NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 807/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují některá ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a kterým se zavádějí přechodná ustanovení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména na čl. 2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10, čl. 28 odst. 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 6, čl. 47 odst. 6 a článek 89 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví obecná pravidla podpory, kterou Unie poskytuje na rozvoj venkova prostřednictvím financování z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), čímž doplňuje obecná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech obsažená v části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2). Měla by být přijata doplňující pravidla.
(2)
Členské státy by měly zavést a používat konkrétní podmínky pro přístup k podpoře v případě mladých zemědělců, kteří nezačínají působit jako jediný vedoucí zemědělského podniku. Pro zajištění rovného zacházení s příjemci bez ohledu na právní formu, již si zvolí pro zřízení svého zemědělského podniku, by mělo být stanoveno, že podmínky, za nichž lze právnickou osobu nebo jinou formu partnerství považovat za „mladého zemědělce“, by měly být rovnocenné podmínkám platným pro fyzickou osobu. Měla by být stanovena dostatečně dlouhá doba odkladu, která by mladým zemědělcům umožnila získat potřebnou kvalifikaci.
(3)
S cílem zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podporované z EZFRV budou jasně vymezeny a odlišeny od podobných opatření v rámci jiných režimů Unie, a zároveň s cílem přihlédnout k rozmanitosti vnitrostátních situací by členské státy měly ve svých programech rozvoje venkova vymezit dobu trvání a obsah takových programů a návštěv. Obsah by měl být zaměřen na určité oblasti, které úzce souvisejí s plněním prioritních cílů Unie v oblasti rozvoje venkova.
(4)
Měla by být stanovena pravidla, která by upřesnila charakteristické prvky seskupení producentů a typů akcí, na něž lze získat podporu v rámci propagační složky opatření týkajícího se režimů jakosti, podmínky bránící narušení hospodářské soutěže a diskriminaci některých produktů a podmínky vyloučení obchodních značek ze získání podpory.
(5)
Podnikatelské plány podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 by měly obsahovat prvky, které budou dostačovat k posouzení splnění cílů vybrané operace. S cílem zajistit rovné zacházení s příjemci v celé Unii a usnadnit monitorování by měl být jako kritérium pro stanovení prahových hodnot podle čl. 19 odst. 4 uvedeného nařízení použit produkční potenciál zemědělského podniku.
(6)
Měly by být stanoveny minimální environmentální požadavky, které musí být splněny při zalesňování zemědělské půdy, aby se zajistilo, že nedojde k nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty, a že bude zohledněna odolnost vůči změně klimatu. Na stanovištích Natura 2000 by zalesňování mělo být v souladu s cíli správy daného místa. Zvláštní pozornost by měla být věnována zvláštní potřebám ochrany životního prostředí v určitých lokalitách, např. prevenci eroze půdy. Měla by být stanovena přísnější opatření pro případy zalesňování vedoucího k vytvoření rozlehlejších lesů, aby se zohlednil dopad rozsahu takových operací na ekosystémy a zajistilo se, že budou splňovat cíle strategie zelené infrastruktury (3) a nové strategie EU v oblasti lesnictví (4).
(7)
Podmínky, které se vztahují k závazkům extenzifikace chovu hospodářských zvířat nebo chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, a k ochraně rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, by měly zajistit vymezení závazků v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména s potřebou zajistit ochranu krajiny a jejích prvků, přírodních zdrojů, včetně vody, půdy a genetické rozmanitosti.
(8)
Měly by být definovány činnosti, které mohou být způsobilé k získání podpory na ochranu a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů v zemědělství a na zachování a podporu genetických zdrojů v lesnictví.
(9)
S cílem zabránit dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných opatření uvedených v článku 43 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (5) a s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže mezi zemědělci a zajistit řádné finanční řízení prostředků z EZFRV by mělo být stanoveno, že se od příslušných plateb odečtou dodatečné náklady a ušlé příjmy související s těmito postupy.
(10)
Měly by být vymezeny oblasti, v nichž by závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat zajistily vyšší standardy produkčních metod. Při tom by mělo být zajištěno, že se tyto závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebudou překrývat s běžnými zemědělskými postupy, zejména s očkováním za účelem prevence onemocnění.
(11)
Mělo by být upřesněno, na jaké krátké dodavatelské řetězce a místní trhy lze poskytovat podporu. S cílem umožnit jasné rozlišení krátkého dodavatelského řetězce od místního trhu by se jako kritérium pro vymezení krátkého dodavatelského řetězce měl používat počet zprostředkovatelů, zatímco pro vymezení místního trhu by se jako kritérium měla použít vzdálenost od zemědělského podniku stanovená v kilometrech s ohledem na konkrétní geografickou situaci dané oblasti, není-li stanoveno jiné přesvědčivé kritérium. Spolupráce malých hospodářských subjektů by měla být jasně zaměřena na překonání obecných nevýhod způsobených roztříštěností ve venkovských oblastech. Měla by proto být omezena na mikropodniky a na fyzické osoby, které se v době podání žádosti o podporu chystají založit mikropodnik. S cílem zajistit koherentní přístup k provádění opatření spolupráce by se v rámci tohoto opatření měla podporovat pouze propagační činnost související s krátkými dodavatelskými řetězci a místními trhy.
(12)
S cílem zajistit zachování příspěvků souvisejících s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemnými fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1305/2013 na přiměřené úrovni by měly tyto komerční půjčky trvat minimálně jeden rok a maximálně pět let.
(13)
S cílem zajistit účinné využívání prostředků z EZFRV by měly být z podpory vyňaty některé druhy výdajů souvisejících s leasingovými smlouvami, například obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění. Aby se přihlédlo k různým podmínkám financování a rozvoje zemědělského sektoru v jednotlivých členských státech a zároveň byla zajištěna řádná finanční správa prostředků z EZFRV, členské státy by měly být povinny stanovit ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž může být pro podporu způsobilé použité zařízení. V souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova by měla být podpora z EZFRV poskytována pouze na investice do obnovitelných energií s vysokou mírou energetické účinnosti a vysokou úrovní environmentální výkonnosti. Členské státy by pro tento účel měly stanovit minimální kritéria energetické účinnosti. Členské státy by měly zajistit, aby byla splněna platná kritéria udržitelnosti pro bioenergii. Členské státy by měly rovněž podpořit přechod z první generace biopaliv na druhou a měly by podporovat větší produkci moderních biopaliv, které ve velké míře snižují emise skleníkových plynů a u nichž existuje nízké riziko nepřímé změny ve využívání půdy a které zároveň přímo nekonkurují zemědělské půdě určené pro trhy s potravinami a krmivy.
(14)
Měly by být stanoveny podmínky pro změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a měly by být vymezeny situace, za nichž nelze požadovat vrácení podpory. Mělo by být zajištěno, že změna nebo úprava závazků bude možná pouze v případě, že budou zachovány nebo posíleny environmentální cíle závazku.
(15)
Měla by být přijata opatření pro přechod z podpory na rozvoj venkova poskytované podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) nebo, v případě Chorvatska, nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (7) na podporu poskytovanou podle nařízení (EU) č. 1305/2013. S ohledem na skutečnost, že řada přechodných opatření pro rozvoj venkova již byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 (8), mělo by toto nařízení stanovit podmínky, za nichž se výdaje související s opatřeními podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 stávají způsobilými podle nařízení (EU) č. 1305/2013. Toto nařízení by mělo rovněž upravit termíny pro předkládání hodnocení ex post programů a jejich přehledu, aby se zohlednila přechodná ustanovení týkající se provádění programů z programového období 2007-2013 v roce 2014 zavedená článkem 1 nařízení (EU) č. 1310/2013.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení (EU) č. 1305/2013 nahrazuje nařízení (ES) č. 1698/2005, je vhodné zrušit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (9). Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být zrušeno.
