Taryba priėmė tris reglamentus, kuriais įsteigiamos EFPIS dalimi esančios EPI: Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1093/2010 (4), kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos bankininkystės institucija), Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1094/2010 (5), kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucija) (toliau - EDPPI), taip pat Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1095/2010 (6), kuriuo įsteigiama Europos priežiūros institucija (Europos vertybinių popierių ir rinkų institucija) (toliau - EVPRI);
(7)
siekiant, kad EFPIS veiktų veiksmingai, šių trijų EPI veiklos srityje reikia pakeisti Sąjungos teisėkūros aktus. Tokie pakeitimai susiję su tam tikrų EPI įgaliojimų taikymo srities apibrėžtimi, tam tikrų įgaliojimų įtraukimu į dabartinius atitinkamuose Sąjungos teisėkūros aktuose nustatytus procesus ir daliniais pakeitimais, kuriais siekiama užtikrinti, kad Europos finansų priežiūros institucijų sistemoje EPI veiktų sklandžiai ir veiksmingai;
(8)
taigi sukūrus EPI turėtų būti parengtas bendras taisyklių sąvadas, kuriuo būtų užtikrinta, kad taisyklės būtų nuosekliai suderintos ir taikomos vienodai, taip sudarant sąlygas vidaus rinkai dar geriau veikti ir efektyviau vykdyti mikrolygio priežiūrą. Reglamentuose, kuriais įsteigiama EFPIS, numatyta, kad atitinkamuose teisės aktuose konkrečiai nustatytose srityse EPI gali parengti techninių standartų projektus, kurie pateikiami Komisijai tvirtinti priimant deleguotuosius arba įgyvendinimo aktus pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 290 ir 291 straipsnius. Pirmas tokių sričių rinkinys jau nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2010/78/ES (7), o šioje direktyvoje reikėtų nustatyti kitas sritis, visų pirma Europos Parlamento ir Tarybos direktyvų 2003/71/EB bei 2009/138/EB (8), Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1060/2009 (9), taip pat reglamentų (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010 atvejais;
(9)
atitinkamuose teisėkūros aktuose turėtų būti nustatytos sritys, kuriose EPI turi įgaliojimus rengti techninių standartų projektus, ir numatyta, kaip tokie standartai turėtų būti priimti. Atitinkamuose teisėkūros aktuose turėtų būti nustatytos nuostatos, sąlygos ir specifikacijos, kaip išsamiai išdėstyta SESV 290 straipsnyje deleguotųjų aktų atveju;
(10)
nustačius sritis, kuriose turėtų būti priimti techniniai standartai, būtų sukurta tinkama bendro suderintų taisyklių sąvado rengimo ir vengimo be reikalo apsunkinti reglamentavimą ir vykdymo užtikrinimą pusiausvyra. Turėtų būti pasirinktos tik tos sritys, kuriose tikėtina, kad nuosekliomis techninėmis taisyklėmis bus iš esmės ir veiksmingai pagerintos galimybės pasiekti atitinkamų teisėkūros aktų tikslus, kartu užtikrinant, kad politinius sprendimus priimtų Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija vadovaudamiesi savo įprastomis procedūromis;
(11)
aspektai, kuriems bus taikomi techniniai standartai, turėtų būti tikrai techniniai, kuriems kurti reikia priežiūros ekspertų žinių. Techniniais reguliavimo standartais, kurie priimami kaip deleguotieji aktai pagal SESV 290 straipsnį, turėtų būti toliau rengiamos, tikslinamos ir nustatomos sąlygos, kuriomis atliekamas nuoseklus taisyklių, numatytų Europos Parlamento ir Tarybos priimamuose teisėkūros aktuose, suderinimas, papildant arba iš dalies pakeičiant tam tikras neesmines jo nuostatas. Kita vertus, techniniais įgyvendinimo standartais, kurie pagal SESV 291 straipsnį priimami kaip įgyvendinimo aktai, turėtų būti nustatomos teisėkūros aktų vienodo taikymo sąlygos. Techninių standartų taikymas neturėtų būti susijęs su politiniais sprendimais priimamomis priemonėmis;
(12)
techninių reguliavimo standartų atveju tikslinga taikyti atitinkamai Reglamento (ES) Nr. 1093/2010, Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsniuose numatytą procedūrą. Techniniai įgyvendinimo standartai turėtų būti priimami atitinkamai pagal Reglamento (ES) Nr. 1093/2010, Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 ir Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 15 straipsnyje numatytą procedūrą;
(13)
techniniai reguliavimo ir įgyvendinimo standartai turėtų papildyti bendrą finansinių paslaugų teisę, o tam pritarė Europos Vadovų Taryba savo 2009 m. birželio mėn. išvadose. Atsižvelgiant į tai, kad tam tikri reikalavimai Sąjungos teisės aktuose nėra visapusiškai suderinti, taip pat laikantis atsargumo principo priežiūros srityje, techniniai reguliavimo ir įgyvendinimo standartai, kuriais parengiamos, tikslinamos ar nustatomos tų reikalavimų taikymo sąlygos, neturėtų trukdyti valstybėms narėms reikalauti papildomos informacijos ar nustatyti griežtesnius reikalavimus. Todėl nustatant techninius reguliavimo ir įgyvendinimo standartus valstybėms narėms turėtų būti leista reikalauti papildomos informacijos arba nustatyti griežtesnius reikalavimus tam tikrose srityse, kai tokia veiksmų laisvė yra numatyta tuose teisėkūros aktuose;
(14)
pagal reglamentus (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010, prieš pateikdamos techninius reguliavimo arba įgyvendinimo standartus Komisijai, EPI tam tikrais atvejais turėtų rengti su jais susijusias atviras viešąsias konsultacijas ir išnagrinėti galimas su jais susijusias sąnaudas ir naudą;
(15)
reikėtų numatyti galimybę techniniuose reguliavimo ir įgyvendinimo standartuose nustatyti pereinamojo laikotarpio priemones kartu su tinkamais terminais, jeigu neatidėliotino įgyvendinimo sąnaudos būtų pernelyg didelės, palyginti su tikėtina nauda;
(16)
šios direktyvos priėmimo metu gerokai pasistūmėjo darbas, susijęs su pirmojo priemonių, kuriomis turi būti įgyvendintos pagrindinės taisyklės pagal Direktyvą 2009/138/EB, rinkinio parengimu ir konsultacijomis dėl jo. Siekiant anksti užbaigti rengti tas priemones, derėtų leisti Komisijai pereinamuoju laikotarpiu patvirtinti šioje direktyvoje numatytus techninius reguliavimo standartus, laikantis deleguotųjų aktų priėmimo tvarkos. Tokių deleguotųjų aktų arba, pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, techninių reguliavimo standartų, nustatytų Direktyvos 2009/138/EB nuostatoms įgyvendinti, pakeitimai turėtų būti priimami laikantis Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnių;
(17)
be to, pasibaigus dvejų metų trukmės pereinamajam laikotarpiui, dera leisti EDPPI teikti pasiūlymus dėl keleto deleguotųjų aktų atnaujinimo priimant techninius reguliavimo standartus. Taip atnaujinti derėtų tik techninius atitinkamų deleguotųjų aktų aspektus, nepriimant strateginių sprendimų ir nesirenkant politikos krypčių;
(18)
EDPPI atliekant su techniniais reguliavimo standartais susijusį parengiamąjį darbą ir rengiant jų projektus, Komisija turėtų užtikrinti, kad informacija apie šių techninių reguliavimo standartų projektų taikymo sritį būtų vienu metu, laiku ir tinkamai persiųsta Europos Parlamentui ir Tarybai;
(19)
Reglamentuose (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010 numatyta nacionalinių priežiūros institucijų nesutarimų sprendimo tvarka. Jeigu nacionalinė priežiūros institucija nesutinka su kitos nacionalinės priežiūros institucijos veiksmų tvarka ar turiniu arba neveikimu Sąjungos teisėkūros aktuose pagal tuos reglamentus numatytose srityse, be to, pagal atitinkamus teisėkūros aktus reikalaujama daugiau kaip vienos valstybės narės nacionalinių priežiūros institucijų bendradarbiavimo, koordinavimo ar bendro sprendimų priėmimo, atitinkamai EPI derėtų sudaryti galimybes vienos ar daugiau atitinkamų nacionalinių priežiūros institucijų prašymu padėti institucijoms pasiekti susitarimą per EPI nustatytą laiką, kurį nustatant turėtų būti atsižvelgiama į atitinkamuose teisės aktuose numatytus atitinkamus laikotarpius ir nesutarimo sprendimo skubumą bei sudėtingumą. Jeigu ir toliau nesutariama, EPI derėtų sudaryti galimybes išspręsti klausimą;
(20)
pagal reglamentus (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010 reikalaujama, kad atvejai, kuriais gali būti taikomas nesutarimų tarp nacionalinių priežiūros institucijų sprendimo mechanizmas, turi būti nurodyti sektorių teisės aktuose. Šioje direktyvoje turėtų būti nurodyta pirma tokių atvejų grupė draudimo ir perdraudimo sektoriuje, ir tai neturėtų trukdyti ateityje įtraukti kitus atvejus. Šia direktyva neturėtų būti trukdoma EPI veikti pagal kitus įgaliojimus ar vykdyti reglamentuose (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010 nurodytas užduotis, įskaitant neprivalomą tarpininkavimą ir nuoseklaus, efektyvaus bei rezultatyvaus Sąjungos teisės aktų taikymo užtikrinimą. Be to, tose srityse, kuriose atitinkamu teisės aktu jau nustatytas koks nors neprivalomas tarpininkavimas arba laikotarpiai, per kuriuos viena arba daugiau nacionalinių priežiūros institucijų turi priimti bendrus sprendimus, reikia pakeitimų, kad būtų užtikrintas bendro sprendimo priėmimo proceso aiškumas ir kad šis procesas būtų kuo mažiau trikdomas, taip pat užtikrinti tais atvejais, kai to reikia, kad EPI turėtų turėti galimybę spręsti nesutarimus. Privaloma ginčų sprendimo tvarka skirta atvejams, kai nacionalinės priežiūros institucijos negali tarpusavyje išspręsti procedūrinių arba esminių klausimų, susijusių su Sąjungos teisės aktų laikymusi;
(21)
todėl šioje direktyvoje reikėtų numatyti atvejus, kai gali reikėti spręsti procedūrinį arba esminį Sąjungos teisės aktų laikymosi klausimą ir nacionalinės priežiūros institucijos gali nesugebėti išspręsti šio klausimo pačios. Tokiu atveju viena iš susijusių nacionalinių priežiūros institucijų turėtų turėti galimybę kreiptis dėl šio klausimo į atitinkamą EPI. Ta EPI turėtų veikti pagal jos steigimo reglamentą ir šios direktyvos nuostatas. Ji turėtų turėti galimybę reikalauti iš nacionalinių priežiūros institucijų imtis konkrečių veiksmų arba susilaikyti nuo veiksmų, siekiant išspręsti klausimą ir užtikrinti Sąjungos teisės aktų laikymąsi, o jos sprendimas turėtų būti privalomas nacionalinėms priežiūros institucijoms. Kai atitinkamu Sąjungos teisėkūros aktu valstybėms narėms paliekama diskrecija, EPI priimti sprendimai neturėtų pakeisti nacionalinių priežiūros institucijų naudojimosi diskrecija, kai tas naudojimasis atitinka Sąjungos teisę;
(22)
Direktyvoje 2009/138/EB numatyta priimti bendrus sprendimus dėl prašymų leisti taikyti vidaus modelį grupės ir dukterinių įmonių lygiu tvirtinimo, prašymų leisti taikyti dukterinei įmonei tos direktyvos 238 ir 239 straipsnius tvirtinimo ir grupės priežiūros institucijos nustatymo remiantis kitu pagrindu nei tos direktyvos 247 straipsnyje nustatyti kriterijai. Visose šiose srityse pakeitimu turėtų būti aiškiai nustatyta, kad kilus nesutarimui EDPPI gali jį išspręsti taikydama Reglamente (ES) Nr. 1094/2010 nustatytą procesą. Taikant tą tvarką aiškiai nustatoma, kad, nors EDPPI neturėtų pakeisti nacionalinių priežiūros institucijų sprendimų, turėtų būti įmanoma išspręsti nesutarimus ir stiprinti bendradarbiavimą prieš nacionalinei priežiūros institucijai priimant ar institucijai paskelbiant galutinį sprendimą. EDPPI turėtų spręsti nesutarimus tarpininkaudama nacionalinėms priežiūros institucijoms, kurių nuomonės skiriasi;
(23)
EFPIS sukūrus naują priežiūros struktūrą nacionalinės priežiūros institucijos turės glaudžiai bendradarbiauti su EPI. Atitinkamų teisėkūros aktų pakeitimais turėtų būti užtikrinta, kad nekiltų teisinių kliūčių vykdyti keitimosi informacija pareigas, numatytas reglamentuose (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010, ir kad teikiant duomenis neatsirastų nereikalingos administracinės naštos;
(24)
draudimo ir perdraudimo įmonės turėtų privalėti savo nacionalinėms priežiūros institucijoms pateikti tokią informaciją, kuri susijusi su priežiūros tikslais atsižvelgiant į Direktyvoje 2009/138/EB nustatytus priežiūros tikslus. Papunkčiui pateiktinos informacijos apie visą turto sąrašą ir kitos dažniau nei kartą per metus pateiktinos informacijos derėtų reikalauti tik tuomet, kai papildomos žinios, kurias nacionalinės priežiūros institucijos gauna įmonių finansinės padėties stebėsenos tikslais arba atsižvelgia į galimą tų įmonių sprendimų poveikį finansiniam stabilumui, atsveria naštą, susijusią su tos informacijos apskaičiavimu ir pateikimu. Nacionalinės priežiūros institucijos, įvertinusios atitinkamos įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdį, mastą ir sudėtingumą, turėtų turėti įgaliojimus leisti apriboti teiktinos informacijos teikimo dažnį ir apimtį arba atleisti nuo pareigos atsiskaityti papunkčiui, tačiau tik tuomet, kai įmonė neperžengia konkrečiai nustatytų ribų. Derėtų užtikrinti, kad nurodytus apribojimus ir išimtis būtų galima taikyti mažiausioms įmonėms ir kad to įmonės nekontroliuotų daugiau kaip 20 % atitinkamos valstybės narės gyvybės bei ne gyvybės draudimo rinkos arba perdraudimo rinkos;
(25)
siekiant užtikrinti dalyvaujančiųjų draudimo bei perdraudimo įmonių ir draudimo kontroliuojančiųjų bendrovių grupės lygmeniu pateikiamos informacijos teisingumą ir išsamumą, nacionalinės priežiūros institucija neturėtų leisti grupei priklausančioms įmonėms apriboti teiktiną informaciją arba atleisti jas nuo pareigos atsiskaityti papunkčiui, nebent ta nacionalinė priežiūros institucija įsitikina, kad ataskaitos būtų netinkamos dėl grupės veiklai būdingos rizikos pobūdžio, masto ir sudėtingumo;
(26)
srityse, kuriose Komisija šiuo metu pagal Direktyvą 2009/138/EB įgaliota priimti įgyvendinimo priemones, kai tos priemonės yra visuotinai taikomi ne teisėkūros procedūra priimami aktai, kuriais papildomos ar iš dalies keičiamos tam tikros neesminės tos direktyvos nuostatos, kaip apibrėžta SESV 290 straipsnyje, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal tą straipsnį arba techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius;
(27)
siekiant užtikrinti, kad visoms draudimo ir perdraudimo įmonėms, vadovaujantis Direktyva 2009/138/EB apskaičiuojančioms mokumo kapitalo reikalavimą pagal standartinę formulę, būtų taikomos vienodos sąlygos, arba siekiant atsižvelgti į rinkos raidą, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimo pagal standartinę formulę;
(28)
kai rizika nėra tinkamai įtraukta į submodulį, EDPPI turėtų būti suteikti įgaliojimai parengti techninių reguliavimo standartų, taikomų pagal standartinę formulę apskaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimą naudojamiems kiekybiniams apribojimams ir turto tinkamumo kriterijams, projektus;
(29)
siekiant suteikti galimybę draudimo ir perdraudimo įmonėms nuosekliai apskaičiuoti techninius atidėjinius pagal Direktyvą 2009/138/EB, būtina, kad centrinė įstaiga reguliariai rengtų, skelbtų ir atnaujintų tam tikrą techninę informaciją, susijusią su nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą, atsižvelgdama į stebimus įvykius finansų rinkoje. Nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą turėtų būti nustatoma skaidriai. Atsižvelgiant į techninį ir su draudimu susijusį tų užduočių pobūdį, jas turėtų atlikti EDPPI;
(30)
atitinkama nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą turėtų būti nustatyta išvengiant dirbtinio techninių atidėjinių ir tinkamų nuosavų lėšų svyravimo ir sudarant paskatas gerai valdyti riziką. Nerizikingų palūkanų normų ekstrapoliacijos atskaitos taškas turėtų būti pasirinktas taip, kad įmonės galėtų suderinti su obligacijomis grynųjų pinigų srautus, kurie diskontuoti tiksliausio įverčio skaičiavime taikant neekstrapoliuotas palūkanų normas. Rinkos sąlygomis, kurios panašios į esančias šios direktyvos įsigaliojimo dieną, nerizikingų palūkanų normų, ypač taikomų eurui, ekstrapoliacijos atskaitos taškas turėtų būti 20 metų terminas. Rinkos sąlygomis, kurios panašios į esančias šios direktyvos įsigaliojimo dieną, ekstrapoliuota atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą, ypač taikomos eurui, dalis turėtų konverguoti link išankstinių sandorių palūkanų normos tokiu būdu, kad trukmei, kuri 40 metų viršija ekstrapoliacijos atskaitos tašką, ekstrapoliuotos išankstinių sandorių palūkanų normos ne daugiau kaip trimis baziniais punktais viršytų galutinę išankstinių sandorių palūkanų normą. Kitų nei euro valiutų atveju nustatant nerizikingų palūkanų normų ekstrapoliacijos atskaitos tašką ir tinkamą konvergencijos link galutinės išankstinių sandorių palūkanų normos laikotarpį derėtų atsižvelgti į vietos obligacijų ir apsikeitimo sandorių rinkų ypatumus;
(31)
kai draudimo ir perdraudimo įmonės iki termino išlaiko obligacijas arba kitą panašias pinigų srauto savybes turintį turtą, joms nekyla šio turto pajamingumo skirtumų pokyčio rizika. Siekiant išvengti turto normų skirtumų pokyčio poveikio tų įmonių nuosavų lėšų dydžiui, joms turėtų būti leista koreguoti atitinkamą nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą, kuri naudojama apskaičiuojant tiksliausią įvertį, atsižvelgiant į tų įmonių turto pajamingumo skirtumų pokyčius. Tokios suderinimo korekcijos naudojimui turėtų būti gautas atitinkamos priežiūros institucijos pritarimas, be to, taikant griežtus reikalavimus turtui ir įsipareigojimams derėtų užtikrinti, kad draudimo ir perdraudimo įmonės galės išlaikyti savo turtą iki termino. Visų pirma reikėtų suderinti turto bei įsipareigojimų grynųjų pinigų srautus ir turtą pakeisti siekiant išlaikyti suderinimą tik kai numatomi pinigų srautai labai pasikeitė, pavyzdžiui, dėl obligacijų kredito reitingo sumažinimo arba įsipareigojimų, susijusių su turtu, nevykdymo. Kad būtų užtikrintas tinkamas skaidrumas, draudimo ir perdraudimo įmonės turėtų viešai atskleisti informaciją apie suderinimo korekcijos poveikį jų finansinei padėčiai;
(32)
siekiant užkirsti kelią procikliškam investiciniam elgesiui, draudimo ir perdraudimo įmonėms turėtų būti leista koreguoti atitinkamą nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą, kuri naudojama apskaičiuojant tiksliausią techninių atidėjinių įvertį, kad būtų sušvelnintas išaugusio obligacijų pajamingumo skirtumų poveikis. Tokia svyravimų korekcija turėtų būti pagrįsta tų įmonių orientaciniais (angl. reference) portfeliais atitinkamoms valiutoms ir, esant poreikiui užtikrinti reprezentatyvumą, orientaciniais portfeliais nacionalinėms draudimo rinkoms. Kad būtų užtikrintas tinkamas skaidrumas, draudimo ir perdraudimo įmonės turėtų viešai atskleisti informaciją apie svyravimų korekcijos poveikį jų finansinei padėčiai;
(33)
atsižvelgiant į diskontavimo svarbą techninių atidėjinių apskaičiavimui, Direktyva 2009/138/EB turėtų būti užtikrintos vienodos sąlygoms, kuriomis draudimo ir perdraudimo įmonės pasirenka diskonto normas. Siekiant užtikrinti vienodas tokias sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti atitinkamas nerizikingų palūkanų normų struktūras pagal terminą, naudojamas tiksliausiam įverčiui apskaičiuoti, fundamentalius skirtumus, naudojamus suderinimo ir svyravimų korekcijoms apskaičiuoti. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (10). Tuose įgyvendinimo aktuose derėtų panaudoti iš EDPPI gautą ir jos paskelbtą techninę informaciją. Tiems įgyvendinimo aktams priimti turėtų būti naudojama patariamoji procedūra;
(34)
Komisija turėtų priimti nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus, kai tinkamai pagrįstais atvejais, susijusiais su atitinkama nerizikingų palūkanų normų struktūra, yra priežasčių, dėl kurių privaloma skubėti.
