ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1093/2012/EU
ze dne 21. listopadu 2012
o Evropském roku občanů (2013)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity, spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Tyto zásady mají ve společnostech, jež se vyznačují pluralismem, zákazem diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů, pro členské státy zásadní význam. Každý občan Unie má práva stanovená ve Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a v Listině základních práv Evropské unie a měl by mít i možnost jich požívat.
(2)
Maastrichtská smlouva zavedla v roce 1993 institut občanství Unie. Práva spojená s občanstvím Unie byla dále posílena v roce 1999 Amsterdamskou smlouvou a v roce 2009 Lisabonskou smlouvou. V roce 2013 si budeme připomínat dvacáté výročí vzniku občanství Unie. V čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 34 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 9 Smlouvy o EU a článek 20 Smlouvy o fungování EU) je stanoveno, že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie, že občanství Unie nenahrazuje, nýbrž doplňuje občanství členského státu a že občané Unie požívají práv a povinností stanovených Smlouvami. V čl. 2 bodě 35 Lisabonské smlouvy (dnešní článek 21 Smlouvy o fungování EU) je zakotveno právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt.
(3)
Stockholmský program - otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je (3), staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně podpory práv občanů, zejména práva na volný pohyb a práv, která občanům Unie umožňují aktivně se účastnit demokratického života Unie.
(4)
Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (4) vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanů, a dala tak impulz k diskusi o evropském občanství, včetně diskuse o jeho terminologii, obsahu a rozsahu, a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a o dostupných prostředcích k uplatňování těchto práv.
(5)
Rok 2013 by měl být vyhlášen Evropským rokem občanů. Evropský rok občanů by mohl být vhodnou příležitostí k tomu, aby se zvýšilo povědomí široké veřejnosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie. Cílem Evropského roku občanů by mělo rovněž být zvýšení povědomí občanů o právech vyplývajících z občanství Unie, pokud uplatňují své právo cestovat do jiného členského státu a pobývat v něm, například jako studenti, pracovníci, osoby hledající zaměstnání, dobrovolníci, spotřebitelé, podnikatelé, mladí lidé nebo důchodci. Osvětové akce by proto měly být členěny geograficky, demograficky a sociálně a měly by se také věnovat odstraňování zbývajících překážek, které občanům brání uplatňovat práva vyplývající z občanství Unie. Je třeba informovat o tom, že občané Unie sami hrají klíčovou úlohu při posilování těchto práv tím, že se zapojí do občanské společnosti a demokratického života.
(6)
Aby se občané Unie mohli informovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, nestačí pouze zlepšovat jejich povědomí o tomto právu. Je velmi důležité, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v přeshraničních situacích požívají. Rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb, umožní jim tyto informace tato ostatní práva také plně uplatňovat.
(7)
Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1958 se právo na volný pohyb a pobyt coby jedna ze čtyř základních svobod osvědčilo jako jeden z pilířů vytvoření vnitřního trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů Unie.
(8)
Občané Unie vysoce oceňují právo svobodně se pohybovat a pobývat na území různých členských států jako základní individuální právo spojené s občanstvím Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou evropská integrace představuje, jakož i účast občanů na utváření Unie.
(9)
Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v sekundárním právu Unie, nadále přetrvává rozdíl mezi příslušnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když tato práva chtějí uplatňovat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, vnímají skutečnost, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiném členském státě Unie, je příliš mnoho.
(10)
Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 ze dne 27. října 2010 nazvané „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ reagovala Komise na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při uplatňování svých práv, která mají jako občané Unie, zejména v přeshraničních situacích, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek, které byly v této souvislosti zjištěny, byl nedostatek informací. Komise ve své zprávě dospěla k závěru, že občané Unie nemohou požívat svých práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr zvýšit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb.
(11)
Smlouva o EU a Smlouva o fungování EU přiznávají každému občanovi právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, a to za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, právo na diplomatickou nebo konzulární ochranu v třetí zemi kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá v této třetí zemi své zastoupení, petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a na orgány Unie, jakož i další práva v mnoha oblastech, jako je volný pohyb zboží a služeb, ochrana spotřebitele a veřejné zdraví, rovné příležitosti a rovné zacházení, přístup k zaměstnání a k sociální ochraně.
(12)
Lisabonská smlouva stanovila nová práva, zejména zavedla občanskou iniciativu, stanovenou v jejím čl. 1 bodě 12 a čl. 2 bodě 37 (článek 11 Smlouvy o EU a článek 24 Smlouvy o fungování EU), podle níž může alespoň jeden milion občanů z podstatného počtu členských států vyzvat Komisi, aby v některé z oblastí působnosti Unie předložila návrh; díky této iniciativě se mohou občané aktivně zapojit do politického života Unie a přímo se podílet na utváření práva Unie (5).
(13)
Od roku 1979, kdy se konaly první přímé volby, působí Evropský parlament jako přímý prostředník mezi občany a Unií. Evropský parlament a jeho poslanci hrají zásadní úlohu, pokud jde o informování o právech spojených s občanstvím Unie a o jeho přínosech, stejně jako o to, aby při utváření politik stály v popředí zájmy občanů Unie, a o podporu aktivní účasti občanů Unie. Zvyšování povědomí o právech občanů Unie, rovnosti pohlaví, účasti žen a mužů v demokratickém životě Unie, včetně jejich aktivního a pasivního volebního práva v členském státě, v němž mají bydliště, a o rozsahu pravomocí Evropského parlamentu v legislativním procesu je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto osvětových akcí by se měl zesílit díky úzké koordinaci a využívání možností součinnosti s významnými akcemi prováděnými v období před volbami ostatními orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, evropskými politickými stranami a nadacemi a členskými státy.
(14)
Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb a pobyt, by měli být mimoto informováni zejména o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení, včetně práv týkajících se přeshraniční zdravotní péče, na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tyto předpisy zaručují, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Unie. Dále by měli být informováni o uznávání svého vzdělání, akademických titulů a odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ (6) a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k uplatnění práv, jichž požívají na základě práva Unie.
(15)
Občané Unie by měli být rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim náleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže si budou občané Unie jisti, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, budou schopni více přispívat k rozvoji unijního trhu se zbožím a službami, který díky tomu účinněji rozvine svůj plný potenciál ku prospěchu občanů. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé Unie chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména v případě ohrožení nebo rizik, kterým nejsou schopni čelit jako jednotlivci. Dále je důležité zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právech na přeshraniční zdravotní péči a o doprovodných opatřeních, jako je elektronické zdravotnictví (eHealth) a telemedicína, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče poskytované přes hranice členských států.
