PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 19. března 2014,
kterým se stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro rybolov populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a pro rybolov populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře
(oznámeno pod číslem C(2014) 1717)
(2014/156/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (1), a zejména na článek 95 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1224/2009 se vztahuje na veškeré činnosti provozované v rámci společné rybářské politiky na území členských států nebo ve vodách Unie nebo rybářskými plavidly Unie nebo, aniž je dotčena prvořadá odpovědnost členského státu vlajky, státními příslušníky členských států, a zejména stanoví, že členské státy zajistí, aby kontrola, inspekce a vynucování probíhaly bez diskriminace jakýchkoli odvětví, plavidel nebo osob a na základě řízení rizik.
(2)
Nařízení Rady (ES) č. 302/2009 (2) stanoví obecná pravidla, podle nichž Unie uplatňuje víceletý plán obnovy populace tuňáka obecného (Thunnus thynnus), který doporučila Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT).
(3)
Nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 (3) stanoví pravidla týkající se technických opatření, plánů řízení a zvláštních opatření pro vysoce stěhovavé druhy pro účely zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
(4)
Na 37. výročním zasedání v květnu 2013 Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM) schválila doporučení GFCM 37/2013/1 (4) k víceletému plánu řízení pro rybolov malých pelagických populací v zeměpisné podoblasti GFCM 17 (severní oblast Jaderského moře) a přechodným opatřením pro zachování zdrojů při rybolovu malých pelagických populací v zeměpisné podoblasti 18 (jižní oblast Jaderského moře).
(5)
Na výročním zasedání v roce 2011 přijala komise ICCAT doporučení [11-03] (5) k opatřením pro řízení mečouna obecného ve Středozemním moři. Ustanovení doporučení schválená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu jsou pro členské státy závazná, a tudíž relevantní pro toto rozhodnutí, které se zabývá způsobem, jakým mají členské státy plánovat, časově rozvrhnout a provést kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci oblasti působnosti SRP.
(6)
Článek 95 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že Komise může ve shodě s dotčenými členskými státy stanovit, na které oblasti rybolovu se má zvláštní kontrolní a inspekční program vztahovat. Tento zvláštní kontrolní a inspekční program musí obsahovat cíle, priority a postupy, jakož i standardy inspekčních činností, které se stanoví na základě řízení rizik a po provedení analýzy dosažených výsledků jsou pravidelně revidovány. Dotčené členské státy jsou povinny přijmout nezbytná opatření s cílem zajistit provádění stanoveného kontrolního a inspekčního programu, zejména pokud jde o požadované lidské a materiální zdroje i období a oblasti, v nichž mají být tyto zdroje využity.
(7)
Ustanovení čl. 95 odst. 2 nařízení (ES) č. 1224/2009 stanoví, že zvláštní kontrolní a inspekční program uvádí standardy inspekční činnosti, které mají být stanoveny na základě řízení rizik. Za tímto účelem je vhodné stanovit pro činnosti v oblasti kontroly, inspekce a ověřování společná kritéria posouzení a řízení rizik, aby bylo možno provést včas analýzy rizik a celkové posouzení příslušných informací o kontrolách a inspekcích. Cílem společných kritérií je zajistit ve všech členských státech harmonizovaný přístup k inspekcím a ověřování a rovné podmínky pro všechny provozovatele.
(8)
Zvláštní kontrolní a inspekční program by měl být stanoven pro období od 16. března 2014 do 15. března 2018 a měl by se provádět v Chorvatsku, na Kypru, ve Francii, Řecku, Itálii, na Maltě, v Portugalsku, ve Slovinsku a Španělsku.
(9)
Ustanovení čl. 98 odst. 1 a 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 404/2011 (6) stanoví, že aniž jsou dotčena ustanovení obsažená ve víceletých plánech, musejí příslušné orgány členských států přijmout přístup založený na posouzení míry rizika pro výběr cílů inspekce, a to s využitím všech dostupných informací, a podle strategie kontroly a vymáhání práva založené na posouzení míry rizika provádět nezbytné inspekční činnosti objektivním způsobem, tak aby se zabránilo uchovávání na palubě, překládce, vykládce, zpracování, přepravě, skladování, uvádění na trh a prodeji produktů rybolovu pocházejících z činností, které nejsou v souladu s pravidly SRP.
(10)
Evropská agentura pro kontrolu rybolovu, zřízená nařízením Rady (ES) č. 768/2005 (7), (dále jen „EFCA“) koordinuje provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu prostřednictvím plánu společného nasazení, který naplňuje cíle, priority, postupy a standardy pro inspekční činnosti určené zvláštním kontrolním a inspekčním programem, a určuje kontrolní a inspekční prostředky, které by každý dotčený členský stát mohl vyčlenit. Proto by se měly upřesnit vztahy mezi postupy stanovenými zvláštním kontrolním a inspekčním programem a postupy stanovenými v plánu společného nasazení.
(11)
V zájmu harmonizace kontrolních a inspekčních postupů u rybolovných činností zaměřených na populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a populace sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře a v zájmu zajištění úspěchu víceletých plánů pro tyto populace a příslušné rybolovné oblasti je vhodné, aby byla vypracována společná pravidla pro kontrolní a inspekční činnosti, které mají provádět příslušné orgány dotčených členských států, včetně vzájemného přístupu k příslušným údajům. Za tímto účelem by cílové standardy a cíle měly stanovit intenzitu a priority kontrolních a inspekčních činností.