(17)
S ohledem na skutečnost, že v době zveřejnění tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie již bude programové období 2014-2020 probíhat, je nezbytné stanovit co nejbližší lhůtu pro jeho vstup v platnost. Mělo by proto vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení a být použitelné od prvního dne programového období 2014-2020, tedy od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví:
1)
ustanovení, jimiž se doplňuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o:
a)
mladé zemědělce;
b)
výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků;
c)
režimy jakosti - propagaci;
d)
rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti;
e)
zalesňování a zakládání lesů;
f)
agroenvironmentálně-klimatické opatření;
g)
zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví;
h)
zamezení dvojímu financování;
i)
dobré životní podmínky zvířat;
j)
spolupráci;
k)
komerční půjčky vzájemným fondům;
l)
investice;
m)
změnu nebo úpravu závazků;
n)
rozšířené nebo nové závazky;
2)
zvláštní přechodná pravidla upravující podmínky, za nichž podpora schválená Komisí na základě nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo, v případě Chorvatska, nařízení (ES) č. 1085/2006, může být začleněna do podpory poskytované podle nařízení (EU) č. 1305/2013, a to v případě Chorvatska včetně technické pomoci.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 2
Mladý zemědělec
1. Členské státy zavedou a uplatňují zvláštní podmínky pro přístup k podpoře v případě, že mladý zemědělec podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 nezačíná působit jako jediný vedoucí podniku bez ohledu na jeho právní formu. Tyto podmínky jsou rovnocenné podmínkám, které platí pro mladého zemědělce začínajícího působit jako jediný vedoucí podniku. Ve všech případech musí mladí zemědělci zemědělský podnik řídit.
2. Pokud se žádost o podporu týká podniku, který vlastní právnická osoba, mladý zemědělec ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 vykonává účinnou a dlouhodobou kontrolu nad právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení této právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladým zemědělcem, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu buď sám, nebo společně s jinými zemědělci.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, uplatní se požadavky stanovené v prvním pododstavci na veškeré fyzické osoby, které mají nad touto jinou právnickou osobou kontrolu.
3. Všechny prvky definice mladého zemědělce stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být splněny v okamžiku podání žádosti o podporu podle uvedeného nařízení. Příjemci však může být poskytnuta doba odkladu, která není delší než 36 měsíců od data individuálního rozhodnutí o udělení podpory, pro splnění podmínek souvisejících se získáním profesních dovedností stanovených v programu rozvoje venkova.
Článek 3
Výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků
Členské státy ve svých programech rozvoje venkova vymezí dobu trvání a obsah krátkodobých programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013. Tyto programy a návštěvy se zaměří zejména na metody nebo technologie udržitelného zemědělství a lesnictví, diverzifikaci zemědělských podniků, zemědělské podniky zapojené do krátkých dodavatelských řetězců, rozvoj nových podnikatelských příležitostí a nových technologií a na zlepšení odolnosti lesů.
Článek 4
Režimy jakosti - propagace
1. Seskupeními producentů, která získávají podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou bez ohledu na jejich právní formu subjekty, které sdružují hospodářské subjekty zapojené do režimů jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, pokud jde o konkrétní produkt, na nějž se vztahuje jeden z těchto režimů.
2. Druhy akcí, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, mají tyto charakteristiky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele ke koupi produktů, na něž se vztahuje režim jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013, přičemž je účast v tomto režimu podporována z programu rozvoje venkova, a
b)
upozorňují na specifické znaky nebo výhody daných produktů, zejména na jejich jakost, zvláštní metody produkce, vysokou úroveň životních podmínek zvířat a ohled na životní prostředí související s danými režimy jakosti.
3. Způsobilé akce nepobízejí spotřebitele ke koupi produktu z důvodu jeho konkrétního původu, s výjimkou produktů, na něž se vztahují režimy jakosti zavedené hlavou II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (11), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 251/2014 (12) a oddílem 2 kapitoly I hlavy II části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (13), pokud jde o víno. Původ produktu může být uveden, pokud je zmínka o původu ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
4. Podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 nelze poskytnout na informační a propagační akce týkající se obchodních značek.
Článek 5
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podnikatelský plán podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení podnikatelské činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které jsou potřebné pro rozvoj činností zemědělského podniku, jako jsou například investice, vzdělávání či poradenství;
b)
v případě podpory na zahájení nezemědělských činností ve venkovských oblastech:
i)
počáteční ekonomickou situaci fyzické osoby, mikropodnik, nebo malého podniku žádajícího o podporu,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje nových činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, které jsou potřebné pro rozvoj činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku, jako jsou například podrobné informace o investicích, vzdělávání či poradenství;
c)
v případě podpory na zahájení činnosti pro rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku a
ii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které by mohly napomoci dosažení hospodářské životaschopnosti, jako jsou například investice, vzdělávání či spolupráce.
2. Členské státy vymezí prahové hodnoty podle čl. 19 odst. 4 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku, měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (14) nebo rovnocenným způsobem.
Článek 6
Zalesňování a zakládání lesů
V souvislosti se zalesňováním a zakládáním lesů podle článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 platí tyto minimální environmentální požadavky:
a)
výběr vysazovaných druhů, zalesňovaných ploch a metod zalesňování zabrání nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, například rašelinišť a mokřadů, a negativním dopadům na oblasti s vysokou ekologickou hodnotou, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty. V lokalitách sítě Natura 2000 podle směrnice Rady 92/43/EHS (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16) je povoleno pouze zalesňování, které je v souladu s cíli správy dané lokality a schválí ho příslušný orgán členského státu pověřený prováděním sítě Natura 2000;
b)
při výběru druhů, odrůd, ekotypů a původu stromů se přihlíží k potřebě odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a k biotickým, půdním a hydrologickým podmínkám dané oblasti a zároveň k potenciální invazní povaze druhů v místních podmínkách, jak jsou stanoveny členskými státy. Příjemce má povinnost chránit les a pečovat o něj přinejmenším po dobu, po niž je vyplácena prémie za ušlý příjem ze zemědělství a náklady na údržbu. Péče zahrnuje výchovu, případně probírku či pastvu v zájmu budoucího vývoje lesa, regulaci soutěže s bylinnou vegetací a prevenci nahromadění hořlavého podrostu. V případě rychle rostoucích druhů stanoví členské státy minimální a maximální dobu před pokácením. Minimální doba nesmí být kratší než 8 let a maximální doba nesmí být delší než 20 let;
c)
v případech, kdy v důsledku obtížných environmentálních nebo klimatických podmínek, včetně degradace životního prostředí, nelze očekávat, že výsadba víceletých druhů dřevin povede k vytvoření lesního porostu podle definice uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, může členský stát příjemci povolit, aby zajistil a zachovával jiný dřevinný vegetační pokryv. Příjemce zajistí stejnou úroveň péče a ochrany jako v případě lesů;
d)
pokud zalesňování vede ke vzniku lesů, jejichž velikost překročí určitou prahovou hodnotu vymezenou členským státem, spočívá toto zalesnění:
i)
buď ve výlučné výsadbě ekologicky přizpůsobených druhů nebo druhů odolných vůči změně klimatu v dané biogeografické oblasti, které podle posouzení dopadů neohrožují biologickou rozmanitost a ekosystémové služby ani nemají nepříznivý vliv na lidské zdraví; nebo
ii)
v kombinaci druhů stromů zahrnující:
-
alespoň 10 % listnatých stromů na oblast;
-
nebo alespoň tři druhy nebo odrůdy, z nichž nejméně zastoupený/zastoupená pokryje alespoň 10 % oblasti.
Článek 7
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají extenzifikace chovu hospodářských zvířat, splňují alespoň tyto podmínky:
a)
celá pastevní plocha zemědělského podniku je spravována a obhospodařována tak, aby se předešlo nadměrnému či nedostatečnému spásání;
b)
intenzita chovu se vymezí s ohledem na všechna pasoucí se hospodářská zvířata v zemědělském podniku nebo, v případě závazku omezit výluh živin, na všechna zvířata chovaná v zemědělském podniku, která jsou pro daný závazek relevantní.
2. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo ochrany rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, začleňují požadavek:
a)
chovat hospodářská zvířata místních plemen, která jsou geneticky přizpůsobená jednomu nebo několika tradičním produkčním systémům nebo životnímu prostředí v zemi a jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo
b)
chránit rostlinné genetické zdroje, které jsou přirozeně přizpůsobené místním a regionálním podmínkám a které jsou ohroženy genetickou erozí.
Pro podporu jsou způsobilé tyto druhy hospodářských zvířat:
a)
skot;
b)
ovce;
c)
kozy;
d)
koňovití;
e)
prasata;
f)
ptáci.
3. Má se za to, že hospodářské využívání místních plemen je ohroženo, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je prokázán počet chovných samic na vnitrostátní úrovni;
b)
počet a status ohrožení daných plemen je osvědčen řádně uznanou příslušnou vědeckou institucí;
c)
řádně uznaná příslušná technická instituce vede a aktualizuje plemennou knihu daného plemene;
d)
dotčené instituce mají nezbytné odborné a praktické znalosti k identifikaci zvířat ohrožených plemen.