(16)
Snahou tohoto rozhodnutí je přispět ke splnění cílů strategie Evropa 2020, neboť usnadnění volného pohybu osob a zvyšování mobility pracovníků je jedním z významných způsobů, jak řešit dopady demografických změn na pracovní trh a zvyšovat zaměstnatelnost osob a konkurenceschopnost evropské ekonomiky. S ohledem na znepokojivě vysokou míru nezaměstnanosti v některých členských státech je cílem tohoto rozhodnutí v dlouhodobém horizontu podporovat výzkum a inovace v Unii.
(17)
Informační, vzdělávací a osvětové kampaně pořádané v rámci Evropského roku občanů by rovněž měly brát ohled na potřeby specifických a ohrožených skupin. Informace by měly být volně přístupné ve všech úředních jazycích Unie. Měly by být formulovány jednoduše a vypracovány ve spolupráci s místními, regionálními a ústředními orgány členských států, sdělovacími prostředky, organizacemi občanské společnosti a nevládními organizacemi. Všechny tyto zúčastněné subjekty by měly zvážit pořádání různých iniciativ, jako jsou soutěže v psaní slohových prací a vypracování akčních plánů a pokynů, zřízení internetových fór nebo pořádání kampaní ve školách, včetně vysokých škol.
(18)
Zásadní význam pro chod Unie má aktivní úloha občanů Unie a organizací, které je zastupují. V článcích 10 a 11 Smlouvy o EU je zdůrazněn význam participativní demokracie ve všech jejích aspektech a vyzdvižena úloha občanů a organizací je zastupujících, kteří projevují a veřejně si vyměňují své názory na všechny oblasti činnosti Unie. Orgány Unie by měly podporovat aktivní demokratickou účast na rozhodovacím procesu prostřednictvím pravidelného, otevřeného a transparentního dialogu s občanskou společností s cílem zajistit koherentnost a transparentnost činnosti Unie. Aktivní účasti občanů Unie se rovněž pomůže zajištěním přístupu k dokumentům a informacím a řádnou správou věcí veřejných.
(19)
Významnou úlohu při poskytování informací občanům, zejména mladým lidem, o institutu občanství Unie a o právech, která jsou s ním spojena, hraje vzdělávací politika. V souladu s evropským rámcem „klíčových schopností pro celoživotní učení“ může rovněž přispívat k rozvoji vícejazyčnosti, mobility studentů, učitelů, osob účastnících se odborného vzdělávání a jejich instruktorů a podporovat sociální a občanské schopnosti, čímž napomáhá občanům plně se účastnit občanského života a uplatňovat veškerá práva, která mají podle práva Unie. Mělo by být možné provádět zvláštní opatření, zvyšovat povědomí o možnostech dobrovolnické činnosti, studia v zahraničí, absolvování stáže v jiném členském státě nebo účasti na výměnných vzdělávacích programech Unie.
(20)
U příležitosti Evropského roku občanů vydá Komise Zprávu o občanství EU za rok 2013, která bude podrobně informovat o pokroku dosaženém od Zprávy o občanství EU za rok 2010 a bude obsahovat návrhy dalších opatření směřujících k odstranění překážek, které občanům Unie dosud brání plně uplatňovat jejich práva. Na základě této zprávy může Rada přijmout ustanovení o posílení nebo rozšíření práv spojených s občanstvím Unie.
(21)
Občané Unie by rovněž měli být informováni o existenci vícejazyčného webového portálu Vaše Evropa, který je jednotným informačním místem pro práva občanů a podniků v Unii.
(22)
Informační centra „Europe Direct“ jako prostředník mezi Unií a jejími občany na místní úrovni by měla úzce spolupracovat s Evropským parlamentem při pořádání osvětových kampaní a měla by podněcovat místní a regionální diskuse o Unii, předávat informační materiály a šířit je mezi veřejností a nabízet příležitost pro poskytování zpětné vazby orgánům Unie.
(23)
Veškeré iniciativy prováděné za účelem podpory Evropského roku občanů a v jeho rámci by měly usilovat o zvýšení vzájemného porozumění mezi občany Unie, orgány Unie a členskými státy. K tomu je nutné zvyšovat povědomí o právech občanů mezi zaměstnanci veřejné správy na unijní, státní, regionální i místní úrovni.
(24)
Již od svého vzniku v roce 1949 hraje Rada Evropy vedoucí úlohu v oblasti vzdělávání a kultury, a to tím, že podporuje a vytváří evropské kulturní sítě, vede mezikulturní dialog a podporuje jazykovou rozmanitost. Unie by proto měla v souvislosti s Evropským rokem občanů rozvíjet s Radou Evropy součinnost v této oblasti.
(25)
Primárně patří oblast zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, do působnosti členských států. To zahrnuje poskytování informací o Unii a cílené podávání zpráv o činnostech všech orgánů Unie. Činnosti na úrovni Unie doplňují činnosti na vnitrostátní, regionální či místní úrovni tak, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které Evropský parlament, Rada a Komise podepsaly dne 22. října 2008 (7). Orgány Unie a členské státy by měly prohlubovat spolupráci se sdělovacími prostředky a měly by se zavázat, že jim budou o Unii poskytovat kvalitní informace.
(26)
V zájmu optimalizace účinnosti a efektivity akcí plánovaných v rámci Evropského roku občanů je třeba, aby v roce 2012 proběhla série přípravných akcí v souladu s čl. 49 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (8) (finanční nařízení).
(27)
Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (9) a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (10) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (11).
(28)
Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu Evropského roku občanů, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ 2007-2013, a zvláštního programu „Základní práva a občanství“ 2007-2013, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, programu „Celoživotní učení“ včetně programu Erasmus, iniciativy „Mládež v pohybu“ a programu „MEDIA“.
(29)
V zájmu budoucích evropských roků je třeba zpracovat důkladné hodnocení opatření prováděných v rámci Evropského roku občanů. Příslušná zpráva by měla obsahovat podněty a osvědčené postupy pro budoucí akce, pokud jde o nejlepší způsoby, jak účinně oslovit a zapojit občany, které by měly pokud možno vycházet ze srovnatelných kvantitativních údajů získaných v rámci Evropského roku občanů.
(30)
Jelikož cílů Evropského roku občanů, kterými je zvýšení povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a v této souvislosti rovněž zaměření se na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, mimo jiné vzhledem k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, pořádání osvětových akcí a šíření osvědčených postupů v celé Unii, a proto jich z důvodu rozsahu Evropského roku občanů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“.