(12)
Společné inspekční a dohledové činnosti by měly dotčené členské státy případně provádět v souladu s plány společného nasazení vypracovanými agenturou EFCA, aby se tak zvýšila jednotnost kontrolních, inspekčních a dohledových postupů a aby se přispělo k rozvoji koordinace činností v oblasti kontroly, inspekce a sledování mezi příslušnými orgány těchto členských států.
(13)
Výsledky získané prováděním zvláštního kontrolního a inspekčního programu by se měly hodnotit prostřednictvím ročních hodnotících zpráv, které každý dotčený členský stát předá Komisi a agentuře EFCA.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím byla zavedena ve shodě s dotčenými členskými státy. Toto rozhodnutí by proto mělo být určeno těmto členských státům.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rybolov a akvakulturu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a definice
Toto rozhodnutí stanoví zvláštní kontrolní a inspekční program pro rybolov populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři, mečouna obecného ve Středozemním moři a pro rybolov populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře.
Na východní Atlantik, Středozemní moře, severní oblast Jaderského moře se dále odkazuje jako na „dotčené oblasti“.
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„Severní oblastí Jaderského moře“ se rozumí oblast definovaná v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 (8).
b)
„Středozemním mořem“ se rozumí podoblasti 37.1, 37.2 a 37.3 Organizace pro výživu a zemědělství (FAO).
c)
„Východním Atlantikem“ se rozumí oblasti VII, VIII, IX a X Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) definované v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 218/2009 (9) a divize 34.1.2 FAO.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program se zejména vztahuje na tyto činnosti:
a)
rybolovné činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1224/2009 v dotčených oblastech;
b)
činnosti spojené s rybolovem, včetně chovu, vážení, zpracování, uvádění na trh, přepravy a uskladnění produktů rybolovu;
c)
sportovní a rekreační rybolov;
d)
dovoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 11 nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 (10);
e)
vývoz ve smyslu definice uvedené v čl. 2 odst. 13 nařízení (ES) č. 1005/2008.
2. Zvláštní kontrolní a inspekční program se použije do 15. března 2018.
3. Zvláštní kontrolní a inspekční program provádí Chorvatsko, Kypr, Francie, Řecko, Itálie, Malta, Portugalsko, Slovinsko a Španělsko (dále jen „dotčené členské státy“).
KAPITOLA II
CÍLE, PRIORITY, POSTUPY A STANDARDY
Článek 3
Cíle
1. Zvláštní kontrolní a inspekční program zajišťuje jednotné a účinné provádění opatření pro zachování zdrojů a kontrolních opatření, která se vztahují na populace uvedené v článku 1.
2. Kontrolní a inspekční činnosti prováděné v rámci zvláštního kontrolního a inspekčního programu se zejména zaměřují na zajištění dodržování těchto ustanovení:
a)
řízení rybolovných práv a jakékoli související zvláštní podmínky, včetně sledování čerpání kvót, režimu intenzity rybolovu a technických opatření v dotčených oblastech;
b)
oznamovací povinnosti týkající se rybolovných činností, zejména pokud jde o spolehlivost zaznamenaných a oznámených informací;
c)
povinnost vykládky všech úlovků populací a oblasti, jichž se týká toto rozhodnutí, na něž se vztahuje povinnost vykládky v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (11);
d)
zvláštní ustanovení schválená regionálními organizacemi pro řízení rybolovu týkající se populací a oblastí, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
Článek 4
Priority
1. Dotčené členské státy provádějí kontrolní a inspekční činnosti týkající se rybolovných činností prováděných rybářskými plavidly a činností spojených s rybolovem prováděných jinými provozovateli na základě strategie řízení rizik v souladu s čl. 4 odst. 18 nařízení (ES) č. 1224/2009 a článkem 98 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011.
2. Kontrola a inspekce se u každé populace uvedené v článku 1 vztahuje na každé rybářské plavidlo, skupinu rybářských plavidel, kategorii lovného zařízení, provozovatele nebo činnost související s rybolovem v souladu s úrovní priority podle odstavce 3.
3. Každý dotčený členský stát přidělí úroveň priority na základě výsledků posouzení rizik provedeného v souladu s postupy stanovenými v článku 5.
Článek 5
Postupy posouzení rizik
1. Dotčené členské státy posuzují rizika s ohledem na dotčené populace a dotčenou oblast / dotčené oblasti na základě tabulky uvedené v příloze I.
2. V posouzení rizik prováděném každým dotčeným členským státem se na základě zkušeností z minulosti a za využití všech dostupných a relevantních informací zváží, s jakou pravděpodobností by mohlo dojít k nedodržení předpisů, a možný důsledek/možné důsledky, pokud by k tomu došlo. Spojením těchto prvků odhadne každý dotčený členský stát úroveň rizika („velmi nízká“, „nízká“, „střední“, „vysoká“ nebo „velmi vysoká“) pro každou kategorii inspekce uvedenou v čl. 4 odst. 2.
3. V případě, že v oblasti/oblastech uvedené/uvedených v článku 1 provozuje činnost rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu, který není dotčeným členským státem, nebo rybářské plavidlo třetí země, přiřadí se mu úroveň rizika v souladu s odstavcem 3. V případě, že chybějí informace a orgány jeho státu vlajky neposkytnou v rámci článku 9 výsledky vlastního posouzení rizika provedeného podle čl. 4 odst. 2 a odstavce 3 tohoto článku, které stanoví odlišnou úroveň rizika, považuje se za rybářské plavidlo s „velmi vysokou“ úrovní rizika.
Článek 6
Strategie řízení rizik
1. Na základě svého posouzení rizik vymezí každý dotčený členský stát strategii řízení rizik zaměřenou na to, aby se zajistilo dodržování předpisů. Tato strategie zahrnuje určení, popis a rozdělení vhodných nákladově efektivních kontrolních nástrojů a inspekčních prostředků podle povahy a odhadované míry každého rizika a dosažení cílových standardů.