Program pro rozvoj venkova obsahuje informace o způsobu plnění těchto podmínek.
4. Má se za to, že rostlinné genetické zdroje jsou ohroženy genetickou erozí, pokud program pro rozvoj venkova obsahuje dostatečné důkazy genetické eroze založené na vědeckých výsledcích a ukazatelích snížení výskytu krajových forem či původních místních odrůd, rozmanitosti jejich populace a případně změn zemědělských postupů převládajících na místní úrovni.
5. Činnosti, na něž se vztahuje druh agroenvironmentálně-klimatických závazků uvedený v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, nejsou způsobilé k poskytnutí podpory podle čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 8
Zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví
1. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ v zemědělství se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domestikovaných živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ“ v lesnictví se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací druhů v jejich přirozeném prostředí;
c)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
d)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
e)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
2. Činnosti na zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví způsobilé pro podporu podle čl. 28 odst. 9 a čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v zemědělském nebo lesnickém podniku, sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
Článek 9
Zamezení dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných postupů
1. Pro účely podpory podle čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 4 a čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 se při výpočtu takových plateb přihlíží pouze k dodatečným nákladům nebo ušlým příjmům souvisejícím se závazky, které překračují rozsah příslušných povinných postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li agroenvironmentálně-klimatický závazek podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 týkající se postupů uvedených v příloze IX oddíle I bodech 3 a 4 a v příloze IX oddíle III bodu 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a veškerých jiných postupů připojených k uvedené příloze oznámen podle pravidel čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 jako závazek, který je rovnocenný jednomu nebo několika postupům uvedeným v čl. 43 odst. 2 daného nařízení, pak se platba za agroenvironmentálně-klimatický závazek podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 sníží o paušální částku odpovídající části ekologické platby v členském státě nebo regionu u každého ekologizačního postupu podle čl. 43 odst. 12 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 10
Dobré životní podmínky zvířat
Závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které jsou způsobilé k získání podpory podle článku 33 nařízení (EU) č. 1305/2013, zajistí vyšší úroveň produkčních metod v jedné z následujících oblastí:
a)
poskytování vody, krmiva a péče o zvířata v souladu s přirozenými potřebami chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky ustájení, například větší přidělený prostor, podlažní povrch, materiály používané k obohacení prostředí, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
postupy, které se vyhýbají mrzačení nebo kastraci zvířat, nebo ve zvláštních případech, kdy je mrzačení nebo kastrace považována za nutnou, postupy, při nichž se používají anestetika, analgetika a protizánětlivé léky či imunokastrace.
Článek 11
Spolupráce
1. Podpora na vytvoření a rozvoj krátkých dodavatelských řetězců podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká pouze dodavatelských řetězců, které zahrnují nejvýš jednoho zprostředkovatele mezi zemědělcem a spotřebitelem.
2. Podpora na vytvoření a rozvoj místních trhů podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká trhů, u nichž:
a)
je v programu pro rozvoj venkova stanoveno, v okruhu kolika kilometrů kolem zemědělského podniku, z něhož produkt pochází, musí proběhnout činnosti zpracování a prodeje konečnému spotřebiteli, nebo
b)
je v programu pro rozvoj venkova uvedena přesvědčivá alternativní definice.
3. Pro účely činností podporovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1305/2013 se „malým hospodářským subjektem“ rozumí mikropodnik podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES (17) nebo fyzická osoba nezapojená do hospodářské činnosti v okamžiku uplatňování podpory.
4. Propagační činnosti podle čl. 35 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou způsobilé k poskytnutí podpory pouze ve vztahu ke krátkému dodavatelskému řetězci a místním trhům splňujícím specifikace stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 12
Komerční půjčky vzájemným fondům
Jestliže je zdrojem prostředků pro finanční kompenzaci placenou ze vzájemných fondů podle článků 38 a 39 nařízení (EU) č. 1305/2013 komerční půjčka, je doba trvání půjčky od jednoho roku do pěti let.
Článek 13
Investice
Pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 1305/2013:
a)
v případě leasingu nejsou další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, způsobilými výdaji;
b)
členské státy stanoví ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž lze nákup použitého zařízení považovat za způsobilé výdaje;
c)
členské státy vyžadují dodržování minimálních norem energetické účinnosti u podporovaných investic do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, pokud takové normy existují na vnitrostátní úrovni;
d)
investice do zařízení, jejichž primárním účelem je produkce elektrické energie z biomasy, nejsou způsobilé k získání podpory, není-li využito určité minimální procento tepelné energie stanovené členským státem;
e)
členské státy stanoví pro různé typy zařízení prahové hodnoty maximální míry obilovin a ostatních plodin s vysokým obsahem škrobu, cukru nebo oleje využívaných k produkci bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie je omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (18). Celkové posouzení této problematiky je zahrnuto do strategického posouzení vlivů na životní prostředí programu pro rozvoj venkova.
Článek 14
Změna nebo úprava závazků
1. Členské státy mohou povolit změnu jednoho závazku podle článků 28, 29, 33 nebo 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 na jiný závazek během doby jeho platnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
změna má významný přínos pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat;
b)
změna výrazně posiluje stávající závazek;
c)
schválený program pro rozvoj venkova obsahuje dané závazky.
Nový závazek je přijat na celé období stanovené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl prováděn původní závazek.
2. Členské státy mohou povolit úpravu závazků podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 během doby jejich platnosti, jestliže schválený program pro rozvoj venkova poskytuje možnost takové úpravy a jestliže je taková úprava řádně odůvodněná z hlediska dosažení cílů původního závazku.
Příjemce plní upravený závazek po zbývající dobu trvání původního závazku.
Úprava může mít rovněž podobu prodloužení doby trvání závazku.
Článek 15
Situace, v nichž se nevyžaduje vrácení podpory
1. Jestliže příjemce zvýší plochu zemědělského podniku během doby trvání závazku, který je podmínkou pro udělení podpory, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou plochu, nebo mohou původní závazek nahradit novým. Totéž platí v případě, že se plocha, jíž se závazek týká, zvýší v rámci zemědělského podniku.
2. Závazek lze rozšířit na dodatečné plochy podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
je to přínosné k dosažení cíle v oblasti životního prostředí, jehož se závazek týká;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nedojde ke snížení účinnosti kontrol zajišťujících dodržování podmínek pro udělení podpory.
Musí být dodrženo původní trvání závazku.
3. Nový závazek k náhradě původního závazku podle odstavce 1 lze přijmout za podmínky, že se týká celé dotčené plochy a že jeho podmínky nejsou méně náročné než podmínky původního závazku.
V případě nahrazení původního závazku novým se nový závazek přijímá na celé období uvedené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl původní závazek prováděn.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Způsobilost výdajů
1. Výdaje související s právními závazky příjemců přijatými během programového období 2007-2013 v rámci opatření podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
po 31. prosinci 2015.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze I tohoto nařízení;
c)
členské státy zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
Článek 17
Chorvatsko
1. Výdaje související s právními závazky Chorvatska vůči příjemcům, které byly přijaty v rámci nástroje předvstupní pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (IPARD) u operací v rámci opatření uvedených v čl. 171 odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. a) a b) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (19), jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 718/2007;
b)
po 31. prosinci 2016.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze II tohoto nařízení;
c)
Chorvatsko zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
3. Výdaje vzniklé po 31. prosinci 2013 ve vztahu k operacím, které jsou nutné pro uzavření programu IPARD a hodnocení ex post podle článku 191 nařízení (ES) č. 718/2007, jsou v programovém období 2014-2020 způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV ze složky technická pomoc, jestliže program obsahuje ustanovení o takových výdajích.
Článek 18
Hodnocení ex post
1. Zpráva o hodnocení ex post uvedená v čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se Komisi předloží do 31. prosince 2016.
2. Přehled hodnocení ex post uvedený v článku 87 nařízení (ES) č. 1698/2005 se dokončí nejpozději do 31. prosince 2017.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se zrušuje.
Nadále se použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle nařízení (ES) č. 1698/2005 před dnem 1. ledna 2014.