Článek 2
Cíle
1. Všeobecným cílem Evropského roku občanů je zvýšit povědomí a znalosti o právech a povinnostech spojených s občanstvím Unie, aby občané mohli plně využívat práv svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se Evropský rok občanů zaměří rovněž na podporu požívání ostatních práv spojených s občanstvím Unie.
2. Na základě odstavce 1 sleduje Evropský rok občanů tyto konkrétní cíle:
a)
zvýšit povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Unii a v této souvislosti o všech ostatních právech zaručených občanům Unie bez jakékoli diskriminace, včetně práva volit v místních a evropských volbách v členském státě, v němž mají bydliště;
b)
zvýšit povědomí občanů Unie, včetně mladých lidí, o tom, jak mohou mít hmatatelný prospěch z práv přiznaných Unií, jakož i o politikách a programech na podporu uplatňování těchto práv;
c)
podnítit diskusi o vlivu a potenciálu, jež má svoboda pohybu a pobytu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, s cílem podnítit a posílit aktivní občanskou a demokratickou účast občanů Unie zejména v občanských fórech o politikách Unie a volbách do Evropského parlamentu, čímž se posílí sociální soudržnost, kulturní rozmanitost, solidarita, rovnost mezi ženami a muži, vzájemná úcta a pocit společné evropské identity mezi občany Unie na základě základních hodnot Unie zakotvených ve Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv Evropské unie.
Článek 3
Příslušné iniciativy
1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni:
a)
informační kampaně, zpravodajství ve sdělovacích prostředcích, vzdělávací kampaně a kampaně na zvyšování povědomí určené široké veřejnosti nebo i užšímu publiku;
b)
výměnu informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi orgány na unijní, celostátní, regionální a místní úrovni a mezi jinými veřejnými subjekty a organizacemi občanské společnosti;
c)
konference a slyšení, rovněž přes internet, a jiné akce na podporu diskusí a ke zvýšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o institutu občanství Unie a právech s ním spojených;
d)
využití stávajících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení organizací občanské společnosti a občanů s cílem aktivně je zapojit do Evropského roku občanů, včetně nástrojů přímé demokracie, jako je občanská iniciativa a veřejné konzultace;
e)
posílení úlohy a zviditelnění stávajících nástrojů pro informování občanů včetně nástrojů moderních informačních a komunikačních technologií, například vícejazyčných informačních center Europe Direct a webového portálu Vaše Evropa, jakožto klíčových prvků jednotného informačního místa pro práva občanů Unie;
f)
posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lepší uplatňování a obranu svých práv na základě práva Unie;
g)
poskytování informací občanům Unie o Petičním výboru Evropského parlamentu a o evropském veřejném ochránci práv, aby mohli občané Unie lépe uplatňovat a bránit svá práva na základě práva Unie; a
h)
propagace Zprávy o občanství EU, která bude založena na rozsáhlé diskusi a aktivních příspěvcích občanů a zúčastněných stran a v níž budou identifikovány další překážky, které brání občanům Unie plně uplatňovat práva spojená s občanstvím Unie, a navrženy vhodné strategie k odstranění těchto překážek.
2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze.
3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti, které mohou být přínosem pro cíle Evropského roku občanů stanovené v článku 2, a umožnit, aby byl název Evropského roku občanů použit k propagaci těchto činností v míře, v níž přispívají k dosažení těchto cílů.
4. V souvislosti s iniciativami pořádanými v rámci Evropského roku občanů je třeba věnovat pozornost identifikaci překážek, které občanům Unie brání uplatňovat jejich práva, a podpoře vhodných způsobů a strategii k odstranění těchto překážek, podpoře porozumění mezi různými kulturami a boji proti diskriminaci. Proto je třeba usilovat o součinnost mezi těmito iniciativami a stávajícími nástroji a programy v oblasti základních práv, občanských práv, zaměstnanosti a sociálních věcí, vzdělávání a kultury.
Článek 4
Koordinace a provádění na úrovni Unie
1. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů a místními a regionálními orgány a s institucemi a sdruženími zastupujícími místní a regionální zájmy.
2. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo organizací občanské společnosti nebo orgánů činných v oblasti občanství a obrany práv občanů nebo podporujících vzdělávání a kulturu a jiné zúčastněné strany, aby byli Komisi nápomocni při provádění Evropského roku občanů na úrovni Unie.
3. Za účelem účinného plnění cílů evropských roků se Komise snaží využívat možných součinností mezi různými tematickými evropskými roky prostřednictvím hodnocení výsledků, sledováním přetrvávajících nedostatků a případně poskytováním statistických údajů.
4. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie.
Článek 5
Finanční ustanovení
1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo grantů financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie.
2. Na opatření s celounijní působností uvedená v části B přílohy mohou být poskytovány dotace ze souhrnného rozpočtu Unie.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
Komise může pro účely Evropského roku občanů spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy.
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byla na ochranu finančních zájmů Unie uplatňována preventivní opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, byly prováděny účinné kontroly a získávány zpět neoprávněně vyplacené částky, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Komise může podle tohoto rozhodnutí provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96. V případě potřeby provede Evropský úřad pro boj proti podvodům šetření v souladu s nařízením (ES) č. 1073/1999.
2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie formou neoprávněného výdaje.
3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření.
4. Pokud nebyly dodrženy určité lhůty nebo pouze část přidělené finanční pomoci odpovídá pokroku dosaženému při provádění daného opatření, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek.
5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se za podmínek stanovených finančním nařízením přičítá úrok.