2. Strategie řízení rizik uvedená v odstavci 1 se na regionální úrovni koordinuje prostřednictvím plánu společného nasazení podle čl. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 768/2005.
Článek 7
Vztah k postupům plánů společného nasazení
1. V rámci plánu společného nasazení případně každý dotčený členský stát sdělí agentuře EFCA výsledky svého posouzení rizik provedeného v souladu s čl. 5 odst. 3, a zejména seznam odhadovaných úrovní rizika s odpovídajícími cíli inspekcí.
2. Seznam úrovní rizika a cílů uvedený v odstavci 1 se případně aktualizuje s využitím informací získaných během společných inspekčních a dohledových činností. Po dokončení každé aktualizace se neprodleně informuje EFCA.
3. EFCA použije informace získané od dotčených členských států ke koordinaci strategie řízení rizik na regionální úrovni v souladu s čl. 6 odst. 2.
Článek 8
Cílové standardy
1. Aniž jsou dotčeny cílové standardy vymezené v příloze I nařízení (ES) č. 1224/2009 a v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1005/2008, cílové standardy pro rybářská plavidla, pasti nebo jiné provozovatele s „vysokou“ a „velmi vysokou“ úrovní rizika jsou uvedeny v příloze II.
2. U některých druhů, na něž se vztahuje toto rozhodnutí, jsou v příloze II uvedeny pro všechny úrovně rizika cíle v oblasti kontroly.
3. Cílové standardy pro rybářská plavidla, pasti nebo jiné provozovatele s „velmi nízkou“, „nízkou“ a „střední“ úrovní rizika určují dotčené členské státy prostřednictvím národních kontrolních akčních programů uvedených v článku 46 nařízení (ES) č. 1224/2009 a vnitrostátních opatření uvedených v čl. 95 odst. 4 uvedeného nařízení.
4. Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy případně použít odlišné cílové standardy, vyjádřené jako vyšší úroveň dodržování předpisů, pokud:
a)
podrobná analýza rybolovných činností nebo činností spojených s rybolovem a otázky spojené s prosazováním předpisů odůvodňují potřebu stanovit cílové standardy v podobě vyšší úrovně dodržování předpisů;
b)
standardy vyjádřené jako vyšší úrovně dodržování předpisů jsou oznámeny Komisi, která vůči nim do 90 dnů nevznese námitky, nejsou diskriminační a nenarušují cíle, priority a postupy založené na posouzení rizika vymezeném zvláštním kontrolním a inspekčním programem.
5. Všechny cílové standardy a cíle se každoročně posuzují na základě hodnotících zpráv uvedených v čl. 13 odst. 1 a případně se odpovídajícím způsobem revidují v rámci hodnocení uvedeného v čl. 13 odst. 4.
6. Cílové standardy uvedené v tomto článku případně provádí plán společného nasazení.
KAPITOLA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 9
Spolupráce mezi členskými státy a se třetími zeměmi
1. Dotčené členské státy spolu navzájem při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracují.
2. S dotčenými členskými státy případně spolupracují všechny ostatní členské státy.
3. Členské státy mohou při provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí.
Článek 10
Společné inspekční a dohledové činnosti
1. Za účelem zvýšení efektivity a účinnosti svých vnitrostátních systémů kontroly rybolovu provádějí dotčené členské státy ve vodách spadajících pod jejich jurisdikci a případně na svém území společné inspekční a dohledové činnosti. Tyto činnosti se případně provádějí v rámci plánů společného nasazení uvedených v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 768/2005.
2. Pro účely společných inspekčních a dohledových činností každý dotčený členský stát:
a)
zajistí, aby byli úředníci z ostatních dotčených členských států přizváni k účasti na společných inspekčních a dohledových činnostech;
b)
stanoví společné provozní postupy pro využívání svých plavidel pro dohled;
c)
případně určí kontaktní místa uvedená v čl. 80 odst. 5 nařízení (ES) č. 1224/2009.
3. Společných inspekčních a dohledových činností se mohou účastnit úředníci a inspektoři Unie.
Článek 11
Výměna údajů
1. Pro účely provádění zvláštního kontrolního a inspekčního programu zajistí každý dotčený členský stát přímou elektronickou výměnu údajů uvedených v článku 111 nařízení (ES) č. 1224/2009 a příloze XII prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 s jinými dotčenými členskými státy a s agenturou EFCA.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 se vztahují k rybolovným činnostem a činnostem spojeným s rybolovem v oblasti/oblastech, na kterou/které se vztahuje zvláštní kontrolní a inspekční program.
Článek 12
Informace
1. Do plného provedení hlavy XII kapitoly III nařízení (ES) č. 1224/2009 a v souladu s formátem stanoveným v příloze III tohoto rozhodnutí sděluje každý dotčený členský stát Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou tyto informace:
a)
označení, datum a druh každé provedené kontroly nebo inspekce;
b)
označení každého rybářského plavidla (číslo v rejstříku loďstva Unie), pasti, vozidla nebo provozovatele (název společnosti), u nichž byla kontrola nebo inspekce provedena;
c)
případně druh lovného zařízení, u kterého byla inspekce provedena, a
d)
v případě, že bylo zjištěno jedno nebo více porušení předpisů:
i)
druh/druhy porušení předpisů,
ii)
současný stav následných opatření po porušení/porušeních předpisů (zejména, zda se případ vyšetřuje, probíhá řízení nebo je podáno odvolání) a
iii)
sankce uložená/uložené na základě porušení předpisů: výši pokut, hodnotu zabavených ryb nebo zařízení, body přidělené v souladu s čl. 126 odst. 1 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 nebo jiné druhy sankcí.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují pro každou kontrolu nebo inspekci a v každé zprávě se nadále uvádějí a aktualizují, dokud není přijato konečné opatření podle zákonů dotčeného členského státu. Pokud nebyla po zjištění závažného porušení předpisů přijata žádná opatření, uvede se vysvětlení.