Článek 20
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 807/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 1305/2013 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, ir nustatomos pereinamojo laikotarpio nuostatos
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1305/201 dėl paramos kaimo plėtrai, teikiamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, kuriuo panaikinamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 (1), ypač į jo 2 straipsnio 3 dalį, 14 straipsnio 5 dalį, 16 straipsnio 5 dalį, 19 straipsnio 8 dalį, 22 straipsnio 3 dalį, 28 straipsnio 10 dalį, 28 straipsnio 11 dalį, 29 straipsnio 6 dalį, 30 straipsnio 8 dalį, 33 straipsnio 4 dalį, 34 straipsnio 5 dalį, 35 straipsnio 10 dalį, 36 straipsnio 5 dalį, 45 straipsnio 6 dalį, 47 straipsnio 6 dalį ir 89 straipsnį,
kadangi:
(1)
Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013 nustatomos bendrosios Sąjungos paramos kaimo plėtrai, finansuojamos Europos žemės ūkio fondo kaimo plėtrai (EŽŪFKP) lėšomis, taisyklės, kuriomis papildomos Europos struktūriniams ir investicijų fondams taikomos bendros nuostatos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1303/2013 antrojoje dalyje (2). Turėtų būti nustatytos papildomos taisyklės;
(2)
valstybės narės turėtų nustatyti ir taikyti specialias galimybės pasinaudoti parama sąlygas jauniesiems ūkininkams, kurie steigiasi ne kaip vieninteliai valdos valdytojai. Siekiant užtikrinti, kad paramos gavėjams, nepriklausomai nuo teisinio statuso, kurį jie pasirenka steigdamiesi žemės ūkio valdoje, būtų taikomos vienodos sąlygos, reikėtų numatyti, kad sąlygos, kuriomis juridinis asmuo ar kitokia ūkinė bendrija būtų laikoma jaunuoju ūkininku, turėtų būti lygiavertės fiziniam asmeniui taikomoms sąlygoms. Reikėtų numatyti pakankamai ilgą lengvatinį laikotarpį, per kurį jaunieji ūkininkai galėtų įgyti reikiamų profesinių įgūdžių;
(3)
siekdamos užtikrinti, kad EŽŪFKP lėšomis remiamos mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programos bei apsilankymai ūkiuose ir miškuose būtų aiškiai apibrėžti ir atskirti nuo panašių pagal kitas Sąjungos programas vykdomų veiksmų, kartu atsižvelgiant į skirtingą padėtį atskirose šalyse, valstybės narės turėtų savo kaimo plėtros programose apibrėžti tokių programų ir apsilankymų trukmę ir turinį. Tas turinys turėtų būti toks, kad daugiausia dėmesio būtų skiriama konkrečioms sritims, glaudžiai susijusioms su Sąjungos kaimo plėtros prioritetų įgyvendinimu;
(4)
reikėtų nustatyti taisykles, kuriomis būtų apibrėžiamos gamintojų grupių bei veiksmų rūšių, kurioms gali būti skirta kokybės sistemų priemonėje numatyta parama skatinimo veiklai, savybės, ir kuriomis būtų nustatomos tam tikros sąlygos, kad būtų išvengta konkurencijos iškraipymo ir diskriminavimo tam tikrų produktų atžvilgiu, ir nustatoma, kad parama neteikiama komerciniams prekių ženklams;
(5)
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalyje nurodytuose verslo planuose turėtų būti pateikta pakankamai informacijos, kad būtų galima įvertinti, kiek bus pasiekti pasirinkto veiksmo tikslai. Siekiant užtikrinti, kad visos Sąjungos paramos gavėjams būtų taikomos vienodos sąlygos ir būtų sudarytos palankesnės stebėjimo sąlygos, to reglamento 19 straipsnio 4 dalyje nurodytoms riboms nustatyti turėtų būti naudojamas žemės ūkio valdos gamybos potencialo kriterijus;
(6)
reikėtų nustatyti būtiniausius aplinkosaugos reikalavimus, kurių turėtų būti laikomasi įveisiant mišką žemės ūkio paskirties žemėje, kad būtų užtikrinta, jog miškas nebūtų nederamai įveisiamas pažeidžiamose buveinėse, įskaitant didelės gamtinės vertės ūkininkavimo vietoves, ir būtų atsižvelgiama į atsparumo klimato kaitai poreikį. Miško įveisimas „Natura 2000“ teritorijose turėtų derėti su tų teritorijų valdymo tikslais. Ypatingą dėmesį reikėtų skirti su konkrečiomis teritorijomis susijusiems specifiniams aplinkosaugos poreikiams, pavyzdžiui, dirvožemio erozijos prevencijai. Reikėtų numatyti griežtesnes miško įveisimo veiksmų, kuriais sukuriami didesni miškai, taisykles, kad būtų atsižvelgiama į tų veiksmų masto poveikį ekosistemoms ir užtikrinama tų veiksmų atitiktis Žaliosios infrastruktūros strategijos (3) ir naujos ES miškų strategijos (4) tikslams;
(7)
sąlygomis, taikytinomis įsipareigojimams plėtoti gyvulininkystę, veisti vietines veisles, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, ir išsaugoti augalų genetinius išteklius, kuriems gresia genetinė erozija, turėtų būti užtikrinama, kad įsipareigojimai būtų nustatomi atsižvelgiant į Sąjungos kaimo plėtros prioritetus, visų pirma į poreikį užtikrinti kraštovaizdžio ir jo elementų, gamtos išteklių, įskaitant vandenį, dirvožemio ir genetinės įvairovės apsaugą;
(8)
reikėtų apibrėžti veiksmus, atitinkančius paramos žemės ūkio genetiniams ištekliams išsaugoti, tausiai naudoti ir plėtoti, taip pat miškų genetiniams ištekliams išsaugoti ir remti skyrimo reikalavimus;
(9)
kad būtų išvengta klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio praktikos ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1307/2013 (5) 43 straipsnyje nurodytos lygiavertės praktikos dvigubo finansavimo ir ūkininkų konkurencijos iškraipymo, taip pat būtų užtikrintas patikimas EŽŪFKP lėšų valdymas, reikėtų numatyti, kad su ta praktika susijusios papildomos patirtos išlaidos ir prarastos pajamos būtų išskaitytos iš susijusių mokėjimų;
(10)
reikėtų apibrėžti sritis, kuriose prisiimami gyvūnų gerovės įsipareigojimai užtikrinti aukštesnius auginimo metodų standartus. Tai atliekant reikėtų užtikrinti, kad tie gyvūnų gerovės įsipareigojimai nesutaptų su įprastine ūkininkavimo praktika, visų pirma skiepijimo siekiant išvengti patologijų veikla;
(11)
reikėtų apibrėžti trumpas tiekimo grandines ir vietos rinkas, kurioms gali būti skirta parama. Siekiant aiškiai atskirti vienas nuo kitų, trumpoms tiekimo grandinėms apibrėžti reikėtų naudoti tarpininkų skaičiaus kriterijų, o vietos rinkoms apibrėžti - atstumo nuo ūkio kilometrais, atsižvelgiant į konkrečias tos vietovės geografines savybes, kriterijų, nebent būtų numatytas kitas įtikinamas kriterijus. Smulkių veiklos vykdytojų bendradarbiavimas turėtų būti aiškiai sutelktas į tai, kaip įveikti bendrus sunkumus, kylančius dėl susiskaidymo kaimo vietovėse. Todėl bendradarbiavimo priemonė turėtų būti taikoma tik labai mažoms įmonėms ir fiziniams asmenims, kurie paramos prašymo metu rengiasi įsteigti labai mažą įmonę. Siekiant užtikrinti nuoseklų požiūrį į bendradarbiavimo priemonės įgyvendinimą, pagal tą priemonę reikėtų remti tik su trumpo tiekimo grandinėmis ir vietos rinkomis susijusią skatinimo veiklą;
(12)
siekiant išlaikyti tinkamo dydžio įnašus, susijusius su Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 38 straipsnio 3 dalies b punkte ir 39 straipsnio 4 dalies b punkte nurodytų komercinių paskolų, paimtų tarpusavio pagalbos fondų, palūkanomis, reikėtų nustatyti, kad tų komercinių paskolų trumpiausias laikotarpis būtų vieneri, o ilgiausias - penkeri metai;
(13)