Článek 8
Monitorování a hodnocení
Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Tato zpráva bude základem pro budoucí politiky, opatření a akce Unie v této oblasti. Na základě zkušeností z Evropského roku občanů bude zpráva rovněž obsahovat podněty a osvědčené postupy, jak zlepšovat poskytování informací občanům o jejich právech i po skončení Evropského roku občanů.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 10
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. listopadu 2012.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS Nr. 1093/2012/ES
2012 m. lapkričio 21 d.
dėl Europos piliečių metų (2013 m.)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 21 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Sąjunga remiasi nedalomomis ir visuotinėmis vertybėmis: žmogaus orumu, laisve, lygybe ir solidarumu ir grindžiama demokratijos ir teisinės valstybės principais. Valstybėms narėms tai svarbiausi principai visuomenėse, pasižyminčiose pliuralizmu, nediskriminavimu, tolerancija, teisingumu, solidarumu bei moterų ir vyrų lygybe. Kiekvienam Sąjungos piliečiui suteiktos teisės, numatytos Europos Sąjungos sutartyje (toliau - ES sutartis), Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje, ir jis turėtų jomis naudotis;
(2)
1993 m. Mastrichto sutartimi buvo sukurta Sąjungos pilietybės samprata. 1999 m. Amsterdamo sutartimi ir 2009 m. Lisabonos sutartimi buvo dar labiau sustiprintos su Sąjungos pilietybe siejamos teisės. 2013-aisiais bus minimos dvidešimtosios Sąjungos pilietybės sukūrimo metinės. Lisabonos sutarties 1 straipsnio 12 punkte ir 2 straipsnio 34 punkte (dabar ES sutarties 9 straipsnis ir SESV 20 straipsnis) nustatyta, kad kiekvienas asmuo, turintis valstybės narės pilietybę, yra Sąjungos pilietis, kad Sąjungos pilietybė papildo, o ne pakeičia valstybės narės pilietybę ir kad Sąjungos piliečiai turi Sutartyse numatytas teises ir pareigas. Lisabonos sutarties 2 straipsnio 35 punkte (dabar SESV 21 straipsnis) įtvirtinta Sąjungos piliečių teisė laisvai judėti ir apsigyventi kitoje valstybėje narėje;
(3)
Stokholmo programoje „Atvira ir saugi Europa piliečių labui ir saugumui“ (3) pagrindinis dėmesys įgyvendinant Europos laisvės, saugumo ir teisingumo politiką skiriamas piliečiams. Šios programos veiksmais siekiama kurti piliečių Europą - taip pat ir skatinant piliečių teises, ypač teisę laisvai judėti ir teises, kuriomis remiantis Sąjungos piliečiams sudaromos galimybės aktyviai dalyvauti Sąjungos demokratiniame gyvenime;
(4)
savo 2010 m. gruodžio 15 d. rezoliucijoje „Pagrindinių teisių padėtis Europos Sąjungoje (2009 m.) - veiksmingas įgyvendinimas įsigaliojus Lisabonos sutarčiai“ (4) Europos Parlamentas paragino Komisiją 2013-uosius paskelbti Europos piliečių metais, kad būtų suteiktas impulsas diskusijoms dėl Sąjungos pilietybės, įskaitant jos sąvokas, turinį ir apimtį, o Sąjungos piliečiai būtų informuoti apie savo teises, ypač apie naujas teises, įgytas įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, bei apie esamus būdus tomis teisėmis naudotis;
(5)
2013-ieji turėtų būti paskelbti Europos piliečių metais. Paskelbus Europos piliečių metus būtų laiku sudaryta galimybė išsamiau informuoti plačiąją visuomenę apie teises ir pareigas, susijusias su Sąjungos pilietybe. Per Europos piliečių metus taip pat turėtų būti siekiama išsamiau informuoti piliečius, pavyzdžiui, studentus, darbuotojus, darbo ieškančius asmenis, savanorius, vartotojus, verslininkus, jaunimą ar pensininkus, apie Sąjungos pilietybės jiems suteikiamas teises, kai jie naudojasi savo teise laisvai judėti ir apsigyventi kitoje valstybėje narėje. Šiame kontekste informuotumo skatinimas turėtų būti integruotas geografiškai, demografiškai ir socialiai, be to, dėmesys turėtų būti skiriamas siekiui pašalinti likusias naudojimosi Sąjungos pilietybės suteikiamomis teisėmis kliūtis. Turėtų būti perteikta pagrindinė mintis, kad lemiamą vaidmenį stiprinant šias teises atlieka patys Sąjungos piliečiai, dalyvaudami pilietinės visuomenės veikloje ir demokratiniame gyvenime;
(6)
norint, kad Sąjungos piliečiai galėtų priimti informacija pagrįstus sprendimus dėl to, ar pasinaudoti savo teise laisvai judėti, nepakanka vien didinti jų informuotumą apie pačią teisę. Labai svarbu, kad Sąjungos piliečiai būtų tinkamai informuoti ir apie kitas teises, kuriomis pagal Sąjungos teisę jie gali naudotis tarpvalstybinėse situacijose. Jei jie nuspręstų pasinaudoti savo teise laisvai judėti, turėdami tą informaciją jie galėtų visapusiškai naudotis ir tomis kitomis teisėmis;
(7)
teisė laisvai judėti ir apsigyventi, kuri buvo nustatyta 1958 m. Romos sutartyje kaip viena iš keturių pagrindinių laisvių, tapo viena svarbiausių vidaus rinkos kūrimo varomųjų jėgų ir suteikė naudos tiek valstybių narių ekonomikoms, tiek pavieniams Sąjungos piliečiams;
(8)
Sąjungos piliečiai labai brangina teisę laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje kaip vieną pagrindinių asmens teisių, siejamų su Sąjungos pilietybe. Tai rodo, kad yra geriau suvokiama Europos integracijos reikšmė ir kad piliečiai dalyvauja formuojant Sąjungą, ir ši veikla skatinama;
(9)
teisė laisvai judėti ir apsigyventi yra įtvirtinta pirminėje Sąjungos teisėje ir išplėtota antrinėje Sąjungos teisėje, tačiau vis dar egzistuoja atotrūkis tarp taikomų teisės aktų ir realybės, su kuria susiduria piliečiai, norintys pasinaudoti tomis teisėmis praktikoje. Sąjungos piliečiai vis dar nėra įsitikinę judumo nauda, be to, norėdami gyventi ir dirbti kitoje valstybėje narėje, jie patiria pernelyg daug praktinių kliūčių;
(10)
savo 2010 m. spalio 27 d. 2010 m. ES pilietybės ataskaitoje „Kliūčių ES piliečių teisėms šalinimas“ Komisija nustatė pagrindines kliūtis, su kuriomis kasdieniame gyvenime susiduria piliečiai, norintys pasinaudoti savo, kaip Sąjungos piliečių, teisėmis, ypač tarpvalstybinėse situacijose, ir nustatė 25 konkrečius tų kliūčių šalinimo veiksmus. Viena iš nustatytųjų kliūčių - informacijos stoka. Komisija savo ataskaitoje padarė išvadą, kad Sąjungos piliečiams užkertamas kelias naudotis teisėmis, nes jiems trūksta informacijos apie jas, ir paskelbė ketinanti Sąjungos piliečiams sparčiau skleisti informaciją apie jų teises apskritai ir ypač apie teisę laisvai judėti;
(11)