3. V případě rybolovu populací tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři a mečouna obecného ve Středozemním moři se informace uvedené v odstavcích 1 a 2 zasílají Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou dne 15. září a aktualizují dne 31. ledna následujícího roku.
4. V případě rybolovu populací sardinky obecné a sardele obecné v severní oblasti Jaderského moře se informace uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku zasílají Komisi a agentuře EFCA elektronickou cestou dne 15. dubna a aktualizují dne 31. ledna následujícího roku.
Článek 13
Hodnocení
1. Každý dotčený členský stát zašle nejpozději do 31. března roku, který následuje po příslušném kalendářním roce, Komisi a agentuře EFCA hodnotící zprávu o účinnosti kontrolních a inspekčních činností provedených v rámci tohoto zvláštního kontrolního a inspekčního programu.
2. Hodnotící zpráva uvedená v odstavci 1 obsahuje alespoň informace uvedené v příloze IV. Dotčené členské státy mohou do svých hodnotících zpráv zařadit také jiné akce, jako např. školení nebo informační schůzky, jejichž smyslem je ovlivnit dodržování předpisů rybářskými plavidly, pastmi a jinými provozovateli.
3. Hodnotící zprávy uvedené v odstavci 1 zohledňuje EFCA ve svém každoročním hodnocení účinnosti plánů společného nasazení uvedeném v článku 14 nařízení (ES) č. 768/2005.
4. Komise svolá jedenkrát ročně zasedání Výboru pro rybolov a akvakulturu s cílem vyhodnotit na základě hodnotících zpráv uvedených v odstavci 1 vhodnost, přiměřenost a účinnost zvláštního kontrolního a inspekčního programu a jeho celkový dopad na dodržování předpisů rybářskými plavidly, pastmi a jinými provozovateli. Cílové standardy a cíle uvedené v příloze II mohou být podle toho přezkoumány.
Článek 14
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 19. března 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. kovo 19 d.
kuriuo nustatoma specialioji rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų bei Viduržemio jūros durklažuvių išteklių žvejybos ir šiaurinės Adrijos jūros dalies sardinių ir ančiuvių išteklių žvejybos kontrolės ir inspektavimo programa
(pranešta dokumentu Nr. C(2014) 1717)
(2014/156/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1224/2009, nustatantį Bendrijos kontrolės sistemą, kuria užtikrinamas bendrosios žuvininkystės politikos taisyklių laikymasis, iš dalies keičiantį reglamentus (EB) Nr. 847/96, (EB) Nr. 2371/2002, (EB) Nr. 811/2004, (EB) Nr. 768/2005, (EB) Nr. 2115/2005, (EB) Nr. 2166/2005, (EB) Nr. 388/2006, (EB) Nr. 509/2007, (EB) Nr. 676/2007, (EB) Nr. 1098/2007, (EB) Nr. 1300/2008, (EB) Nr. 1342/2008 ir panaikinantį reglamentus (EEB) Nr. 2847/93, (EB) Nr. 1627/94 ir (EB) Nr. 1966/2006 (1), ypač į jo 95 straipsnį,
kadangi:
(1)
Reglamentas (EB) Nr. 1224/2009 taikomas visai su BŽP susijusiai veiklai, kuri vykdoma valstybių narių teritorijoje arba Sąjungos vandenyse, arba kuri vykdoma Sąjungos žvejybos laivais, arba kurią, nepažeisdami vėliavos valstybės narės tiesioginės atsakomybės, vykdo valstybių narių nacionaliniai subjektai, ir juo visų pirma nustatoma, kad valstybės narės užtikrina, jog vykdant kontrolės, inspektavimo ir vykdymo užtikrinimo veiklą nebūtų diskriminuojami sektoriai, laivai ar asmenys ir būtų remiamasi rizikos valdymo principais;
(2)
Tarybos reglamente (EB) Nr. 302/2009 (2) nustatomos bendrosios taisyklės, pagal kurias Sąjunga taiko daugiametį Tarptautinės Atlanto tunų apsaugos komisijos (angl. santrumpa - ICCAT) rekomenduotą paprastųjų tunų (Thunnus thynnus) išteklių atkūrimo planą;
(3)
Tarybos reglamente (EB) Nr. 1967/2006 (3) gyvųjų vandens išteklių apsaugos, valdymo ir naudojimo tikslais nustatomos techninių priemonių, valdymo planų ir specialių su toli migruojančiomis rūšimis susijusių priemonių taisyklės;
(4)
2013 m. gegužės mėn. įvykusiame 37-ajame metiniame susirinkime Bendroji Viduržemio jūros žvejybos komisija (angl. santrumpa GFCM) patvirtino Rekomendaciją GFCM 37/2013/1 (4) dėl GFCM 17 geografinio parajonio (šiaurinė Adrijos jūros dalis) smulkiųjų pelaginių žuvų išteklių žvejybos daugiamečio valdymo plano ir dėl 18 geografinio parajonio (pietinė Adrijos jūros dalis) smulkiųjų pelaginių žuvų išteklių žvejybos pereinamojo laikotarpio apsaugos priemonių;
(5)
2011 m. metiniame susirinkime ICCAT priėmė Rekomendaciją [11-03] (5) dėl Viduržemio jūros durklažuvių valdymo priemonių. Regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų patvirtintų rekomendacijų nuostatos yra privalomos valstybėms narėms, todėl yra svarbios šiam sprendimui, kuriuo nustatoma, kaip valstybės narės turi planuoti pagal BŽP vykdomos veiklos kontrolės ir inspektavimo veiksmus, nustatyti jų tvarkaraščius ir juos vykdyti;
(6)
Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 95 straipsnyje numatyta, kad Komisija kartu su susijusiomis valstybėmis narėmis gali nuspręsti, kurių išteklių žvejybai turi būti taikoma specialioji kontrolės ir inspektavimo programa. Tokioje specialiojoje kontrolės ir inspektavimo programoje turi būti nustatyti inspektavimo veiklos tikslai, prioritetai, procedūros ir standartai, kurie turi būti grindžiami rizikos valdymo principais ir periodiškai persvarstomi išanalizavus pasiektus rezultatus. Susijusios valstybės narės įpareigojamos priimti reikiamas priemones, kuriomis būtų užtikrintas specialiosios kontrolės ir inspektavimo programos įgyvendinimas, visų pirma užtikrinti būtini žmogiškieji bei materialiniai ištekliai ir nustatyti laikotarpiai ir zonos, kuriose šie ištekliai būtų naudojami;
(7)
Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 95 straipsnio 2 dalyje numatyta, kad specialiojoje kontrolės ir inspektavimo programoje nustatomi inspektavimo veiklos standartai, kurie turi būti grindžiami rizikos valdymo principais. Todėl tikslinga nustatyti bendruosius rizikos vertinimo ir valdymo kriterijus, kurie būtų taikomi vykdant patikras, inspektavimo ir tikrinimo veiklą, kad būtų galima laiku atlikti rizikos analizę ir įvertinti visą aktualią su kontrolės ir inspektavimo veikla susijusią informaciją. Bendraisiais kriterijais siekiama užtikrinti, kad valstybės narės laikytųsi vienodo požiūrio į inspektavimo ir tikrinimo veiklą ir kad visiems veiklos vykdytojams būtų sudarytos vienodos sąlygos;
(8)
turėtų būti nustatyta 2014 m. kovo 16 d.-2018 m. kovo 15 d. laikotarpio specialioji kontrolės ir inspektavimo programa, ir ją turėtų įgyvendinti Graikija, Ispanija, Italija, Kipras, Kroatija, Malta, Portugalija, Prancūzija ir Slovėnija;
(9)
Komisijos įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 404/2011 (6) 98 straipsnio 1 ir 3 dalyse numatyta, kad valstybių narių kompetentingos institucijos, nepažeisdamos daugiamečių planų nuostatų, rinkdamosi inspektavimo objektus turi laikytis rizika grindžiamo požiūrio, naudotis visa turima informacija ir, laikydamosi rizika grindžiamos kontrolės ir vykdymo užtikrinimo strategijos, objektyviai vykdyti reikalingą inspektavimo veiklą, kad užkirstų kelią žuvininkystės produktų, gautų iš veiklos, kuri vykdoma nesilaikant BŽP taisyklių, laikymui laive, perkrovimui, iškrovimui, apdorojimui, transportavimui, sandėliavimui, pardavimui ir atsargų kaupimui;
(10)
Tarybos reglamentu (EB) Nr. 768/2005 (7) įsteigta Europos žuvininkystės kontrolės agentūra (toliau - EŽKA) koordinuoja specialiosios kontrolės ir inspektavimo programos įgyvendinimą parengdama jungtinės veiklos planą, pagal kurį įgyvendinami specialiojoje kontrolės ir inspektavimo programoje nustatyti inspektavimo tikslai, prioritetai, procedūros ir standartai ir kuriame nustatytos kontrolės ir inspektavimo priemonės, kurias bendrai galėtų taikyti kiekviena susijusi valstybė narė. Todėl turėtų būti išaiškintos specialiojoje kontrolės ir inspektavimo programoje ir jungtinės veiklos plane apibrėžtų procedūrų sąsajos;
(11)
siekiant suderinti rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų bei Viduržemio jūros durklažuvių išteklių žvejybos ir šiaurinės Adrijos jūros dalies sardinių ir ančiuvių išteklių žvejybos kontrolės ir inspektavimo procedūras ir užtikrinti sėkmingą šių išteklių ir jų žvejybos daugiamečių planų ir valdymo priemonių įgyvendinimą, tikslinga nustatyti kontrolės ir inspektavimo veiklos, kurią turi vykdyti susijusių valstybių narių kompetentingos institucijos, taisykles, įskaitant abipusę prieigą prie aktualių duomenų. Šiuo tikslu reikėtų tiksliniais standartais ir tikslais nustatyti kontrolės ir inspektavimo veiklos intensyvumą bei prioritetus;
(12)
bendra susijusių valstybių narių inspektavimo ir priežiūros veikla turėtų būti vykdoma, jei taikytina, vadovaujantis EŽKA nustatytais jungtinės veiklos planais, kad būtų labiau suvienodinta kontrolės, inspektavimo ir priežiūros praktika ir paskatintas geresnis tų valstybių narių kompetentingų institucijų atliekamos kontrolės, inspektavimo ir priežiūros veiklos koordinavimas;
(13)
rezultatai, pasiekti vykdant specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą, turėtų būti vertinami parengiant metines vertinimo ataskaitas, kurias kiekviena susijusi valstybė narė turi pateikti Komisijai ir EŽKA;
(14)
šiame sprendime numatytos priemonės nustatytos kartu su susijusiomis valstybėmis narėmis. Todėl šis sprendimas turėtų būti skirtas šioms valstybėms narėms;
(15)
šiame sprendime nustatytos priemonės atitinka Žuvininkystės ir akvakultūros komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
I SKYRIUS
BENDROSIOS NUOSTATOS
1 straipsnis
Dalykas ir apibrėžtys
Šiuo sprendimu nustatoma specialioji rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų bei Viduržemio jūros durklažuvių išteklių žvejybos ir šiaurinės Adrijos jūros dalies sardinių ir ančiuvių išteklių žvejybos kontrolės ir inspektavimo programa.