siekiant užtikrinti veiksmingą EŽŪFKP išteklių naudojimą, parama neturėtų būti teikiama su išperkamosios nuomos sutartimis susijusioms tam tikrų rūšių išlaidoms, pavyzdžiui, nuomotojo pelnui, refinansavimo išlaidoms, pridėtinėms išlaidoms ir draudimo mokesčiams, padengti. Siekiant atsižvelgti į skirtingas valstybių narių žemės ūkio sektoriaus finansines ir vystymosi sąlygas ir kartu užtikrinti patikimą EŽŪFKP išteklių valdymą, reikėtų reikalauti, kad valstybės narės savo kaimo plėtros programose apibrėžtų sąlygas, kuriomis naudota įranga atitiktų paramos skyrimo reikalavimus. Atsižvelgiant į Sąjungos kaimo plėtros prioritetus, EŽŪFKP parama investicijoms į atsinaujinančiųjų išteklių energiją turėtų būti teikiama, tik jei jomis užtikrinamas didelis energijos vartojimo efektyvumas ir didelis aplinkosauginis veiksmingumas. Tuo tikslu valstybės narės turėtų nustatyti būtiniausius energijos vartojimo efektyvumo kriterijus. Valstybės narės turėtų užtikrinti atitiktį taikomiems bioenergijos tvarumo kriterijams. Valstybės narės taip pat turėtų remti perėjimą nuo pirmosios prie antrosios kartos biodegalų ir skatinti gaminti daugiau pažangiųjų biodegalų, kuriuos naudojant smarkiai mažinamas išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, o su jų gamyba susijęs netiesioginio žemės paskirties keitimo pavojus yra nedidelis, taip pat kuriuos gaminant tiesiogiai nekonkuruojama su maisto ir pašarų rinkomis dėl žemės ūkio paskirties žemės;
(14)
reikėtų nustatyti sąlygas, taikytinas įsipareigojimų pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28, 29, 33 ir 34 straipsniuose nurodytas priemones pakeitimui ar koregavimui, taip pat apibrėžti atvejus, kuriais nereikalaujama kompensuoti pagalbos. Reikėtų užtikrinti, kad įsipareigojimus pakeisti ar koreguoti būtų galima tik tuo atveju, jei išsaugomi ar sustiprinami aplinkosaugos tikslai, kurių siekiama tuo įsipareigojimu;
(15)
reikėtų priimti laikotarpio, kuriuo pereinama nuo kaimo plėtros paramos pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 (6) ar, Kroatijos atveju, Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1085/2006 (7) prie paramos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, nuostatas. Atsižvelgiant į tai, kad Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1310/2013 (8) jau nustatyta nemažai pereinamojo laikotarpio nuostatų dėl paramos kaimo plėtrai, šiuo reglamentu reikėtų nustatyti sąlygas, kuriomis su Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 52 ir 63 straipsniuose nurodytomis priemonėmis susijusios išlaidos pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013 laikomos tinkamomis finansuoti. Šiuo reglamentu taip pat turėtų būti patikslintos programų ex post vertinimo ataskaitų ir jų suvestinės pateikimo datos, kad būtų atsižvelgta į Reglamento (ES) Nr. 1310/2013 1 straipsnyje pateiktas pereinamojo laikotarpio nuostatas dėl 2007-2013 m. programavimo laikotarpio programų įgyvendinimo 2014 m.;
(16)
kadangi Reglamentas (EB) Nr. 1698/2005 pakeičiamas Reglamentu (ES) Nr. 1305/2013, tikslinga panaikinti Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 įgyvendinimo taisykles, nustatytas Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1974/2006 (9). Todėl Reglamentas (EB) Nr. 1974/2006 turėtų būti panaikintas;
(17)
atsižvelgiant į tai, kad, kai šis reglamentas bus paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, jau bus prasidėjęs 2014-2020 m. programavimo laikotarpis, būtina kuo trumpiau atidėti jo įsigaliojimą. Todėl jis turėtų įsigalioti jo paskelbimo dieną ir būti taikomas nuo pirmos 2014-2020 m. programavimo laikotarpio dienos - 2014 m. sausio 1 d.,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
I SKYRIUS
TAIKYMO SRITIS
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šiuo reglamentu nustatomos:
(1)
nuostatos, kuriomis papildomas Reglamentas (ES) Nr. 1305/2013, susijusios su:
a)
jaunaisiais ūkininkais;
b)
mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programomis ir apsilankymais;
c)
pagal kokybės sistemas vykdoma skatinimo veikla;
d)
ūkio ir verslo plėtra;
e)
miško įveisimu ir miškingų plotų kūrimu;
f)
agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemone;
g)
žemės ūkio ir miškininkystės genetinių išteklių išsaugojimu;
h)
dvigubo finansavimo išvengimu;
i)
gyvūnų gerove;
j)
bendradarbiavimu;
k)
komercinėmis paskolomis tarpusavio pagalbos fondams;
l)
investicijomis;
m)
įsipareigojimų pakeitimu arba koregavimu;
n)
įsipareigojimų išplėtimu ar naujų įsipareigojimų prisiėmimu;
(2)
specialios pereinamojo laikotarpio taisyklės, kuriomis nustatomos sąlygos, kuriomis Komisijos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 arba, Kroatijos atveju, Reglamentą (EB) Nr. 1085/2006 patvirtinta parama gali būti įtraukiama į paramą, teikiamą pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, įskaitant Kroatijos atveju teikiamą techninę pagalbą.
II SKYRIUS
NUOSTATOS, KURIOMIS PAPILDOMOS KAIMO PLĖTROS PRIEMONIŲ TAISYKLĖS
2 straipsnis
Jaunieji ūkininkai
1. Valstybės narės nustato ir taiko specialias galimybės pasinaudoti parama sąlygas, galiojančias tuo atveju, jei Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 2 straipsnio 1 dalies n punkte apibrėžtas jaunasis ūkininkas steigiasi ne kaip vienintelis valdos valdytojas, nepriklausomai nuo jo teisinio statuso. Šios sąlygos yra lygiavertės sąlygoms, taikomoms jaunajam ūkininkui, kuris steigiasi kaip vienintelis valdos valdytojas. Bet kokiu atveju valdą kontroliuoja jaunieji ūkininkai.
2. Jei paraiška gauti paramą susijusi su juridiniam asmeniui priklausančia valda, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 2 straipsnio 1 dalies n punkte apibrėžtas jaunasis ūkininkas veiksmingai ilgą laiką kontroliuoja juridinį asmenį - priima su valdymu, nauda ir finansine rizika susijusius sprendimus. Jei juridinio asmens kapitalą valdo arba juridiniam asmeniui vadovauja keli fiziniai asmenys, įskaitant asmenį (-is), kuris (-ie) nėra jaunasis (-ieji) ūkininkas (-ai), jaunasis ūkininkas turi būti pajėgus vykdyti nurodytą veiksmingą ilgalaikę kontrolę vienas arba kartu su kitais ūkininkais.
Jei juridinį asmenį vienas arba kartu su kitais kontroliuoja kitas juridinis asmuo, pirmoje pastraipoje nustatyti reikalavimai taikomi bet kuriam fiziniam asmeniui, kontroliuojančiam tą kitą juridinį asmenį.
3. Teikdamas paraišką gauti paramą pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, jaunasis ūkininkas turi visiškai atitikti to reglamento 2 straipsnio 1 dalies n punkte pateiktą jaunojo ūkininko apibrėžtį. Tačiau sąlygoms, susijusioms su kaimo plėtros programoje nurodytų profesinių įgūdžių įgijimu, įvykdyti paramos gavėjui gali būti suteiktas lengvatinis laikotarpis, kurio trukmė yra ne ilgesnė nei 36 mėnesiai nuo konkretaus sprendimo suteikti paramą priėmimo dienos.
3 straipsnis
Mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programos ir apsilankymai
Valstybės narės savo kaimo plėtros programose apibrėžia Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 14 straipsnio 1 dalyje nurodytų trumpalaikių mainų ūkių ir miškų tvarkymo srityje programų ir apsilankymų ūkiuose ir miškuose trukmę ir turinį. Vykdant tokias programas ir atliekant tokius apsilankymus daugiausia dėmesio, visų pirma, skiriama tvariems ūkininkavimo ir miškininkystės metodams ir (arba) technologijoms, žemės ūkio veiklos įvairinimui, į trumpas tiekimo grandines įsitraukusiems ūkiams, naujų verslo galimybių ir naujų technologijų kūrimui ir miškų atsparumo didinimui.
4 straipsnis
Pagal kokybės sistemas vykdoma skatinimo veikla
1. Paramą pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 2 dalį gaunančios gamintojų grupės - bet kokio teisinio statuso subjektai, sutelkiantys veiklos vykdytojus, kurie, kaip nurodyta to reglamento 16 straipsnio 1 dalyje, dalyvauja žemės ūkio produktų, medvilnės arba maisto produktų kokybės sistemose su konkrečiu produktu, kuriam taikoma viena iš šių sistemų.