remiantis ES sutartimi ir SESV kiekvienam Sąjungos piliečiui suteikiama teisė laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje, teisė balsuoti ir kelti savo kandidatūrą per Europos Parlamento ir savivaldos rinkimus valstybėje narėje, kurioje jis gyvena, tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir tos valstybės narės piliečiams, teisė į bet kurios valstybės narės diplomatinių ir konsulinių įstaigų teikiamą apsaugą trečiojoje šalyje, kur jo šaliai, kurio pilietis jis yra, neatstovaujama, tomis pačiomis sąlygomis, kaip ir tos valstybės narės piliečiams, teisė pateikti peticiją Europos Parlamentui, teisė kreiptis į Europos ombudsmeną ir teisė kreiptis į Sąjungos institucijas, taip pat daugybė kitų teisių įvairiose srityse, pavyzdžiui, laisvo prekių ir paslaugų judėjimo, vartotojų apsaugos ir visuomenės sveikatos, lygių galimybių ir vienodo požiūrio, galimybių įsidarbinti ir socialinės apsaugos;
(12)
Lisabonos sutartimi buvo nustatytos naujos teisės, pirmiausia, piliečių iniciatyvos teisė, numatyta jos 1 straipsnio 12 punkte ir 2 straipsnio 37 punkte (ES sutarties 11 straipsnis ir SESV 24 straipsnis), pagal kurią ne mažiau kaip vienas milijonas piliečių iš daugumos valstybių narių gali prašyti Komisijos pateikti pasiūlymą, susijusį su bet kuria Sąjungos atsakomybės sritimi, taigi piliečiams sudaroma daugiau galimybių aktyviai įsitraukti į Sąjungos politinį gyvenimą ir tiesiogiai dalyvauti bei daryti įtaką vystant Sąjungos teisę (5);
(13)
nuo 1979 m., kai buvo surengti pirmieji tiesioginiai rinkimai, Europos Parlamentas tiesiogiai siejo piliečius ir Sąjungą. Europos Parlamentas ir jo nariai atlieka itin svarbų vaidmenį informuodami apie Sąjungos pilietybės suteikiamas teises ir privilegijas, teikdami pirmenybę Sąjungos piliečiams rūpimiems klausimams formuojant politiką ir skatindami Sąjungos piliečius aktyviai dalyvauti. Skatinti informuotumą apie Sąjungos piliečių teises, lyčių lygybę, moterų ir vyrų dalyvavimą demokratiniame Sąjungos gyvenime, įskaitant jų rinkimų teises (teises balsuoti ir kelti savo kandidatūrą) valstybėje narėje, kurioje jie gyvena, taip pat apie Europos Parlamento galių apimtį teisėkūros proceso metu yra svarbu ir atsižvelgiant į tai, jog 2014 m. vyks Europos Parlamento rinkimai. Tokių informuotumo skatinimo veiksmų poveikis turėtų būti stiprinamas kruopščiai koordinuojant susijusius veiksmus, kuriuos įgyvendina Sąjungos institucijos, ypač - Europos Parlamentas, Europos politinės partijos ir fondai bei šiems rinkimams besiruošiančios valstybės narės, ir išnaudojant šių veiksmų tarpusavio sąveiką;
(14)
be to, Sąjungos piliečiai, svarstantys, ar pasinaudoti savo teise laisvai judėti ir apsigyventi, turėtų būti informuoti apie savo teises įgyti ar išsaugoti socialinę apsaugą, įskaitant su sveikatos priežiūra kitose valstybėse susijusias teises, užtikrinamas Sąjungos nuostatomis dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo. Tomis nuostatomis užtikrinama, kad jie nepraras savo teisių į socialinę apsaugą, jei nuspręs persikelti į kitą Sąjungos šalį. Jie taip pat turėtų būti informuoti apie jų išsilavinimo, akademinės ir profesinės kvalifikacijos pripažinimą ir apie socialinius ir pilietinius gebėjimus, kurie yra Europos bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų sistemos dalis (6) ir kurie gali padėti jiems visapusiškai dalyvauti pilietiniame gyvenime ir naudotis visomis Sąjungos teisės jiems suteikiamomis teisėmis;
(15)
Sąjungos piliečiai taip pat turėtų būti geriau informuojami apie savo, kaip keleivių, keliaujančių bet kokiu transportu Sąjungoje, teises ir apie savo, kaip vartotojų, teises kitose valstybėse narėse. Jei Sąjungos piliečiai bus įsitikinę, kad jų, kaip vartotojų, teisės tinkamai apsaugotos, jie galės prisidėti prie Sąjungos prekių ir paslaugų rinkos vystymo ir taip piliečių naudai bus veiksmingiau išnaudotas jos visapusiškas potencialas. Panašiai piliečiai turėtų būti geriau informuojami apie bendros gaminių saugos ir rinkos priežiūros taisykles, kad žinotų, kaip jų sveikata ir jų teisės saugomos Sąjungos lygmeniu, visų pirma grėsmės ar rizikos, kurių pavieniai asmenys pašalinti nepajėgūs, atveju. Be to, svarbu didinti Sąjungos piliečių informuotumą apie jų teises į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas ir apie papildomąsias priemones, pvz., e. sveikatos ir telemedicinos priemones, kad jie galėtų visapusiškai pasinaudoti saugia ir kokybiška sveikatos priežiūra kitose valstybėse narėse;
(16)
šiuo sprendimu siekiama taip prisidėti prie strategijos „Europa 2020“ tikslų įgyvendinimo, kad laisvo asmenų judėjimo ir darbuotojų judumo skatinimas būtų svarbi priemonė, kurią taikant būtų sprendžiamos demografinių pokyčių poveikio darbo rinkai pasekmės ir didinamos žmonių įsidarbinimo galimybės ir Europos įmonių konkurencingumas. Šiuo sprendimu taip pat siekiama ilgalaikio tikslo - remti mokslinius tyrimus ir inovacijas Sąjungoje, atsižvelgiant į kai kuriose valstybėse narėse šiuo metu pastebimus nerimą keliančius aukštus nedarbo rodiklius;
(17)
pagal Europos piliečių metų programą rengiant pažintines, švietimo ir informuotumo didinimo kampanijas taip pat turėtų būti atsižvelgta į konkrečių tikslinių grupių ir pažeidžiamų grupių poreikius. Informacija turėtų būti nemokama ir prieinama visomis oficialiosiomis Sąjungos kalbomis. Ji turėtų būti pateikta suprantamai ir bendradarbiaujant su vietos, regioninėmis ir nacionalinėmis valdžios institucijomis, taip pat su žiniasklaida, pilietinės visuomenės atstovais ir nevyriausybinėmis organizacijomis. Visi šie įvairūs suinteresuotieji subjektai galėtų svarstyti tokias iniciatyvas, kaip rašinių konkursai, taip pat veiksmų planų ir gairių rengimas, interneto forumai ir kampanijos mokyklose bei universitetuose;
(18)
aktyvus Sąjungos piliečių ir jiems atstovaujančių asociacijų vaidmuo ypač svarbus Sąjungos veikimui. ES sutarties 10 ir 11 straipsniuose pabrėžiama dalyvaujamosios demokratijos svarba visais jos aspektais, taip pat vaidmuo, kurį atlieka piliečiai ir jiems atstovaujančios asociacijos, skelbdami savo nuomones dėl Sąjungos veiksmų visose srityse ir viešai jomis keisdamiesi. Sąjungos institucijos turėtų skatinti aktyvų demokratinį dalyvavimą sprendimų priėmimo procese palaikydamos atvirą, skaidrų ir reguliarų dialogą su pilietine visuomene, kad būtų užtikrintas Sąjungos veiksmų nuoseklumas ir skaidrumas. Aktyvus Sąjungos piliečių dalyvavimas taip pat turėtų būti skatinamas užtikrinant prieigą prie dokumentų ir informacijos, gerą valdymą ir gerą administravimą;