Rytinė Atlanto vandenyno dalis, Viduržemio jūra ir šiaurinė Adrijos jūros dalis toliau vadinamos „atitinkamais rajonais“.
Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:
a)
Šiaurinė Adrijos jūros dalis - Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1343/2011 (8) I priede apibrėžta zona;
b)
Viduržemio jūra - Maisto ir žemės ūkio organizacijos (FAO) 37.1, 37.2 ir 37.3 pazonės;
c)
Rytinė Atlanto vandenyno dalis - Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 218/2009 (9) III priede apibrėžti Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos (ICES) VII, VIII, IX, X rajonai ir FAO 34.1.2 kvadratas.
2 straipsnis
Taikymo sritis
1. Specialioji kontrolės ir inspektavimo programa visų pirma taikoma šiai veiklai:
a)
žvejybos veiklai, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 4 straipsnio 1 dalyje, vykdomai atitinkamuose rajonuose;
b)
su žvejyba susijusiai veiklai, įskaitant žuvininkystės produktų auginimą, svėrimą, apdorojimą, pardavimą, transportavimą ir sandėliavimą;
c)
sportinei ir mėgėjų žūklei;
d)
importui, kaip apibrėžta Tarybos reglamento (EB) Nr. 1005/2008 (10) 2 straipsnio 11 dalyje;
e)
eksportui, kaip apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 2 straipsnio 13 dalyje.
2. Specialioji kontrolės ir inspektavimo programa taikoma iki 2018 m. kovo 15 d.
3. Specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą įgyvendina Graikija, Ispanija, Italija, Kipras, Kroatija, Malta, Portugalija, Prancūzija ir Slovėnija (toliau - susijusios valstybės narės).
II SKYRIUS
TIKSLAI, PRIORITETAI, PROCEDŪROS IR STANDARTAI
3 straipsnis
Tikslai
1. Specialiąja kontrolės ir inspektavimo programa užtikrinama, kad būtų vienodai ir veiksmingai įgyvendinamos 1 straipsnyje nurodytiems ištekliams taikytinos apsaugos ir kontrolės priemonės.
2. Pagal specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą vykdoma kontrolės ir inspektavimo veikla visų pirma siekiama užtikrinti, kad būtų laikomasi šių nuostatų:
a)
žvejybos galimybių valdymo ir bet kokių konkrečių su tuo susijusių sąlygų, įskaitant stebėjimą, kaip atitinkamuose rajonuose naudojamos kvotos ir taikoma žvejybos pastangų sistema bei techninės priemonės;
b)
žvejybos veiklai taikytinų prievolių teikti ataskaitas, visų pirma užtikrinant užregistruotos ir ataskaitose pateiktos informacijos patikimumą;
c)
įpareigojimo iškrauti visą šiame sprendime nurodytuose rajonuose sužvejotą nurodytų išteklių laimikį, jei tiems ištekliams pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1380/2013 (11) taikomas įpareigojimas iškrauti laimikį;
d)
regioninių žuvininkystės valdymo organizacijų patvirtintų specialių nuostatų dėl šiame sprendime nurodytų išteklių ir rajonų.
4 straipsnis
Prioritetai
1. Žvejybos laivais vykdomos žvejybos veiklos ir kitų veiklos vykdytojų vykdomos su žvejyba susijusios veiklos kontrolės ir inspektavimo veiklą susijusios valstybės narės vykdo laikydamosi rizikos valdymo strategijos pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 4 straipsnio 18 dalį ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 404/2011 98 straipsnį.
2. Kiekvienas su bet kuriuo iš 1 straipsnyje nurodytų išteklių susijęs žvejybos laivas, žvejybos laivų grupė, žvejybos įrankių kategorija, veiklos vykdytojas arba su žvejyba susijusi veikla kontroliuojami ir inspektuojami atsižvelgiant į prioriteto lygį, nustatytą vadovaujantis šio straipsnio 3 dalimi.
3. Kiekviena susijusi valstybė narė nustato prioriteto lygį, remdamasi rizikos vertinimo, atlikto laikantis 5 straipsnyje nustatytų procedūrų, rezultatais.
5 straipsnis
Rizikos vertinimo procedūros
1. Susijusios valstybės narės įvertina su nurodytais ištekliais ir atitinkamu (-ais) rajonu (-ais) susijusią riziką remdamosi I priede pateikta lentele.
2. Atlikdama rizikos vertinimą, kiekviena susijusi valstybė narė, remdamasi ankstesne patirtimi bei visa turima aktualia informacija, įvertina reikalavimų nesilaikymo tikimybę ir galimas tokio nesilaikymo pasekmes. Derindama šiuos veiksnius, kiekviena susijusi valstybė narė nustato kiekvienos 4 straipsnio 2 dalyje nurodytos inspektavimo kategorijos rizikos lygį (labai maža, maža, vidutinė, didelė arba labai didelė).