2. Paramos pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 2 dalį skyrimo reikalavimus atitinkančios veiksmų rūšys pasižymi šiomis savybėmis:
a)
veiksmai yra skirti paskatinti vartotojus pirkti produktus, kuriems, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 1 dalyje, taikoma žemės ūkio produktų, medvilnės arba maisto produktų kokybės sistema, kurioje dalyvaujant gaunama parama pagal kaimo plėtros programą, taip pat
b)
jais atkreipiamas dėmesys į atitinkamų produktų ypatybes ar privalumus, ypač kokybę, specifinius gamybos metodus, aukštus gyvūnų gerovės standartus ir aplinkos apsaugą, susijusius su atitinkama kokybės sistema.
3. Paramos skyrimo reikalavimus atitinkančiais veiksmais vartotojai neturi būti skatinami pirkti produktą dėl konkrečios jo kilmės, išskyrus produktus, kuriems taikomos kokybės sistemos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (10) II antraštinėje dalyje, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 110/2008 (11) III skyriuje, Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 251/2014 (12) III skyriuje ir Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (13) II dalies II antraštinės dalies I skyriaus 2 skirsnyje, kuris taikomas vynui. Produkto kilmė gali būti nurodyta, jei kilmės nuoroda nepateikiama kaip pagrindinė informacija.
4. Parama pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 16 straipsnio 2 dalį neteikiama su komerciniais prekių ženklais susijusiems informavimo ir skatinimo veiksmams.
5 straipsnis.
Ūkio ir verslo plėtra
1. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalyje nurodytame verslo plane aprašoma bent jau:
a)
paramos verslui pradėti, skiriamos jauniesiems ūkininkams atveju:
i)
pradinė žemės ūkio valdos padėtis;
ii)
žemės ūkio valdos veiklos plėtojimo pagrindiniai ir tarpiniai tikslai;
iii)
išsami informacija apie veiksmus, įskaitant su aplinkosauginiu tvarumu ir efektyviu išteklių naudojimu susijusius veiksmus, kurių reikia žemės ūkio valdos veiklai plėtoti, pavyzdžiui, išsami informacija apie investicijas, mokymą, konsultacijas;
b)
paramos verslui pradėti, susijusios su ne žemės ūkio veikla kaimo vietovėse, atveju:
i)
paramos prašančio asmens arba labai mažos ar mažosios įmonės pradinė ekonominė padėtis;
ii)
asmens ar žemės ūkio valdos arba labai mažos ar mažosios įmonės naujos veiklos pagrindiniai ir tarpiniai tikslai;
iii)
išsami informacija apie veiksmus, kurių reikia asmens ar žemės ūkio valdos arba labai mažos ar mažosios įmonės veiklai plėtoti, pavyzdžiui, išsami informacija apie investicijas, mokymą, konsultacijas;
c)
paramos verslui pradėti, susijusios su mažų ūkių plėtra, atveju:
i)
pradinė žemės ūkio valdos padėtis ir
ii)
išsami informacija apie veiksmus, įskaitant su aplinkosauginiu tvarumu ir efektyviu išteklių naudojimu susijusius veiksmus, kurie padėtų užtikrinti ekonominį gyvybingumą, pavyzdžiui, išsami informacija apie investicijas, mokymą, bendradarbiavimą.
2. Valstybės narės nustato Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 19 straipsnio 4 dalies trečioje pastraipoje nurodytas ribas, išreikšdamos jas žemės ūkio valdos gamybos potencialu, matuojamu Komisijos reglamento (EB) Nr. 1242/2008 (14) 5 straipsnyje apibrėžtos standartinės produkcijos kiekiu ar lygiaverčiu dydžiu.
6 straipsnis
Miško įveisimas ir miškingų plotų kūrimas
Taikant miškų įveisimo ir miškingų plotų kūrimo priemonę, nurodytą Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 22 straipsnyje, taikomi šie būtiniausi aplinkosaugos reikalavimai:
a)
pasirenkant sodintinas rūšis, plotus ir naudotinus metodus, užtikrinama, kad miškas nebūtų nederamai įveistas pažeidžiamose buveinėse, tokiose kaip durpynai ir šlapynės, ir kad nebūtų padarytas neigiamas poveikis didelės ekologinės vertės vietovėms, įskaitant didelės gamtinės vertės ūkininkavimo vietoves. Teritorijose, kurios pagal Tarybos direktyvą 92/43/EEB (15) ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/147/EB (16) yra priskirtos „Natura 2000“ teritorijoms, įveisti mišką leidžiama, tik jei tai dera su atitinkamų teritorijų valdymo tikslais ir tik sutarus su valstybės narės institucija, atsakinga už programos „Natura 2000“ įgyvendinimą;
b)
pasirenkant medžių rūšis, veisles, ekotipus ir kilmės vietas, atsižvelgiama į atsparumo klimato kaitai ir gaivalinėms nelaimėms poreikį ir atitinkamos vietovės biotinę, dirvožemio ir hidrologinę būklę, taip pat į vietos sąlygomis galinčias pasireikšti rūšių invazines savybes, kaip tai apibrėžta valstybių narių. Paramos gavėjas privalo saugoti mišką ir jį prižiūrėti bent laikotarpiu, už kurį mokama priemoka už prarastas žemės ūkio pajamas ir priežiūrą. Ši apima tolesniam miško vystymuisi reikiamą priežiūrą, retinimą ar ganymą, konkurencijos su žoline augalija reguliavimą ir užtikrinimą, kad nesiformuotų tankus linkęs užsidegti pomiškis. Valstybės narės nustato trumpiausią ir ilgiausią laikotarpį, po kurio kertami greitai augančių rūšių medžiai. Trumpiausias laikotarpis yra ne trumpesnis kaip aštuoneri metai, o ilgiausias laikotarpis - ne ilgesnis kaip 20 metų;
c)
tais atvejais, kai dėl sudėtingų aplinkos ar klimato sąlygų, įskaitant aplinkos būklės blogėjimą, negalima tikėtis, kad sodinant daugiamečius miško augalus pavyks suformuoti taikomuose nacionaliniuose teisės aktuose apibrėžtą miško dangą, valstybė narė gali leisti paramos gavėjui suformuoti ir išlaikyti kitokią sumedėjusios augmenijos dangą. Tokiu atveju paramos gavėjas vykdo tokią pačią, kaip miškams taikomą priežiūrą ir apsaugą;
d)
tuo atveju, kai miško įveisimo veiksmais sukuriamas miškas, kurio dydis viršija tam tikrą valstybių narių nustatytiną ribą, vykdant tą veiksmą arba:
i)
sodinamos tik prie aplinkos prisitaikiusios rūšys ir (arba) toje biogeografinėje vietovėje klimato kaitai atsparios rūšys, kurios, kaip nustatyta atlikus poveikio vertinimą, nekelia grėsmės biologinei įvairovei ir ekosistemos funkcijoms ar neturi neigiamo poveikio žmogaus sveikatai, arba
ii)
sodinami skirtingų rūšių medžiai, tarp kurių yra:
-
plačialapių medžių, kuriais apsodinama bent 10 % ploto, arba
-
bent trijų rūšių ar veislių medžių, kurių pačia negausiausia rūšimi ar veisle apsodinama bent 10 % ploto.
7 straipsnis
Agrarinė aplinkosauga ir klimatas
1. Pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytą agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonę prisiimti įsipareigojimai plėtoti gyvulininkystę turi atitikti bent šias sąlygas:
a)
siekiant išvengti per didelio arba nepakankamo nuganymo, valdomas ir prižiūrimas visas valdai priklausantis ganymo plotas;
b)
galvijų tankumas nustatomas atsižvelgus į visus ūkyje laikomus ganomus galvijus arba, jei prisiimamas įsipareigojimas apriboti maistingųjų medžiagų išplovimą, visus su atitinkamu įsipareigojimu susijusius ūkyje laikomus gyvūnus.
2. Vykdant pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytą agrarinės aplinkosaugos ir klimato priemonę prisiimtus įsipareigojimus veisti vietines veisles, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, ar išsaugoti augalų genetinius išteklius, kuriems gresia genetinė erozija, reikia:
a)
veisti vietinių veislių, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, ūkinius gyvūnus, genetiškai prisitaikiusius prie vienos ar daugiau tos šalies tradicinių auginimo sistemų ar aplinkos;
b)
saugoti augalų, kurie yra natūraliai prisitaikę prie vietos ir regiono sąlygų, genetinius išteklius, kuriems gresia genetinė erozija.
Paramos skyrimo reikalavimus atitinka šios ūkinių gyvūnų rūšys:
c)
galvijai;
d)
avys;
e)
ožkos;
f)
arklinių šeimos gyvūnai;
g)
kiaulės;
h)
paukščiai.