(19)
svarbų vaidmenį informuojant piliečius, ypač jaunimą, apie Sąjungos pilietybės sampratą ir su ja susijusias teises atlieka švietimo politika. Ji taip pat gali padėti skatinti daugiakalbystę, studentų, mokytojų, profesinį mokymą pasirinkusių asmenų ir jų dėstytojų judumą bei puoselėti socialinę ir pilietinę kompetenciją, kaip nustatyta pagal Europos bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų sistemą, - taip jie gali pasirengti visapusiškai dalyvauti pilietiniame gyvenime ir įvairiapusiškai naudotis savo teisėmis, numatytomis pagal Sąjungos teisę. Turėtų būti įmanoma įgyvendinti konkrečius veiksmus, skirtus didinti informuotumą apie galimybes užsiimti savanoriška veikla, studijuoti užsienyje, atlikti stažuotę kitoje valstybėje narėje ar dalyvauti Sąjungos švietimo srities mainų programose;
(20)
dėmesys Europos piliečių metams bus skiriamas Komisijos 2013 m. ES pilietybės ataskaitoje, kurioje bus detaliai apibrėžta pažanga, padaryta nuo jos 2010 m. ES pilietybės ataskaitos parengimo, ir pasiūlyti tolesni veiksmai nuolatinėms kliūtims, dėl kurių Sąjungos piliečiai negali naudotis savo teisėmis, šalinti. Taryba, remdamasi ta ataskaita, gali patvirtinti nuostatas, skirtas su Sąjungos pilietybe susijusioms teisėms stiprinti ar papildyti;
(21)
Sąjungos piliečiai taip pat turėtų būti informuoti apie daugiakalbę interneto svetainę „Jūsų Europa“ - vieno langelio principu veikiantį informacijos punktą, kuriame galima sužinoti apie piliečių ir verslo įmonių teises Sąjungoje;
(22)
informacijos centrai „Europe Direct“, kaip vietos grandis, jungianti Sąjungą ir jos piliečius, turėtų būti artimi Europos Parlamento partneriai rengiant informuotumo didinimo kampanijas, skatinant vietos ir regionines diskusijas Sąjungos klausimais, perduodant ir platinant visuomenei informacinę medžiagą ir suteikiant galimybę siųsti atsiliepimus Sąjungos institucijoms;
(23)
visos iniciatyvos, kurių imtasi Europos piliečių metų programos tikslu ar jos kontekste, turėtų būti nukreiptos skatinti Sąjungos piliečių, Sąjungos institucijų ir valstybių narių savitarpio supratimą. Tai aprėpia išsamesnį Sąjungos, nacionalinio, regioninio arba vietos lygmens valdžios institucijų darbuotojų informavimą apie piliečių teises;
(24)
vadovaujamą vaidmenį švietimo ir kultūros srityje nuo pat jos įkūrimo 1949 m. atliko Europos Taryba, populiarindama ir kurdama Europos kultūros tinklus, taip pat palaikydama kultūrų dialogą ir skatindama kalbų įvairovę. Todėl Sąjunga, atsižvelgdama į Europos piliečių metų paskelbimą, turėtų vystyti sąveiką su Europos Tarybos darbu šioje srityje;
(25)
pirminė atsakomybė didinant piliečių informuotumą apie jų, kaip Sąjungos piliečių, teises tenka valstybėms narėms. Tai apima informacijos apie Sąjungą teikimą ir tikslinį ataskaitų apie visus Sąjungos institucijų veiksmus teikimą. Sąjungos lygmens veikla papildo nacionalinio, regioninio ar vietos lygmens veiksmus, kaip pabrėžta 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos pasirašytoje politinėje deklaracijoje „Europos komunikacinė partnerystė“ (7). Sąjungos institucijos ir valstybės narės turėtų stiprinti bendradarbiavimą su žiniasklaida ir įsipareigoti teikti jai aukštos kokybės informaciją apie Sąjungą;
(26)
siekiant optimalaus veiksmų, numatytų per Europos piliečių metus, veiksmingumo ir naudingumo, svarbu, kad 2012 m. būtų įgyvendinti tam tikri parengiamieji veiksmai, vadovaujantis 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento (8) (Finansinis reglamentas) 49 straipsnio 6 dalimi;
(27)
reikėtų imtis atitinkamų priemonių siekiant užkirsti kelią pažeidimams ir sukčiavimui ir būtinų veiksmų siekiant atgauti prarastas, nepagrįstai išmokėtas ar netinkamai panaudotas lėšas, vadovaujantis 1995 m. gruodžio 18 d. Tarybos reglamentu (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 dėl Europos Bendrijų finansinių interesų apsaugos (9), 1996 m. lapkričio 11 d. Tarybos reglamentu (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 dėl Komisijos atliekamų patikrinimų ir inspektavimų vietoje siekiant apsaugoti Europos Bendrijų finansinius interesus nuo sukčiavimo ir kitų pažeidimų (10) ir 1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1073/1999 dėl Europos kovos su sukčiavimu tarnybos (OLAF) atliekamų tyrimų (11);
(28)
bet kokią veiklą, išskyrus tą, kuri finansuojama iš Europos piliečių metų programos biudžeto, Sąjunga gali finansuoti pagal dabartines Sąjungos programas ar iš struktūrinių fondų, visų pirma pagal 2007-2013 m. programą „Europa piliečiams“ ir specialią 2007-2013 m. programą „Pagrindinės teisės ir pilietybė“, sudarančią dalį bendrosios programos „Pagrindinės teisės ir teisingumas“, pagal Mokymosi visą gyvenimą programą, įskaitant Erasmus programą, iniciatyvą „Judus jaunimas“ ir programą MEDIA;
(29)
turėtų būti parengtas išsamus priemonių, taikytų Europos piliečių metų tikslu, vertinimas, kuris pasitarnautų Europos metams ateityje. Į tokią ataskaitą turėtų būti įtrauktos idėjos ir geriausia praktika, kuriomis būtų galima pasinaudoti imantis veiksmų ateityje ir kurios būtų susijusios su veiksmingiausiais būdais sudominti ir įtraukti piliečius, jei įmanoma, remiantis palygintinais kiekybiniais duomenimis, gautais per Europos piliečių metus;
(30)
kadangi Europos piliečių metų tikslų, t. y. didinti informuotumą ir žinias apie teises ir pareigas, susijusias su Sąjungos pilietybe, kad piliečiams būtų sudaryta galimybė visapusiškai pasinaudoti teise laisvai judėti ir apsigyventi valstybių narių teritorijoje, ir, atsižvelgiant į tai, taip pat skatinti Sąjungos piliečius naudotis kitomis su Sąjungos pilietybe susijusiomis teisėms, valstybės narės negali deramai pasiekti dėl daugiašalių partnerysčių, tarptautinių informacijos mainų, informuotumo Sąjungos mastu didinimo ir gerosios praktikos pavyzdžių sklaidos poreikio ir kadangi dėl Europos piliečių metų masto tų tikslų būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, šiuo sprendimu neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Dalykas
2013 m. skelbiami Europos piliečių metais.