3. 1 straipsnyje nurodytame (-uose) rajone (-uose) žvejojančiam žvejybos laivui, plaukiojančiam su valstybės narės, kuri nėra susijusi valstybė narė, vėliava, arba trečiosios šalies žvejybos laivui rizikos lygis priskiriamas vadovaujantis šio straipsnio 3 dalimi. Neturint informacijos ir vėliavos valstybės valdžios institucijoms pagal 9 straipsnį nepateikus savo rizikos vertinimo, atliekamo pagal 4 straipsnio 2 dalį ir šio straipsnio 3 dalį, rezultatų, kuriais remiantis nustatomas kitas rizikos lygis, nurodytas laivas laikomas labai didelės rizikos žvejybos laivu.
6 straipsnis
Rizikos valdymo strategija
1. Remdamasi savo atlikto rizikos vertinimo rezultatais, kiekviena susijusi valstybė narė apibrėžia rizikos valdymo strategiją, kurioje didžiausias dėmesys skiriamas reikalavimų laikymosi užtikrinimui. Tokia strategija apima ekonomiškai efektyvių kontrolės ir inspektavimo priemonių nustatymą, aprašymą ir paskirstymą, atsižvelgiant į kiekvieno rizikos atvejo pobūdį ir nustatytą rizikos lygį, taip pat tikslinių standartų įgyvendinimą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta rizikos valdymo strategija regioniniu lygmeniu koordinuojama parengiant jungtinės veiklos planą, apibrėžtą Reglamento (EB) Nr. 768/2005 2 straipsnio c dalyje.
7 straipsnis
Sąsajos su jungtinės veiklos planų procedūromis
1. Įgyvendindama jungtinės veiklos planą, jei taikoma, kiekviena susijusi valstybė narė pateikia EŽKA savo rizikos vertinimo, atlikto pagal 5 straipsnio 3 dalį, rezultatus, visų pirma, nustatytų rizikos lygių ir atitinkamų inspektavimo tikslų sąrašą.
2. Jei reikia, šio straipsnio 1 dalyje nurodyti rizikos lygių ir tikslų sąrašai atnaujinami remiantis informacija, surinkta vykdant bendrą inspektavimo ir priežiūros veiklą. Po kiekvieno atnaujinimo apie tai nedelsiant pranešama EŽKA.
3. Naudodamasi iš susijusių valstybių narių gauta informacija, EŽKA koordinuoja rizikos valdymo strategiją regioniniu lygmeniu pagal 6 straipsnio 2 dalį.
8 straipsnis
Tiksliniai standartai
1. Nepažeidžiant Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 I priede ir Reglamento (EB) Nr. 1005/2008 9 straipsnio 1 dalyje apibrėžtų tikslinių standartų, didelės ir labai didelės rizikos žvejybos laivams, gaudyklėms arba kitiems veiklos vykdytojams taikomi II priede nustatyti tiksliniai standartai.
2. II priede nustatyti su kai kuriomis šiame sprendime nurodytomis rūšimis susiję kontrolės tikslai, galiojantys nepriklausomai nuo rizikos lygio.
3. Labai mažos, mažos ir vidutinės rizikos žvejybos laivams, gaudyklėms arba kitiems veiklos vykdytojams taikytinus tikslinius standartus susijusios valstybės narės nustato Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 46 straipsnyje nurodytose nacionalinėse kontrolės programose ir to reglamento 95 straipsnio 4 dalyje nurodytose nacionalinėse priemonėse.
4. Nukrypdamos nuo šio straipsnio 1 ir 2 dalių, valstybės narės gali pasirinkti taikyti kitus tikslinius standartus, kuriais užtikrinamas geresnis reikalavimų laikymasis, su sąlyga, kad:
a)
poreikis nustatyti tikslinius standartus, kuriais užtikrinamas geresnis reikalavimų laikymasis, yra pagrįstas išsamia žvejybos arba su žvejyba susijusios veiklos ir vykdymo užtikrinimo klausimų analize;
b)
apie standartus, kuriais užtikrinamas geresnis reikalavimų laikymasis, pranešama Komisijai ir ji per 90 dienų nepareiškia prieštaravimo; šie standartai atitinka nediskriminavimo principus ir neturi įtakos specialiojoje kontrolės ir inspektavimo programoje apibrėžtiems tikslams, prioritetams ir rizika pagrįstoms procedūroms.
5. Visi tiksliniai standartai ir tikslai kas metus vertinami remiantis 13 straipsnio 1 dalyje nurodytomis vertinimo ataskaitomis ir prireikus atitinkamai persvarstomi atliekant 13 straipsnio 4 dalyje nurodytą vertinimą.
6. Jei taikytina, šiame straipsnyje nurodyti tiksliniai standartai įgyvendinami pagal jungtinės veiklos planą.
III SKYRIUS
ĮGYVENDINIMAS
9 straipsnis
Valstybių narių bendradarbiavimas tarpusavyje ir su trečiosiomis šalimis
1. Įgyvendindamos specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą, susijusios valstybės narės bendradarbiauja tarpusavyje.
2. Prireikus visos kitos valstybės narės bendradarbiauja su susijusiomis valstybėmis narėmis.
3. Įgyvendindamos specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą, valstybės narės gali bendradarbiauti su trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis.
10 straipsnis
Bendra inspektavimo ir priežiūros veikla
1. Siekdamos padidinti savo nacionalinių žvejybos kontrolės sistemų efektyvumą ir veiksmingumą, susijusios valstybės narės savo jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse ir prireikus savo teritorijoje vykdo bendrą inspektavimo ir priežiūros veiklą. Jei taikytina, tokia veikla vykdoma pagal jungtinės veiklos planus, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 768/2005 9 straipsnio 1 dalyje.