3. Vietinės veislės laikomos veislėmis, kurioms gresia išnykimas ūkiuose, jei tenkinamos šios sąlygos:
a)
yra nurodytas veislinių patelių toje šalyje skaičius;
b)
tą skaičių ir nykstančios veislės statusą yra patvirtinusi tinkamai pripažinta atitinkama mokslo įstaiga;
c)
tinkamai pripažinta atitinkama techninė įstaiga yra sudariusi ir nuolat atnaujina tos veislės gyvūnų bandos arba paukščių pulko registracijos knygą;
d)
atitinkamos įstaigos turi veislių, kurioms gresia išnykimas, gyvūnams identifikuoti reikalingų įgūdžių ir žinių.
Informacija apie šių sąlygų tenkinimą įtraukiama į kaimo plėtros programą.
4. Augalų genetiniai ištekliai laikomi ištekliais, kuriems gresia genetinė erozija, su sąlyga, kad kaimo plėtros programoje pateikiama pakankamai genetinę eroziją patvirtinančių įrodymų, pagrįstų mokslinių tyrimų rezultatais ar rodikliais, rodančiais, kad mažėja vietinių veislių ar pagrindinių vietinių rūšių, menksta jų populiacijos įvairovė ir, atitinkamais atvejais, kinta toje vietoje vyraujanti žemės ūkio praktika.
5. Veikla, susijusi su šio straipsnio 1-4 dalyse nurodytais agrarinės aplinkosaugos ir klimato srities įsipareigojimais, neatitinka Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 9 dalyje numatytos paramos skyrimo reikalavimų.
8 straipsnis
Žemės ūkio ir miškininkystės genetinių išteklių išsaugojimas
1. Šiame straipsnyje vartojamų terminų apibrėžtys:
a) žemės ūkio genetinės medžiagos išsaugojimas in situ - genetinės medžiagos išsaugojimas ekosistemose bei natūraliose buveinėse ir rūšių ar laukinių veislių gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas jų natūralioje aplinkoje, o naminių gyvūnų veislių ar auginamų augalų rūšių atveju - jų gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas žemės ūkio aplinkoje, kurioje susidarė jų skiriamieji bruožai;
b) miškininkystės genetinės medžiagos išsaugojimas in situ - genetinės medžiagos išsaugojimas ekosistemose bei natūraliose buveinėse ir rūšių gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas jų natūralioje aplinkoje;
c) išsaugojimas ūkyje ar miško valdoje- ūkio ar miško valdos lygmeniu vykdomas išsaugojimas ir vystymas in situ;
d) išsaugojimas ex situ - žemės ūkio ar miškininkystės genetinės medžiagos išsaugojimas už jos natūralios buveinės ribų;
e) rinkimas ex situ - žemės ūkio ar miškininkystės genetinės medžiagos rinkimas už jos natūralios buveinės ribų.
2. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 9 dalyje ir 34 straipsnio 4 dalyje numatytos paramos skyrimo reikalavimus atitinkantys veiksmai, kuriais siekiama išsaugoti žemės ūkio ir miškininkystės genetinius išteklius, apima:
a)
tikslinius veiksmus, t. y. veiksmus, kuriais skatinamas žemės ūkio ir miškininkystės genetinių išteklių išsaugojimas in situ ir ex situ, jų apibūdinimas, rinkimas ir naudojimas, įskaitant šiuo metu in situ, taip pat ūkyje ar miško valdoje išsaugotų genetinių išteklių bei ex situ rinkinių ir duomenų bazių internetinių aprašų sudarymą;
b)
suderintus veiksmus, t. y. veiksmus, kuriais valstybių narių kompetentingos organizacijos skatinamos keistis informacija siekiant išsaugoti, apibūdinti, rinkti ir naudoti Sąjungos žemės ūkio ir miškininkystės genetinius išteklius;
c)
papildomus veiksmus, t. y. informavimą, informacijos platinimą ir konsultavimo veiklą, kurioje dalyvauja nevyriausybinės organizacijos ir kitos susijusios suinteresuotosios šalys, mokymo kursus ir techninių ataskaitų rengimą.
9 straipsnis
Klimatui ir aplinkai naudingos žemės ūkio ir lygiavertės praktikos dvigubo finansavimo vengimas
1. Apskaičiuojant Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalyje, 29 straipsnio 4 dalyje ir 30 straipsnio 1 dalyje numatytos paramos išmokas, atsižvelgiama tik į papildomas išlaidas ir (arba) prarastas pajamas, susijusias su įsipareigojimais, kurie viršija atitinkamą privalomą praktiką, nustatytą Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnyje.
2. Kai, vadovaujantis Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 8 dalyje nustatytomis taisyklėmis, pranešama, kad Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnyje nurodytas agrarinės aplinkosaugos ir klimato srities įsipareigojimas taikyti Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 IX priedo I skirsnio 3 ir 4 punktuose ir III skirsnio 7 punkte nurodytą praktiką ar bet kokią kitą į tą priedą papildomai įtrauktą praktiką yra lygiavertis vienos ar kelių Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 2 dalyje nustatytų rūšių praktikai, Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28 straipsnio 6 dalyje numatyta išmoka už agrarinės aplinkosaugos ir klimato srities įsipareigojimą sumažinama vienkartine suma, lygia daliai valstybėje narėje ar regione už Reglamento (ES) Nr. 1307/2013 43 straipsnio 12 dalies c punkte nustatytą kiekvienos rūšies žalinimo praktiką mokamos žalinimo išmokos.
10 straipsnis
Gyvūnų gerovė
Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 33 straipsnyje numatytos paramos skyrimo reikalavimus atitinkančiais gyvūnų gerovės įsipareigojimais užtikrinami aukštesni auginimo metodų standartai vienoje iš šių sričių:
a)
vandens, pašarų ir gyvūnų priežiūros, atsižvelgiant į natūralius gyvulininkystės poreikius;
b)
laikymo sąlygų, tokių kaip didesnė erdvė, grindų paviršiai, aplinkos gerinimo medžiagos, natūralus apšvietimas;
c)
galimybės patekti į lauką;
d)
praktikos, pagal kurią vengiama žaloti ir (arba) kastruoti gyvūnus, o ypatingais atvejais, kai gyvūnų žalojimas arba kastravimas laikomas būtinu, naudojami anestetikai, analgetikai ir vaistai nuo uždegimo arba atliekama imuninė kastracija.
11 straipsnis
Bendradarbiavimas
1. Parama trumpo tiekimo grandinėms kurti ir plėtoti, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies d punkte, skiriama tik tokioms tiekimo grandinėms, kuriose ūkininką nuo vartotojo skiria ne daugiau kaip vienas tarpininkas.
2. Parama vietos rinkoms kurti ir plėtoti, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies d punkte, skiriama rinkoms, kurios:
a)
yra apibrėžtos kaimo plėtros programoje nustačius, kelių kilometrų spinduliu nuo ūkio, iš kurio kilęs produktas, turi būti vykdoma perdirbimo ir pardavimo galutiniam vartotojui veikla, arba
b)
yra kitaip įtikinamai apibrėžtos kaimo plėtros programoje.
3. Teikiant paramą veiksmams pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies c punktą, smulkiu veiklos vykdytoju laikoma Komisijos rekomendacijoje 2003/361/EB (17) apibrėžta labai maža įmonė arba fizinis asmuo, kuris paramos prašymo metu nevykdo ekonominės veiklos.
4. Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 35 straipsnio 2 dalies e punkte nurodyta skatinimo veikla atitinka paramos skyrimo reikalavimus, tik jei ji yra susijusi su trumpo tiekimo grandinėmis ir vietos rinkomis, atitinkančiomis šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nustatytas sąlygas.
12 straipsnis
Komercinės paskolos tarpusavio pagalbos fondams
Jei finansinėms kompensacijoms, kurias turi sumokėti Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 38 ir 39 straipsniuose nurodyti tarpusavio pagalbos fondai, skirtų lėšų šaltinis yra komercinė paskola, šios paskolos laikotarpis turi būti ne trumpesnis kaip vieneri ir ne ilgesnis kaip penkeri metai.