(35)
siekiant sušvelninti galimą nederamą procikliškumo poveikį, išskirtinėmis neigiamomis aplinkybėmis derėtų pratęsti atitikties mokumo kapitalo reikalavimui atkūrimo laikotarpį, be kita ko, esant staigiam nuosmukiui finansų rinkose, nuolatinei žemų palūkanų normų aplinkai ir didelio poveikio katastrofų atvejais, turinčiais įtakos draudimo ir perdraudimo įmonėms, užimančioms didelę rinkos dalį arba didelę dalį paveiktų veiklos rūšių. EDPPI turėtų tekti atsakomybė paskelbti, kad yra tų išskirtinių neigiamų aplinkybių, o Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius arba įgyvendinimo aktus dėl priemonių, kuriomis nustatomi kriterijai ir atitinkamos procedūros;
(36)
atsižvelgiant į pagal šią direktyvą numatytą atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą suderinimo korekciją, reikalavimas nustatyti, kad draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelis, kuriam taikoma suderinimo korekcija, ir paskirtasis turto portfelis yra nustatomi, organizuojami ir valdomi atskirai nuo kitos įmonės veiklos, be to, to turto negalima naudoti kitose įmonės veiklos srityse atsiradusiems nuostoliams padengti, turėtų būti suvokiamas ekonomine prasme. Tai neturėtų reikšti, kad valstybės narės privalo nacionalinės teisės aktuose turėti teisinę tikslinio fondo sąvoką. Įmonės, kurios naudoja suderinimo korekciją, turėtų turto ir įsipareigojimų portfelį identifikuoti, organizuoti ir valdyti atskirai nuo kitos veiklos, taigi joms neturėtų būti leidžiama kitose veiklos srityse kylančią riziką padengti naudojant priskirtąjį turto portfelį. Nors tokiu būdu galima efektyviai valdyti portfelį, nuosavose lėšose ir mokumo kapitalo reikalavime suderinimo korekcijos tikslais turėtų būti atspindėtos mažesnės turto perdavimo ir rizikos diversifikacijos tarp priskirtojo portfelio ir likusios įmonės dalies galimybės;
(37)
šioje direktyvoje nurodyto orientacinio portfelio pajamingumo skirtumas turėtų būti nustatytas skaidriai ir naudojant atitinkamus indeksus, kai jų yra;
(38)
kad būtų užtikrintas skaidrus pagal šią direktyvą numatytų pereinamojo laikotarpio priemonių dėl nerizikingų palūkanų normų ir techninių nuostatų, svyravimų korekcijos bei suderinimo korekcijos taikymas, draudimo ir perdraudimo įmonės turėtų viešai atskleisti informaciją apie tų priemonių netaikymo poveikį savo finansinei pozicijai, įskaitant techninių atidėjinių sumą, mokumo kapitalo reikalavimą ir minimalaus kapitalo reikalavimą pagal Direktyvą 2009/138/EB, pagrindines nuosavas lėšas ir nuosavų lėšų, tinkamų mokumo kapitalo reikalavimui ir minimalaus kapitalo reikalavimui padengti, sumas;
(39)
valstybės narės turėtų galėti savo nacionalinės teisės aktuose suteikti savo nacionalinėms priežiūros institucijoms įgaliojimus leisti, o išskirtinėmis aplinkybėmis ir atmesti svyravimų korekcijos naudojimą;
(40)
siekiant užtikrinti, kad tam tikri techniniai duomenys, naudojami mokumo kapitalo reikalavimui apskaičiuoti pagal standartinę formulę, būtų teikiami darniai, pavyzdžiui, siekiant sudaryti sąlygas laikytis darnaus požiūrio į reitingų naudojimą, konkrečias užduotis reikėtų pavesti EDPPI. Reitingų agentūrų pripažinimas turėtų būti suderintas su Reglamento (EB) Nr. 1060/2009, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 575/2013 (11) bei Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2013/36/ES (12) nuostatomis. Tuo tikslu reikėtų vengti dubliavimosi su Reglamentu (EB) Nr. 1060/2009, todėl reglamentais (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 bei (ES) Nr. 1095/2010 įsteigto Jungtinio priežiūros institucijų komiteto vaidmuo pagrįstas. EDPPI turėtų tinkamai panaudoti EVPRI kompetenciją ir patirtį. Išsamų tokių užduočių atlikimo būdą reikėtų toliau patikslinti deleguotuoju arba įgyvendinimo aktais patvirtinant priemones;
(41)
EDPPI paskelbtas regioninės valdžios ir vietos valdžios institucijų sąrašas neturėtų būti išsamesnis nei reikalinga siekiant užtikrinti kad tokios valdžios institucijos būtų vertinamos vienodai tik tais atvejais, kai jų pozicijos rizika ta pati kaip centrinės valdžios;
(42)
siekiant užtikrinti, kad pagal Direktyvą 2009/138/EB būtų laikomasi darnaus požiūrio priimant sprendimą, kai leidžiama pratęsti padėties atkūrimo laikotarpį MKR pažeidimų atveju, reikėtų patikslinti sąlygas, kurios laikomos išimtinėmis neigiamomis aplinkybėmis. EDPPI turėtų tekti atsakomybė paskelbti, kad yra tokių išskirtinių neigiamų aplinkybių, o Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius arba įgyvendinimo aktus dėl priemonių, kuriomis nustatomi kriterijai ir atitinkamos procedūros tokių išskirtinių neigiamų aplinkybių atvejais;
(43)
siekiant užtikrinti sektorių tarpusavio darną ir pašalinti įmonių, kurios paskolas paverčia parduodamais vertybiniais popieriais arba kitomis finansinėmis priemonėmis (iniciatoriai arba rėmėjai), ir draudimo ar perdraudimo įmonių, kurios investuoja į tokius vertybinius popierius ar finansines priemones, interesų nesutapimus, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl priemonių, susijusių su investicijomis į vertybiniais popieriais paverstas paskolas pagal Direktyvą 2009/138/EB, ir kuriomis nustatomi ne tik reikalavimai, bet ir tų reikalavimų nesilaikymo pasekmės;
(44)
siekiant užtikrinti didesnę Direktyvoje 2009/138/EB numatytų priežiūros institucijų patvirtinimo procedūrų, susijusių su įmonei būdingais parametrais, modelio keitimo strategijomis, specialiosios paskirties įmonėmis ir papildomo kapitalo reikalavimų nustatymu ir panaikinimu, konvergenciją, Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus dėl priemonių, kuriomis patikslinama šiose srityse taikytina atitinkama procedūra;
(45)
Tarptautinė draudimo priežiūros institucijų asociacija tebetobulina pasaulinį rizika pagrįstą mokumo standartą, o tai nuolat skatina glaudesnį priežiūros veiklos derinimą ir bendradarbiavimą tarptautiniu mastu. Direktyvos 2009/138/EB nuostatos dėl Komisijos deleguotųjų aktų, nustatančių trečiosiose šalyse taikomos mokumo ir rizikos ribojimo tvarkos lygiavertiškumą dera su tarptautinės konvergencijos skatinimo tikslais siekiant nustatyti rizika pagristą mokumo ir rizikos ribojimo tvarką. Siekiant pripažinti, kad tam tikroms trečiosioms šalims gali reikėti daugiau laiko mokumo ir rizikos ribojimo tvarkai, kuri visiškai atitiktų pripažinimo lygiaverte kriterijus, pritaikyti ir įgyvendinti, būtina nustatyti sąlygas, susijusias su tokių trečiųjų šalių tvarkos vertinimu, kad šios trečiosios šalys būtų laikinai pripažintos lygiavertėmis. Komisijos deleguotuose aktuose, kuriais nustatomas laikinas lygiavertiškumas, atitinkamais atvejais turėtų būti atsižvelgta į tarptautines tendencijas. Kai Komisija nusprendžia, kad grupių priežiūrai taikoma konkrečios trečiosios šalies rizikos ribojimo tvarka yra laikinai lygiavertė, siekiant užtikrinti draudėjų ir naudos gavėjų apsaugą Sąjungoje derėtų sudaryti galimybę reikalauti teikti papildomas ataskaitas priežiūros institucijoms;
(46)
atsižvelgiant į draudimo rinkos ypatumus, siekiant užtikrinti vienodas veiklos sąlygas trečiosiose šalyse įsteigtoms draudimo ir perdraudimo įmonėms, nepaisant to, ar jų patronuojančiosios įmonės įsteigtos Sąjungoje, Komisija turėtų turėti galimybę nustatyti, ar trečioji šalis laikinai lygiavertė apskaičiuojant grupių mokumo reikalavimus ir tinkamas nuosavas lėšas tiems reikalavimams įvykdyti;
(47)
siekiant užtikrinti, kad suinteresuotieji subjektai būtų tinkamai informuojami apie draudimo ir perdraudimo grupių struktūrą, informaciją apie grupių teisinę struktūrą ir valdymo bei organizacinę struktūrą būtina pateikti viešai. Toje informacijoje turėtų būti nurodyta bent juridinio asmens pavadinimas, veiklos pobūdis, patronuojamųjų įmonių buveinės šalis, glaudžiai susijusios įmonės ir svarbūs filialai;
(48)
Komisijos sprendime dėl to, kad trečiosios šalies mokumo arba rizikos ribojimo tvarka visapusiškai arba laikinai lygiavertė, derėtų atitinkamais atvejais atsižvelgti į pereinamojo laikotarpio priemonių, nustatytų pagal tą trečiosios šalies tvarką, buvimą, trukmę ir pobūdį;
(49)
siekiant suteikti galimybę Europos kooperatinei bendrovei, apibrėžtai Tarybos reglamente (EB) Nr. 1435/2003 (13), teikti draudimo ir perdraudimo paslaugas, būtina išplėsti pagal Direktyvą 2009/138/EB leidžiamų draudimo ir perdraudimo įmonių teisinio statuso rūšių sąrašą ir į jį įtraukti Europos kooperatinę bendrovę;
(50)
reikėtų pritaikyti draudimo ir perdraudimo įmonių minimalaus kapitalo reikalavimo žemiausios ribos sumas eurais. Tokių įmonių esamos žemiausios kapitalo reikalavimų ribos periodiškai koreguojamos siekiant atsižvelgti į infliaciją;
(51)
apskaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimą sveikatos draudimui reikėtų atsižvelgti į nacionalines išlyginimo sistemas ir pokyčių nacionalinės sveikatos apsaugos teisės aktuose, nes jie yra esminė draudimo sistemos dalis tose nacionalinėse sveikatos apsaugos rinkose;
(52)
tam tikrus įgyvendinimo įgaliojimus, nustatytus pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 202 straipsnį, reikėtų pakeisti atitinkamomis nuostatomis pagal SESV 290 straipsnį;
(53)
komiteto procedūrų suderinimas su SESV, ypač su jos 290 straipsniu, turėtų būti atliekamas atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį. Siekiant atsižvelgti į techninius pokyčius finansų rinkose ir patikslinti šia direktyva iš dalies pakeistose direktyvose nustatytus reikalavimus, Komisijai pagal SESV 290 straipsnį turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Visų pirma reikėtų priimti deleguotuosius aktus dėl išsamios informacijos, susijusios su valdymo reikalavimais, vertinimo, ataskaitų teikimu priežiūros institucijoms ir informacijos atskleidimu visuomenei, nuosavų lėšų nustatymu ir klasifikavimu, standartine mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimo formule (įskaitant bet kokius atitinkamus pakeitimus papildomo kapitalo reikalavimų srityje) ir techninių atidėjinių apskaičiavimo metodų ir prielaidų pasirinkimu;
(54)
Deklaracijoje dėl Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnio (Nr. 39), pridėtoje prie tarpvyriausybinės konferencijos, per kurią buvo patvirtinta Lisabonos sutartis, Baigiamojo akto, Konferencija atsižvelgė į „Komisijos ketinimą toliau konsultuotis su valstybių narių paskirtais ekspertais rengiant deleguotųjų aktų finansinių paslaugų srityje projektus, pagal jos nusistovėjusią praktiką“;
(55)
Europos Parlamentas ir Taryba turėtų galėti pareikšti prieštaravimų dėl deleguotojo akto per tris mėnesius nuo pranešimo dienos. Turėtų būti numatyta galimybė, kad Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šį laikotarpį svarbiose susirūpinimą keliančiose srityse pratęsti trimis mėnesiais. Europos Parlamentas ir Taryba turėtų galėti informuoti kitas institucijas apie savo ketinimą nereikšti prieštaravimų. Taip anksti tvirtinti deleguotuosius aktus ypač tinkama tuomet, kai reikia laikytis terminų, pavyzdžiui, kai pagrindiniame teisės akte nustatyti tvarkaraščiai, pagal kuriuos Komisija turi priimti deleguotuosius aktus;
(56)
atsižvelgdami į finansų krizę ir procikliškus mechanizmus, kurie prisidėjo prie to, kad kilo krizė, ir sustiprino jos padarinius, Finansinio stabilumo taryba, Bazelio bankų priežiūros komitetas ir G20 pateikė rekomendacijas procikliškam finansų reguliavimo poveikiui mažinti. Tos rekomendacijos turi tiesioginę įtaką draudimo ir perdraudimo įmonėms kaip svarbiai finansų sistemos daliai;
(57)
siekiant, kad būtų nuosekliai taikomi šios direktyvos reikalavimai ir kad būtų užtikrinta makrolygio rizikos ribojimo priežiūra visoje Sąjungoje, tikslinga, kad Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1092/2010 (14) įsteigta Europos sisteminės rizikos valdyba parengtų specialiai Sąjungos ekonomikai pritaikytus principus;
(58)
finansų krizė išryškino tai, kad finansų įstaigos labai neįvertino sandorio šalies kredito rizikos, susijusios su nebiržinėmis išvestinėmis finansinėmis priemonėmis, lygį. Tai paskatino G20 2009 m. rugsėjo mėn. paraginti, kad didesnio skaičiaus nebiržinių išvestinių finansinių priemonių tarpuskaita būtų vykdoma per pagrindinę sandorio šalį. Be to, G20 paragino toms nebiržinėms išvestinėms finansinėms priemonėms, kurių tarpuskaita negali būti vykdoma per pagrindinę sandorio šalį, taikyti didesnius kapitalo reikalavimus, kad būtų tinkamai atsižvelgta į didesnę su jais susijusią riziką;
(59)
standartinės mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimo formulės apskaičiavimui pozicijos reikalavimus atitinkančių pagrindinių sandorio šalių atžvilgiu turėtų būti vertinamos laikantis kredito ir finansų įstaigoms, apibrėžtoms Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalyje, taikomų kapitalo reikalavimų vertinimo, ypač susijusio su skirtingu požiūriu į reikalavimus atitinkančias pagrindines sandorio šalis ir kitas sandorio šalis;
(60)
siekiant užtikrinti, kad būtų toliau įgyvendinamas Sąjungos ekonomikos ilgalaikio tvaraus augimo tikslas, taip pat Direktyvos 2009/138/EB tikslai (pirmiausiai draudėjų apsauga ir taip pat finansinio stabilumo užtikrinimas), Komisija turėtų per penkerius metus nuo Direktyvos 2009/138/EB įsigaliojimo datos atlikti metodų, prielaidų ir standartinių parametrų, naudojamų mokumo kapitalo reikalavimo standartinės formulės apskaičiavimams, tinkamumo peržiūrą. Ši peržiūra turėtų būti pirmiausiai pagrįsta draudimo ir perdraudimo įmonių, naudojančių mokumo kapitalo reikalavimo standartinę formulę pereinamuoju laikotarpiu, bendra patirtimi. Peržiūros metu taip pat derėtų atsižvelgti į konkrečių klasių turto ir finansinių priemonių vertės pokyčius, į tą turtą ir tas finansines priemones investuojančių subjektų elgesį, taip pat į tarptautinių standartų nustatymo raidą finansinių paslaugų sektoriuje. Gali prireikti nustatyti tam tikroms turto klasėms, pavyzdžiui, pastoviųjų pajamų vertybiniams popieriams ir ilgalaikei infrastruktūrai, taikomų standartinių parametrų peržiūros prioritetus;
(61)
siekiant sudaryti sąlygas pagal Direktyvą 2009/138/EB sklandžiai pereiti prie naujos tvarkos, būtina nustatyti laipsnišką jos nuostatų įgyvendinimą ir specialias pereinamojo laikotarpio priemones. Pereinamojo laikotarpio priemonėmis turėtų būti siekiama išvengti rinkos sutrikdymo ir apriboti poveikį esamiems produktams, taip pat užtikrinti draudimo produktų prieinamumą. Pereinamojo laikotarpio priemonėmis įmonės turėtų būti skatinamos kuo greičiau siekti atitikties konkretiems naujosios tvarkos reikalavimams;
(62)
būtina numatyti pereinamojo laikotarpio tvarką, taikomą draudimo įmonėms, pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/41/EB (15) 4 straipsnį vykdančioms profesinių pensijų verslo veiklą, kol Komisija atliks tos direktyvos peržiūrą. Pereinamojo laikotarpio tvarka nustoja galioti įsigaliojus Direktyvos 2003/41/EB pakeitimams;
(63)
nepaisant numatomo Direktyvos 2009/138/EB taikymo, ypač siekiant atlikti įvertinimus, susijusius su vidaus modelių, papildomų nuosavų lėšų, nuosavų lėšų klasifikacijos, įmonei būdingų parametrų, specialiosios paskirties įmonių, nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulio, pagrįsto įsipareigojimų trukme, patvirtinimu, taip pat pereinamojo laikotarpio nuostata dėl draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų, atitinkančių pagal galiojančias sutartis įmokėtas draudimo įmokas, tiksliausio įverčio apskaičiavimo, derėtų iki 2015 m. pabaigos toliau taikyti Tarybos direktyvas 64/225/EEB (16), 73/239/EEB (17), 73/240/EEB (18), 76/580/EEB (19), 78/473/EEB (20), 84/641/EEB (21), 87/344/EEB (22), 88/357/EEB (23) bei 92/49/EEB (24), taip pat Europos Parlamento ir Tarybos direktyvų 98/78/EB (25), 2001/17/EB (26), 2002/83/EB (27) ir 2005/68/EB (28) (bendrai vadinamos „Mokumas I“) su pakeitimais, padarytais Direktyvos 2009/138/EB VI priedo A dalyje išvardytais teisės aktais;
(64)
pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų valstybės narės įsipareigojo pagrįstais atvejais prie pranešimų apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose būtų paaiškinti direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo į nacionalinę teisę dokumentų atitinkamų dalių ryšiai. Šios direktyvos ir Direktyvos 2009/138/EB atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;
(65)
kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. gerinti vidaus rinkos veikimą, užtikrinant aukštą, veiksmingą ir nuoseklų rizikos ribojimo reguliavimo ir priežiūros lygį, apsaugoti draudėjus ir naudos gavėjus, o kartu ir verslo subjektus bei vartotojus, apsaugoti finansų rinkų vientisumą, veiksmingumą ir sklandų veikimą, palaikyti finansų sistemos stabilumą ir stiprinti tarptautinės priežiūros koordinavimą, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl direktyvos masto tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti;
(66)
todėl direktyvos 2003/71/EB bei 2009/138/EB ir reglamentai (EB) Nr. 1060/2009, (ES) Nr. 1094/2010 ir (ES) Nr. 1095/2010 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:
1 straipsnis
Direktyvos 2003/71/EB daliniai pakeitimai
Direktyva 2003/71/EB iš dalies keičiama taip:
1.
5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Jei galutinės pasiūlymo sąlygos nėra įtrauktos nei į bazinį prospektą, nei į jo priedą, jos pateikiamos investuotojams ir buveinės valstybės narės kompetentingai institucijai, o ši kompetentinga institucija jas perduoda priimančiosios (-iųjų) valstybės (-ių) narės (-ių) kompetentingai institucijai, kuo greičiau kai teikiamas kiekvienas viešas pasiūlymas, ir, kai įmanoma - prieš viešo pasiūlymo pradžią ar įtraukimą į prekybos sąrašą. Buveinės valstybės narės kompetentinga institucija tas galutines sąlygas pateikia EVPRI. Galutinėse sąlygose pateikiama tik su vertybinių popierių raštu susijusi informacija, ir jos nenaudojamos baziniam prospektui papildyti. Tokiais atvejais taikomas 8 straipsnio 1 dalies a punktas.“;
2.
11 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Siekiant užtikrinti nuoseklų derinimą, susijusį su šiuo straipsniu, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais nustatoma informacija, pateikiama nuorodos būdu, projektus.
EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. liepos 1 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsnius.“;
3.
13 straipsnio 7 dalis pakeičiama taip:
„7. Siekiant užtikrinti nuoseklų prospektų patvirtinimo tvarkos derinimą, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais nustatomos prospekto patvirtinimo procedūros ir sąlygos, kuriomis laikotarpiai gali būti koreguojami, projektus.
EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. liepos 1 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsnius.“;
4.
14 straipsnio 8 dalis pakeičiama taip:
„8. Siekiant užtikrinti nuoseklų derinimą, susijusį su šiuo straipsniu, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais patikslinamos su prospekto paskelbimu susijusios nuostatos, pateiktos 1-4 dalyse, projektus.
EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. liepos 1 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsnius.“;
5.
15 straipsnio 7 dalis pakeičiama taip:
„7. Siekiant užtikrinti nuoseklų derinimą, susijusį su šiuo straipsniu, EVPRI parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais patikslinamos nuostatos dėl reklamos, kuria skelbiamas ketinimas siūlyti vertybinius popierius visuomenei arba įtraukimas į prekybos reguliuojamoje rinkoje sąrašą, skleidimo, visų pirma prieš pateikiant prospektą visuomenei arba prieš pasirašymo pradžią, ir patikslinamos 4 dalies nuostatos, projektus.
EVPRI tuos techninių reguliavimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. liepos 1 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 10-14 straipsnius.“;
6.
įterpiamas šis straipsnis:
„31a straipsnis
EVPRI darbuotojai ir ištekliai
EVPRI įvertina personalo ir išteklių poreikius, kurie atsirado dėl pagal šią direktyvą EVPRI prisiimtų įgaliojimų ir pareigų, ir pateikia atitinkamą ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.“
2 straipsnis
Direktyvos 2009/138/EB daliniai pakeitimai
Direktyva 2009/138/EB iš dalies keičiama taip:
1.
13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
po 32 punkto įterpiamas šis punktas:
„32a)
reikalavimus atitinkanti pagrindinė sandorio šalis - pagrindinė sandorio šalis, kuriai suteiktas leidimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 648/2012 (29) 14 straipsnį arba pripažinimas pagal to reglamento 25 straipsnį;
b)
papildomas šiuo punktu:
„40.
išorinė kredito rizikos vertinimo institucija (ECAI) - kredito reitingų agentūra, kuri yra užregistruota arba sertifikuota pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1060/2009 (30), arba centrinis bankas, kuris nustato kredito reitingus, kuriems tas reglamentas netaikomas.
2.
17 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus dėl III priede, išskyrus atitinkamai A, B, ir C dalių 28 ir 29 punktus, pateikto statuso rūšių sąrašo.“;
3.
įterpiamas šis straipsnis:
„25a straipsnis
Pranešimas apie leidimus ir leidimų panaikinimą, taip pat jų skelbimas
Apie kiekvieną leidimą ar jo panaikinimą pranešama Europos priežiūros institucijai (Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijai) (toliau - EDPPI), įsteigtai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1094/2010 (31). Kiekvienos draudimo arba perdraudimo įmonės, kuriai buvo išduotas veiklos leidimas, pavadinimas įtraukiamas į sąrašą. EDPPI tą sąrašą skelbia savo interneto svetainėje ir nuolat atnaujina.
4.
29 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Taikant Komisijos priimtus deleguotuosius aktus ir techninius reguliavimo bei įgyvendinimo standartus laikomasi proporcingumo principo, tokiu būdu užtikrinant proporcingą šios direktyvos taikymą, visų pirma mažoms draudimo įmonėms.
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius EDPPI pateiktuose techniniuose reguliavimo standartų projektuose, pagal to reglamento 15 straipsnį pateiktuose techninių įgyvendinimo standartų projektuose ir pagal to reglamento 16 straipsnį patvirtintose gairėse ir rekomendacijose laikomasi proporcingumo principo, tokiu būdu užtikrinant proporcingą šios direktyvos taikymą, visų pirma mažoms draudimo įmonėms.“;
5.
31 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Nedarant poveikio 35, 51 ir 256 straipsnių bei 254 straipsnio 2 dalies taikymui, Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus dėl šio straipsnio 2 dalies, kuriais nustatomi pagrindiniai aspektai, su kuriais susijusius bendrus statistinius duomenis reikia atskleisti, taip pat tų duomenų turinys ir atskleidimo data.
5. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio 2 dalies taikymo sąlygas, ir nedarant poveikio 35, 51 ir 256 straipsnių bei 254 straipsnio 2 dalies taikymui, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriais nustatomi šiame straipsnyje numatyto duomenų atskleidimo šablonai ir struktūros, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
6.
33 straipsnis papildomas šiomis pastraipomis:
„Jeigu priežiūros institucija pranešė priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijoms, kad ji ketina atlikti patikrinimą vietoje pagal pirmą pastraipą, ir jei šiai priežiūros institucijai neleista naudotis teise atlikti tuos patikrinimus vietoje arba priimančiosios valstybės narės priežiūros institucijos negali realiai naudotis savo teise dalyvauti pagal antrą pastraipą, priežiūros institucijos gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tą straipsnį jai suteiktus įgaliojimus.
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 21 straipsnį EDPPI gali dalyvauti patikrinimuose vietoje, jeigu jie atliekami bendrai dviejų ar daugiau priežiūros institucijų.“;
7.
35 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies įžanginė dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės reikalauja, kad draudimo ir perdraudimo įmonės pateiktų priežiūros institucijoms informaciją, būtiną vykdyti priežiūrą, atsižvelgiant į 27 ir 28 straipsniuose nustatytus priežiūros tikslus. Tokia informacija apima bent informaciją, būtiną toliau nurodytiems tikslams pasiekti įgyvendinant 36 straipsnyje nurodytą procesą:“;
b)
6 dalis pakeičiama taip:
„6. Nedarant poveikio 129 straipsnio 4 dalies taikymui, jei 2 dalies a punkto i papunktyje nurodyti iš anksto nustatyti laikotarpiai yra trumpesni nei vieneri metai, atitinkamos priežiūros institucijos gali apriboti reikalavimus dėl priežiūros tikslais reguliariai teikiamų ataskaitų tais atvejais, kai:
a)
tos informacijos pateikimas būtų per didelė našta, palyginti su įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu;
b)
informacija pateikiama bent kartą per metus.
Priežiūros institucijos neriboja reikalavimų dėl reguliariai priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų, kurios teikiamos dažniau nei kartą per metus, kurias teikia grupei, kaip apibrėžta 212 straipsnio 1 dalies c punkte, priklausančios draudimo ar perdraudimo įmonės, nebent atitinkama įmonė galėtų priežiūros institucijai patenkinamai įrodyti, kad dažniau nei kartą per metus priežiūros tikslais reguliariai teikiamos ataskaitos nėra tinkamos dėl grupės veiklai būdingos rizikos pobūdžio, masto ir sudėtingumo.
Reikalavimai dėl reguliarių priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų apribojami tik įmonėms, kurios kontroliuojama konkrečios valstybės narės atitinkamai gyvybės ir ne gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis neviršija 20 %, kai ne gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra pasirašytų įmokų suma, o gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra techninių atidėjinių suma.
Priežiūros institucijos nustatydamos įmonių tinkamumą tų apribojimų taikymui teikia pirmenybę mažiausioms įmonėms.
7. Atitinkamos priežiūros institucijos gali apriboti reikalavimus dėl reguliarių priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų arba atleisti draudimo ir perdraudimo įmones nuo papunkčiui pateikiamų ataskaitų pareigos, jei:
a)
tos informacijos pateikimas būtų per didelė našta, palyginti su įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu;
b)
tos informacijos pateikimas nebūtinas veiksmingai atitinkamos įmonės veiklos priežiūrai;
c)
atitinkama išimtimi nekenkiama atitinkamų finansų sistemų stabilumui Sąjungoje; ir
d)
įmonė pajėgi teikti atitinkamą informaciją ad hoc.
Priežiūros institucijos neatleidžia draudimo ir perdraudimo įmonių, kurios priklauso grupei, kaip apibrėžta 212 straipsnio 1 dalies c punkte, nuo papunkčiui pateikiamų ataskaitų pareigos, nebent atitinkama įmonė galėtų priežiūros institucijai patenkinamai įrodyti, kad papunkčiui teikiamos ataskaitos nėra tinkamos dėl grupės veiklai būdingos rizikos pobūdžio, masto ir sudėtingumo, taip pat atsižvelgiant į finansinio stabilumo tikslą.
Nuo pareigos teikti ataskaitas papunkčiui atleidžiamos tik įmonės, kurios kontroliuojama konkrečios valstybės narės atitinkamai gyvybės ir ne gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis neviršija 20 %, kai ne gyvybės draudimo arba perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra pasirašytų įmokų suma, o gyvybės draudimo ir perdraudimo rinkos dalis nustatoma remiantis bendra techninių atidėjinių suma.
Priežiūros institucijos nustatydamos įmonių tinkamumą tų išimčių taikymui teikia pirmenybę mažiausioms įmonėms.
8. Taikant 6 ir 7 dalis ir vykdant priežiūros tikslais atliekamos peržiūros procedūrą, priežiūros institucijos įvertina, ar atitinkamos informacijos pateikimas būtų per didelė našta, palyginti su įmonės veiklai būdingos rizikos pobūdžiu, mastu ir sudėtingumu, atsižvelgdamos bent į:
a)
įmonės draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimtį;
b)
įmonės įsipareigojimų, susijusių su reikalavimais ir išmokomis, svyravimus;
c)
rinkos riziką, kurią kelia įmonės investicijos;
d)
rizikos koncentracijos lygį;
e)
bendrą skaičių gyvybės ir ne gyvybės draudimo veiklos grupių, kurioms suteikiamas leidimas;
f)
galimą įmonės turto valdymo poveikį finansiniam stabilumui;
g)
5 dalyje nurodytas įmonės sistemas ir struktūras, naudojamas informacijai priežiūros tikslais teikti, ir rašytinę politiką;
h)
įmonės valdymo sistemos tinkamumą;
i)
mokumo kapitalo reikalavimą ir minimalaus kapitalo reikalavimą atitinkantį nuosavų lėšų lygį;
j)
tai, ar įmonė yra priklausoma draudimo ar perdraudimo įmonė, draudžianti tik nuo rizikos, kuri siejama su pramonės arba prekybos grupe, kuriai priklauso įmonė.
9. Komisija laikydamasi 301a straipsnio priima deleguotuosius aktus, kurias išsamiau nustatoma šio straipsnio 1-4 dalyse nurodyta informaciją ir tos informacijos pateikimo terminai, kad tinkamu mastu užtikrintų ataskaitų teikimo priežiūros institucijoms konvergenciją.
10. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, taikomų reguliarioms priežiūros tikslais teikiamoms ataskaitoms ir susijusių su šablonais, naudojamais teikiant priežiūros institucijoms 1 ir 2 dalyse nurodytą informaciją, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
11. Siekiant padidinti 6 ir 7 dalių taikymo darną ir nuoseklumą, EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 16 straipsnį parengia gaires, skirtas 6 ir 7 dalių trečioje pastraipoje nurodytų kontroliuojamų rinkos dalių nustatymo metodams išsamiau išdėstyti.“;
8.
37 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis iš dalies keičiama taip:
i)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
priežiūros institucija padaro išvadą, kad draudimo ar perdraudimo įmonės rizikos pobūdis smarkiai skiriasi nuo prielaidų, kuriomis grindžiamas mokumo kapitalo reikalavimas, apskaičiuotas taikant visapusišką ar dalinį vidaus modelį pagal VI skyriaus 4 skirsnio 3 poskirsnį, nes tam tikra kiekybiškai įvertinama rizika nėra pakankamai gerai įvertinta, o modelis per tinkamą laikotarpį nebuvo pritaikytas taip, kad geriau atspindėtų esamą rizikos pobūdį;“;
ii)
papildoma šiuo punktu:
„d)
draudimo ar perdraudimo įmonė taiko 77b straipsnyje nurodytą suderinimo korekciją, 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją arba 308c bei 308d straipsniuose nurodytas pereinamojo laikotarpio priemones, o priežiūros institucija padaro išvadą, kad įmonės rizikos pobūdis labai nukrypsta nuo prielaidų, kuriomis remiasi tos korekcijos ir pereinamojo laikotarpio priemonės.“;
b)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. 1 dalies a ir b punktuose nustatytomis aplinkybėmis papildomo kapitalo suma apskaičiuojama taip, kad būtų užtikrinta, jog įmonė laikytųsi 101 straipsnio 3 dalies reikalavimų.