2. Vykdydama bendrą inspektavimo ir priežiūros veiklą, kiekviena susijusi valstybė narė:
a)
užtikrina, kad kitų susijusių valstybių narių pareigūnai būtų pakviesti dalyvauti bendroje inspektavimo ir priežiūros veikloje;
b)
nustato bendras veiklos procedūras, taikytinas priežiūrą vykdantiems jų laivams;
c)
prireikus paskiria Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 80 straipsnio 5 dalyje nurodytus informacijos centrus.
3. Bendroje inspektavimo ir priežiūros veikloje gali dalyvauti pareigūnai ir Sąjungos inspektoriai.
11 straipsnis
Keitimasis duomenimis
1. Įgyvendindama specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą, kiekviena susijusi valstybė narė užtikrina, kad su kitomis susijusiomis valstybėmis narėmis ir EŽKA elektroninėmis priemonėmis būtų tiesiogiai keičiamasi duomenimis, nurodytais Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 111 straipsnyje ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 404/2011 XII priede.
2. Šio straipsnio 1 dalyje paminėti duomenys yra susiję su žvejybos veikla ir veikla, susijusia su žvejyba, vykdoma rajone (-uose), kuriam (-iems) taikoma specialioji kontrolės ir inspektavimo programa.
12 straipsnis
Informacija
1. Kol neįgyvendintos visos Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 III skyriaus XII antraštinės dalies nuostatos, kiekviena susijusi valstybė narė, naudodama šio sprendimo III priede nustatytą formą, Komisijai ir EŽKA elektroninėmis priemonėmis perduoda šią informaciją:
a)
kiekvienos atliktos kontrolės arba inspektavimo operacijos atpažinties duomenis, datą ir rūšį;
b)
kiekvieno žvejybos laivo, gaudyklės, transporto priemonės arba veiklos vykdytojo, kurių atžvilgiu buvo atlikta kontrolė arba inspektavimas, atpažinties duomenis (jei tai laivas - Sąjungos laivyno registro numerį, jei veiklos vykdytojas - įmonės pavadinimą);
c)
prireikus informaciją apie patikrinto žvejybos įrankio rūšį, ir
d)
nustačius vieną ar kelis pažeidimus, informaciją apie:
i)
pažeidimo (-ų) rūšį (-is);
ii)
tolesnių veiksmų, kurių imtasi nustačius pažeidimą (-us), dabartinę padėtį (visų pirma, nurodant: atliekamas tyrimas, atvejis nagrinėjamas ar pateiktas skundas), ir
iii)
sankciją (-as), pritaikytą (-as) nustačius pažeidimą (-us): baudų dydį, konfiskuotų žuvų arba žvejybos įrankių vertę, pagal Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 404/2011 126 straipsnio 1 dalį skirtus taškus arba kitų rūšių sankcijas.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodyta informacija teikiama apie kiekvieną kontrolės arba inspektavimo operaciją ir nurodoma bei atnaujinama kiekvienoje ataskaitoje tol, kol procesas užbaigiamas pagal susijusios valstybės narės įstatymus. Jei nustačius sunkų pažeidimą nesiimama veiksmų, ataskaitose pateikiamas paaiškinimas.
3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija, susijusi su rytinės Atlanto vandenyno dalies ir Viduržemio jūros paprastųjų tunų bei Viduržemio jūros durklažuvių išteklių žvejyba, Komisijai ir EŽKA elektroninėmis priemonėmis perduodama rugsėjo 15 d. ir atnaujinama paskesnių metų sausio 31 d.
4. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse nurodyta informacija, susijusi su šiaurinės Adrijos jūros dalies sardinių ir ančiuvių išteklių žvejyba, Komisijai ir EŽKA elektroninėmis priemonėmis perduodama balandžio 15 d. ir atnaujinama paskesnių metų sausio 31 d.
13 straipsnis
Vertinimas
1. Kiekviena susijusi valstybė narė iki metų, einančių po atitinkamų kalendorinių metų, kovo 31 d. išsiunčia Komisijai ir EŽKA kontrolės ir inspektavimo veiklos, vykdytos pagal šią specialiąją kontrolės ir inspektavimo programą, veiksmingumo vertinimo ataskaitą.
2. Šio straipsnio 1 dalyje nurodytoje vertinimo ataskaitoje pateikiama bent IV priede išvardyta informacija. Be to, susijusios valstybės narės savo vertinimo ataskaitose gali aprašyti ir kitus veiksmus, tokius kaip mokymas ar informaciniai seminarai, skirtus padėti užtikrinti žvejybos laivams, gaudyklėms ir kitiems veiklos vykdytojams taikomų reikalavimų laikymąsi.
3. Atlikdama Reglamento (EB) Nr. 768/2005 14 straipsnyje nurodytą kasmetinį jungtinės veiklos planų veiksmingumo vertinimą, EŽKA atsižvelgia į šio straipsnio 1 dalyje nurodytas vertinimo ataskaitas.
4. Komisija kartą per metus sušaukia Žuvininkystės ir akvakultūros komiteto posėdį, kuriame, remiantis šio straipsnio 1 dalyje nurodytomis vertinimo ataskaitomis, įvertinamas specialiosios kontrolės ir inspektavimo programos tinkamumas, pakankamumas, veiksmingumas ir bendras poveikis užtikrinant reikalavimų, taikomų žvejybos laivams, gaudyklėms ir kitiems veiklos vykdytojams, laikymąsi. Atitinkamai gali būti persvarstomi II priede nustatyti tiksliniai standartai ir tikslai.
14 straipsnis
Adresatai
Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 19 d.