2 straipsnis
Tikslai
1. Bendrasis Europos piliečių metų tikslas - didinti informuotumą ir žinias apie su Sąjungos pilietybe susijusias teises ir pareigas, kad piliečiams būtų sudaryta galimybė visapusiškai pasinaudoti teise laisvai judėti ir apsigyventi bet kurios valstybės narės teritorijoje. Todėl Europos piliečių metais Sąjungos piliečiai taip pat skatinami naudotis kitomis su Sąjungos pilietybe susijusiomis teisėms.
2. Remiantis 1 dalimi, konkretūs Europos piliečių metų tikslai yra:
a)
didinti Sąjungos piliečių informuotumą apie jų teisę laisvai judėti ir apsigyventi kitoje Sąjungos šalyje ir, atsižvelgiant į tai, apie visas kitas užtikrinamas Sąjungos piliečių teises jų nediskriminuojant, įskaitant teisę balsuoti per vietos ir Europos Parlamento rinkimus bet kurioje valstybėje narėje, kurioje jie gyvena;
b)
didinti Sąjungos piliečių, įskaitant jaunimą, informuotumą apie tai, kaip jie galėtų apčiuopiamai pasinaudoti Sąjungos teisėmis, taip pat apie esamas politiką ir programas, skirtas naudojimuisi tomis teisėmis paremti;
c)
skatinti diskusijas apie teisės laisvai judėti ir apsigyventi, kaip neatskiriamo Sąjungos pilietybės aspekto, poveikį ir potencialą siekiant skatinti ir sutvirtinti aktyvų pilietinį ir demokratinį Sąjungos piliečių dalyvavimą, ypač pilietiniuose forumuose Sąjungos politikos ir Europos Parlamento rinkimų klausimais, ir taip stiprinti visuomenės sanglaudą, kultūros įvairovę, solidarumą, moterų ir vyrų lygybę, abišalę pagarbą ir bendros Europos tapatybės pojūtį tarp Sąjungos piliečių remiantis esminėmis Sąjungos vertybėmis, įtrauktomis į ES sutartį ir SESV bei į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją.
3 straipsnis
Susijusios iniciatyvos
1. Priemonės, kurių reikia imtis siekiant 2 straipsnyje išdėstytų tikslų, gali apimti toliau nurodytas Sąjungos, nacionalinio, regioninio ar vietos lygmens iniciatyvas:
a)
inicijuoti informavimą, įvykių nušvietimą žiniasklaidoje, švietimo ir informuotumo didinimo kampanijas, skirtas tiek plačiajai visuomenei, tiek konkrečioms tikslinėms grupėms;
b)
Sąjungos, nacionalinėms, regioninėms ir vietos valdžios institucijoms bei kitoms viešosioms ir pilietinės visuomenės organizacijoms keistis informacija ir dalytis patirtimi bei gerąja praktika;
c)
rengti konferencijas, klausymus - taip pat ir internetu - ir kitus renginius, kuriais skatinamos diskusijos ir didinamas informuotumas apie teisės laisvai judėti ir apsigyventi reikšmę ir naudą ir apie Sąjungos pilietybės sampratą bei su ja susijusias teises apskritai;
d)
naudotis dabartinėmis daugiakalbėmis dalyvavimo priemonėmis, kuriomis skatinamas aktyvus pilietinės visuomenės organizacijų ir piliečių dalyvavimas su Europos piliečių metais susijusioje veikloje, įskaitant tokias tiesioginės demokratijos priemones, kaip piliečių iniciatyva ir viešos konsultacijos;
e)
stiprinti ir populiarinti šiuo metu taikomas piliečiams informuoti skirtas priemones, įskaitant šiuolaikines informacinių ir ryšių technologijų priemones, pavyzdžiui, daugiakalbius informacijos centrus „Europe Direct“ ir interneto svetainę „Jūsų Europa“, kurie yra svarbūs vieno langelio principu veikiančios informacijos sistemos, susijusios su Sąjungos piliečių teisėmis, elementai;
f)
stiprinti ir populiarinti problemų sprendimo priemones, pavyzdžiui, tinklą SOLVIT, siekiant, kad Sąjungos piliečiai galėtų geriau naudotis savo teisėmis ir jas ginti pagal Sąjungos teisę;
g)
teikti informaciją Sąjungos piliečiams apie Europos Parlamento Peticijų komitetą ir Europos ombudsmeną, kad Sąjungos piliečiai galėtų geriau pasinaudoti Sąjungos teisės numatytomis galimybėmis ir ginti savo teises vadovaudamiesi Sąjungos teise ir
h)
remti ES pilietybės ataskaitą, kuri turi būti grindžiama išsamiomis diskusijomis ir aktyviu piliečių ir suinteresuotųjų subjektų dalyvavimu ir kurioje turi būti įvardytos tolimesnės kliūtys, trukdančios Sąjungos piliečiams visapusiškai naudotis Sąjungos piliečio teisėmis, ir skatinama imtis tinkamų strategijų toms kliūtims šalinti.