1 dalies c punkte nustatytomis aplinkybėmis papildomas kapitalas yra proporcingas esminei rizikai, kuri kyla dėl trūkumų, dėl kurių priežiūros institucija priima sprendimą nustatyti papildomą kapitalą.
1 dalies d punkte nustatytomis aplinkybėmis papildomas kapitalas yra proporcingas esminei rizikai, kuri kyla dėl toje dalyje nurodyto nukrypimo.“;
c)
6 dalis pakeičiama taip:
„6. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomos aplinkybės, kurioms esant galima nustatyti papildomo kapitalo reikalavimą.
7. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomo papildomo kapitalo apskaičiavimo metodika.
8. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma sprendimų siekiant nustatyti, apskaičiuoti ir panaikinti papildomo kapitalo reikalavimus priėmimo tvarka, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
9.
38 straipsnio 2 dalis papildoma šiomis pastraipomis:
„Jeigu priežiūros institucija informavo atitinkamą paslaugos teikėjo valstybės narės valdžios instituciją, kad ji ketina atlikti patikrinimą vietoje pagal šią dalį, arba jei ji atlieka patikrinimą vietoje pagal pirmą pastraipą ir jei ta priežiūros institucija negali realiai naudotis savo teise atlikti tą patikrinimą vietoje, ta priežiūros institucija gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 21 straipsnį EDPPI turi teisę dalyvauti patikrinimuose vietoje, jeigu jie atliekami bendrai dviejų ar daugiau priežiūros institucijų.“;
10.
44 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis papildoma šia pastraipa:
„77b straipsnyje nurodytą suderinimo korekciją arba 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją taikančios draudimo ar perdraudimo įmonės parengia likvidumo planą, kuriame numato su turtu ir įsipareigojimais, kuriems taikomos šios korekcijos, susijusius ateinančius ir išeinančius pinigų srautus.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„2a. Atlikdamos turto ir įsipareigojimų valdymą draudimo ir perdraudimo įmonės reguliariai atlieka:
a)
prielaidų, kuriomis grindžiama 77a straipsnyje nurodyta atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą ekstrapoliacija, poveikio savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms vertinimą;
b)
kai taikoma 77b straipsnyje nurodyta suderinimo korekcija:
i)
prielaidų, kuriomis grindžiamas suderinimo korekcijos koeficiento apskaičiavimas, įskaitant 77c straipsnio 1 dalies b punkte nurodyto fundamentalaus skirtumo apskaičiavimą, poveikį savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms, taip pat galimą turto priverstinio pardavimo poveikį savo tinkamoms nuosavoms lėšoms;
ii)
priskirtojo turto portfelio sudėties pokyčių poveikį savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms;
iii)
suderinimo korekcijos sumažinimo iki 0 poveikį;
c)
kai taikoma 77d straipsnyje nurodyta svyravimų korekcija:
i)
prielaidų, kuriomis grindžiamas svyravimų korekcijos apskaičiavimas, poveikį savo techniniams atidėjiniams ir tinkamoms nuosavoms lėšoms, taip pat galimą turto priverstinio pardavimo poveikį savo tinkamoms nuosavoms lėšoms;
ii)
svyravimų korekcijos sumažinimo iki 0 poveikį.
Draudimo ir perdraudimo įmonės kartą per metus pateikia pirmos pastraipos a, b ir c punktuose nurodytus vertinimus priežiūros institucijai kaip informacijos, kuri pateikiama pagal 35 straipsnį, dalį. Jei suderinimo korekcijos arba svyravimų korekcijos sumažinimas iki 0 sukeltų neatitiktį mokumo kapitalo reikalavimui, atitinkama įmonė taip pat pateikia priemonių, kurias ji galėtų tokiomis aplinkybėmis taikyti siekiant atkurti mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba sumažinti veiklos riziką siekiant atkurti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui, analizę.
Kai taikoma 77d straipsnyje nurodyta svyravimų korekcija, 41 straipsnio 3 dalyje nurodyta rašytinė rizikos valdymo politika apima politiką, taikomą svyravimo korekcijos taikymo kriterijams.“;
c)
įterpiama ši dalis:
„4a. Siekiant išvengti perdėto kliovimosi išorinio kredito rizikos vertinimo institucijomis, draudimo ir perdraudimo įmonės, kurios naudoja išorinį kredito rizikos vertinimą savo techninių atidėjinių ir mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimams, vykdydamos rizikos valdymą įvertina šių išorinių kredito rizikos vertinimų tinkamumą esant praktinei galimybei naudodamos kitus vertinimus, kad išvengtų automatiškos priklausomybės nuo išorės vertinimų.
Siekiant užtikrinti vienodas šios dalies taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriais reglamentuojama išorinių kredito rizikos vertinimo tvarka, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti antroje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
11.
45 straipsnyje įterpiama ši dalis:
„2a. Kai draudimo ar perdraudimo įmonės, kurios taiko 77b straipsnyje nurodytą suderinimo korekciją, 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją arba 308c bei 308d straipsniuose nurodytas pereinamojo laikotarpio priemones, jos atskirai atlieka 1 dalies b punkte nurodytos atitikties kapitalo reikalavimams įvertinimą atsižvelgdamos į tas korekcijas bei pereinamojo laikotarpio priemones ir į jas neatsižvelgdamos.“;
12.
50 straipsnis pakeičiamas taip:
„50 straipsnis
Deleguotieji aktai ir techniniai reguliavimo standartai
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomi:
a)
41, 44, 46 ir 47 straipsniuose nurodytų sistemų elementai, visų pirma sritys, kurioms turi būti taikoma draudimo ir perdraudimo įmonių turto ir įsipareigojimų valdymo bei investavimo politika, kaip nurodyta 44 straipsnio 2 dalyje;
b)
44, 46, 47 ir 48 straipsniuose nurodytos funkcijos.
2. Siekiant užtikrinti nuoseklų su šiuo skirsniu susijusių nuostatų suderinimą, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais išsamiau nustatomi, projektus:
a)
42 straipsnyje nustatyti reikalavimai ir funkcijos, kurioms taikomi tie reikalavimai;
b)
naudojimosi užsakomosiomis paslaugomis, visų pirma tomis, kurias teikia paslaugų teikėjai iš trečiųjų šalių, sąlygos.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
3. Siekiant užtikrinti nuoseklų derinimą, susijusį su 45 straipsnio 1 dalies a punkte nurodytu įvertinimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais išsamiau nustatomi to įvertinimo elementai, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.“;
13.
51 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
įterpiama ši dalis:
„1a. Kai taikoma 77b straipsnyje nurodyta suderinimo korekcija, į 1 dalies d punkte nurodytą aprašymą įtraukiamas suderinimo korekcijos ir įsipareigojimų bei priskirtojo turto portfelio, kuriam ji taikoma, aprašymas, taip pat kiekybinis poveikio, kurį įmonės finansinei padėčiai turėtų suderinimo korekcijos prilyginimas 0, įvertinimas.
Į 1 dalies d punkte nurodytą aprašymą taip pat įtraukiama informacija, ar įmonė taiko 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją, ir kiekybinis poveikio, kurį įmonės finansinei padėčiai turėtų svyravimų koeficiento prilyginimas 0, įvertinimas.“;
b)
2 dalies trečioji pastraipa pakeičiama taip:
„Vis dėlto, nedarydamos poveikio kitų teisinių ar norminių privalomo informacijos atskleidimo reikalavimų taikymui, valstybės narės gali numatyti, kad, nors visas mokumo kapitalo reikalavimas, nurodytas 1 dalies e punkto ii papunktyje, yra atskleidžiamas, pereinamuoju laikotarpiu, kuris baigiasi ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d., informacijos apie papildomo kapitalo reikalavimą arba apie specifinių parametrų, kuriuos draudimo arba perdraudimo įmonė privalo taikyti pagal 110 straipsnį, poveikį atskirai atskleisti nereikia.“;
14.
52 straipsnis pakeičiamas taip:
„52 straipsnis
Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijai teikiama informacija ir jos ataskaitos
1. Nedarant poveikio Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 35 straipsnio taikymui, valstybės narės reikalauja, kad priežiūros institucijos kasmet teiktų EDPPI šią informaciją:
a)
informaciją apie vidutinį kiekvienos įmonės papildomą kapitalą ir priežiūros institucijų nustatytos papildomo kapitalo sumos, išreikštos mokumo kapitalo reikalavimo procentu, pasiskirstymą per praėjusius metus; ši informacija atskirai parodoma taip:
i)
visų draudimo ir perdraudimo įmonių;
ii)
gyvybės draudimo įmonių;
iii)
ne gyvybės draudimo įmonių;
iv)
draudimo įmonių, kurios teikia gyvybės ir ne gyvybės draudimo paslaugas;
v)
perdraudimo įmonių;
b)
kiekvienu šios dalies a punkte nustatyto atskleidimo atveju informaciją apie papildomo kapitalo, nustatyto pagal atitinkamai 37 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktus, proporcijas;
c)
draudimo ir perdraudimo įmonių, kurioms taikomi reikalavimų dėl reguliariai priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų apribojimai, skaičių bei draudimo ir perdraudimo įmonių, kurios atleistos nuo pareigos teikti ataskaitas papunkčiui, kaip nurodyta 35 straipsnio 6 ir 7 dalyse, skaičių ir tokių įmonių kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimtį, įvertinamą kaip atitinkamos valstybės narės draudimo ir perdraudimo įmonių atitinkamai bendros kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimties procentinę dalį;
d)
grupių, kurioms taikomi reikalavimų dėl reguliariai priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų apribojimai, skaičių bei grupių, kurios atleistos nuo pareigos teikti ataskaitas papunkčiui, kaip nurodyta 254 straipsnio 2 dalyje, skaičių ir tokių grupių kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimtį, įvertinamą kaip visų grupių atitinkamai bendros kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimties procentinę dalį.
2. EDPPI kasmet viešai atskleidžia šią informaciją:
a)
visoms valstybėms narėms kartu informaciją apie toliau nurodytų įmonių bendrą papildomo kapitalo, išreikšto mokumo kapitalo reikalavimo procentu, pasiskirstymą:
i)
draudimo ir perdraudimo įmonių;
ii)
gyvybės draudimo įmonių;
iii)
ne gyvybės draudimo įmonių;
iv)
draudimo įmonių, kurios teikia gyvybės ir ne gyvybės draudimo paslaugas;
v)
perdraudimo įmonių;
b)
kiekvienai valstybei narei atskirai informaciją apie tos valstybės narės visų draudimo ir perdraudimo įmonių papildomo kapitalo, išreikšto mokumo kapitalo reikalavimo procentu, pasiskirstymą;
c)
kiekvienu šios dalies a ir b punktuose nurodyto atskleidimo atveju informaciją apie papildomo kapitalo, nustatyto pagal atitinkamai 37 straipsnio 1 dalies a, b ir c punktus, proporcijas;
d)
visoms valstybėms narėms kartu - bendrą skaičių draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių, kurioms taikomi reikalavimų dėl reguliariai priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų apribojimai, bei bendrą skaičių draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių, kurios atleistos nuo pareigos teikti ataskaitas papunkčiui, kaip nurodyta 35 straipsnio 6 bei 7 dalyse ir 254 straipsnio 2 dalyje, taip pat tokių įmonių ir grupių kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimtį, įvertinamą kaip visų draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių atitinkamai bendros kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimties procentinę dalį;
e)
kiekvienai valstybei narei atskirai - skaičių draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių, kurioms taikomi reikalavimų dėl reguliariai priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų apribojimai, bei bendrą skaičių draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių, kurios atleistos nuo pareigos teikti ataskaitas papunkčiui, kaip nurodyta 35 straipsnio 6 bei 7 dalyse ir 254 straipsnio 2 dalyje, taip pat tokių įmonių ir grupių kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimtį, įvertinamą kaip visų valstybės narės draudimo ir perdraudimo įmonių ir grupių atitinkamai bendros kapitalo reikalavimų, draudimo įmokų, techninių atidėjinių ir turto apimties procentinę dalį.
3. EDPPI teikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai 2 dalyje nurodytą informaciją kartu su ataskaita, kurioje nurodomas priežiūros konvergencijos lygis skirtingų valstybių narių priežiūros institucijoms nustatant papildomą kapitalą.“;
15.
56 straipsnis pakeičiamas taip:
„56 straipsnis
Mokumo ir finansinės padėties ataskaita: deleguotieji aktai ir techniniai įgyvendinimo standartai
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomi pagal 3 skirsnį atskleistina informacija ir jos metinio atskleidimo terminai.
Siekiant užtikrinti vienodas šio skirsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma tvarka, formatas ir šablonai, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti antroje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
16.
58 straipsnio 8 dalis pakeičiama taip:
„8. Siekiant užtikrinti nuoseklų su šiuo skirsniu susijusių nuostatų derinimą, EDPPI, nedarydama poveikio 58 straipsnio 2 dalies taikymui, gali parengti techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos nustatomas 59 straipsnio 4 dalyje nurodytas išsamus informacijos, kuri turi būti pateikta siūlomų įsigyjančiųjų asmenų pranešime, sąrašas, projektus.
Siekiant užtikrinti nuoseklų su šiuo skirsniu susijusių nuostatų derinimą ir atsižvelgti į būsimus pokyčius, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais išsamiau nustatomi 59 straipsnio 1 dalyje nustatytų kriterijų pakeitimai, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje ir antroje pastraipose nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
9. Siekiant užtikrinti vienodas šios direktyvos taikymo sąlygas, EDPPI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų dėl 60 straipsnyje nurodyto atitinkamų priežiūros institucijų tarpusavio konsultavimosi procese taikytinų procedūrų, formų ir šablonų, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
17.
įterpiamas šis straipsnis:
„65a straipsnis
Bendradarbiavimas su EDPPI
Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos šios direktyvos tikslais pagal Reglamentą (ES) Nr. 1094/2010 bendradarbiautų su EDPPI.
Valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos nedelsdamos teiktų EDPPI visą informaciją, būtiną jos užduotims pagal Reglamentą (ES) Nr. 1094/2010 vykdyti.“;
18.
įterpiamas šis straipsnis:
„67a straipsnis
Europos Parlamento tiriamieji įgaliojimai
64 ir 67 straipsniai nedaro poveikio Europos Parlamento tyrimo įgaliojimams, suteiktiems pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 226 straipsnį.“;
19.
69 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
„Ši informacija pateikiama tik tuomet, kai ji reikalinga dėl rizikos ribojimo kontrolės. Vis dėlto valstybės narės numato, kad pagal 65 straipsnį ir 68 straipsnio 1 dalį gauta informacija ir informacija, gaunama per 33 straipsnyje nurodytą patikrinimą vietoje, galėtų būti pateikta tik gavus informaciją pateikusios priežiūros institucijos arba valstybės narės, kurioje atliktas patikrinimas vietoje, priežiūros institucijos aiškų sutikimą.“;
20.
70 straipsnis pakeičiamas taip:
„70 straipsnis
Informacijos perdavimas centriniams bankams, pinigų institucijoms, mokėjimo sistemų priežiūros institucijoms ir Europos sisteminės rizikos valdybai
1. Nedarant poveikio 64-69 straipsnių taikymui, priežiūros institucija gali perduoti toliau nurodytoms institucijoms informaciją, reikalingą jų užduotims atlikti:
a)
Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) centriniams bankams, įskaitant Europos Centrinį Banką (ECB), ir kitoms panašias funkcijas atliekančioms pinigų institucijoms, kai ši informacija yra svarbi jų atitinkamų teisės aktais nustatytų užduočių, įskaitant pinigų politikos vykdymą ir susijusį likvidumo užtikrinimą, mokėjimų, tarpuskaitos bei vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų priežiūrą ir finansinės sistemos stabilumo užtikrinimą, vykdymui;
b)
atitinkamais atvejais - kitoms nacionalinėms viešosios valdžios institucijoms, atsakingoms už mokėjimo sistemų priežiūrą; ir
c)
Europos sisteminės rizikos valdybai (ESRV), įsteigtai Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1092/2010 (32), kai ta informacija svarbi jos užduotims atlikti.
2. Esant kritinei padėčiai, įskaitant Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 18 straipsnyje nurodytą kritinę padėtį, valstybės narės leidžia priežiūros institucijoms nedelsiant perduoti informaciją ECBS centriniams bankams, įskaitant ECB, kai ta informacija yra svarbi jų atitinkamų teisės aktais nustatytų užduočių, įskaitant pinigų politikos vykdymą ir susijusį likvidumo užtikrinimą, mokėjimo, tarpuskaitos ir vertybinių popierių atsiskaitymo sistemų priežiūrą ir finansų sistemos stabilumo užtikrinimą, vykdymui, taip pat ESRV, kai tokia informacija svarbi jos užduotims atlikti.
3. Tokios institucijos ar įstaigos taip pat gali perduoti priežiūros institucijoms tokią informaciją, kurios joms gali prireikti taikant 67 straipsnį. Taip gautai informacijai taikomos šiame skirsnyje nustatytos nuostatos dėl profesinės paslapties.
21.
71 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis pakeičiama taip:
„2. Valstybės narės užtikrina, kad vykdydamos savo pareigas priežiūros institucijos atsižvelgtų į priežiūros priemonių ir priežiūros praktikos taikant įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus laikantis šios direktyvos, konvergenciją. Todėl valstybės narės užtikrina, kad:
a)
priežiūros institucijos dalyvautų EDPPI veikloje;
b)
priežiūros institucijos kiek įmanoma dėtų pastangas laikytis EDPPI gairių ir rekomendacijų, pateiktų pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 16 straipsnį, o jeigu to nedaro - nurodytų priežastis;
c)
priežiūros institucijoms suteikti nacionaliniai įgaliojimai netrukdytų joms atlikti savo, kaip EDPPI narių, pareigų arba šioje direktyvoje numatytų pareigų.“;
b)
3 dalis išbraukiama;
22.
75 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi metodai ir prielaidos, taikytini vertinant turtą ir įsipareigojimus, kaip nustatyta 1 dalyje.
3. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą turto ir įsipareigojimų vertės nustatymo klausimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, projektus, kuriuose nustatoma:
a)
jei taikant 2 dalyje nurodytus deleguotuosius aktus reikia naudoti pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 Komisijos patvirtintus tarptautinius apskaitos standartus, tų apskaitos standartų atitiktis metodams, taikytiniems vertinant turtą ir įsipareigojimus, kaip nustatyta 1 ir 2 dalyse;
b)
metodai ir prielaidos, naudotini tais atvejais, kai kotiruojamų rinkos kainų nėra arba kai pagal Reglamentą (EB) Nr. 1606/2002 Komisijos patvirtinti tarptautinius apskaitos standartai laikinai arba nuolat neatitinka metodų, taikytinų vertinant turtą ir įsipareigojimus ir nustatytų 1 ir 2 dalyse;
c)
metodai ir prielaidos, taikytini vertinant turtą ir įsipareigojimus, kaip nustatyta 1 dalyje, jei 2 dalyje nurodytais deleguotaisiais aktais leidžiama naudoti alternatyvius vertės nustatymo metodus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.“;
23.
įterpiami šie straipsniai:
„77a straipsnis
Atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą ekstrapoliacija
Nustatant 77 straipsnio 2 dalyje nurodytą atitinkamą nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą naudojamasi ir vadovaujamasi informacija apie atitinkamas finansines priemones. Tame nustatyme atsižvelgiama į atitinkamas tų terminų finansines priemones, kai tų finansinių priemonių ir obligacijų rinkos yra aktyvios, likvidžios ir skaidrios. Terminams, kuriems atitinkamų finansinių priemonių, kai tų finansinių priemonių ir obligacijų rinkos nėra aktyvios, likvidžios ir skaidrios, atitinkama nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą ekstrapoliuojama.
Ekstrapoliuotoji atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą dalis remiasi tolygiai konverguojančiomis išankstinių sandorių palūkanų normomis nuo išankstinio sandorio palūkanų normos arba jų rinkinio ilgiausiam terminui, kuriam gali būti rastos atitinkamos finansinės priemonės ir obligacijos aktyvioje, likvidžioje ir skaidrioje rinkoje, link galutinės išankstinių sandorių palūkanų normos (angl. ultimate forward rate).
77b straipsnis
Atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą suderinimo korekcija (angl. matching adjustment)
1. Draudimo ir perdraudimo įmonės gali, gavusios išankstinį priežiūros institucijų pritarimą, apskaičiuodamos tiksliausią gyvybės draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio, įskaitant anuitetus pagal ne gyvybės draudimo ar perdraudimo sutartis, įvertį, atitinkamai nerizikingų palūkanų normų struktūrai pagal terminą taikyti suderinimo korekciją, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
draudimo ar perdraudimo įmonė priskyrė turto portfelį, sudarytą iš obligacijų ir kito panašias pinigų srautų savybes turinčio turto, padengti tiksliausią draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų įvertį, ir išlaiko tą priskyrimą visu įsipareigojimų galiojimo laikotarpiu, išskyrus, kai siekiama išlaikyti numatomų turto ir įsipareigojimų pinigų srautų atitiktį, kai pinigų srautai labai pasikeitė;
b)
draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelis, kuriam taikoma suderinimo korekcija, ir priskirtasis turto portfelis yra identifikuojami, organizuojami ir valdomi atskirai nuo kitos įmonės veiklos, be to, priskirtojo turto portfelio negalima naudoti kitose įmonės veiklos srityse atsiradusiems nuostoliams padengti;
c)
numatomi priskirtojo turto portfelio pinigų srautai atitinka kiekvieną numatomą draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio pinigų srautą ta pačia valiuta ir jokia pinigų srautų neatitiktis nesukelia didelės rizikos, palyginti su draudimo ar perdraudimo verslui, kuriam taikoma suderinimo korekcija, įprasta rizika;
d)
dėl draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelį sudarančių sutarčių neatsiranda ateities draudimo įmokų mokėjimų;
e)
vienintelė su draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfeliu susijusi draudimo rizika - ilgaamžiškumo, draudimo sąnaudų, tikslinimo (angl. revision) ir mirtingumo rizika;
f)
jei į draudimo riziką, susijusią su draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfeliu, įtraukiama mirtingumo rizika, tiksliausias draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio įvertis esant staigiam mirtingumo rizikos pokyčiui (angl. risk stress), kuris kalibruotas vadovaujantis 101 straipsnio 2-5 dalių principais, nepadidėja daugiau kaip 5 %;
g)
draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelį sudarančiose sutartyse draudėjui nenumatyta jokių pasirinkimo galimybių arba tik galimybė gauti išperkamąją sumą, jei išperkamoji sumą neviršija pagal 75 straipsnį įvertinto turto, kuriuo dengiami draudimo ar perdraudimo įsipareigojimai, kai pasinaudojama išperkamosios sumos galimybe, vertės;
h)
priskirtojo turto portfelio pinigų srautai yra fiksuoti, jų negali pakeisti turto emitentai arba trečiosios šalys;
i)
draudimo ar perdraudimo įsipareigojimai pagal draudimo ar perdraudimo sutartis nedalijami į skirtingas dalis, kai šios dalies tikslais sudaromas draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelis.
Neatsižvelgiant į pirmos pastraipos h punktą, draudimo ar perdraudimo įmonės gali naudoti turtą, kurio pinigų srautai yra fiksuoto dydžio, išskyrus, kai jie priklauso nuo infliacijos, jei tas turtas atitinka draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio pinigų srautus, priklausomus nuo infliacijos.
Jei turto pinigų srautus jo emitentai arba trečiosios šalys gali keisti tokiu būdu, kad investuotojas gauna pakankamą atlygį, leidžiantį gauti tokį pat pinigų srautą reinvestuojant į lygiavertės arba aukštesnės kredito kokybės turtą, teisė pakeisti pinigų srautus nekliudo pripažinti turtą tinkamu priskirtajam portfeliui pagal pirmosios pastraipos h punktą.
2. Draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfeliui suderinimo korekciją taikančioms draudimo ar perdraudimo įmonėms draudžiama grįžti prie metodikos, pagal kurią suderinimo korekcija netaikoma. Draudimo ar perdraudimo įmonė, kuri taiko suderinimo korekciją, bet nebegali vykdyti 1 dalyje nustatytų sąlygų, nedelsdama informuoja priežiūros instituciją ir imasi būtinų priemonių tų sąlygų vykdymui vėl užtikrinti. Kai tokia įmonė per du mėnesius nuo neįvykdymo nustatymo dienos negali užtikrinti, kad būtų vėl vykdomos tos sąlygos, ji nebetaiko suderinimo korekcijos jokiems savo draudimo ar perdraudimo įsipareigojimams ir negali jos taikyti 24 mėnesių laikotarpiu.
3. Suderinimo korekcija netaikoma draudimo ar perdraudimo įsipareigojimams, jei tiksliausio tų įsipareigojimų įverčio apskaičiavimui naudojamai atitinkamai nerizikingų palūkanų normų struktūrai pagal terminą taikoma svyravimų korekcija pagal 77d straipsnį arba pereinamojo laikotarpio priemonė nerizikingų palūkanų normoms pagal 308c straipsnį.
77c straipsnis
Suderinimo korekcijos apskaičiavimas
1. Kiekvienai valiutai 77b straipsnyje nurodyta suderinimo korekcija apskaičiuojama pagal šiuos principus:
a)
suderinimo korekcija turi būti lygi šių dydžių skirtumui:
i)
metinės efektyvios palūkanų normos, apskaičiuojamos kaip vienkartinė diskonto norma, kuri ją taikant draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio pinigų srautams sudaro vertę, lygią priskirtojo turto portfelio vertei pagal 75 straipsnį;
ii)
metinės efektyvios palūkanų normos, apskaičiuojamos kaip vienkartinė diskonto norma, kuri ją taikant draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio pinigų srautams sudaro vertę, lygią tiksliausio draudimo ar perdraudimo įsipareigojimų portfelio įverčio vertei, kai į laiko piniginę vertę atsižvelgiama naudojant pagrindinę nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą;
b)
į suderinimo korekcija neturi būti įtraukiamas fundamentalusis skirtumas, atspindintis išliekančią draudimo ar perdraudimo įmonės riziką;
c)
neatsižvelgiant į a punktą, fundamentalusis skirtumas turi būti didinamas, kai to reikia siekiant užtikrinti, kad suderinimo korekcija, apskaičiuota turtui, kurio reitingas žemesnis nei investicinis (angl. sub-investment grade), neviršytų suderinimo korekcijos, apskaičiuotos turtui, kurio trukmė ir klasė yra ta pati, bet kredito reitingas investicinis (angl. investment grade);
d)
išoriniai kredito rizikos vertinimai apskaičiuojant suderinimo korekciją naudojami vadovaujantis 111 straipsnio 1 dalies n punktu.