13 straipsnis
Investicijos
Taikant Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 45 straipsnį:
a)
su išperkamosios nuomos sutartimi susijusios kitos išlaidos, pavyzdžiui, nuomotojo pelnas, palūkanų refinansavimo išlaidos, pridėtinės išlaidos ir draudimo mokesčiai, nėra tinkamos finansuoti išlaidos;
b)
valstybės narės savo kaimo plėtros programose nustato sąlygas, kuriomis naudotos įrangos pirkimo išlaidos gali būti laikomos tinkamomis finansuoti išlaidomis;
c)
valstybės narės nustato, kad parama su energijos vartojimu ir gamyba susijusioms investicijoms į atsinaujinančiosios energijos infrastruktūrą teikiama, tik jei užtikrinama atitiktis būtiniausiems energijos vartojimo efektyvumo standartams, jei šie yra nustatyti nacionaliniu lygmeniu;
d)
investicijos į įrenginius, kurių pagrindinė paskirtis - gaminti elektros energiją iš biomasės, neatitinka paramos skyrimo reikalavimų, nebent panaudojama valstybių narių nustatytina mažiausia procentinė šiluminės energijos dalis;
e)
valstybės narės skirtingų rūšių įrenginiams nustato bioenergijos, įskaitant biodegalus, gamybai naudojamų javų ir kitų krakmolingų augalų, cukrinių ir aliejinių augalų didžiausias proporcines dalis. Parama bioenergijos projektams teikiama, tik jei bioenergija atitinka Sąjungos teisės aktuose, įskaitant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/28/EB (18) 17 straipsnio 2-6 dalis, nustatytus taikytinus tvarumo kriterijus. Šiuo atžvilgiu kaimo plėtros programos strateginio poveikio aplinkai vertinimo ataskaitoje pateikiamas bendras vertinimas.
14 straipsnis
Įsipareigojimų pakeitimas arba koregavimas
1. Valstybės narės gali leisti vieną įsipareigojimą pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28, 29, 33 arba 34 straipsnį jo vykdymo metu pakeisti kitu įsipareigojimu, jei tenkinamos visos šios sąlygos:
a)
pakeitimas neabejotinai naudingas aplinkai arba gyvūnų gerovei;
b)
iš esmės sustiprinamas esamas įsipareigojimas;
c)
atitinkami įsipareigojimai yra numatyti patvirtintoje kaimo plėtros programoje.
Naujas įsipareigojimas prisiimamas visam atitinkamoje priemonėje nurodytam laikotarpiui, neatsižvelgiant į tai, kiek laiko jau praleista įgyvendinant pirminį įsipareigojimą.
2. Valstybės narės gali leisti koreguoti pagal Reglamento (ES) Nr. 1305/2013 28, 29, 33 ir 34 straipsnius prisiimtus įsipareigojimus jų galiojimo laikotarpiu, jeigu patvirtintoje kaimo plėtros programoje numatyta tokio koregavimo galimybė ir jei toks koregavimas yra tinkamai pagrįstas, atsižvelgiant į tai, kiek pasiekti pirminio įsipareigojimo tikslai.
Paramos gavėjas pakoreguotą įsipareigojimą vykdo likusį pirminio įsipareigojimo laikotarpį.
Koregavimu laikomas ir įsipareigojimo laikotarpio pratęsimas.
15 straipsnis
Atvejai, kuriais nereikalaujama kompensacijos
1. Tuo atveju, kai paramos gavėjas laikotarpiu, kuriuo galioja įsipareigojimas, kurį reikėjo prisiimti, kad būtų suteikta parama, padidina valdos plotą, valstybės narės gali numatyti galimybę likusiam įsipareigojimo laikotarpiui išplėsti įsipareigojimą, kad jis apimtų papildomą plotą, arba pradinį įsipareigojimą pakeisti nauju. Tokios pačios sąlygos taikomos tais atvejais, kai padidėja valdai priklausantis plotas, kuriam taikomas įsipareigojimas.
2. Išplėsti įsipareigojimą, kad jis apimtų papildomą plotą, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, galima šiomis sąlygomis:
a)
tai naudinga aplinkosaugos tikslui, kurio siekiama tuo įsipareigojimu;
b)
tai pagrįsta, atsižvelgiant į įsipareigojimo pobūdį, likusio laikotarpio trukmę ir papildomo ploto dydį;
c)
tai nesumažina patikrų, kuriomis siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi paramos skyrimo sąlygų, veiksmingumo.
Įsipareigojimas galioja pirminį laikotarpį.
3. Esamą įsipareigojimą pakeisti prisiimamu nauju įsipareigojimu, kaip nurodyta šio straipsnio 1 dalyje, galima su sąlyga, kad naujasis įsipareigojimas apima visą atitinkamą plotą, o jo sąlygos nėra švelnesnės už pirminio įsipareigojimo sąlygas.
Pirminį įsipareigojimą keičiant nauju, šis prisiimamas visam atitinkamoje priemonėje nurodytam laikotarpiui, neatsižvelgiant į tai, kiek laiko jau praleista įgyvendinant pirminį įsipareigojimą.
III SKYRIUS
PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
16 straipsnis
Išlaidų tinkamumas finansuoti
1. Išlaidos, susijusios su 2007-2013 m. programavimo laikotarpiu pagal Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 52 ir 63 straipsniuose nurodytas priemones prisiimtais teisiniais įsipareigojimais paramos gavėjams, yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu šiais atvejais:
a)
mokėjimų, atliktinų nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2015 m. gruodžio 31 d., atveju, jeigu finansinis asignavimas, skirtas atitinkamai priemonei pagal atitinkamą programą, priimtą laikantis Reglamento (EB) Nr. 1698/2005, jau panaudotas;
b)
mokėjimų, atliktinų po 2015 m. gruodžio 31 d., atveju.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos išlaidos yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
tokios išlaidos numatytos atitinkamoje 2014-2020 m. programavimo laikotarpio kaimo plėtros programoje;
b)
taikoma šio reglamento I priede atitinkamai priemonei, taikomai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, nustatyta EŽŪFKP įnašo norma;
c)
valstybės narės užtikrina, kad reikiami pereinamojo laikotarpio veiksmai būtų aiškiai apibrėžti jų valdymo ir kontrolės sistemose.
17 straipsnis
Kroatija
1. Išlaidos, susijusios su Kroatijos pagal Pasirengimo narystei paramos kaimo plėtrai priemonės (IPARD) programą prisiimtais teisiniais įsipareigojimais paramos gavėjams, susijusiais su veiksmais pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 718/2007 (19) 171 straipsnio 3 dalies b punkte ir 4 dalies a ir b punktuose nurodytas priemones, yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu šiais atvejais:
a)
mokėjimų, atliktinų nuo 2014 m. sausio 1 d. iki 2016 m. gruodžio 31 d., atveju, jeigu finansinis asignavimas, skirtas atitinkamai priemonei pagal atitinkamą programą, priimtą laikantis Reglamento (EB) Nr. 718/2007, jau panaudotas;
b)
mokėjimų, atliktinų po 2016 m. gruodžio 31 d., atveju.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytos išlaidos yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP įnašo lėšomis 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu, jeigu tenkinamos šios sąlygos:
a)
tokios išlaidos numatytos 2014-2020 m. programavimo laikotarpio kaimo plėtros programoje;
b)
taikoma šio reglamento II priede atitinkamai priemonei, taikomai pagal Reglamentą (ES) Nr. 1305/2013, nustatyta EŽŪFKP įnašo norma;
c)
Kroatija užtikrina, kad reikiami pereinamojo laikotarpio veiksmai būtų aiškiai apibrėžti jos valdymo ir kontrolės sistemose.
3. Po 2013 m. gruodžio 31 d. patirtos išlaidos, susijusios su IPARD programos užbaigimo veiksmais ir Reglamento (EB) Nr. 718/2007 191 straipsnyje nurodytu ex post vertinimu, yra tinkamos finansuoti EŽŪFKP lėšomis pagal programos techninės pagalbos dalį 2014-2020 m. programavimo laikotarpiu, jei programoje yra pateikta nuostata dėl tokių išlaidų.
18 straipsnis
Ex post vertinimas
1. Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 86 straipsnio 5 dalyje nurodyta ex post vertinimo ataskaita Komisijai pateikiama iki 2016 m. gruodžio 31 d.
2. Reglamento (EB) Nr. 1698/2005 87 straipsnyje nurodyta ex post vertinimo ataskaitų suvestinė baigiama rengti ne vėliau kaip 2017 m. gruodžio 31 d.
IV SKYRIUS
BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
19 straipsnis
Panaikinimas
Reglamentas (EB) Nr. 1974/2006 panaikinamas.
Jis toliau taikomas veiksmams, įgyvendinamiems pagal programas, kurias Komisija pagal Reglamentą (EB) Nr. 1698/2005 patvirtino iki 2014 m. sausio 1 d.
20 straipsnis
Įsigaliojimas ir taikymas
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Jis taikomas nuo 2014 m. sausio 1 d.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.