2. 1 dalyje nurodytos iniciatyvos išsamiau aprašytos priede.
3. Komisija ir valstybės narės gali nustatyti kitą veiklą, kuri galėtų padėti siekti 2 straipsnyje nustatytų Europos piliečių metų tikslų ir leistų naudoti Europos piliečių metų pavadinimą propaguojant šią veiklą tiek, kiek tai naudinga tiems tikslams pasiekti.
4. Imantis iniciatyvų, organizuojamų pagal Europos piliečių metų programą, turi būti atsižvelgta į būtinybę įvardyti kliūtis, trukdančias Sąjungos piliečiams naudotis savo teisėmis, ir skatinti tinkamus būdus ir strategijas toms kliūtims šalinti, taip pat skatinti tarpkultūrinį diskriminacijos suvokimą ir kovą su ja. Todėl turi būti siekiama užtikrinti tų iniciatyvų ir esamų priemonių ir programų sąveiką pagrindinių teisių, piliečių teisių, užimtumo ir socialinių reikalų, švietimo ir kultūros srityse.
4 straipsnis
Koordinavimas ir įgyvendinimas Sąjungos lygmeniu
1. Komisija glaudžiai bendradarbiauja su valstybėmis narėmis, Europos Parlamentu, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetu ir Regionų komitetu, taip pat su vietos ir regioninėmis valdžios institucijomis bei su organizacijomis ir asociacijomis, atstovaujančiomis vietos ir regioniniams interesams.
2. Komisija rengia pilietybės ir piliečių teisių apsaugos ar švietimo ir kultūros skatinimo srityse veikiančių Europos arba pilietinės visuomenės organizacijų ar įstaigų ir kitų suinteresuotųjų subjektų atstovų posėdžius, kad jai būtų teikiama parama įgyvendinant Europos piliečių metų programą Sąjungos lygmeniu.
3. Komisija, vertindama laimėjimus, tikrindama nuolatines spragas ir prireikus teikdama statistikos duomenis, tuo būdu užtikrindama veiksmingą Europos metų tikslų įgyvendinimą, stengiasi išnaudoti galimą skirtingų teminių Europos metų sąveiką.
4. Komisija įgyvendina šį sprendimą Sąjungos lygmeniu.
5 straipsnis
Finansinės nuostatos
1. Norint įgyvendinti Sąjungos lygmens priemones, nurodytas priedo A dalyje, pasirašoma viešųjų pirkimų sutartis arba joms iš bendrojo Sąjungos biudžeto skiriamos dotacijos.
2. Sąjungos lygmens priemonių, nurodytų priedo B dalyje, įgyvendinimui gali būti skiriamos subsidijos iš bendrojo Sąjungos biudžeto.
6 straipsnis
Tarptautinis bendradarbiavimas
Siekdama įgyvendinti Europos piliečių metų tikslus, Komisija gali bendradarbiauti su atitinkamomis tarptautinėmis organizacijomis, ypač su Europos Taryba.
7 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija užtikrina, kad, įgyvendinant pagal šį sprendimą finansuojamus veiksmus, Sąjungos finansiniai interesai būtų apsaugoti taikant sukčiavimo, korupcijos ir bet kokios kitos neteisėtos veiklos prevencijos priemones, vykdant veiksmingus patikrinimus ir išieškant nepagrįstai išmokėtas sumas, o nustačius pažeidimus - taikant veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas. Komisija, remdamasi šiuo sprendimu, gali atlikti in situ patikrinimus pagal Reglamentą (Euratomas, EB) Nr. 2185/96. Prireikus Europos kovos su sukčiavimu tarnyba atlieka tyrimus pagal Reglamentą (EB) Nr. 1073/1999.
2. Pagal šį sprendimą finansuojamiems Sąjungos veiksmams taikomas Reglamento (EB, Euratomas) Nr. 2988/95 1 straipsnio 2 dalyje nurodytas „pažeidimo“ terminas, reiškiantis bet kurį Sąjungos teisės aktų nuostatų pažeidimą arba bet kokį sutartinio įsipareigojimo neįvykdymą, susijusį su ekonominės veiklos vykdytojo veiksmais arba neveikimu, dėl kurio nepagrįstomis išlaidomis yra arba gali būti padaryta žala Sąjungos bendrajam biudžetui.
3. Nustačiusi pažeidimus, visų pirma šio sprendimo nuostatų ar konkretaus sprendimo arba sutarties, kuriais skiriama atitinkama finansinė parama, pažeidimus, arba paaiškėjus, kad be jos sutikimo buvo padaryti svarbūs veiksmų pakeitimai, neatitinkantys tų veiksmų pobūdžio ar jų įgyvendinimo sąlygų, Komisija sumažina, sustabdo arba susigrąžina tam veiksmui įgyvendinti skirtą finansinę pagalbą.
4. Jei nesilaikoma terminų arba jei tik dalį skirtos finansinės paramos sumos galima pateisinti įgyvendinant veiklą pasiekta pažanga, Komisija reikalauja, kad paramos gavėjas per nustatytą laiką pateiktų savo pastabas. Jei naudos gavėjas nepateikia patenkinamo paaiškinimo, Komisija gali atšaukti likusią finansinę paramą ir pareikalauti grąžinti jau išmokėtas sumas.
5. Visos nepagrįstai išmokėtos sumos grąžinamos Komisijai. Laiku negrąžinus išmokų, skaičiuojami delspinigiai pagal Finansinio reglamento sąlygas.
8 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
Ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 31 d. Komisija pateikia šiame sprendime numatytų iniciatyvų įgyvendinimo, rezultatų ir bendro vertinimo ataskaitą Europos Parlamentui, Tarybai, Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui bei Regionų komitetui. Ta ataskaita grindžiama Sąjungos ateities politika, priemonės ir veiksmai šioje srityje. Atsižvelgiant į patirtį, įgytą per Europos piliečių metus, toje ataskaitoje taip pat pateikiamos idėjos ir geriausia praktika, susijusios su tuo, kaip geriau informuoti piliečius apie jų teises net ir pasibaigus Europos piliečių metams.
9 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis sprendimas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
10 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Strasbūre 2012 m. lapkričio 21 d.