2. Taikant 1 dalies b punktą fundamentalus skirtumas:
a)
atitinka šių elementų sumą:
i)
kredito skirtumo (angl. credit spread), atspindinčio įsipareigojimų, susijusių su turtu, nevykdymo tikimybę;
ii)
kredito normų skirtumo, atspindinčio numatomus nuostolius, susijusius su turto kredito kokybės sumažinimu;
b)
pozicijų valstybių narių centrinės valdžios ir centrinių bankų atžvilgiu atveju - nėra mažesnis nei 30 % ilgalaikio vidutinio normų skirtumo, palyginti su tos pačios trukmės, kredito kokybės ir klasės turto nerizikingų palūkanų norma, nustatyta finansų rinkose;
c)
kito turto nei pozicijos valstybių narių centrinės valdžios ir centrinių bankų atžvilgiu atveju - nėra mažesnis nei 35 % ilgalaikio vidutinio skirtumo, palyginti su tos pačios trukmės, kredito kokybės ir klasės turto nerizikingų palūkanų norma, nustatyta finansų rinkose.
Įsipareigojimų nevykdymo tikimybė, nurodyta pirmos pastraipos a punkto i papunktyje, grindžiama ilgalaikiais įsipareigojimų nevykdymo statistiniais duomenimis, susijusiais su turtu, atsižvelgiant į jo trukmę, kredito kokybę ir klasę.
Jei remiantis antroje pastraipoje nurodytais įsipareigojimų nevykdymo statistiniais duomenis neįmanoma apskaičiuoti patikimo kredito skirtumo, fundamentalus skirtumas turi būti lygus ilgalaikio vidutinio normų skirtumo, palyginti su nerizikingų palūkanų norma, daliai, nustatytai b ir c punktuose.
77d straipsnis
Atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą svyravimų korekcija (angl. volatility adjustment)
1. Valstybės narės gali reikalauti, kad draudimo ir perdraudimo įmonės gautų išankstinį priežiūros institucijos pritarimą, kad apskaičiuodamos 77 straipsnio 2 dalyje nurodytą tiksliausią įvertį galėtų atitinkamai nerizikingų palūkanų normų struktūrai pagal terminą taikyti svyravimų korekciją.
2. Kiekvienai atitinkamai valiutai atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą svyravimų korekcija remiasi palūkanų normų skirtumu tarp palūkanų normos, kurios galėtų būti gauta už turtą, įtrauktą į orientacinį turto portfelį ta valiuta, ir atitinkamos pagrindinės nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą ta valiuta palūkanų normų.
Orientacinis portfelis konkrečia valiuta turi būti reprezentatyvus ta valiuta išreikšto turto, į kurį yra investavusios draudimo ir perdraudimo įmonės padengti tiksliausią ta valiuta išreikštų draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų įvertį, atžvilgiu.
3. Nerizikingų palūkanų normoms taikomas svyravimų korekcija lygi 65 % pagal riziką koreguoto valiutai taikomo skirtumo (angl. risk-corrected currency spread).
Pagal riziką koreguotas valiutai taikomas skirtumas apskaičiuojamas kaip skirtumas tarp 2 dalyje nurodyto skirtumo ir to skirtumo dalies, kuri siejama su tikrovišku su turtu susijusių numatomų nuostolių ar nenumatytos kredito rizikos arba kitokios rizikos vertinimu.
Svyravimų korekcija taikoma tik atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą palūkanų normoms, kurios nėra nustatytos pagal 77a straipsnį naudojant ekstrapoliaciją. Atitinkamų nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą ekstrapoliacijai naudojamos šios koreguotos nerizikingų palūkanų normos.
4. Kiekvienai atitinkamai valstybei, 3 dalyje nurodyta nerizikingų palūkanų normų svyravimų korekcija tos valstybės valiutai prieš taikant 65 % koeficientą padidinamas skirtumu tarp pagal riziką koreguoto valstybei taikomo normų skirtumo ir dvigubo pagal riziką koreguoto valiutai taikomo skirtumo, jei gauto skirtumo vertė yra teigiama, o pagal riziką koreguotas valstybei taikomas skirtumas viršija 100 bazinių punktų. Padidinta svyravimų korekcija taikoma draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų, susijusių su atitinkamos valstybės draudimo rinkoje parduodamais produktais, tiksliausiam įverčiui apskaičiuoti. Pagal riziką koreguotas valstybei taikomas skirtumas apskaičiuojamas tokiu pat būdu kaip pagal riziką koreguotas tos valstybės valiutai taikomas skirtumas, tačiau remiantis orientaciniu portfeliu, reprezentatyviu turto, į kurį yra investavusios draudimo ir perdraudimo įmonės, padengti tiksliausią tos valstybės draudimo rinkoje parduodamų ir tos valstybės valiuta išreikštų draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų įvertį, atžvilgiu.
5. Svyravimų korekcija netaikoma draudimo įsipareigojimams, jei tiksliausio tų įsipareigojimų įverčio apskaičiavimui naudojamai atitinkamai nerizikingų palūkanų normų struktūrai pagal terminą taikoma suderinimo korekcija pagal 77b straipsnį.
6. Nukrypstant nuo 101 straipsnio, mokumo kapitalo reikalavimas neapima pagrindinių nuosavų lėšų praradimo rizikos, kylančios dėl svyravimų korekcijos pokyčių.
77e straipsnis
Europos draudimo ir profesinių pensijų institucijos rengiama techninė informacija
1. EDPPI nustato ir kiekvienai atitinkamai valiutai bent kas ketvirtį skelbia šią techninę informaciją:
a)
atitinkamą nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą, naudojamą 77 straipsnio 2 dalyje nurodytam tiksliausiam įverčiui apskaičiuoti, netaikant jai suderinimo ir svyravimų korekcijos;
b)
suderinimo korekcijos apskaičiavimui naudojamą 77c straipsnio 1 dalies b punkte nurodytą fundamentalų skirtumą kiekvienai atitinkamai trukmei, kredito kokybei ir turto klasei;
c)
kiekvienai atitinkamai nacionalinei draudimo rinkai - atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą svyravimų korekciją, nurodytą 77d straipsnio 1 dalyje.
2. Siekiant užtikrinti vienodas techninių atidėjinių ir pagrindinių nuosavų lėšų apskaičiavimo sąlygas, Komisija gali priimti įgyvendinimo aktus, kuriais nustatoma 1 dalyje nurodyta techninė informacija, pateikiama pagal kiekvieną valiutą. Tuose įgyvendinimo aktuose pasinaudojama ta informacija.
Tie įgyvendinimo aktai priimami pagal 301 straipsnio 2 dalyje nurodytą patariamąją procedūrą.
Dėl tinkamai pagrįstų privalomų skubos priežasčių, susijusių su atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą nustatymu, Komisija priima nedelsiant taikytinus įgyvendinimo aktus laikydamasi 301 straipsnio 3 dalyje nurodytos procedūros.
3. Jei 1 dalyje nurodytą techninę informaciją Komisija priima pagal 2 dalį, draudimo ir perdraudimo įmonės ja naudojasi apskaičiuodamos geriausią įvertį pagal 77 straipsnį, suderinimo korekciją pagal 77c straipsnį ir svyravimų korekciją pagal 77d straipsnį.
Valiutoms ir nacionalinėms rinkoms, kurioms korekcija, nurodytas 1 straipsnio c punkte, 2 dalyje nurodytuose įgyvendinimo aktuose nenustatytas, atitinkamai nerizikingų palūkanų normų struktūrai pagal terminą, naudojamai tiksliausio įverčio apskaičiavimui, svyravimų korekcijai netaikoma.
77f straipsnis
Ilgalaikių garantijų priemonių ir priemonių dėl nuosavybės vertybinių popierių rizikos peržiūra
1. EDPPI kasmet iki 2021 m. sausio 1 d. teikia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai ataskaitą dėl 77a-77e ir 106 straipsnių, 138 straipsnio 4 dalies, 304, 308c ir 308d straipsnių taikymo, įskaitant pagal šiuos straipsnius priimtus deleguotuosius ar įgyvendinimo aktus, poveikio.
Tuo laikotarpiu priežiūros institucijos kartą per metus EDPPI pateikia šią informaciją:
a)
apie tai, ar draudimo produktai atitinkamose nacionalinėse rinkose suteikia ilgalaikes garantijas, ir apie draudimo ir perdraudimo įmonių elgesį investuojant ilguoju laikotarpiu;
b)
draudimo ir perdraudimo įmonių, kurios taiko suderinimo korekciją, svyravimų korekciją, finansinės padėties atkūrimo laikotarpio pratęsimą pagal 138 straipsnio 4 dalį, nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulį, pagrįstą įsipareigojimų trukme, ir 308c bei 308d straipsniuose nustatytas pereinamojo laikotarpio priemones, skaičių;
c)
nacionaliniam lygmeniui ir anonimizuotai kiekvienos įmonės atžvilgiu pateikiama informaciją apie suderinimo korekcijos, svyravimų korekcijos, kapitalo poreikio nuosavybės vertybinių popierių rizikai simetrinio tikslinimo mechanizmo, nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulio, pagrįsto įsipareigojimų trukme, ir 308c bei 308d straipsniuose nustatytų pereinamojo laikotarpio priemonių poveikį draudimo ir perdraudimo įmonių finansinei padėčiai;
d)
informaciją apie suderinimo korekcijos, svyravimų korekcijos, kapitalo poreikio nuosavybės vertybinių popierių rizikai simetrinio tikslinimo mechanizmo, nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulio, pagrįsto įsipareigojimų trukme, poveikį draudimo ir perdraudimo įmonių elgesiui investuojant ir apie tai, ar jie perdaug nesumažina kapitalo reikalavimų;
e)
informaciją apie finansinės padėties atkūrimo laikotarpio pratęsimo pagal 138 straipsnio 4 dalį poveikį draudimo ir perdraudimo įmonių pastangoms atkurti mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba sumažinti veiklos riziką siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui;
f)
308c bei 308d straipsniuose nustatytas pereinamojo laikotarpio priemones taikančių draudimo ir perdraudimo įmonių atveju - informaciją apie tai, ar jos laikosi 308e straipsnyje nurodytų laipsniško įgyvendinimo planų, ir apie mažesnės priklausomybės nuo tų pereinamojo laikotarpio priemonių perspektyvą, įskaitant informaciją apie priemones, kurių ėmėsi arba, kaip tikimasi, imsis įmonės ir priežiūros institucijos, atsižvelgdamos į atitinkamos valstybės narės reguliavimo aplinką.
2. EDPPI atitinkamais atvejais, pasikonsultavusi su ESRV ir įvykdžiusi viešąsias konsultacijas, pateikia Komisijai nuomonę dėl 77a-77e ir 106 straipsnių, 138 straipsnio 4 dalies, 304, 308c ir 308d straipsnių taikymo, įskaitant pagal šiuos straipsnius priimtus deleguotuosius ar įgyvendinimo aktus, įvertinimo. Tame įvertinime nagrinėjamas ilgalaikių garantijų buvimas draudimo produktuos, draudimo ir perdraudimo įmonių elgesys investuojant ilguoju laikotarpiu ir finansinis stabilumas apskritai.
3. Remdamasi 2 dalyje nurodyta EDPPI nuomone, Komisija ne vėliau kaip 2021 m. sausio 1 d. arba prireikus anksčiau pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą. Ataskaitoje ypatingas dėmesys skiriamas šiam poveikiui:
a)
draudėjų apsaugai;
b)
Europos draudimo rinkų veikimui ir stabilumui;
c)
vidaus rinkai ir ypač konkurencijai ir vienodoms veiklos sąlygoms Europos draudimo rinkose;
d)
tam, kiek draudimo ir perdraudimo įmonės ir toliau veikia kaip ilgalaikės investuotojos;
e)
anuiteto produktų prieinamumui ir kainai;
f)
konkuruojančių produktų prieinamumui ir kainai;
g)
draudimo įmonių ilgalaikėms investavimo strategijoms, susijusioms su produktais, kuriems taikomi 77b ir 77c straipsniai, palyginti su produktais, turinčiais kitų ilgalaikių garantijų;
h)
vartotojų pasirinkimui ir jų informuotumui apie riziką;
i)
draudimo verslo bei draudimo ir perdraudimo įmonių turto portfelių diversifikacijos mastui;
j)
finansiniam stabilumui.
Be to, ataskaita turi būti pagrįsta priežiūros institucijų patirtimi susijusia su 77a-77e ir 106 straipsnių, 138 straipsnio 4 dalies bei 304, 308c ir 308d straipsnių, įskaitant pagal tuos straipsnius priimtus deleguotuosius ar įgyvendinimo aktus, taikymu.
4. Prireikus, kartu Komisijos ataskaita teikiami teisėkūros procedūra priimamų aktų pasiūlymai.“;
24.
86 straipsnis pakeičiamas taip:
„86 straipsnis
Deleguotieji aktai bei techniniai reguliavimo ir įgyvendinimo standartai
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi:
a)
aktuarinės ir statistinės metodikos 77 straipsnio 2 dalyje nurodytam tiksliausiam įverčiui apskaičiuoti;
b)
metodikos, principai ir būdai, pagal kuriuos nustatoma atitinkama nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą, kurią reikia naudoti 77 straipsnio 2 dalyje nurodytam tiksliausiam įverčiui apskaičiuoti;
c)
aplinkybės, kurioms esant techniniai atidėjiniai apskaičiuojami kaip visuma arba kaip tiksliausio įverčio ir rizikos priedo suma, ir metodai, taikytini tuo atveju, kai techniniai atidėjiniai apskaičiuojami kaip visuma, kaip nurodyta 77 straipsnio 4 dalyje;
d)
metodai ir prielaidos, naudotini rizikos priedui apskaičiuoti, įskaitant tinkamų nuosavų lėšų sumos, būtinos garantuoti draudimo ir perdraudimo įmonės įsipareigojimų vykdymą, apskaičiavimą, taip pat kapitalo sąnaudų normos kalibravimą, kaip nurodyta 77 straipsnio 5 dalyje;
e)
veiklos rūšys, pagal kurias draudimo ir perdraudimo įsipareigojimai turi būti segmentuoti siekiant apskaičiuoti techninius atidėjinius, kaip nurodyta 80 straipsnyje;
f)
standartai, kurių reikia laikytis, kad būtų užtikrintas duomenų, naudojamų apskaičiuojant techninius atidėjinius, tinkamumas, išsamumas bei tikslumas, ir specifinės aplinkybės, kurioms esant tiksliausią įvertį reikėtų apskaičiuoti naudojant aproksimacijas, taip pat į kiekvieną atvejį atsižvelgiant atskirai, kaip nurodyta 82 straipsnyje;
g)
77b straipsnio 1 dalyje nustatytų reikalavimų specifikacijos, įskaitant metodus, prielaidas ir standartinius parametrus, naudotinus apskaičiuojant staigaus mirtingumo rizikos pokyčio, nurodyto 77b straipsnio 1 dalies e punkte, poveikį;
h)
77c straipsnyje nustatytų reikalavimų specifikacijos, įskaitant prielaidas ir metodus, taikytinus apskaičiuojant suderinimo korekciją ir fundamentalų skirtumą;
i)
77d straipsnyje nurodyto svyravimų korekcijos apskaičiavimui taikomi metodai ir prielaidos, įskaitant to straipsnio 2 dalyje nurodyto skirtumo apskaičiavimo formulę.
2. Siekiant užtikrinti nuoseklų metodų dėl techninių atidėjinių skaičiavimo suderinimą, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustatoma:
a)
metodikos, naudotinos 81 straipsnyje nurodytam sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo patikslinimui, siekiant nustatyti tikėtinus nuostolius dėl sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo, apskaičiuoti;
b)
jei reikia, supaprastinti techninių atidėjinių apskaičiavimo metodai ir būdai siekiant užtikrinti, kad a ir d punktuose nurodyti aktuariniai ir statistiniai metodai būtų proporcingi draudimo ir perdraudimo įmonių, įskaitant priklausomas draudimo ir perdraudimo įmones, patiriamos rizikos pobūdžiui, mastui ir sudėtingumui.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
3. Siekiant užtikrinti vienodas 77b straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų dėl taikytinos tvarkos, suteikiant pritarimą prašymui naudoti 77b straipsnio 1 dalyje nurodytą suderinimo korekciją, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį priimti tuos techninius įgyvendinimo standartus.“;
25.
92 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
pavadinimas pakeičiamas taip:
„Deleguotieji aktai bei techniniai reguliavimo ir įgyvendinimo standartai“;
b)
1 dalis pakeičiama taip:
„1. Siekiant užtikrinti nuoseklų nuosavų lėšų nustatymo metodų suderinimą, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, kuriais nustatomi papildomų nuosavų lėšų patvirtinimo, kurį pagal 90 straipsnį suteikia priežiūros institucijos, kriterijai, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
1a. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomas dalyvavimo, kaip apibrėžta 212 straipsnio 2 dalies trečioje pastraipoje, finansų ir kredito įstaigose, vertinimas siekiant nustatyti nuosavas lėšas.“;
c)
papildoma šia dalimi:
„3. Siekiant užtikrinti vienodas 90 straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriais nustatomi taikytinos procedūros, formatai ir šablonai, siekiant gauti priežiūros institucijos pritarimą papildomų nuosavų lėšų naudojimui, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
26.
97 straipsnis pakeičiamas taip:
„97 straipsnis
Deleguotieji aktai ir techniniai reguliavimo standartai
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomas nuosavų lėšų elementų, įskaitant 96 straipsnyje nurodytus elementus, kurie laikomi atitinkančiais 94 straipsnyje nustatytus kriterijus, sąrašas, kuriame pateiktas tikslus kiekvieno nuosavų lėšų elemento ypatybių, lėmusių jų priskyrimą tam tikrai pakopai, aprašymas.
2. Siekiant užtikrinti nuoseklų nuosavų lėšų klasifikavimo metodų suderinimą, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustatomi metodai, kuriuos turi naudoti priežiūros institucijos, tvirtindamos nuosavų lėšų elementų, kurie neįtraukiami į 1 dalyje nurodytą sąrašą, klasifikavimą ir vertinimą.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
Komisija reguliariai peržiūri ir prireikus atnaujina 1 dalyje nurodytą sąrašą, atsižvelgdama į pokyčius rinkoje.“;
27.
99 straipsnis pakeičiamas taip:
„99 straipsnis
Deleguotieji aktai dėl nuosavų lėšų tinkamumo
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi:
a)
kiekybinės ribos, nurodytos 98 straipsnio 1 ir 2 dalyse;
b)
patikslinimai, kuriuos reikėtų atlikti atsižvelgiant į tuos nuosavų lėšų elementus, kurie negali būti perleidžiami ir gali būti panaudoti tik nuostoliams, atsirandantiems dėl tam tikros įsipareigojimų grupės arba dėl tam tikros rizikos, padengti (tikslinės lėšos (angl. ring-fenced funds)).“;
28.
įterpiamas šis straipsnis:
„109a straipsnis
Suderinti standartinėje formulėje naudojami techniniai duomenys
1. Siekiant pagal standartinę formulę apskaičiuoti mokumo kapitalo reikalavimą, EPI Jungtiniame komitete parengia techninių įgyvendinimo standartų, taikomų išorinio kredito rizikos vertinimo institucijų (angl. ECAI) nustatytų kredito rizikos vertinimų susiejimui su objektyvia kredito kokybės žingsnių skale, taikant pagal 111 straipsnio 1 dalies n punktą nustatytus žingsnius, projektus.
EPI jungtinis komitetas tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
2. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas ir palengvinti rinkos rizikos modulio, nurodyto 105 straipsnio 5 dalyje, apskaičiavimą, palengvinti sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos modulio, nurodyto 105 straipsnio 6 dalyje, apskaičiavimą, įvertinti rizikos mažinimo metodus, nurodytus 101 straipsnio 5 dalyje, ir apskaičiuoti techninius atidėjinius, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus, kuriais nurodomi:
a)
regioninės valdžios ir vietos valdžios institucijų, kurių atžvilgiu turimos pozicijos gali būti vertinamos kaip pozicijos centrinės valdžios, kurios jurisdikcijoje jos yra įsteigtos, atžvilgiu, jeigu pirmųjų pozicijų rizika nesiskiria nuo antrųjų pozicijų rizikos dėl regioninės valdžios ir vietos valdžios institucijų turimų specifinių įplaukų generavimo įgaliojimų ir dėl egzistuojančių specialių institucinių susitarimų, kurių poveikis sumažina įsipareigojimų neįvykdymo riziką, sąrašai;
b)
vertybinių popierių kainų lygio indeksas, nurodytas 106 straipsnio 2 dalyje, vadovaujantis pagal 111 straipsnio 1 dalies c ir o punktuose nustatytais išsamiais kriterijais;
c)
koregavimai, kurie turi būti atliekami su euru susietų valiutų atveju valiutos rizikos submodulyje, nurodytame 105 straipsnio 5 dalyje, remiantis išsamiais koregavimų, kurie turi būti atliekami su euru susietų valiutų atveju, siekiant palengvinti valiutos rizikos submodulio apskaičiavimą, kriterijais, kaip nustatyta 111 straipsnio 1 dalies p punkte.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnio pirmą pastraipą.
3. EDPPI techninę informaciją, įskaitant informaciją apie 106 straipsnyje nurodytą simetrinį tikslinimą, skelbia bent kartą per ketvirtį.
4. Siekdama užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas ir palengvinti sveikatos draudimo rizikos modulio, nurodyto 105 straipsnio 4 dalyje, apskaičiavimą, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriuose atsižvelgiant į atitinkamų valstybių narių priežiūros institucijų pateiktus apskaičiavimus nustatomi standartiniai nuokrypiai dėl specifinių valstybių narių nacionalinės teisės priemonių, kurios suteikia galimybę draudimo ir perdraudimo įmonėms pasidalyti draudimo išmokas, susijusias su sveikatos rizika, ir kurios atitinka 5 dalyje nurodytus kriterijus ir galimus papildomus kriterijus, nustatytus deleguotaisiais aktais, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
5. 4 dalyje nurodyti techniniai įgyvendinimo standartai taikomi tik valstybių narių nacionalinės teisės priemonėms, kuriomis suteikiama galimybė draudimo ir perdraudimo įmonėms pasidalyti draudimo išmokomis, susijusiomis su sveikatos rizika, ir kurios atitinka šiuos kriterijus:
a)
draudimo išmokų pasidalijimo mechanizmas skaidrus ir išsamiai aprašytas prieš metų laikotarpį, kuriuo jis taikomas;
b)
išmokų pasidalijimo mechanizmas, draudimo įmonių, kurios dalyvauja sveikatos rizikos suvienodinimo sistemoje (angl. HRES) ir HRES priklausančio verslo subjekto rizikos savybės užtikrina, kad kiekvienai HRES dalyvaujančiai įmonei metinių verslo nuostolių svyravimai gerokai sumažėtų dėl HRES, tiek draudimo įmokų rizikos, tiek rezervo poreikio rizikos atžvilgiu;
c)
sveikatos draudimas HRES yra privalomas, jis gali iš dalies arba visiškai pakeisti įstatymais nustatyto socialinio draudimo sistemos teikiamą sveikatos draudimą;
d)
HRES dalyvaujančių draudimo įmonių įsipareigojimų nevykdymo atveju, viena ar daugiau valstybių narių Vyriausybių garantuoja visiškai padengti draudėjo reikalavimus draudimo įmonės, kuriai taikoma HRES sistema, atžvilgiu.
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi papildomi kriterijai, kuriuos turi atitikti nacionalinės teisės priemonių sistemos, taip pat šio straipsnio 4 dalyje nurodytų standartinių nuokrypių apskaičiavimo metodika ir reikalavimai.“;
29.
111 straipsnis pakeičiamas taip:
„111 straipsnis
Deleguotieji aktai ir techniniai reguliavimo ir įgyvendinimo standartai, susiję su 103-109 straipsniais
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi:
a)
standartinė formulė pagal 101 ir 103-109 straipsnius;
b)
visi submoduliai, būtini arba tiksliau apibrėžiantys riziką, įtrauktą į atitinkamus 104 straipsnyje nurodytus rizikos modulius, ir visi tolesni jų atnaujinimai;
c)
metodai, prielaidos ir standartiniai parametrai, kuriuos reikia kalibruoti remiantis 101 straipsnio 3 dalyje nurodytu pasikliautinuoju lygiu ir taikyti apskaičiuojant kiekvieną pagrindinio mokumo kapitalo reikalavimo rizikos modulį arba submodulį, nustatytą 104, 105 ir 304 straipsniuose, simetrinis tikslinimo mechanizmas ir atitinkamas laikotarpis, išreikštas mėnesių skaičiumi, kaip nurodyta 106 straipsnyje, ir derama 304 straipsnyje nurodyto metodo integravimo koncepcija pagal standartinę formulę apskaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimą;
d)
koreliacijos parametrai, įskaitant, kai reikia, IV priede nustatytus parametrus, ir tų parametrų atnaujinimo procedūros;
e)
jei draudimo ir perdraudimo įmonės taiko rizikos mažinimo metodus, metodai ir prielaidos, pagal kuriuos reikia vertinti atitinkamos įmonės rizikos pobūdžio pokyčius bei koreguoti mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimą;
f)
kokybiniai kriterijai, kuriuos turi atitikti e punkte nurodyti rizikos mažinimo metodai, siekiant užtikrinti, kad rizika būtų veiksmingai perduota trečiajai šaliai;
fa)
metodas ir parametrai, naudotini vertinant sandorio šalies įsipareigojimų nevykdymo rizikos kapitalo reikalavimą tuo atveju, kai atitinkamos pozicijos yra reikalavimus atitinkančių pagrindinių sandorio šalių atžvilgiu; tais parametrais užtikrinamas nuoseklumas vertinant tokias pozicijas kredito įstaigų ir finansų įstaigų, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 1 ir 26 punktuose, atveju;
g)
metodai ir parametrai, pagal kuriuos turi būti vertinamas 107 straipsnyje nustatytas operacinės rizikos kapitalo reikalavimas, įskaitant 107 straipsnio 3 dalyje nurodytą procentinį dydį;
h)
metodai ir patikslinimai, būtini siekiant, kad būtų atspindėtos mažesnės draudimo ir perdraudimo įmonių rizikos diversifikacijos galimybės, susijusios su tikslinėmis lėšomis;
i)
metodas, pagal kurį turi būti apskaičiuojamas 108 straipsnyje nustatytas patikslinimas dėl galimybės padengti nuostolius techniniais atidėjiniais ar atidėtaisiais mokesčiais;
j)
gyvybės, ne gyvybės ir sveikatos draudimo modulių standartinių parametrų poaibiai, kuriuos įmonė gali pakeisti jai būdingais specifiniais parametrais, kaip nustatyta 104 straipsnio 7 dalyje;
k)
standartiniai metodai, pagal kuriuos draudimo ar perdraudimo įmonė apskaičiuoja j punkte nurodytus įmonei būdingus specifinius parametrus, ir visi naudojamų duomenų išsamumo, tikslumo bei tinkamumo kriterijai, kuriuos turi atitikti duomenys, norint gauti priežiūros institucijos patvirtinimą, taip pat tokio patvirtinimo procedūra;
l)
supaprastinta specifinių submodulių ir rizikos modulių apskaičiavimo formulė ir kriterijai, kuriuos turi atitikti draudimo ir perdraudimo įmonės, įskaitant priklausomas draudimo ir perdraudimo įmones, norėdamos gauti teisę taikyti kiekvieną iš tų supaprastintų apskaičiavimo formulių, kaip nustatyta 109 straipsnyje;
m)
metodas, kuriuo reikia vadovautis 212 straipsnyje apibrėžtų susijusių įmonių atveju nustatant mokumo kapitalo reikalavimą, visų pirma 105 straipsnio 5 dalyje nurodytą nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulį, atsižvelgiant į galimą šių susijusių įmonių vertės svyravimo, atsirandančio dėl tų investicijų strateginio pobūdžio, ir poveikio, kurį daro dalyvaujančiosios įmonės susijusioms įmonėms, sumažėjimą;
n)
kaip pagal standartinę formulę apskaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimą naudoti išorinius kredito rizikos vertinimus, atliekamus ECAI, ir išorinius kredito rizikos vertinimus susieti su 109a straipsnio 1 dalyje nurodyta kredito kokybės žingsnių skale, o tai turi atitikti ECAI nustatytų išorinių kredito rizikos vertinimų naudojimu apskaičiuojant kapitalo reikalavimus, taikomus kredito įstaigoms, kaip apibrėžta Reglamento (ES) Nr. 575/2013 4 straipsnio 1 dalies 1 punkte, ir finansų įstaigoms, kaip apibrėžta jo 4 straipsnio 1 dalies 26 punkte;
o)
išsamūs vertybinių popierių kainų lygio indekso, nurodyto 109a straipsnio 2 dalies c punkte, kriterijai;
p)
išsamūs koregavimų, kurie turi būti atliekami su euru susietų valiutų atveju, siekiant palengvinti valiutos rizikos submodulio apskaičiavimą, kaip nurodyta 109a straipsnio 2 dalies d punkte, kriterijai;
q)
regionų valdžios ir vietos valdžios institucijų kategorijos nustatymo, nurodyto 109a straipsnio 2 dalies a punkte, sąlygos.
2. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma tvarka, taikytina norint gauti priežiūros institucijos leidimą naudoti 1 dalies k punkte nurodytus įmonei būdingus parametrus, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
3. Ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija atlieka metodų, prielaidų ir standartinių parametrų, naudojamų apskaičiuojant mokumo kapitalo reikalavimo standartinę formulę, tinkamumo vertinimą. Jame ypač derėtų atsižvelgti į konkrečių klasių turto ir finansinių priemonių vertės pokyčius, į tą turtą ir tas finansines priemones investuojančių subjektų elgesį, taip pat į tarptautinių standartų nustatymo raidą finansinių paslaugų sektoriuje. Gali būti teikiama pirmenybė tam tikrų turto klasių peržiūrai. Komisija pateikia ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai, prireikus kartu pateikdama pasiūlymus iš dalies keisti šią direktyvą ar pagal ją priimtus deleguotuosius arba įgyvendinimo aktus.
4. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą mokumo kapitalo reikalavimo klausimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais nustatomi kiekybiniai apribojimai ir turto tinkamumo kriterijai, jei į atitinkamą riziką nepakankamai atsižvelgta submodulyje.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
Tie techniniai reguliavimo standartai taikomi techninius atidėjinius dengiančiam turtui, išskyrus turtą įsipareigojimams pagal gyvybės draudimo sutartis padengti, kai investavimo rizika tenka draudėjams. Komisija persvarsto juos atsižvelgdama į standartinės formulės ir finansų rinkų pokyčius.“;
30.
114 straipsnis pakeičiamas taip:
„114 straipsnis
Deleguotieji aktai ir techniniai įgyvendinimo standartai, susiję su mokumo kapitalo reikalavimo vidaus modeliais
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi:
a)
120-125 straipsniuose nustatytų standartų pakeitimai, atsižvelgiant į ribotą dalinio vidaus modelio taikymo sritį;
b)
būdas visiškai integruoti dalinį vidaus modelį į standartinę mokumo kapitalo reikalavimo formulę, nurodytą 113 straipsnio 1 dalies c punkte, ir alternatyvių integravimo metodų naudojimo reikalavimai.
2. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus dėl tvarkos, skirtos:
a)
vidaus modelio patvirtinimui pagal 112 straipsnį; ir
b)
115 straipsnyje nurodytų didelių vidaus modelio pakeitimų ir vidaus modelių keitimo strategijos pakeitimų patvirtinimui.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
31.
127 straipsnis pakeičiamas taip:
„127 straipsnis
Deleguotieji aktai, susiję su 120-126 straipsniais
Siekiant patobulinti draudimo ir perdraudimo įmonių rizikos pobūdžio vertinimą bei veiklos valdymą, Komisija pagal 301a straipsnį priima su 120-126 straipsniais susijusius deleguotuosius aktus dėl vidaus modelių naudojimo visoje Sąjungoje.“;
32.
129 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies d punkto i, ii ir iii papunkčiai pakeičiami taip:
„i)
2 500 000 EUR - ne gyvybės draudimo įmonėms, įskaitant priklausomas draudimo įmones, išskyrus atvejus, kai draudžiama visų arba kai kurių I priedo A dalies 10-15 grupėse išvardytų rūšių rizika. Pastaruoju atveju absoliuti žemiausia riba yra ne žemesnė nei 3 700 000 EUR;
ii)
3 700 000 EUR - gyvybės draudimo įmonėms, įskaitant priklausomas draudimo įmones;
iii)
3 600 000 EUR - perdraudimo įmonėms, išskyrus priklausomų perdraudimo įmonių atvejus, kuriais laikomasi ne mažesnio nei 1 200 000 EUR minimalaus kapitalo reikalavimo;“;
b)
3 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Valstybės narės savo priežiūros institucijoms leidžia ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. pasibaigiančiu laikotarpiu reikalauti, kad draudimo ar perdraudimo įmonė pirmoje pastraipoje nurodytus procentinius dydžius taikytų tik įmonės mokumo kapitalo reikalavimui, apskaičiuojamam pagal VI skyriaus 4 skirsnio 2 poskirsnį.“;
c)
4 dalyje po pirmos pastraipos įterpiama ši pastraipa:
„Apskaičiuojant 3 dalyje nurodytas ribines vertes, nereikalaujama, kad įmonės mokumo kapitalo reikalavimą apskaičiuotų kas ketvirtį.“;
d)
5 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„5. Ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai valstybių narių ataskaitą dėl taisyklių ir priežiūros institucijų praktikos, patvirtintos pagal 1-4 dalis.“;
33.
130 straipsnis pakeičiamas taip:
„130 straipsnis
Deleguotieji aktai
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma 128 ir 129 straipsniuose nurodyto minimalaus kapitalo reikalavimo apskaičiavimo tvarka.“;
34.
131 straipsnio pirmoje pastraipoje datos „2012 m. spalio 31 d.“ ir „2013 m. spalio 31 d.“ atitinkamai pakeičiamos datomis „2015 m. gruodžio 31 d.“ ir „2016 m. gruodžio 31 d.“;
35.
135 straipsnis pakeičiamas taip:
„135 straipsnis
Deleguotieji aktai ir techniniai reguliavimo standartai, susiję su kokybiniais reikalavimais
1. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau nustatomi su šiomis sritimis susiję kokybiniai reikalavimai:
a)
dėl investicijų, susijusių su 132 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, patiriamos rizikos nustatymo, įvertinimo, stebėsenos ir valdymo;
b)
dėl investicijų į išvestines priemones ir turtą, nurodytą 132 straipsnio 4 dalies antroje pastraipoje, patiriamos specifinės rizikos nustatymo, įvertinimo, stebėsenos ir valdymo bei dėl sprendimo, kokiu mastu tokio turto naudojimas gali būti laikomas rizikos mažinimo arba efektyvaus portfelio valdymo priemone, kaip nurodyta 132 straipsnio 4 dalyje.
2. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi:
a)
reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti įmonės, kurios paskolas paverčia parduodamais vertybiniais popieriais arba kitomis finansinėmis priemonėmis (iniciatoriai arba rėmėjai), kad draudimo ar perdraudimo įmonė galėtų investuoti į tokius vertybinius popierius arba finansines priemones, išleistas po 2011 m. sausio 1 d., įskaitant reikalavimus, kuriais remiantis užtikrinama, kad iniciatorius, rėmėjas arba pradinis skolintojas nuolat išlaikytų didelę grynąją dalį, kuri jokiu būdu negali būti mažesnė nei 5 %;
b)
kokybiniai reikalavimai, kuriuos turi įvykdyti draudimo ar perdraudimo įmonės, investuojančios į tokius vertybinius popierius arba finansines priemones;
c)
nuostatos dėl aplinkybių, kurioms esant galima nustatyti proporcingą papildomą kapitalo poreikį, jei nesilaikoma šios dalies a ir b punktuose nustatytų reikalavimų, nedarant poveikio 101 straipsnio 3 dalies taikymui.
3. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą, susijusį su 2 dalies c punktu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos nustatoma tame punkte nurodyta proporcingo papildomo kapitalo poreikio koeficiento apskaičiavimo metodika, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.“;
36.
138 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Išskirtinių neigiamų aplinkybių, turinčių įtakos draudimo ir perdraudimo įmonėms, užimančioms didelę rinkos dalį arba apimančioms didelę dalį paveiktų veiklos rūšių, atveju, kurį paskelbia EDPPI, jei reikia pasikonsultavusi su ESRV, priežiūros institucija, atsižvelgdama į visus svarbius veiksnius, įskaitant vidutinę techninių atidėjinių trukmę, gali paveiktoms įmonėms ne daugiau kaip septyneriems metams pratęsti 3 dalies antroje pastraipoje nustatytą laikotarpį.
Nedarant poveikio EDPPI įgaliojimams pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 18 straipsnį, taikant šią dalį EDPPI atitinkamos priežiūros institucijos prašymu paskelbia, kad yra išskirtinių neigiamų aplinkybių. Atitinkama priežiūros institucija gali pateikti prašymą, jei tikėtina, kad draudimo ar perdraudimo įmonės, užimančios didelę rinkos dalį arba didelę dalį paveiktų veiklos rūšių, neįvykdys vieno iš reikalavimų, nustatytų 3 dalyje. Išskirtinių neigiamų aplinkybių yra, jei draudimo ar perdraudimo įmonių, užimančių didelę rinkos dalį arba didelę dalį paveiktų veiklos rūšių, finansinei padėčiai didelį ar neigiamą poveikį turi bent viena iš šių sąlygų:
a)
nenumatytas, staigus ir didelis nuosmukis finansų rinkose;
b)
nuolatinė žemų palūkanų normų aplinka;
c)
didelio poveikio katastrofa.
EDPPI, bendradarbiaudama su atitinkama priežiūros institucija, reguliariai įvertina, ar vis dar galioja antroje pastraipoje nurodytos sąlygos. EDPP, bendradarbiaudama su atitinkama priežiūros institucija paskelbia, kad išimtinių neigiamų aplinkybių nebėra.
Atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė savo priežiūros institucijai kas tris mėnesius pateikia pažangos ataskaitą, nurodančią priemones, kurių buvo imtasi, ir pažangą, padarytą siekiant atkurti mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba sumažinti veiklos riziką siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui.
Pirmoje pastraipoje nurodytas pratęsimas panaikinamas, kai iš tos pažangos ataskaitos matyti, kad nuo tos dienos, kurią buvo pastebėta, jog nesilaikoma mokumo kapitalo reikalavimo, iki pažangos ataskaitos pateikimo dienos nepadaryta reikšmingos pažangos atkuriant mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba mažinant veiklos riziką siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui.“;
37.
143 straipsnis pakeičiamas taip:
„143 straipsnis
Deleguotieji aktai ir techniniai reguliavimo standartai, susiję su 138 straipsnio 4 dalimi
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais papildoma išskirtinių neigiamų aplinkybių tipai ir išsamiau apibrėžiami veiksniai ir kriterijai, į kuriuos turi atsižvelgti EDPPI paskelbdama, kad yra išskirtinių neigiamų aplinkybių, ir priežiūros institucijos, nustatydamos finansinės padėties atkūrimo laikotarpio pratęsimą pagal 138 straipsnio 4 dalį.
2. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą, susijusį su 138 straipsnio 2 dalimi, 139 straipsnio 2 dalimi ir 141 straipsniu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų projektus, pagal kuriuos išsamiau nustatomi 138 straipsnio 2 dalyje nurodyto finansinės padėties atkūrimo plano ir 139 straipsnio 2 dalyje nurodyto finansinio plano bei 141 straipsnio reikalavimai, deramai užtikrindama, kad būtų išvengta procikliškumo poveikio.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.“;
38.
149 straipsnis pakeičiamas taip:
„149 straipsnis
Rizikos arba įsipareigojimų pobūdžio pokyčiai
Bet kuriam 147 straipsnyje nurodytos informacijos pakeitimui, kurį draudimo įmonė ketina padaryti, taikoma 147 ir 148 straipsniuose numatyta tvarka.“;
39.
155 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
3 dalyje po pirmos pastraipos įterpiama ši pastraipa:
„Be to, buveinės arba priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.“;
b)
9 dalis pakeičiama taip:
„9. Valstybės narės pateikia Komisijai ir EDPPI informaciją apie atsisakymo atvejų pagal 146 ir 148 straipsnius arba atvejų, kai buvo imtasi priemonių pagal šio straipsnio 3 ir 4 dalis, skaičių ir rūšis.“;
40.
158 straipsnio 2 dalyje po pirmos pastraipos įterpiama ši pastraipa:
„Be to, buveinės arba priimančiosios valstybės narės priežiūros institucija gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.“;
41.
159 straipsnis pakeičiamas taip:
„159 straipsnis
Statistinė informacija apie tarpvalstybinę veiklą
Kiekviena draudimo įmonė informuoja savo buveinės valstybės narės kompetentingą priežiūros instituciją atskirai apie sandorius, sudarytus remiantis įsisteigimo teise, ir sandorius, sudarytus remiantis laisve teikti paslaugas, taip pat apie draudimo įmokų bei išmokų sumas ir komisinius, neatskaičius perdraudimų, informaciją pateikiant pagal valstybes nares ir toliau nurodyta tvarka:
a)
ne gyvybės draudimo atveju - pagal veiklos kryptis, kaip nustatyta atitinkamame deleguotajame akte;
b)
gyvybės draudimo atveju - kiekvienai veiklos krypčiai, kaip nustatyta atitinkamame deleguotajame akte.
Pateikdama informaciją apie I priedo A dalies 10 draudimo grupę, išskyrus vežėjo civilinę atsakomybę, atitinkama įmonė taip pat informuoja tą priežiūros instituciją apie draudimo išmokų dažnumą bei joms skirtų išlaidų vidurkį.
Buveinės valstybės narės priežiūros institucija per pagrįstą laikotarpį pateikia pirmoje ir antroje pastraipose nurodytą informaciją suvestine forma kiekvienos atitinkamos valstybės narės priežiūros institucijoms, paprašiusioms šios informacijos.“;
42.
172 straipsnis pakeičiamas taip:
„172 straipsnis
Lygiavertiškumas, susijęs su perdraudimo įmonėmis
1. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais patikslinami kriterijai, skirti įvertinti, ar trečiojoje šalyje perdraudimo veiklą vykdančioms įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra toje trečiojoje šalyje, taikoma mokumo tvarka yra lygiavertė I antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai.
2. Jei trečioji šalis atitinka pagal 1 dalį priimtus kriterijus, pagal 301a straipsnį ir padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį Komisija gali priimti deleguotuosius aktus, nustatančius, kad trečiojoje šalyje perdraudimo veiklą vykdančioms įmonėms, kurių pagrindinė buveinė yra toje trečiojoje šalyje, taikoma mokumo tvarka yra lygiavertė I antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai.
Siekiant atsižvelgti į svarbius I antraštinėje dalyje nustatytos priežiūros tvarkos ir trečiosios šalies priežiūros tvarkos pokyčius, tie deleguotieji aktai reguliariai persvarstomi.
EDPPI savo interneto svetainėje skelbia ir nuolat atnaujina visų pirmoje pastraipoje nurodytų trečiųjų šalių sąrašą.
3. Kai pagal 2 dalį trečiosios šalies mokumo tvarka pripažįstama lygiaverte šioje direktyvoje nustatytai tvarkai, perdraudimo sutartys, sudarytos su įmonėmis, kurių pagrindinės buveinės yra toje trečiojoje šalyje, vertinamos taip pat, kaip ir perdraudimo sutartys, sudarytos su leidimą pagal šią direktyvą gavusiomis įmonėmis.
4. Nukrypstant nuo 2 dalies, net jei netenkinami pagal 1 dalį nustatyti kriterijai, Komisija gali pagal 301a straipsnį ir ribotam laikotarpiui bei padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį priimti deleguotąjį aktą, nustatantį, kad įmonių, kurių pagrindinės buveinės yra trečiojoje šalyje, perdraudimo veiklai taikoma tos trečiosios šalies mokumo tvarka laikinai yra lygiavertė I antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai, jei ta trečioji šalis atitinka bent šiuos kriterijus:
a)
ji įsipareigojo Sąjungai iki to riboto laikotarpio pabaigos priimti ir pradėti taikyti mokumo tvarką, kurią galima įvertinti kaip lygiavertę pagal 2 dalį, taip pat įsipareigojo dalyvauti lygiavertiškumo įvertinimo procese;
b)
parengė darbo programą įsipareigojimui nurodytam a punkte įgyvendinti;
c)
skyrė pakankamai išteklių įsipareigojimui nurodytam a punkte įgyvendinti;
d)
jos mokumo tvarka grindžiama rizika ir yra nustatyti kiekybiniai ir kokybiniai mokumo reikalavimai bei reikalavimai, susiję su priežiūros tikslais teikiamomis ataskaitomis ir skaidrumu;
e)
su EDPPI ir priežiūros institucijomis yra sudariusi rašytinius susitarimus dėl bendradarbiavimo ir keitimosi konfidencialia priežiūros institucijų informacija;
f)
taiko nepriklausomą priežiūros sistemą; ir
g)
nustatė visiems jos priežiūros institucijų vardu veikiantiems asmenims profesinės paslapties pareigas, ypač susijusias su keitimusi informacija su EDPPI ir priežiūros institucijomis.
Priimant bet kokius deleguotuosius aktus dėl laikino lygiavertiškumo atsižvelgiama į Komisijos ataskaitas pagal 177 straipsnio 2 dalį. Tie deleguotieji aktai reguliariai persvarstomi remiantis atitinkamos trečiosios šalies pateiktomis pažangos ataskaitomis, kurias kasmet gauna ir įvertina Komisija. EDPPI padeda Komisijai vertinti tas pažangos ataskaitas.
EDPPI savo interneto svetainėje skelbia ir nuolat atnaujina visų pirmoje pastraipoje nurodytų trečiųjų šalių sąrašą.
Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais patikslinamos pirmoje pastraipoje nustatytos sąlygos.
5. 4 dalies pirmoje pastraipoje nurodytas ribotas laikotarpis pasibaigia 2020 m. gruodžio 31 d. arba dieną, kurią vadovaujantis 2 dalimi tos trečiosios šalies priežiūros tvarka pradėta laikyti lygiaverte I antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai, priklausomai nuo to, kuri diena ankstesnė.
Tas laikotarpis gali būti pratęstas dar vieniems metams, jei tai būtina, kad EDPPI ir Komisija galėtų atlikti lygiavertiškumo įvertinimą 2 dalies tikslais.
6. Su įmonėmis, kurių pagrindinė buveinė yra trečiojoje šalyje, kurios priežiūros tvarka laikinai laikoma lygiaverte pagal 4 dalį, sudarytos perdraudimo sutartys yra vertinamos taip pat, kaip nurodyta 3 dalyje. 173 straipsnis taip pat taikomas perdraudimo įmonėms, kurių pagrindinė buveinė yra trečiojoje šalyje, kurios priežiūros tvarka laikinai laikoma lygiaverte pagal 4 dalį.“;
43.
176 straipsnis pakeičiamas taip:
„176 straipsnis
Informacija, kurią valstybės narės teikia Komisijai ir EDPPI
Valstybių narių priežiūros institucijos Komisijai, EDPPI ir kitų valstybių narių priežiūros institucijoms praneša apie visus išduotus leidimus įsteigti tiesioginio arba netiesioginio pavaldumo dukterinę įmonę, kurios vienos arba daugiau patronuojančių įmonių veikla yra reglamentuojama trečiosios šalies teisės aktais.
Pateikiant tą informaciją taip pat nurodoma atitinkamos grupės struktūra.
Kai trečiosios šalies teisės aktais reglamentuojama įmonė įsigyja Sąjungoje leidimą gavusios draudimo ar perdraudimo įmonės akcijų paketą, dėl kurio ta draudimo ar perdraudimo įmonė taptų tos trečiosios šalies įmonės dukterine įmone, buveinės valstybės narės priežiūros institucijos apie tai praneša Komisijai, EDPPI ir kitų valstybių narių priežiūros institucijoms.“;
44.
177 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės informuoja Komisiją ir EDPPI apie visus bendro pobūdžio sunkumus, su kuriais susiduria jų draudimo ar perdraudimo įmonės, įsisteigdamos ir veikdamos trečiojoje šalyje arba vykdydamos joje veiklą.“;
45.
210 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais patikslinamos šio straipsnio 1 dalyje nurodytos nuostatos dėl rizikos, susijusios su riboto perdraudimo veikla, stebėsenos, valdymo ir kontrolės.“
46.
211 straipsnio 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
„2. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais patikslinami šie priežiūros institucijos pritarimo gavimo kriterijai:
a)
leidimo taikymo sritis;
b)
privalomosios sąlygos, kurios turi būti įtrauktos į visas sudaromas sutartis;
c)
asmenų, vadovaujančių specialiosios paskirties įmonei, kompetencijos ir tinkamumo reikalavimai, kaip nurodyta 42 straipsnyje;
d)
kompetencijos ir tinkamumo reikalavimai specialiosios paskirties įmonės akcininkams arba nariams, turintiems akcijų paketą;
e)
patikimos administravimo ir apskaitos procedūros, atitinkamos vidaus kontrolės priemonės ir rizikos valdymo reikalavimai;
f)
apskaitos, rizikos ribojimo ir statistinės informacijos reikalavimai;
g)
mokumo reikalavimai.
2a. Kad būtų užtikrintos vienodos 211 straipsnio 1 ir 2 dalies taikymo sąlygos, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma suteikiant priežiūros institucijos leidimą steigti specialiosios paskirties įmones taikytina tvarka ir 2 dalies f punkte nurodyti naudotini formatai bei šablonai, projektus.
EDPPI techninių įgyvendinimo standartų projektus Komisijai pateikia ne vėliau kaip 2014 m. spalio 31 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
2b. Kad būtų užtikrintos vienodos 211 straipsnio 1 ir 2 dalies taikymo sąlygos, EDPPI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatoma priežiūros institucijoms bendradarbiaujant ir keičiantis informacija taikytina tvarka, kai specialiosios paskirties įmonė, prisiimanti draudimo ar perdraudimo įmonės riziką, įsteigta ne toje pačioje valstybėje narėje, kurioje draudimo ar perdraudimo įmonei suteiktas leidimas, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
3. Specialiosios paskirties įmonėms, kurioms leidimas suteiktas anksčiau nei 2015 m. gruodžio 31 d., taikoma specialiosios paskirties įmonei leidimą suteikusios valstybės narės teisė. Tačiau po tos datos bet kokiai naujai specialiosios paskirties įmonės pradėtai veiklai taikomos 1, 2 ir 2a dalys.“;
47.
212 straipsnio 1 dalies e punktas pakeičiamas taip:
„e)
priežiūros institucijų kolegija - nuolatinė, bet lanksti struktūra, skirta bendradarbiauti, koordinuoti ir sudaryti palankias sąlygas priimti sprendimus dėl grupės priežiūros;“;
48.
216 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis papildoma šiomis pastraipomis:
„Tokiu atveju priežiūros institucija paaiškina savo sprendimą grupės priežiūros institucijai ir pagrindinei Sąjungos lygmens patronuojančiai įmonei. Grupės priežiūros institucija apie tai informuoja priežiūros institucijų kolegiją pagal 248 straipsnio 1 dalies a punktą.
218-258 straipsniai taikomi mutatis mutandis pagal šio straipsnio 2-6 dalis.“;
b)
4 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„Priežiūros institucija paaiškina tokius sprendimus įmonei ir grupės priežiūros institucijai. Grupės priežiūros institucija apie tai informuoja priežiūros institucijų kolegiją pagal 248 straipsnio 1 dalies a punktą.“;
c)
7 dalis pakeičiama taip:
„7. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais patikslinama, kokiomis aplinkybėmis galima priimti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sprendimą.“;
49.
217 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalis papildoma šia pastraipa:
„Tokiu atveju priežiūros institucijos paaiškina savo susitarimą grupės priežiūros institucijai ir pagrindinei Sąjungos lygmens patronuojančiai įmonei. Grupės priežiūros institucija apie tai informuoja priežiūros institucijų kolegiją pagal 248 straipsnio 1 dalies a punktą.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatoma, kokiomis aplinkybėmis galima priimti šio straipsnio 1 dalyje nurodytą sprendimą.“;
50.
227 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
„227 straipsnis
Lygiavertiškumas, susijęs su atitinkamomis trečiųjų šalių draudimo ir perdraudimo įmonėmis
1. Pagal 233 straipsnį apskaičiuojant draudimo ar perdraudimo įmonės, kuri yra dalyvaujančioji įmonė trečiosios šalies draudimo ar perdraudimo įmonėje, grupės mokumą tik to apskaičiavimo tikslu ta trečiosios šalies draudimo ar perdraudimo įmonė prilyginama susijusiajai draudimo ar perdraudimo įmonei.
Tačiau tais atvejais, kai trečioji šalis, kurioje ta įmonė turi pagrindinę buveinę, nustato įmonei leidimo gavimo reikalavimą ir taiko jai mokumo tvarką, kuri yra bent lygiavertė nustatytai I antraštinės dalies VI skyriuje, valstybės narės gali numatyti, kad apskaičiuojant būtų atsižvelgiama į šios įmonės mokumo kapitalo reikalavimą ir nuosavas lėšas, tinkamas šiam reikalavimui patenkinti, atitinkamoje trečiojoje šalyje nustatyta tvarka.
2. Jei nepriimtas deleguotasis aktas pagal šio straipsnio 4 arba 5 dalį, grupės priežiūros institucija dalyvaujančiosios įmonės prašymu arba savo iniciatyva patikrina, ar trečiosios šalies tvarka yra bent lygiavertė. EDPPI teikia pagalbą grupės priežiūros institucijai pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį.
Prieš priimdama sprendimą dėl lygiavertiškumo, grupės priežiūros institucija, padedama EDPPI, konsultuojasi su kitomis atitinkamomis priežiūros institucijomis. Tas sprendimas priimamas vadovaujantis pagal 3 dalį priimtais kriterijais. Grupės priežiūros institucija nepriima jokio sprendimo dėl trečiosios šalies, kuris prieštarautų bet kokiam anksčiau priimtam sprendimui dėl tos trečiosios šalies, jei nėra būtina atsižvelgti į esminius I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytos priežiūros tvarkos ir priežiūros tvarkos trečiojoje šalyje pokyčius.
Jei priežiūros institucijos nesutinka su pagal antrą pastraipą priimtu sprendimu, jos gali per tris mėnesius nuo grupės priežiūros institucijos pranešimo apie sprendimą dienos šiuo klausimu kreiptis į EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.
3. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais patikslinami kriterijai, skirti įvertinti, ar trečiosios šalies mokumo tvarka yra lygiavertė I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytai tvarkai.
4. Jei trečioji šalis atitinka pagal 3 dalį priimtus kriterijus, Komisija pagal 301a straipsnį ir padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį gali priimti deleguotuosius aktus, nustatančius, kad tos trečiosios šalies priežiūros tvarka yra lygiavertė I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytai tvarkai.
Siekiant atsižvelgti į svarbius I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytos priežiūros tvarkos ir trečiosios šalies priežiūros tvarkos pokyčius, tie deleguotieji aktai reguliariai peržiūrimi.
EDPPI savo interneto svetainėje skelbia ir nuolat atnaujina visų pirmoje pastraipoje nurodytų trečiųjų šalių sąrašą.
5. Nukrypstant nuo 4 dalies, net kai netenkinami pagal 3 dalį nustatyti kriterijai, Komisija 6 dalyje nurodytam laikotarpiui gali pagal 301a straipsnį bei padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį priimti deleguotuosius aktus, nustatančius, kad įmonėms, kurių pagrindinės buveinės yra trečiojoje šalyje, taikoma tos trečiosios šalies mokumo tvarka laikinai yra lygiavertė I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytai tvarkai, kai:
a)
gali būti įrodyta, kad mokumo tvarka, kuri gali būti įvertinta kaip lygiavertė pagal 4 dalį, jau parengta arba gali būti nustatyta ir taikoma trečiojoje šalyje;
b)
trečiosios šalies mokumo tvarka grindžiama rizika ir yra nustatyti kiekybiniai ir kokybiniai mokumo reikalavimai bei reikalavimai, susiję su priežiūros tikslais teikiamomis ataskaitomis ir skaidrumu;
c)
trečiojoje šalyje taikomi teisės aktai, kuriais iš principo leidžiamas bendradarbiavimas ir keitimasis konfidencialia informacija su EDPPI ir priežiūros institucijomis;
d)
trečioji šalis taiko nepriklausomą priežiūros sistemą; ir
e)
trečioji šalis visiems jos priežiūros institucijų vardu veikiantiems asmenims nustatė profesinės paslapties pareigas.
EDPPI savo interneto svetainėje skelbia ir nuolat atnaujina visų pirmoje pastraipoje nurodytų trečiųjų šalių sąrašą.
6. Numatomas pradinis 10 metų laikino lygiavertiškumo laikotarpis pagal 5 dalį, nebent tam laikotarpiui nepasibaigus:
a)
deleguotasis aktas atšaukiamas; arba
b)
deleguotasis aktas priimtas pagal 4 straipsnį tuo tikslu, kad tos trečiosios šalies priežiūros tvarka pripažįstama lygiaverte I antraštinės dalies VI skyriuje nustatytai tvarkai.
Laikinas lygiavertiškumas atnaujinamas tolesniems 10 metų laikotarpiams, kai 5 dalyje nustatyti kriterijai vis dar tenkinami. Komisija tokį deleguotąjį aktą priima pagal 301a straipsnį ir padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį.
Priimant bet kokius deleguotuosius aktus dėl laikino lygiavertiškumo atsižvelgiama į Komisijos ataskaitas pagal 177 straipsnio 2 dalį. Tokius deleguotuosius aktus Komisija reguliariai persvarsto. EDPPI padeda Komisijai vertinti tuos sprendimus. Komisija teikia Europos Parlamentui informaciją apie visas vykdomas peržiūras ir pateikia pranešimą dėl padarytų išvadų.
7. Kai pagal 5 dalį buvo priimtas deleguotasis aktas, nustatantis kad trečiosios šalies priežiūros tvarka yra laikinai lygiavertė, ta trečioji šalis laikoma lygiaverte taikant 1 dalies antrą pastraipą.“
51.
231 straipsnis pakeičiamas taip:
„231 straipsnis
Grupės vidaus modelis
1. Jei draudimo ar perdraudimo įmonė ir jos susijusios įmonės arba draudimo kontroliuojančiosios bendrovės susijusios įmonės kartu pateikia prašymą skaičiuoti konsoliduotą grupės mokumo kapitalo reikalavimą, taip pat grupės draudimo ir perdraudimo įmonių mokumo kapitalo reikalavimą pagal vidaus modelį, atitinkamos priežiūros institucijos bendradarbiauja spręsdamos, ar suteikti tokį leidimą, ir prireikus nustato tokio leidimo sąlygas ir nuostatas.
Pirmoje pastraipoje nurodytas prašymas teikiamas grupės priežiūros institucijai.
Grupės priežiūros institucija informuoja kitus priežiūros institucijų kolegijos narius ir nedelsdama pateikia jiems pilną paraišką.
2. Atitinkamos priežiūros institucijos deda visas pastangas, kad priimtų bendrą sprendimą dėl prašymo per šešis mėnesius nuo dienos, kurią grupės priežiūros institucija gavo pilną paraišką.
3. Jeigu per 2 dalyje nurodytą šešių mėnesių laikotarpį kuri nors iš susijusių priežiūros institucijų šiuo klausimu kreipėsi į EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį, grupės priežiūros institucija atideda savo sprendimą ir laukia bet kokio sprendimo, kurį EDPPI gali priimti remdamasi to reglamento 19 straipsnio 3 dalimi, bei priima savo sprendimą vadovaudamasi EDPPI sprendimu. Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.
EDPPI priima sprendimą per vieną mėnesį. Pasibaigus šešių mėnesių laikotarpiui arba priėmus bendrą sprendimą klausimas EDPPI neperduodamas.
Jei pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 41 straipsnio 2 ir 3 dalis ir 44 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą kolegijos pasiūlytas sprendimas atmetamas, galutinį sprendimą priima grupės priežiūros institucija. Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko. Šešių mėnesių laikotarpis laikomas taikinimo laikotarpiu, kaip apibrėžta to reglamento 19 straipsnio 2 dalyje.
4. Siekiant užtikrinti vienodas 2 dalyje nurodyto bendro sprendimo dėl 1 dalyje nurodytų prašymų išduoti leidimą priėmimo proceso taikymo sąlygas ir siekiant sudaryti palankesnes sąlygas bendrų sprendimų priėmimui, EDPPI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
5. Jei susijusios priežiūros institucijos priima 2 dalyje nurodytą bendrą sprendimą, grupės priežiūros institucija pateikia prašymo teikėjui dokumentą, kuriame išdėstomi visi sprendimo motyvai.
6. Kai per šešis mėnesius nuo tos dienos, kai gauti visi grupės prašymo dokumentai, nepriimamas bendras sprendimas, grupės priežiūros institucija priima savo sprendimą dėl prašymo.
Priimdama sprendimą grupės priežiūros institucija tinkamai atsižvelgia į bet kokias nuomones ir išlygas, kurias per šešių mėnesių laikotarpį pateikė kitos susijusios priežiūros institucijos.
Grupės priežiūros institucija prašymo teikėjui ir kitoms susijusioms priežiūros institucijoms pateikia dokumentą, kuriame išdėstomas visiškai pagrįstas jos sprendimas.
Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.
7. Jei bet kuri iš atitinkamų priežiūros institucijų mano, kad jos prižiūrimos draudimo ar perdraudimo įmonės rizikos pobūdis labai skiriasi nuo prielaidų, kuriomis grindžiamas grupės lygmeniu patvirtintas vidaus modelis, ir kol ta įmonė tinkamai neišsprendė priežiūros institucijos iškeltų klausimų, ta institucija pagal 37 straipsnį gali nustatyti papildomo kapitalo reikalavimą, kuriuo didinamas pagal tokį vidaus modelį apskaičiuotas tos draudimo ar perdraudimo įmonės mokumo kapitalo reikalavimas.
Išskirtinėmis aplinkybėmis, kai būtų netinkama nustatyti tokį papildomą kapitalo reikalavimą, priežiūros institucija gali reikalauti, kad atitinkama įmonė apskaičiuotų savo mokumo kapitalo reikalavimą pagal standartinę formulę, nurodytą I antraštinės dalies VI skyriaus 4 skirsnio 1 ir 2 poskirsniuose. Pagal 37 straipsnio 1 dalies a ir c punktus priežiūros institucija gali nustatyti papildomo kapitalo reikalavimą, kuriuo didinamas pagal standartinę formulę apskaičiuotas tos draudimo ar perdraudimo įmonės mokumo kapitalo reikalavimas.
Priežiūros institucija paaiškina draudimo ar perdraudimo įmonei ir kitiems priežiūros institucijų kolegijos nariams bet kokį priimtą sprendimą, nurodytą pirmoje ir antroje pastraipose.
EDPPI gali parengti gaires, kad būtų užtikrintas nuoseklus ir darnus šios dalies taikymas.“;
52.
232 dalies pirmos pastraipos įžanginė dalis pakeičiama taip:
„Spręsdama, ar konsoliduotas grupės mokumo kapitalo reikalavimas tinkamai atspindi grupės rizikos pobūdį, grupės priežiūros institucija ypač atsižvelgia į visus atvejus, kai grupės lygmeniu gali susiklostyti 37 straipsnio 1 dalies a-d punktuose nurodytos aplinkybės, visų pirma jei:“
53.
232 straipsnio trečia pastraipa pakeičiama taip:
„37 straipsnio 1-5 dalys kartu su deleguotaisiais aktais ir techniniais įgyvendinimo standartais, kurie priimami pagal 37 straipsnio 6, 7 ir 8 dalis, taikomos mutatis mutandis.“;
54.
233 straipsnio 6 dalies trečia pastraipa pakeičiama taip:
„37 straipsnio 1-5 dalys kartu su deleguotaisiais aktais ir techniniais įgyvendinimo standartais, kurie priimami pagal 37 straipsnio 6, 7 ir 8 dalis, taikomos mutatis mutandis.“;
55.
234 straipsnis pakeičiamas taip:
„234 straipsnis
Deleguotieji aktai, susiję su 220-229 ir 230-233 straipsniais
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais patikslinami techniniai principai ir metodai, nustatyti 220-229 straipsniuose, ir 230-233 straipsnių taikymo tvarka ir kuriais atsižvelgiama į konkrečių teisinių struktūrų ekonominį pobūdį.“
56.
237 straipsnis pakeičiamas taip:
„237 straipsnis
Draudimo ar perdraudimo įmonės dukterinės įmonės: sprendimas dėl prašymo
1. Gavusios prašymą dėl leidimo taikyti 238 ir 239 straipsniuose nustatytas taisykles, atitinkamos priežiūros institucijos priežiūros institucijų kolegijoje bendradarbiauja ir visapusiškai tariasi siekdamos nuspręsti, ar suteikti prašomą leidimą bei prireikus nustatyti kitas tokiam leidimui taikytinas sąlygas.
Pirmoje pastraipoje nurodytas prašymas teikiamas tik priežiūros institucijai, kuri suteikė leidimą dukterinei įmonei. Grupės priežiūros institucija informuoja kitus priežiūros institucijų kolegijos narius ir nedelsdama pateikia jiems pilną paraišką.
2. Atitinkamos priežiūros institucijos deda visas pastangas, kad priimtų bendrą sprendimą dėl prašymo per tris mėnesius nuo dienos, kurią visos kolegiją sudarančios priežiūros institucijos gavo visus prašymo dokumentus.
3. Jeigu per 2 dalyje nurodytą trijų mėnesių laikotarpį kuri nors iš susijusių priežiūros institucijų šiuo klausimu kreipėsi į EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį, grupės priežiūros institucija atideda savo sprendimą ir laukia bet kokio sprendimo, kurį EDPPI gali priimti remdamasi to reglamento 19 straipsnio 3 dalimi, ir priima savo sprendimą vadovaudamasi EDPPI sprendimu. Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.
EDPPI priima sprendimą per vieną mėnesį. Pasibaigus trijų mėnesių laikotarpiui arba priėmus bendrą sprendimą klausimas EDPPI neperduodamas.
Jei pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 41 straipsnio 2 ir 3 dalis ir 44 straipsnio 1 dalies trečią pastraipą kolegijos pasiūlytas sprendimas atmetamas, galutinį sprendimą priima grupės priežiūros institucija. Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko. Trijų mėnesių laikotarpis laikomas taikinimo terminu, kaip apibrėžta to reglamento 19 straipsnio 2 dalyje.
4. Siekiant užtikrinti vienodas 2 dalyje nurodyto bendro sprendimo dėl 1 dalyje nurodytų prašymų išduoti leidimą priėmimo proceso taikymo sąlygas ir siekiant sudaryti palankesnes sąlygas bendrų sprendimų priėmimui, EDPPI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
5. Jei susijusios priežiūros institucijos priima 2 dalyje nurodytą bendrą sprendimą, leidimą dukterinei įmonei suteikusi priežiūros institucija pateikia prašymo teikėjui dokumentą, kuriame išdėstomi visi sprendimo motyvai. Bendrą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.
6. Jei per 2 dalyje nustatytą trijų mėnesių laikotarpį atitinkamos priežiūros institucijos nepriima bendro sprendimo, grupės priežiūros institucija pati priima sprendimą dėl prašymo.
Per tą laikotarpį grupės priežiūros institucija tinkamai atsižvelgia į:
a)
bet kokias nuomones ir išlygas, kurias pateikė atitinkamos priežiūros institucijos;
b)
bet kokias išlygas, kurias pateikė kitos kolegiją sudarančios priežiūros institucijos;
Sprendimas visiškai pagrindžiamas ir jame paaiškinamas bet koks reikšmingas nukrypimas nuo kitų atitinkamų priežiūros institucijų išlygų. Grupės priežiūros institucija pateikia sprendimo kopiją prašymo teikėjui ir kitoms atitinkamoms priežiūros institucijoms. Sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.“;
57.
238 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Priežiūros institucijų kolegija daro viską, ką gali, kad būtų pasiektas susitarimas dėl leidimą dukterinei įmonei suteikusios priežiūros institucijos pasiūlymo arba dėl kitų galimų priemonių.
Tą susitarimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.“;
58.
238 straipsnio 5 dalis pakeičiama taip:
„5. Jei priežiūros institucija ir grupės priežiūros institucija nesutaria, bet kuri iš jų per vieną mėnesį nuo priežiūros institucijos pasiūlymo pateikimo dienos gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus ir priima sprendimą per vieną mėnesį nuo tokio klausimo perdavimo dienos. Vieno mėnesio laikotarpis laikomas taikinimo terminu, kaip apibrėžta to reglamento 19 straipsnio 2 dalyje. Pasibaigus šioje pastraipoje nurodytam vieno mėnesio laikotarpiui arba pasiekus susitarimą kolegijoje pagal šio straipsnio 4 dalį klausimas EDPPI neperduodamas.
Leidimą tai dukterinei įmonei suteikusi priežiūros institucija atideda savo sprendimą, laukia bet kokio sprendimo, kurį EDPPI gali priimti remdamasi to reglamento 19 straipsniu, ir priima savo sprendimą vadovaudamasi EDPPI sprendimu.
Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.
Sprendime išdėstomos visos priežastys, kuriomis jis grindžiamas.
Sprendimas pateikiamas dukterinei įmonei ir priežiūros institucijų kolegijai.“;
59.
239 straipsnis papildomas 4 dalimi:
„4. Priežiūros institucija ir grupės priežiūros institucija gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį, kai jos nesutaria dėl vieno iš toliau nurodytų klausimų:
a)
padėties atkūrimo plano patvirtinimo, įskaitant bet kokį atkūrimo laikotarpio pratęsimą, per 1 dalyje nurodytą keturių mėnesių laikotarpį; arba
b)
siūlomų priemonių patvirtinimo per 2 dalyje nurodytą vieno mėnesio laikotarpį.
Tais atvejais EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus ir priima sprendimą per vieną mėnesį nuo tokio klausimo perdavimo dienos.
Klausimas neperduodamas EDPPI, jeigu:
a)
pasibaigė atitinkamai keturių mėnesių ar vieno mėnesio laikotarpis, nurodyti pirmoje pastraipoje;
b)
kolegijoje pasiektas susitarimas pagal 1 dalies antrą pastraipą arba 2 dalies antrą pastraipą;
c)
susidarė kritinė padėtis, kaip nurodyta 2 dalyje.
Atitinkamai keturių mėnesių ar vieno mėnesio laikotarpis laikomas taikinimo terminu, kaip apibrėžta to reglamento 19 straipsnio 2 dalyje.
Leidimą tai dukterinei įmonei suteikusi priežiūros institucija atideda savo sprendimą, laukia bet kokio sprendimo, kurį EDPPI gali priimti remdamasi to reglamento 19 straipsnio 3 dalimi, ir priima savo galutinį sprendimą vadovaudamasi EDPPI sprendimu. Tą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko.
Sprendime išdėstomos visos priežastys, kuriomis jis grindžiamas.
Sprendimas pateikiamas dukterinei įmonei ir priežiūros institucijų kolegijai.“;
60.
241 straipsnis pakeičiamas taip:
„241 straipsnis
Draudimo ar perdraudimo įmonės dukterinės įmonės: deleguotieji aktai
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais patikslinami:
a)
kriterijai įvertinti, ar laikomasi 236 straipsnyje nustatytų sąlygų;
b)
kriterijai įvertinti, kokie atvejai turėtų būti laikomi išimtiniais atvejais pagal 239 straipsnio 2 dalį;
c)
tvarka, kurios turi laikytis priežiūros institucijos keisdamosi informacija, naudodamosi savo teisėmis ir vykdydamos savo pareigas pagal 237-240 straipsnius.“;
61.
242 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d. Komisija įvertina, kaip taikoma III antraštinės dalis, ypatingą dėmesį skirdama priežiūros institucijų bendradarbiavimui priežiūros institucijų kolegijose, tinkamam šių kolegijų veikimui ir priežiūros praktikai nustatant papildomo kapitalo reikalavimus, ir pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą, prie kurios prireikus prideda pasiūlymų iš dalies pakeisti šią direktyvą.“;
62.
242 straipsnio 2 dalyje data „2015 m. spalio 31 d.“ pakeičiama data „2018 m. gruodžio 31 d.“;
63.
244 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Siekiant įgyvendinti šio straipsnio 2 ir 3 dalis, Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus dėl didelės rizikos koncentracijos apibrėžimo.
5. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą rizikos koncentracijos priežiūros klausimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos išsamiau išdėstomos nuostatos dėl didelės rizikos koncentracijos nustatymo ir tinkamų ribinių verčių nustatymo taikant 3 dalį, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
6. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatomi taikytini formos ir šablonai, pranešant apie tokią rizikos koncentraciją pagal 2 dalį, projektus.
EDPPI techninių įgyvendinimo standartų projektus Komisijai pateikia ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
64.
245 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Siekiant įgyvendinti šio straipsnio 2 ir 3 dalis, Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus dėl svarbių sandorių grupės viduje apibrėžimo.
5. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą sandorių grupės viduje priežiūros klausimu, EDPPI gali parengti techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos išsamiau išdėstomos nuostatos dėl svarbių sandorių grupės viduje nustatymo taikant 3 dalį, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
6. Siekiant užtikrinti vienodas šio straipsnio taikymo sąlygas, EDPPI gali parengti techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatomi taikytini procedūros, formos ir šablonai, pranešant apie tokius sandorius grupės viduje pagal 2 dalį, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
65.
247 straipsnio 3-7 dalys pakeičiamos taip:
„3. Ypatingais atvejais, bet kuriai priežiūros institucijai paprašius, atitinkamos priežiūros institucijos gali priimti bendrą sprendimą nukrypti nuo 2 dalyje nustatytų kriterijų, kai juos taikyti būtų netinkama, atsižvelgiant į grupės struktūrą ir skirtingose šalyse vykdomos draudimo ir perdraudimo įmonės veiklos santykinę svarbą, ir gali paskirti grupės priežiūros institucija kitą priežiūros instituciją.
Tuo tikslu bet kuri iš atitinkamų priežiūros institucijų gali prašyti aptarti, ar 2 dalyje nurodyti kriterijai yra tinkami. Toks aptarimas nerengiamas dažniau nei kartą per metus.
Atitinkamos priežiūros institucijos deda visas pastangas, kad per tris mėnesius nuo prašymo aptarti dienos priimtų bendrą sprendimą dėl grupės priežiūros institucijos pasirinkimo. Prieš priimdamos sprendimą, atitinkamos priežiūros institucijos suteikia grupei galimybę pareikšti savo nuomonę.
Paskirtoji grupės priežiūros institucija grupei pateikia bendrą sprendimą nurodydama visus motyvus.
4. Jeigu per 3 dalies trečioje pastraipoje nurodytą trijų mėnesių laikotarpį bet kuri atitinkama priežiūros institucija šiuo klausimu kreipėsi į EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį, atitinkamos priežiūros institucijos atideda savo bendrą sprendimą, laukia bet kokio sprendimo, kurį EDPPI gali priimti remdamasi to reglamento 19 straipsnio 3 dalimi, ir priima savo bendrą sprendimą vadovaudamosi EDPPI sprendimu. Tą bendrą sprendimą atitinkamos priežiūros institucijos pripažįsta galutiniu ir jį taiko. Trijų mėnesių laikotarpis laikomas taikinimo terminu, kaip apibrėžta to reglamento 19 straipsnio 2 dalyje.
5. EDPPI sprendimą priima per vieną mėnesį nuo kreipimosi pagal 4 dalį dienos. Pasibaigus trijų mėnesių laikotarpiui arba priėmus bendrą sprendimą klausimas EDPPI neperduodamas. Paskirtoji grupės priežiūros institucija grupei ir priežiūros institucijų kolegijai pateikia bendrą sprendimą nurodydama visus motyvus.
6. Jei nepriimamas bendras sprendimas, grupės priežiūros institucijos užduotį vykdo priežiūros institucija, nustatyta pagal šio straipsnio 2 dalį.
7. EDPPI bent kartą per metus praneša Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai apie didelius 2, 3 ir 6 dalių taikymo sunkumus.
Jei taikant šio straipsnio 2 ir 3 dalyse nustatytus kriterijus kyla didelių sunkumų, Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau patikslinami tie kriterijai.“;
66.
248 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalis papildoma šia pastraipa:
„Jei grupės priežiūros institucija nevykdo 1 dalyje nurodytų užduočių arba jei priežiūros institucijų kolegijos nariai nebendradarbiauja tiek, kiek reikalaujama šioje dalyje, bet kuri iš atitinkamų priežiūros institucijų gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.“;
b)
3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„3. Priežiūros institucijų kolegijos nariai - grupės priežiūros institucija, visų valstybių narių, kurių teritorijoje yra visų dukterinių įmonių pagrindinė buveinė, priežiūros institucijos ir EDPPI, kaip nustatyta Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 21 straipsnyje.“;
c)
4 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Jei skiriasi nuomonės dėl veiklos koordinavimo tvarkos, bet kuris priežiūros institucijų kolegijos narys gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus. Grupės priežiūros institucija priima savo galutinį sprendimą vadovaudamasi EDPPI sprendimu. Grupės priežiūros institucija sprendimą perduoda kitoms atitinkamoms priežiūros institucijoms.“;
d)
5 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Nedarant poveikio šioje direktyvoje grupės priežiūros institucijai ir kitoms priežiūros institucijoms numatytoms teisėms ir pareigoms, pagal veiklos koordinavimo tvarką grupės priežiūros institucijoms, kitoms priežiūros institucijoms arba EDPPI gali būti pavesta atlikti papildomas užduotis, jei dėl to grupės priežiūra tampa efektyvesnė ir nedaroma neigiamo poveikio priežiūros institucijų kolegijos narių vykdomai priežiūros veiklai, susijusiai su jų individualiomis pareigomis.“;
e)
6 ir 7 dalys pakeičiamos taip:
„6. Remdamasi išsamia kolegijų veiklos peržiūra, atlikta siekiant įvertinti kolegijų veiklos konvergencijos lygį, EDPPI parengia priežiūros institucijų kolegijų veiklos gaires. Tokios peržiūros atliekamos ne rečiau kaip kas trejus metus. Valstybės narės užtikrina, kad grupės priežiūros institucija perduotų EDPPI informaciją apie priežiūros institucijų kolegijų veiklą ir kilusius sunkumus, į kuriuos reikėtų atsižvelgti atliekant tas peržiūras.
Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą priežiūros institucijų veiklos koordinavimo klausimu, EDPPI gali parengti techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos išsamiau nurodoma pirmoje pastraipoje nurodytomis gairėmis grindžiama priežiūros institucijų kolegijų veikla, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti antroje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
7. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą priežiūros institucijų veiklos koordinavimo klausimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų, pagal kuriuos nustatoma grupės priežiūros koordinavimo tvarka taikant 1 - 6 dalis, projektus.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
8. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus dėl „svarbaus filialo“ sąvokos apibrėžties.“;
67.
249 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Siekiant užtikrinti, kad priežiūros institucijos, įskaitant grupės priežiūros instituciją, turėtų tą pačią svarbią informaciją, šios institucijos, nedarydamos poveikio atitinkamoms savo pareigoms, ir neatsižvelgiant į tai, ar jos įsisteigusios toje pačioje valstybėje narėje, ar ne, teikia viena kitai tokią informaciją, kad būtų galima sudaryti sąlygas ir padėti kitoms institucijoms vykdyti priežiūros užduotis pagal šią direktyvą. Šiuo tikslu atitinkamos priežiūros institucijos ir grupės priežiūros institucija nedelsdamos perduoda viena kitai visą svarbią informaciją iš karto, kai tik ją gauna, arba keičiasi informacija gavusios prašymą. Šioje pastraipoje nurodyta informacija apima, be kita ko, duomenis apie grupės ir priežiūros institucijų veiksmus, taip pat grupės pateiktą informaciją.“;
b)
įterpiama ši dalis:
„1a. Jei priežiūros institucija nepateikė svarbios informacijos arba prašymas bendradarbiauti, visų pirma keistis svarbia informacija, buvo atmestas arba neįvykdytas per dvi savaites, priežiūros institucijos gali perduoti klausimą EDPPI.
Kai klausimas perduodamas EDPPI, nedarant poveikio SESV 258 straipsnio taikymui, EDPPI gali imtis veiksmų pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį jai suteiktus įgaliojimus.“;
c)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Siekiant užtikrinti nuoseklų suderinimą priežiūros institucijų veiklos koordinavimo ir keitimosi informacija klausimu, EDPPI, taikant 301b straipsnį, parengia techninių reguliavimo standartų projektus, pagal kuriuos nustatoma:
a)
kokius duomenis grupės priežiūros institucija sistemingai renka ir perduoda kitoms atitinkamoms priežiūros institucijoms arba kokius duomenis grupės priežiūros institucijai perduoda kitos atitinkamos priežiūros institucijos;
b)
kokie duomenys yra esminiai ar svarbūs grupės lygmens priežiūrai siekiant padidinti ataskaitų teikimo priežiūros tikslais konvergenciją.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
4. Siekiant užtikrinti vienodas taikymo sąlygas, susijusias su priežiūros institucijų veiklos koordinavimu ir keitimuisi informacija, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų projektus, pagal kuriuos nustatomi procedūros ir šablonai, naudojami teikiant informaciją grupės priežiūros institucijai, taip pat priežiūros institucijų bendradarbiavimo ir keitimosi informacija tvarka, kaip nustatyta šiame straipsnyje.
EDPPI techninių įgyvendinimo standartų projektus Komisijai pateikia iki 2015 m. rugsėjo 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
68.
250 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
„250 straipsnis
Priežiūros institucijų tarpusavio konsultacijos
1. Nedarant poveikio 248 straipsnio taikymui, atitinkamos priežiūros institucijos, prieš priimdamos sprendimą, svarbų kitų priežiūros institucijų priežiūros užduotims vykdyti, konsultuojasi tarpusavyje priežiūros institucijų kolegijoje dėl:
a)
grupei priklausančių draudimo ir perdraudimo įmonių akcininkų, organizacijos ar valdymo struktūros pokyčių, kuriems turi pritarti ar kuriuos turi leisti priežiūros institucijos;
b)
sprendimo pratęsti atkūrimo laikotarpį pagal 138 straipsnio 3 ir 4 dalis;
c)
priežiūros institucijų taikomų didelių sankcijų ar išimtinių priemonių, be kita ko, papildomo kapitalo reikalavimo, kuriuo didinamas mokumo kapitalo reikalavimas, nustatymo pagal 37 straipsnį ir bet kokių vidaus modelio taikymo mokumo kapitalo reikalavimui apskaičiuoti pagal I antraštinės dalies VI skyriaus 4 skirsnio 3 poskirsnį apribojimų.
Kai taikomi pirmos pastraipos b ir c punktai, visada konsultuojamasi su grupės priežiūros institucija.
Be to, atitinkamos priežiūros institucijos konsultuojasi tarpusavyje prieš priimdamos sprendimą, pagrįstą iš kitų priežiūros institucijų gauta informacija.
2. Nedarant poveikio 248 straipsnio taikymui, priežiūros institucija gali nuspręsti nesikonsultuoti su kitomis priežiūros institucijomis, jei sprendimai priimami skubos tvarka arba jei konsultacija gali pakenkti sprendimo veiksmingumui. Tokiu atveju priežiūros institucija nedelsdama apie tai praneša kitoms atitinkamoms priežiūros institucijoms.“;
69.
254 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„2. Valstybės narės nustato, kad jų institucijos, atsakingos už grupės priežiūrą, gali susipažinti su visa tos priežiūros tikslais svarbia informacija, neatsižvelgiant į atitinkamos įmonės pobūdį. 35 straipsnio 1-5 dalys taikomos mutatis mutandis.
Grupės priežiūros institucija gali sumažinti reguliariai teikiamų grupės lygmens ataskaitų priežiūros tikslais dažnumą, kai ataskaitos teikiamos dažniau nei kartą per metus, jeigu visoms grupei priklausančioms draudimo ar perdraudimo įmonėms taikomas sumažinimas pagal 35 straipsnio 6 dalį, atsižvelgiant į grupės verslui būdingos rizikos pobūdį, mastą ir sudėtingumą.
Grupės priežiūros institucija gali išimties tvarka atleisti nuo pareigos atsiskaityti papunkčiui grupės lygmeniu, jeigu visoms grupei priklausančioms draudimo ar perdraudimo įmonėms taikoma išimtis pagal 35 straipsnio 7 dalį, atsižvelgiant į grupės verslui būdingos rizikos pobūdį, mastą ir sudėtingumą ir finansinio stabilumo tikslą.“;
70.
255 straipsnio 2 dalis papildoma šiomis pastraipomis:
„Jei prašymas kitai priežiūros institucijai atlikti patikrinimą pagal šią dalį nebuvo įvykdytas per dvi savaites arba jei priežiūros institucijai buvo praktiškai neleista pasinaudoti savo dalyvavimo teise pagal trečią pastraipą, prašymą pateikusi institucija gali perduoti klausimą EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.
Pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 21 straipsnį EDPPI turi teisę dalyvauti patikrinimuose vietoje, jeigu jie atliekami bendrai dviejų ar daugiau priežiūros institucijų.“;
71.
256 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
4 dalis pakeičiama taip:
„4. Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau patikslinama, kokią informaciją, susijusią su viena bendra mokumo ir finansinės padėties ataskaita pagal 2 dalį, būtina atskleisti, kokie tos kasmet atskleidžiamos informacijos pateikimo terminai ir kokia pateikiama ataskaita dėl grupės lygmens mokumo ir finansinės padėties ataskaitos pagal 1 dalį.“;
b)
papildoma šia dalimi:
„5. Siekiant užtikrinti vienodas taikymo sąlygas, susijusias su bendra ir grupės mokumo ir finansinės padėties ataskaita, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, pagal kuriuos nustatomos skelbiant bendrą ir grupės mokumo ir finansinės padėties ataskaitą, kaip nustatyta šiame straipsnyje, taikytinos procedūros, formos ir priemonės, projektus.
EDPPI techninių įgyvendinimo standartų projektus Komisijai pateikia ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.“;
72.
įterpiamas šis straipsnis:
„256a straipsnis
Grupės struktūra
Valstybės narės reikalauja, kad draudimo ir perdraudimo įmonės, draudimo kontroliuojančiosios bendrovės ir mišrios veiklos draudimo kontroliuojančiosios bendrovės grupės lygmeniu kasmet viešai atskleistų teisinę struktūrą ir valdymo bei organizacinę struktūrą, įskaitant visas grupei priklausančias dukterines įmones, glaudžiai susijusias įmones ir svarbius filialus.“;
73.
258 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, siekiant koordinuoti šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodytas vykdymo užtikrinimo priemones.“;
74.
259 straipsnis pakeičiamas taip:
„259 straipsnis
EDPPI teikiama ataskaita
1. EDPPI kasmet pateikia ataskaitą Europos Parlamentui pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 50 straipsnį.
2. EDPPI praneša, be kita ko, apie visą sukauptą aktualią ir svarbią patirtį, susijusią su priežiūros veikla ir priežiūros institucijų bendradarbiavimu taikant III antraštinę dalį, ir visų pirma apie:
a)
grupės priežiūros institucijos paskyrimo tvarką, grupės priežiūros institucijų skaičių ir jų geografinį pasiskirstymą;
b)
priežiūros institucijų kolegijos veiklą, visų pirma priežiūros institucijų, kurios nėra grupės priežiūros institucijos, dalyvavimą ir įsipareigojimus.
3. Šio straipsnio 1 dalies taikymo tikslais EDPPI atitinkamais atvejais taip pat gali pranešti apie pagrindines išvadas, padarytas atliekant 248 straipsnio 6 dalyje nurodytas peržiūras.“;
75.
260 straipsnis pakeičiamas taip:
„260 straipsnis
Patronuojančios įmonės nesančios Sąjungoje: lygiavertiškumo patikra
1. 213 straipsnio 2 dalies c punkte nurodytu atveju atitinkamos priežiūros institucijos patikrina, ar draudimo arba perdraudimo įmonėms, kurių patronuojančios įmonės pagrindinė buveinė nėra Sąjungoje, taikoma trečiosios šalies priežiūros institucijos priežiūra, lygiavertė priežiūrai, kuri nustatyta šioje antraštinėje dalyje dėl draudimo ir perdraudimo įmonių, nurodytų 213 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose, grupės lygmens priežiūros.
Jei deleguotasis aktas pagal šio straipsnio 2, 3 arba 5 dalį nepriimtas, patikrinimą patronuojančios įmonės arba bet kurios draudimo ir perdraudimo įmonės, turinčio leidimą veikti Sąjungoje, prašymu arba savo iniciatyva atlieka priežiūros institucija, kuri būtų grupės priežiūros institucija, jei būtų taikomi 247 straipsnio 2 dalyje nustatyti kriterijai (toliau - grupės priežiūros institucijos funkcijas vykdanti institucija). EDPPI teikia pagalbą grupės priežiūros institucijos funkcijas vykdančiai institucijai pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį.
Atlikdama patikrinimą, grupės priežiūros institucijos funkcijas vykdanti institucija, prieš priimdama sprendimą dėl lygiavertiškumo, padedama EDPPI, konsultuojasi su kitomis atitinkamomis priežiūros institucijomis. Tas sprendimas priimamas vadovaujantis pagal 2 dalį priimtais kriterijais. Grupės priežiūros institucijos funkcijas vykdanti institucija nepriima jokio sprendimo dėl trečiosios šalies, kuris prieštarautų bet kokiam anksčiau priimtam sprendimui dėl tos pačios trečiosios šalies, jei nėra būtina atsižvelgti į esminius I antraštinėje dalyje nustatytos priežiūros tvarkos ir priežiūros tvarkos trečiojoje šalyje pokyčius.
Jei priežiūros institucijos nesutinka su pagal trečią pastraipą priimtu sprendimu, jos gali per tris mėnesius nuo grupės priežiūros institucijos funkcijas vykdančios institucijos pranešimo apie sprendimą dienos šį klausimą perduoti EDPPI ir prašyti jos pagalbos pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 19 straipsnį. Tokiu atveju EDPPI gali imtis veiksmų pagal tuo straipsniu jai suteiktus įgaliojimus.
2. Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais patikslinami kriterijai, siekiant įvertinti, ar rizikos ribojimo tvarka, trečiosios šalies taikoma grupių priežiūrai, yra lygiavertė šioje antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai.
3. Jei trečioji šalis atitinka pagal šio straipsnio 2 dalį priimtus kriterijus, Komisija pagal 301a straipsnį ir padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį gali priimti deleguotuosius aktus, nustatančius, kad tos trečiosios šalies taikoma rizikos ribojimo tvarka yra lygiavertė šioje antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai.
Siekiant atsižvelgti į visus šioje antraštinėje dalyje nustatytos grupių priežiūros tikslais taikomos rizikos ribojimo tvarkos ir trečiosios šalies grupių priežiūros tikslais taikomos rizikos ribojimo tvarkos pokyčius, taip pat į visus teisės aktų pakeitimus, kurie gali turėti įtakos sprendimui dėl lygiavertiškumo, toks deleguotasis aktas reguliariai peržiūrimas.
EDPPI savo interneto svetainėje skelbia ir nuolat atnaujina visų pirmoje pastraipoje nurodytų trečiųjų šalių sąrašą.
4. Jei nepriimtas deleguotasis aktas pagal šio straipsnio 3 arba 5 dalis, taikomas 262 straipsnis.
5. Nukrypstant nuo 3 dalies, net jei netenkinami pagal 2 dalį nustatyti kriterijai, Komisija gali pagal 301a straipsnį ribotam laikotarpiui, padedama EDPPI pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 33 straipsnio 2 dalį, priimti deleguotąjį aktą, nustatantį, kad 2014 m. sausio 1 d. trečiosios šalies taikoma rizikos ribojimo tvarka įmonėms, kurių patronuojančios įmonės pagrindinė buveinė yra ne Sąjungoje, yra laikinai laikoma lygiaverte nustatytai I antraštinėje dalyje, jei ta trečioji šalis tenkina bent šiuos kriterijus:
a)
ji įsipareigojo Sąjungai iki to riboto laikotarpio pabaigos priimti ir pradėti taikyti rizikos ribojimo tvarką, kurią galima įvertinti kaip lygiavertę pagal 3 dalį, taip pat įsipareigojo dalyvauti lygiavertiškumo įvertinimo procese;
b)
ji parengė darbo programą įsipareigojimui pagal a punktą įgyvendinti;
c)
ji paskyrė pakankamai išteklių įsipareigojimui pagal a punktą įgyvendinti;
d)
jos rizikos ribojimo tvarka grindžiama rizika ir yra nustatyti kiekybiniai ir kokybiniai mokumo reikalavimai bei reikalavimai, susiję su ataskaitų teikimu priežiūros tikslais, skaidrumu ir grupių priežiūra;
e)
ji su EDPPI ir priežiūros institucijomis yra sudariusi rašytinius susitarimus dėl bendradarbiavimo ir keitimosi konfidencialia priežiūros institucijų informacija, kaip apibrėžta 13 straipsnio 10 dalyje;
f)
ji taiko nepriklausomą priežiūros sistemą;
g)
ji nustatė visiems jos priežiūros institucijų vardu veikiantiems asmenims profesinės paslapties pareigas, ypač susijusias su keitimusi informacija su EDPPI ir priežiūros institucijomis, kaip apibrėžta 13 straipsnio 10 dalyje.
Priimant bet kokius deleguotuosius aktus dėl laikino lygiavertiškumo atsižvelgiama į Komisijos ataskaitas pagal 177 straipsnio 2 dalį. Šie deleguotieji aktai reguliariai persvarstomi remiantis atitinkamos trečiosios šalies pateiktomis pažangos ataskaitomis, kurias kasmet gauna ir įvertina Komisija. EDPPI padeda Komisijai vertinti tas pažangos ataskaitas.
EDPPI savo interneto svetainėje skelbia ir nuolat atnaujina visų pirmoje pastraipoje nurodytų trečiųjų šalių sąrašą.
Komisija pagal 301a straipsnį gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais išsamiau patikslinamos pirmoje pastraipoje nustatytos sąlygos. Deleguotaisiais aktais taip pat gali būti reglamentuojami priežiūros institucijų įgaliojimai laikino lygiavertiškumo laikotarpiu nustatyti papildomus reikalavimus dėl priežiūros tikslais teikiamų ataskaitų.
6. 5 dalyje nurodytas ribotas laikotarpis pasibaigia 2020 m. gruodžio 31 d. arba tą dieną, kurią vadovaujantis 3 dalimi tos trečiosios šalies taikoma rizikos ribojimo tvarka pradėta laikyti lygiaverte I antraštinėje dalyje nustatytai tvarkai, priklausomai nuo to, kuri diena ankstesnė.
Tas laikotarpis gali būti pratęstas daugiausiai dar vieniems metams, jei toks laikas būtinas, kad EDPPI ir Komisija galėtų atlikti lygiavertiškumo įvertinimą taikant 3 dalį.
7. Kai pagal 5 dalį priimamas deleguotasis akta, kad trečiosios šalies taikoma rizikos ribojimo tvarką galima laikinai laikyti lygiaverte, valstybės narės taiko 261 straipsnį, išskyrus atvejus, kai valstybėje narėje esančios draudimo ar perdraudimo įmonės bendro balanso suma viršija ne Sąjungoje esančios patronuojančios įmonės bendro balanso sumą. Tokiu atveju grupės priežiūros institucijos užduotis vykdo grupės priežiūros institucijos funkcijas vykdanti institucija.“;
76.
262 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
„1. Jei nevykdoma 260 straipsnyje nurodyta lygiavertė priežiūra arba valstybė narė netaiko 261 straipsnio esant laikinam lygiavertiškumui pagal 260 straipsnio 7 dalį, ta valstybė narė draudimo ir perdraudimo įmonėms taiko vieną iš toliau nurodytųjų:
a)
218-235 straipsnius ir 244-258 straipsnius mutatis mutandis;
b)
vieną iš 2 dalyje nustatytų metodų.“;
77.
300 straipsnio pirma pastraipa pakeičiama taip:
„Šioje direktyvoje nurodytos eurais išreikštos sumos peržiūrimos kas penkerius metus, bazinę sumą eurais padidinant procentiniu Komisijos (Eurostato) skelbiamų bendrų suderintų vartotojų kainų indeksų pokyčiu visose valstybėse narėse per laikotarpį nuo 2015 m. gruodžio 31 d. iki peržiūros datos ir suapvalinant iki šimtų tūkstančių eurų.“;
78.
301 straipsnis pakeičiamas šiais straipsniais:
„301 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda Europos draudimo ir profesinių pensijų komitetas, įsteigtas Komisijos sprendimu 2004/9/EB (33). Tas komitetas - komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
3. Jei yra nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 8 straipsnis, atsižvelgiant į jo 4 straipsnį.
301a straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 ir 308b straipsniuose nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami ketverių metų laikotarpiui nuo 2014 m. gegužės 23 d.
Likus ne mažiau kaip šešiems mėnesiams iki ketverių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimų dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 ir 308b straipsniuose nurodytus deleguotuosius įgaliojimus.
Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 arba 308b straipsnius priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per tris mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.
301b straipsnis
„Saulėtekio“ nuostata dėl techninių reguliavimo standartų
1. Iki 2016 m. gegužės 24 d. Komisija pirmą kartą priimdama 50, 58, 75, 86, 92, 97, 111, 135, 143, 244, 245, 248 bei 249 straipsniuose numatytus techninius reguliavimo standartus vadovaujasi 301a straipsnyje nustatyta tvarka. Tokių deleguotųjų aktų pakeitimai ir, pasibaigus pereinamajam laikotarpiui, nauji techniniai reguliavimo standartai priimami pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
2. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 12 straipsnį atšaukti 1 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus.
3. Ne vėliau kaip 2016 m. gegužės 24 d. EDPPI gali Komisijai pateikti techninių reguliavimo standartų projektus, kuriais 17, 31, 35, 37, 50, 56, 75, 86, 92, 97, 99, 109a, 111, 114, 127, 130, 135, 143, 172, 210, 211, 216, 217, 227, 234, 241, 244, 245, 247, 248, 256, 258, 260 ir 308b straipsniuose numatyti deleguotieji aktai suderinami su finansų rinkų techniniais pokyčiais.
Tie techninių reguliavimo standartų projektai taikomi vien techniniams pirmoje pastraipoje nurodytų deleguotųjų aktų aspektams pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti pirmoje pastraipoje nurodytus techninius reguliavimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 10-14 straipsnius.
79.
304 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
„2. Ne vėliau kaip 2020 m. gruodžio 31 d. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia 1 dalyje nustatyto metodo ir priežiūros institucijų pagal 1 dalį vykdomos praktikos taikymo ataskaitą, prie kurios prireikus pridedami atitinkami pasiūlymai. Toje ataskaitoje visų pirma nagrinėjamas to metodo naudojimo tarpvalstybinis poveikis, siekiant užkirsti kelią draudimo ir perdraudimo įmonių reguliaciniam arbitražui.“;
80.
VI antraštinės dalies I skyriuje įterpiamas šis skirsnis:
„3 SKIRSNIS
DRAUDIMAS IR PERDRAUDIMAS
308a straipsnis
Laipsniškas įgyvendinimas
1. Nuo 2015 m. balandžio 1 d. valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų įgaliojimus priimti sprendimus dėl šių elementų tvirtinimo:
a)
papildomas nuosavas lėšas pagal 90 straipsnį;
b)
nuosavų lėšų elementų klasifikaciją, nurodytą 95 straipsnio trečioje pastraipoje;
c)
įmonei būdingus parametrus pagal 104 straipsnio 7 dalį;
d)
visapusišką arba dalinį vidaus modelį pagal 112 ir 113 straipsnius;
e)
jų teritorijoje steigiamas specialiosios paskirties įmones pagal 211 straipsnį;
f)
tarpininkės draudimo kontroliuojančiosios bendrovės papildomas nuosavas lėšas pagal 226 straipsnio 2 dalį;
g)
grupės vidaus modelį pagal 230 bei 231 straipsnius ir 233 straipsnio 5 dalį;
h)
nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulio, pagrįsto įsipareigojimų trukme, naudojimą pagal 304 straipsnį;
i)
atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą suderinimo korekcijos naudojimą pagal 77b ir 77c straipsnius;
j)
jei valstybės narės to reikalauja, atitinkamos nerizikingų palūkanų normų struktūros pagal terminą suderinimo korekcijos naudojimą pagal 77d straipsnį;
k)
pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos nerizikingų palūkanų normoms, naudojimą pagal 308c straipsnį;
l)
pereinamojo laikotarpio priemonės, taikomos techniniams atidėjiniams, naudojimą pagal 308d straipsnį.
2. Nuo 2015 m. balandžio 1 d. valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų įgaliojimus:
a)
nustatyti grupės priežiūros lygį ir apimtį pagal III antraštinės dalies I skyriaus 2 ir 3 skirsnius;
b)
nustatyti grupės priežiūros instituciją pagal 247 straipsnį;
c)
įsteigti priežiūros institucijų kolegiją pagal 248 straipsnį;
3. Nuo 2015 m. liepos 1 d. valstybės narės užtikrina, kad priežiūros institucijos turėtų įgaliojimus:
a)
nuspręsti atimti dalyvaujančios įmonės lėšas apskaičiavimams pagal 228 straipsnio pirmą pastraipą;
b)
nustatyti grupės mokumo apskaičiavimo metodo pasirinkimą pagal 220 straipsnį;
c)
atitinkamais atvejais priimti sprendimą dėl lygiavertiškumo pagal 227 ir 260 straipsnius;
d)
leisti draudimo ir perdraudimo įmonėms taikyti 238 ir 239 straipsnius pagal 236 straipsnį;
e)
priimti 262 ir 263 straipsniuose nurodytus sprendimus;
f)
atitinkamais atvejais nuspręsti taikyti pereinamojo laikotarpio priemones pagal 308b straipsnį.
4. Valstybės narės įpareigoja atitinkamas priežiūros institucijas svarstyti draudimo ir perdraudimo įmonių pateiktus prašymus dėl patvirtinimo arba leidimo pagal 2 ir 3 dalis. Priežiūros institucijų priimti sprendimai dėl prašymų dėl patvirtinimo arba leidimo nėra taikytini iki 2016 m. sausio 1 d.
308b straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
1. Nedarant poveikio 12 straipsnio taikymui, draudimo ar perdraudimo įmonėms, kurios ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d. nutraukia naujų draudimo ar perdraudimo sutarčių sudarymą ir vien administruoja turimą portfelį siekdamos nutraukti savo veiklą, šios direktyvos I, II ir III antraštinės dalys nėra taikomos iki 2 dalyje nustatytų datų, jei:
a)
įmonė įtikino priežiūros instituciją, kad įmonė nutrauks savo veiklą iki 2019 m. sausio 1 d., arba
b)
įmonei taikomos IV antraštinės dalies II skyriuje nustatytos reorganizavimo priemonės ir paskirtas administratorius.
2. Draudimo arba perdraudimo įmonėms, jei joms taikytinas:
a)
1 dalies a punktas, nuo 2019 m. sausio 1 d. arba nuo ankstesnės datos, kai atitinkamos priežiūros institucijos netenkina pažanga, padaryta nutraukiant įmonės veiklą, taikomos šios direktyvos I, II bei III antraštinės dalys;
b)
1 dalies b punktas, nuo 2021 m. sausio 1 d. arba nuo ankstesnės datos, kai atitinkamos priežiūros institucijos netenkina pažanga, padaryta nutraukiant įmonės veiklą, taikomos šios direktyvos I, II bei III antraštinės dalys.
3. Draudimo ir perdraudimo įmonėms 1 ir 2 dalyse nurodytos pereinamojo laikotarpio priemonės taikomos tik tuo atveju, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
atitinkama įmonė nėra grupės dalis, o tuo atveju, jei ji yra grupės dalis, visos grupės įmonės nutraukė naujų draudimo ar perdraudimo sutarčių sudarymą;
b)
įmonė pateikė savo priežiūros institucijai metinę ataskaitą, kurioje nurodyta pažanga, padaryta nutraukiant įmonės veiklą;
c)
įmonė pranešė savo priežiūros institucijai, kad taiko pereinamojo laikotarpio priemones.
1 ir 2 dalys nedraudžia įmonei vykdyti veiklą pagal šios direktyvos I, II ir III antraštines dalis.
4. Valstybė narė sudaro atitinkamų draudimo ir perdraudimo įmonių sąrašą ir jį pateikia visoms kitoms valstybėms narėms.
5. Valstybės narės užtikrina, kad ne ilgesniu kaip ketveri metai po 2016 m sausio 1 d. laikotarpiu draudimo ir perdraudimo įmonėms taikomas terminas pateikti informaciją, nurodytą 35 straipsnio 1-4 dalyse ir teikiamą kartą per metus arba rečiau, būtų kiekvienais finansiniais metais trumpinamas dvejomis savaitėmis, pradedant data, ne vėlesne nei 20 savaičių po atitinkamos įmonės finansinių metų pabaigos, kai jos finansiniai metai baigiasi ne anksčiau kaip 2016 m. birželio 30 d., tačiau iki 2017 m. sausio 1 d., baigiant data, ne vėlesne nei 14 savaičių po atitinkamos įmonės finansinių metų pabaigos, kai jos finansiniai metai baigiasi ne anksčiau kaip 2019 m. birželio 30 d., tačiau anksčiau nei 2020 m. sausio 1 d.
6. Ne ilgesniu kaip ketveri metai po 2016 m sausio 1 d. laikotarpiu draudimo ir perdraudimo įmonėms taikomas terminas atskleisti informaciją, nurodytą 51 straipsnyje, kiekvienais finansiniais metais trumpinamas dvejomis savaitėmis, pradedant data, ne vėlesne nei 20 savaičių po atitinkamos įmonės finansinių metų pabaigos, kai jos finansiniai metai baigiasi ne anksčiau kaip 2016 m. birželio 30 d., tačiau iki 2017 m. sausio 1 d., baigiant data, ne vėlesne nei 14 savaičių po įmonės finansinių metų pabaigos, kai jos atitinkami finansiniai metai baigiasi ne anksčiau kaip 2019 m. birželio 30 d., tačiau anksčiau nei 2020 m. sausio 1 d.
7. Ne ilgesniu kaip ketveri metai po 2016 m sausio 1 d. laikotarpiu draudimo ir perdraudimo įmonėms taikomas terminas pateikti informaciją, nurodytą 35 straipsnio 1-4 dalyse ir teikiamą kartą per ketvirtį, kiekvienais finansiniais metais trumpinamas savaite, pradedant data, ne vėlesne nei aštuonios savaitės po kiekvieno ketvirčio, kuris baigiasi ne anksčiau kaip 2016 m. sausio 1 d., tačiau iki 2017 m. sausio 1 d., baigiant data, ne vėlesne nei penkios savaitės po kiekvieno ketvirčio, kuris baigiasi ne anksčiau kaip 2019 m. sausio 1 d., tačiau anksčiau nei 2020 m. sausio 1 d.
8. Valstybės narės užtikrina, kad dalyvaujančiosioms draudimo ir perdraudimo įmonėms, draudimo kontroliuojančiosioms bendrovėms bei mišrią veiklą vykdančioms finansų kontroliuojančiosioms bendrovėms grupės lygmeniu pagal 254 ir 256 straipsnius mutatis mutandis būtų taikomos šio straipsnio 5, 6 ir 7 dalys, atitinkamai šešioms savaitėms pratęsiant 5, 6 ir 7 dalyse nurodytus terminus.
9. Neatsižvelgiant į 94 straipsnį, pagrindiniai nuosavų lėšų elementai, priskiriami 1 pakopos pagrindinėms nuosavoms lėšoms ne daugiau kaip 10 metų laikotarpiui nuo 2016 m. sausio 1 d., su sąlyga, kad tie elementai:
a)
buvo išleisti anksčiau nei 2016 m. sausio 1 d. arba anksčiau nei 97 straipsnyje nurodyto deleguotojo akto įsigaliojimo datos (taikoma ankstesnė iš šių datų);
b)
2015 m. gruodžio 31 d. galėtų būti naudojami siekiant, kad turima mokumo atsarga sudarytų iki 50 % mokumo atsargos pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie priimti pagal Direktyvos 73/239/EEB 16 straipsnio 3 dalį, Direktyvos 2002/13/EB 1 straipsnį, Direktyvos 2002/83/EB 27 straipsnio 3 dalį ir Direktyvos 2005/68/EB 36 straipsnio 3 dalį;
c)
kitu atveju nebūtų pagal 94 straipsnį klasifikuojami kaip 1 ir 2 pakopų kapitalas.
10. Neatsižvelgiant į 94 straipsnį, pagrindiniai nuosavų lėšų elementai, kurie priskiriami 1 pakopos pagrindinėms nuosavoms lėšoms ne daugiau kaip 10 metų laikotarpiui nuo 2016 m. sausio 1 d.
a)
buvo išleisti anksčiau nei 2016 m. sausio 1 d. arba iki 97 straipsnyje nurodyto deleguotojo akto įsigaliojimo datos (taikoma ankstesnė iš šių datų);
b)
2015 m. gruodžio 31 d. galėtų būti naudojami siekiant, kad turima mokumo atsarga sudarytų iki 25 % mokumo atsargos pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie priimti pagal Direktyvos 73/239/EEB 16 straipsnio 3 dalį, Direktyvos 2002/13/EB 1 straipsnį, Direktyvos 2002/83/EB 27 straipsnio 3 dalį ir Direktyvos 2005/68/EB 36 straipsnio 3 dalį.
11. Į parduodamus vertybinius popierius ar kitas vertybiniais popieriais paverstomis paskolomis grindžiamas finansines priemones, kurie buvo išleisti iki 2011 m. sausio 1 d., investuojančioms draudimo ir perdraudimo įmonėms 135 straipsnio 2 dalyje nurodyti reikalavimai taikomi tik tokiomis aplinkybėmis, kai naujos pagrindinės pozicijos pridedamos arba pakeičiamos jų pakaitalais po 2014 m. gruodžio 31 d.
12. Neatsižvelgiant į 100 straipsnį, 101 straipsnio 3 dalį ir 104 straipsnį, taikomos šios nuostatos:
a)
iki 2017 m. gruodžio 31 d. standartiniai parametrai, naudojami pagal standartinę formulę apskaičiuojant rizikos koncentracijos submodulį ir normų skirtumo rizikos submodulį, pozicijų valstybių narių centrinės valdžios ir centrinių bankų vertybinių popierių, kurie išreiškiami ir finansuojami bet kurios valstybės narės nacionaline valiuta, atžvilgiu yra tie patys kaip ir tie, kurie taikomi tokioms pozicijoms, kurios išreiškiamos ir finansuojamos jų nacionaline valiuta;
b)
2018 m. standartiniai parametrai, naudojami pagal standartinę formulę apskaičiuojant rizikos koncentracijos submodulį ir normų skirtumo rizikos submodulį, pozicijų valstybių narių centrinės valdžios ir centrinių bankų vertybinių popierių, kurie išreiškiami ir finansuojami bet kurios kitos valstybės narės nacionaline valiuta, atžvilgiu sumažinami 80 %;
c)
2019 m. standartiniai parametrai, naudojami pagal standartinę formulę apskaičiuojant rizikos koncentracijos submodulį ir normų skirtumo rizikos submodulį, pozicijų valstybių narių centrinės valdžios ir centrinių bankų vertybinių popierių, kurie išreiškiami ir finansuojami bet kurios kitos valstybės narės nacionaline valiuta, atžvilgiu sumažinami 50 %;
d)
nuo 2020 m. sausio 1 d. standartiniai parametrai, naudojami pagal standartinę formulę apskaičiuojant rizikos koncentracijos submodulį ir normų skirtumo rizikos submodulį, pozicijų valstybių narių centrinės valdžios ir centrinių bankų vertybinių popierių, kurie išreiškiami ir finansuojami bet kurios kitos valstybės narės nacionaline valiuta, atžvilgiu nemažinami.
13. Neatsižvelgiant į 100 straipsnį, 101 straipsnio 3 dalį ir 104 straipsnį, standartiniai parametrai, kurie bus naudojami nuosavybės vertybinių popierių, kuriuos įmonė įsigijo ne vėliau kaip 2016 m. sausio 1 d., rizikos submoduliui pagal standartinę formulę be galimybės, nurodytos 304 straipsnyje, apskaičiuoti, apskaičiuojami kaip svertiniai vidurkiai:
a)
standartinio parametro, kuris bus naudojamas siekiant apskaičiuoti nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulį pagal 304 straipsnį, ir
b)
standartinio parametro, kuris bus naudojamas siekiant apskaičiuoti nuosavybės vertybinių popierių rizikos submodulį pagal standartinę formulę be galimybės, nurodytos 304 straipsnyje.
Parametro, nurodyto pirmos pastraipos b punkte, koeficientas kiekvienų metų gale bent tiesiškai padidėja nuo 0 % per metus, kurie prasideda 2016 m. sausio 1 d., iki 100 % 2023 m. sausio 1 d.
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriuose išsamiau nurodomi kriterijai, kurių reikia laikytis, įskaitant nuosavybės vertybinius popierius, kuriems gali būti taikomas pereinamasis laikotarpis.
Siekiant užtikrinti vienodas to pereinamojo laikotarpio taikymo sąlygas, EDPPI parengia techninių įgyvendinimo standartų, kuriais reglamentuojama tvarka, taikant šią dalį, projektus.
EDPPI tuos techninių įgyvendinimo standartų projektus pateikia Komisijai ne vėliau kaip 2015 m. birželio 30 d.
Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti ketvirtoje pastraipoje nurodytus techninius įgyvendinimo standartus pagal Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 15 straipsnį.
14. Neatsižvelgiant į 138 straipsnio 3 dalį ir nedarant poveikio to straipsnio 4 dalies taikymui, jeigu draudimo ar perdraudimo įmonė atitinka atitinkamai Direktyvos 73/239/EEB 16a straipsnyje, Direktyvos 2002/83/EB 28 straipsnyje arba Direktyvos 2005/68/EB 37, 38 ar 39 straipsniuose nurodytą, kaip taikoma valstybių narių teisėje tą dieną prieš panaikinant tas direktyvas pagal šios direktyvos 310 straipsnį, būtinosios mokumo atsargos reikalavimą, tačiau pirmaisiais šios direktyvos taikymo metais nesilaiko mokumo kapitalo reikalavimo, atitinkama priežiūros institucija reikalauja, kad ta draudimo ar perdraudimo įmonė imtųsi būtinių priemonių mokėjimo kapitalo reikalavimą atitinkančiam tinkamų nuosavų lėšų lygiui sukurti arba įmonės rizikos lygiui sumažinti, siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d.
Atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė savo priežiūros institucijai kas tris mėnesius pateikia pažangos ataskaitą, nurodančią priemones, kurių buvo imtasi, ir pažangą, padarytą siekiant sukurti mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba sumažinti veiklos rizikingumą siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui.
Pirmoje pastraipoje nurodytas pratęsimas anuliuojamas, kai iš tos pažangos ataskaitos matyti, kad nuo to laiko, kai buvo pastebėta, jog nesilaikoma mokumo kapitalo reikalavimo, iki dienos, kai buvo pateikta pažangos ataskaita, nepadaryta esminės pažangos atkuriant mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba mažinant veiklos rizikingumą siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui.
15. Kai 2014 m. gegužės 23 d. buveinės valstybės narės taikė Direktyvos 2003/41/EB 4 straipsnyje nurodytas nuostatas, tokios valstybės narės iki 2019 m. gruodžio 31 d. gali ir toliau taikyti savo įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus, kad būtų laikomasi Direktyvos 2002/83/EB, kuri galioja tokia, kokia buvo paskutinę jos taikymo dieną, 1-19, 27-30, 32-35 ir 37-67 straipsnių.
Jei Direktyvos 2003/41/EB 17-17c straipsnių pakeitimai bus priimti iki šioje dalyje nurodytos datos, Komisija gali priimti deleguotuosius aktus, kuriais pakeičiamas šioje dalyje numatytas pereinamasis laikotarpis.
16. Valstybės narės gali leisti pagrindinei patronuojančiai draudimo arba perdraudimo įmonei iki 2022 m. kovo 31 d. pateikti prašymą patvirtinti grupės vidaus modelį, taikytiną grupės daliai, jei tiek įmonė, tiek pagrindinė patronuojanti įmonė įsteigta toje pačioje valstybėje narėje ir jei ta dalis yra išskirtinė dalis, kurios rizikos pobūdis gerokai skiriasi nuo likusios grupės dalies rizikos pobūdžio.
17. Neatsižvelgiant į 218 straipsnio 2 ir 3 dalis, grupės lygmeniu mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 8-12 bei 15 dalyse ir 308c, 308d bei 308e straipsniuose nurodytos pereinamojo laikotarpio nuostatos.
Neatsižvelgiant į 218 straipsnio 2, 3 bei 4 dalis, grupės lygmeniu ir tais atvejais, kai dalyvaujančiosios draudimo ar perdraudimo įmonės arba grupei priklausančios draudimo ir perdraudimo įmonės laikosi koreguoto mokumo reikalavimo, nurodyto Direktyvos 98/78/EB 9 straipsnyje, tačiau nesilaiko grupės mokumo kapitalo reikalavimo, mutatis mutandis taikomos šio straipsnio 14 dalyje nurodytos pereinamojo laikotarpio nuostatos.
Komisija pagal 301a straipsnį priima deleguotuosius aktus, kuriais nustatomi grupės mokumo reikalavimo pokyčiai, kai taikytinos šio straipsnio 13 dalyje nurodytos pereinamojo laikotarpio nuostatos, susiję su:
a)
dvigubo tinkamų nuosavų lėšų užskaitymo ir grupės viduje sukurto kapitalo užskaitymo panaikinimu, nustatytu 222 ir 223 straipsniuose;
b)
turto ir įsipareigojimų vertės nustatymu, nustatytu 224 straipsnyje;
c)
apskaičiavimo metodų taikymu susijusioms draudimo ir perdraudimo įmonės, nustatytu 225 straipsnyje;
d)
apskaičiavimo metodų taikymu tarpininkėms draudimo kontroliuojančiosioms bendrovėms, nustatytu 226 straipsnyje;
e)
grupės mokumo apskaičiavimo metodais, nustatytais 230 ir 233 straipsniuose;
f)
grupės mokumo kapitalo reikalavimo apskaičiavimu, nustatytu 231 straipsnyje;
g)
grupės papildomo kapitalo nustatymu, nustatytu 232 straipsnyje;
h)
draudimo kontroliuojančiosios bendrovės grupės mokumo apskaičiavimo principais, nustatytais 235 straipsnyje.
308c straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonė nerizikingų palūkanų normoms
1. Draudimo ir perdraudimo įmonės gali, gavusios išankstinį savo priežiūros institucijos pritarimą, atitinkamai nerizikingų palūkanų normų struktūrai pagal terminą tinkamiems draudimo ir perdraudimo įsipareigojimais taikyti pereinamojo laikotarpio korekciją.
2. Kiekvienai valiutai korekcija apskaičiuojama kaip dalis skirtumo tarp:
a)
palūkanų normos, kurią nustato draudimo ar perdraudimo įmonė pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus pagal Direktyvos 2002/83/EB 20 straipsnį, koks jis buvo paskutinę tos direktyvos taikymo dieną;
b)
metinės efektyvios palūkanų normos, apskaičiuojamos kaip vienkartinė diskonto norma, kuri ją taikant tinkamų draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų portfelio pinigų srautams sudaro vertę, lygią tiksliausio tinkamų draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų portfelio įverčio vertei, kai į laiko piniginę vertę atsižvelgiama naudojant atitinkamą nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą, nurodytą 77 straipsnio 2 dalyje.
Kai valstybės narės priėmė įstatymus ir kitus teisės aktus pagal Direktyvos 2002/83/EB 20 straipsnio 1 dalies B punkto a papunkčio ii punktą, šios dalies pirmos pastraipos a punkte nurodyta palūkanų norma nustatoma taikant metodus, kuriuos atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė naudoja paskutinę Direktyvos 2002/83/EB taikymo dieną.
Pirmoje pastraipoje nurodyta dalis kiekvienų metų gale tiesiškai sumažėja nuo 100 % per metus, kurie prasideda 2016 m. sausio 1 d., iki 0 % 2032 m. sausio 1 d.
Kai draudimo ir perdraudimo įmonės taiko svyravimų korekciją, nurodytą 77d straipsnyje, b punkte nurodyta atitinkama nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą yra koreguotą atitinkama nerizikingų palūkanų normų struktūra pagal terminą, nustatyta 77d straipsnyje.
3. Tinkami draudimo ir perdraudimo įsipareigojimai yra tie draudimo ir perdraudimo įsipareigojimai, kurie atitinka šiuos reikalavimus:
a)
sutartys, iš kurių kyla tie draudimo ir perdraudimo įsipareigojimai, sudarytos iki šios direktyvos taikymo pirmos dienos, išskyrus sutarčių atnaujinimo atvejus tą dieną ar vėliau;
b)
iki Direktyvos 2002/83/EB paskutinės taikymo dienos draudimo ir perdraudimo įsipareigojimams skaičiuoti techniniai atidėjiniai nustatomi pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus pagal tos direktyvos 20 straipsnį, koks jis buvo paskutinę jos taikymo dieną;
c)
77b straipsnis netaikomas draudimo ir perdraudimo įsipareigojimams.
4. Draudimo ir perdraudimo įmonės, taikančios 1 dalį:
a)
neįtraukia tinkamų draudimo ir perdraudimo įsipareigojimų į 77d straipsnyje nustatytos svyravimų korekcijos apskaičiavimą;
b)
netaiko 308d straipsnio;
c)
teikdamos 51 straipsnyje nurodytą savo mokumo ir finansinės padėties ataskaitą, viešai atskleidžia, kad taiko pereinamojo laikotarpio nerizikingų palūkanų normų struktūrą pagal terminą, ir pateikia kiekybinį šios pereinamojo laikotarpio priemonės netaikymo poveikio savo finansinei padėčiai vertinimą.
308d straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonė techniniams atidėjiniams
1. Draudimo ir perdraudimo įmonės gali, gavusios išankstinį savo priežiūros institucijos pritarimą, techniniams atidėjiniams taikyti pereinamojo laikotarpio atskaitymą. Šis atskaitymas gali būti taikomas 80 straipsnyje nurodytų vienodos rizikos grupių lygmeniu.
2. Pereinamojo laikotarpio atskaitymas yra dalis skirtumo tarp šių dvejų sumų:
a)
techninių atidėjinių, atskaičius sumas, atgautinas pagal perdraudimo sutartis ir iš specialiosios paskirties įmonių, apskaičiuojamų pagal 76 straipsnį, pirmąją šios direktyvos taikymo dieną;
b)
techninių atidėjinių, atskaičius sumas, atgautinas pagal perdraudimo sutartis, apskaičiuojamų pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus pagal Direktyvos 73/239/EEB 15 straipsnį, Direktyvos 2002/83/EB 20 straipsnį ir Direktyvos 2005/68/EB 32 straipsnį, dieną prieš tų direktyvų panaikinimą pagal šios direktyvos 310 straipsnį.
Didžiausia dalis, kurią galima atskaityti, kiekvienų metų gale tiesiškai sumažėja nuo 100 % per metus, kurie prasideda 2016 m. sausio 1 d., iki 0 % 2032 m. sausio 1 d.
Kai draudimo ir perdraudimo įmonės pirmąją šios direktyvos taikymo dieną taiko 77d straipsnyje nurodytą svyravimų korekciją, a punkte nurodyta suma apskaičiuojama taikant tą dieną galiojančią svyravimų korekciją.
3. Jei priežiūros institucija iš anksto tam suteikia pritarimą ar pasiūlo pati, techninių atidėjinių sumos, atitinkamais atvejais pridedant svyravimų korekcijos sumą, kurios naudojamos 2 dalies a ir b punkte nurodytiems pereinamojo laikotarpio atskaitymams apskaičiuoti, gali būti perskaičiuojamos kas 24 mėnesius arba dažniau, jei iš esmės pasikeičia įmonės rizikos pobūdis.
4. Priežiūros institucija gali apriboti 2 dalyje nurodytus atskaitymus, jei juos taikant įmonei taikomi finansinių išteklių reikalavimai sumažėtų, palyginti su finansinių išteklių reikalavimais, apskaičiuotais pagal įstatymus ir kitus teisės aktus, priimtus pagal Direktyvą 73/239/EEB, Direktyvą 2002/83/EB ir Direktyvą 2005/68/EB, dieną prieš tų direktyvų panaikinimą pagal šios direktyvos 310 straipsnį.
5. Draudimo ir perdraudimo įmonės, taikančios 1 dalį:
a)
netaiko 308c straipsnio;
b)
jei, netaikant pereinamojo laikotarpio atskaitymo, jos nesilaikytų mokumo kapitalo reikalavimo, savo priežiūros institucijai kartą per metus teikia ataskaitą, kurioje nurodo priemones, kurių buvo imtasi, ir pažangą, padarytą siekiant 2 dalyje nustatyto pereinamojo laikotarpio pabaigoje atkurti mokumo kapitalo reikalavimą tenkinantį tinkamų nuosavų lėšų lygį arba sumažinti jų veiklos rizikingumą siekiant atkurti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui;
c)
teikdamos 51 straipsnyje nurodytą savo mokumo ir finansinės padėties ataskaitą, viešai atskleidžia, kad techniniams atidėjiniams taiko pereinamojo laikotarpio atskaitymą, ir pateikia kiekybinį to pereinamojo laikotarpio atskaitymo netaikymo poveikio savo finansinei padėčiai vertinimą.
308e straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonių nerizikingų palūkanų normoms ir techniniams atidėjiniams, laipsniško įgyvendinimo planas
Draudimo ir perdraudimo įmonės, kurios taiko 308c ir 308d straipsniuose nustatytas pereinamojo laikotarpio priemones, nedelsdamos informuoja atitinkamą priežiūros instituciją, kai tik pastebi, kad netaikant šių pereinamojo laikotarpio priemonių jos nesilaikytų mokumo kapitalo reikalavimo. Priežiūros institucija reikalauja, kad atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė imtųsi reikalingų priemonių atitikčiai mokumo kapitalo reikalavimui pereinamojo laikotarpio pabaigoje užtikrinti.
Per du mėnesius nuo to laiko, kai buvo pastebėta, jog netaikant šių pereinamojo laikotarpio priemonių nesilaikoma mokumo kapitalo reikalavimo, atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė priežiūros institucijai pateikia laipsniško įgyvendinimo planą, kuriame nustatomos planuojamos priemonės mokėjimo kapitalo reikalavimą atitinkančiam tinkamų nuosavų lėšų lygiui sukurti arba jos rizikos lygiui sumažinti, siekiant užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui pereinamojo laikotarpio pabaigoje. Atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė pereinamojo laikotarpio metu laipsniško įgyvendinimo planą gali atnaujinti.
Atitinkama draudimo ar perdraudimo įmonė savo priežiūros institucijai kartą per metus pateikia ataskaitą, kurioje nurodo taikytas priemones ir padarytą pažangą siekiant pereinamojo laikotarpio pabaigoje užtikrinti atitiktį mokumo kapitalo reikalavimui. Priežiūros institucijos atšaukia leidimą taikyti pereinamojo laikotarpio priemonę, jei iš pažangos ataskaitos matyti, kad užtikrinti atitikties mokumo kapitalo reikalavimui pereinamojo laikotarpio pabaigoje neįmanoma.“;
81.
309 straipsnio 1 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
pirma pastraipa pakeičiama taip:
„1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2015 m. kovo 31 d. pradeda taikyti įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi 4, 10, 13, 14, 18, 23, 26-32, 34-49, 51-55, 67, 68, 71, 72, 74-85, 87-91, 93-96, 98, 100-110, 112, 113, 115-126, 128, 129, 131-134, 136-142, 144, 146, 148, 162-167, 172, 173, 178, 185, 190, 192, 210-233, 235-240, 243-258, 260-263, 265, 266, 303 ir 304 straipsnių ir III bei IV priedų. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstą.“;
b)
papildoma šia pastraipa:
„Neatsižvelgiant į antrą pastraipą, įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus atitikčiai 308a straipsniui užtikrinti, valstybės narės taiko nuo 2015 m. balandžio 1 d.“;
82.
įterpiamas šis straipsnis:
„310a straipsnis
EDPPI personalas ir ištekliai
EDPPI įvertina personalo ir išteklių poreikius, kurie atsirado dėl pagal šią direktyvą EDPPI prisiimtų įgaliojimų ir pareigų, ir pateikia atitinkamą ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai.“;
83.
311 straipsnis pakeičiamas taip:
„311 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.
308a straipsnis taikomas nuo 2015 m. balandžio 1 d.
1, 2, 3, 5-9, 11, 12, 15, 16, 17, 19-22, 24, 25, 33, 57-66, 69, 70, 73, 145, 147, 149-161, 168-171, 174-177, 179-184, 186-189, 191, 193-209, 267-300, 302, 305-308, 308b straipsniai ir I, II, V, VI ir VII priedai taikomi nuo 2016 m. sausio 1 d.
Komisija gali priimti deleguotuosius aktus ir techninius reguliavimo bei įgyvendinimo standartus prieš trečioje pastraipoje nurodytą datą.“;
84.
III priedo A dalies 28 punktas pakeičiamas taip:
„28.
bet kokiu atveju, be 1-27 ir 29 punktuose išvardytų ne gyvybės draudimo įmonės statusų, kaip alternatyvą galima pasirinkti Europos bendrovės (SE) teisinį statusą, kaip apibrėžta Tarybos reglamente (EB) Nr. 2157/2001(1);
29.
jei susijusi valstybė narė leidžia kooperatinės bendrovės juridinį statusą turintiems subjektams užsiimti ne gyvybės draudimo veikla, be 1-28 punktuose išvardytų ne gyvybės draudimo įmonės statusų, kaip alternatyvą galima pasirinkti Europos kooperatinės bendrovės teisinį statusą pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1435/2003 (34).
85.
III priedo B dalies 28 punktas pakeičiamas taip:
„28.
bet kokiu atveju, be 1-27 ir 29 punktuose išvardytų gyvybės draudimo įmonės statusų, kaip alternatyvą galima pasirinkti Europos bendrovės (SE) teisinį statusą, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 2157/2001;
29.
jei susijusi valstybė narė leidžia kooperatinės bendrovės juridinį statusą turintiems subjektams užsiimti gyvybės draudimo veikla, be 1-28 punktuose išvardytų gyvybės draudimo įmonės statusų, kaip alternatyvą galima pasirinkti Europos kooperatinės bendrovės teisinį statusą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1435/2003.“;
86.
III priedo C dalies 28 punktas pakeičiamas taip:
„28.
bet kokiu atveju, be 1-27 ir 29 punktuose išvardytų perdraudimo įmonės statusų, kaip alternatyvą galima pasirinkti Europos bendrovės (SE) teisinį statusą, kaip apibrėžta Reglamente (EB) Nr. 2157/2001;
29.
jei susijusi valstybė narė leidžia kooperatinės bendrovės juridinį statusą turintiems subjektams užsiimti perdraudimo veikla, be 1-28 punktuose išvardytų perdraudimo įmonės statusų, kaip alternatyvą galima pasirinkti Europos kooperatinės bendrovės teisinį statusą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1435/2003.“;
87.
VII priedo atitikties lentelės skiltyje „Ši direktyva“ įterpiama 13 straipsnio 27 dalis, kuri atitinka Direktyvos 73/239/EEB 5 straipsnio d punktą.
3 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 daliniai pakeitimai
Reglamento (EB) Nr. 1060/2009 2 straipsnio 3 dalis išbraukiama.
4 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1094/2010 daliniai pakeitimai
Reglamentas (ES) Nr. 1094/2010 iš dalies keičiamas taip:
1.
13 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimų dėl techninio reguliavimo standarto per tris mėnesius nuo pranešimo apie Komisijos priimtą techninį reguliavimo standartą dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.
Jei Komisija priima techninį reguliavimo standartą, kuris yra tapatus Institucijos pateiktam techninio reguliavimo standarto projektui, Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimų per vieną mėnesį nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas vienu mėnesiu. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas pratęstas laikotarpis gali būti pratęstas dar vienu mėnesiu.“;
2.
17 straipsnio 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Nedarant poveikio 35 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, kompetentinga institucija nedelsdama pateikia Institucijai visą informaciją, kuri, Institucijos nuomone, yra būtina Institucijos tyrimui atlikti, be kita ko, skirtam nustatyti, kaip pagal Sąjungos teisę taikomi 1 straipsnio 2 dalyje nurodyti aktai.“
5 straipsnis
Reglamento (ES) Nr. 1095/2010 daliniai pakeitimai
Reglamentas (ES) Nr. 1095/2010 iš dalies keičiamas taip:
1.
13 straipsnio 1 dalis pakeičiama taip:
„1. Europos Parlamentas arba Taryba gali pareikšti prieštaravimų dėl techninio reguliavimo standarto per tris mėnesius nuo pranešimo apie Komisijos priimtą techninį reguliavimo standartą dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas trimis mėnesiais.
Jei Komisija priima techninį reguliavimo standartą, kuris yra tapatus Institucijos pateiktam techninio reguliavimo standarto projektui, Europos Parlamentas ir Taryba gali pareikšti prieštaravimų per vieną mėnesį nuo pranešimo dienos. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas vienu mėnesiu. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas pratęstas laikotarpis gali būti pratęstas dar vienu mėnesiu.“;
2.
17 straipsnio 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Nedarant poveikio 35 straipsnyje nustatytiems įgaliojimams, kompetentinga institucija nedelsdama pateikia Institucijai visą informaciją, kuri, Institucijos nuomone, yra būtina Institucijos tyrimui atlikti, be kita ko, skirtam nustatyti, kaip pagal Sąjungos teisę taikomi 1 straipsnio 2 dalyje nurodyti aktai.“
6 straipsnis
Peržiūra
Komisija ne vėliau kaip 2017 m. sausio 1 d., o vėliau - kartą per metus pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai ataskaitą dėl to, ar EPI pateikė direktyvose 2003/71/EB ir 2009/138/EB numatytus techninių reguliavimo ir techninių įgyvendinimo standartų projektus, nepaisant to, ar tokių techninių reguliavimo arba techninių įgyvendinimo standartų projektų pateikimas privalomas, ir teikia atitinkamus pasiūlymus.
7 straipsnis
Perkėlimas į nacionalinę teisę
1. Valstybės narės ne vėliau kaip 2015 m. kovo 31 d. priima ir paskelbia įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi 1 straipsnio 1 punkto ir 2 straipsnio 1, 3, 6-11, 13, 14, 17-23, 32, 34, 36, 38-44, 46-54, 56-59, 65-70, 72, 75, 76, 80, 81, 84, 85 ir 86 punktų. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų priemonių tekstą.
2. Valstybės narės 1 dalyje nurodytas priemones taiko nuo 2016 m. sausio 1 d.
Valstybės narės, priimdamos tas priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.
3. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.
8 straipsnis
Įsigaliojimas
Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.
2 straipsnio 25, 43 ir 82 punktai taikomi nuo 2015 m. kovo 31 d.
9 straipsnis
Adresatai
Ši direktyva skirta valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2014 m. balandžio 16 d.