PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 4. února 2014,
kterým se zrušuje rozhodnutí 2000/745/ES, kterým se přijímají závazky nabídnuté v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu některých polyethylentereftalátů (PET) pocházejících mimo jiné z Indie
(2014/109/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní antisubvenční nařízení“), a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
(1)
Vyrovnávací opatření na dovoz polyethylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících z Indie byla v platnosti od roku 2000 (2). Tato opatření byla naposledy ponechána v platnosti prováděcím nařízením Rady (EU) č. 461/2013 (3), a sice po přezkumu před pozbytím platnosti.
(2)
Antidumpingová opatření na dovoz PET pocházejících z Indie byla v platnosti od roku 2000 (4). Tato opatření byla naposledy ponechána v platnosti nařízením Rady (ES) č. 192/2007 (5), a sice po přezkumu před pozbytím platnosti. Dne 24. února 2012 zahájila Komise následný přezkum opatření před pozbytím platnosti. Prováděcím rozhodnutím 2013/226/EU (6) odmítla Rada návrh prováděcího nařízení Rady týkajícího se zachování antidumpingového cla na dovoz PET pocházejících mimo jiné z Indie, který předložila Komise, a uvedená antidumpingová opatření tedy pozbyla platnosti.
(3)
V roce 2000 přijala Komise rozhodnutím 2000/745/ES (7) cenové závazky (dále jen „závazky“), které nabídly v souvislosti s antidumpingovým i antisubvenčním řízením mimo jiné tyto indické společnosti: Pearl Engineering Polymers Limited (dále jen „Pearl“) a Reliance Industries Limited (dále jen „Reliance“). V roce 2005 přijala Komise rozhodnutím 2005/697/ES (8), kterým se mění rozhodnutí 2000/745/ES, závazek od indické společnosti South ASEAN Petrochem Limited, která v důsledku fúze změnila svůj název na Dhunseri Petrochem & Tea Limited (dále jen „Dhunseri“) (9).
B. ZMĚNA OKOLNOSTÍ BĚHEM PROVÁDĚNÍ ZÁVAZKŮ
(4)
Změna okolností během provádění závazků může odůvodnit rozhodnutí Komise vykonat svou pravomoc a zrušit přijetí závazků, jak je stanoveno v čl. 13 odst. 9 základního antisubvenčního nařízení.
(5)
Zrušení antidumpingových opatření a zachování vyrovnávacího cla představuje změnu okolností, za kterých byly závazky přijaty. Závazky byly přijaty za situace, kdy byla v platnosti jak antidumpingová, tak antisubvenční opatření. Základní prvek závazků, což je minimální dovozní cena, odráží prvek dumpingu i subvencování. V současné době neexistuje žádný prvek dumpingu. Proto není minimální dovozní cena na odpovídající úrovni.
C. PORUŠENÍ ZÁVAZKU
(6)
Kromě toho jedna z indických společností, Pearl, nesplnila svou oznamovací povinnost vůči Komisi. Tato společnost nepředložila čtvrtletní zprávy o prodejích. Komise tedy není schopna závazek účinně sledovat.
(7)
Podmínky závazku stanoví, že nepředložení zpráv se považuje za porušení závazku. Nedávný rozsudek Soudního dvora (10) rovněž potvrdil, že povinnost informovat musí být považována za základní povinnost nutnou pro řádné fungování závazku.
(8)
Přijetí závazku společnosti Pearl musí být na tomto základě zrušeno.
D. PÍSEMNÁ PODÁNÍ
(9)
Uvedeným třem společnostem se dostalo možnosti slyšení a předložení písemných podání. Dvě indické společnosti a výbor výrobců PET v Evropě (CPME) zastupující odvětví Unie poskytly své připomínky.
1. Změněné okolnosti jako důvod ke zrušení přijetí závazku
(10)
Jedna společnost tvrdila, že pro návrh na zrušení přijetí závazku chybí právní základ. Uvedená strana tvrdila, že čl. 13 odst. 9 základního antisubvenčního nařízení nezmiňuje výslovně „změněné okolnosti“ a spojuje veškeré možnosti zrušení přijetí závazku s případy porušení. Tento argument bylo nutné odmítnout. Ustanovení čl. 13. odst. 9 základního antisubvenčního nařízení „změněné okolnosti“ skutečně výslovně nezmiňuje. Avšak je jasné, že případy, kdy Komise může zrušit přijetí závazku, neomezuje na případy porušení. Stanoví, že „jestliže některá strana poruší nebo odvolá závazky, nebo v případě, že Komise zruší přijetí závazku [podtržení doplněno], je přijetí daného závazku po konzultacích zrušeno…“. Zdůrazňuje tedy, že zrušení přijetí závazku může tvořit samostatný základ pro toto zrušení.
(11)
Pravomoc Komise rozhodnout sama o přijetí nebo odmítnutí nabídky závazku se musí ve skutečnosti odrážet i v právu zrušit přijetí závazku, pokud se změní okolnosti, na jejichž základě byly nabídky závazků přijaty. Podle judikatury Soudního dvora „určují orgány při výkonu své posuzovací pravomoci, zda […] jsou závazky přijatelné“ (11). Uvedené posuzovací pravomoci jsou v oblasti opatření na ochranu obchodu obecně široké, protože soudy Unie uznávají, že v této oblasti musí orgány posuzovat složitou hospodářskou, politickou a právní situaci. Konkrétně Soudní dvůr rozhodl, že Komise „při výkonu pravomocí, které jí byly svěřeny v [základním nařízení] má velmi širokou posuzovací pravomoc, pokud jde o zájmy Společenství, při rozhodování o jakýchkoli opatřeních potřebných k řešení situace, které nastala“ (12). Komise má proto při přijímání, odmítání nebo rušení závazku posuzovací pravomoc, aby mohla provádět opatření týkající se obchodu v zájmu Unie.
(12)
Komise proto zamítá argument, že změna okolností ve srovnání s okolnostmi, které panovaly v době přijetí závazku, nemůže sloužit jako důvod pro zrušení uvedeného závazku.
2. Soulad zrušení s předchozími právními akty týkajícími se téhož řízení
(13)
Jedna společnost tvrdila, že rozhodnutím Komise 2013/223/EU (13) bylo potvrzeno přijetí jejího závazku. Jako související argument vznesla, že čl. 2 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 461/2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, představuje další uznání toho, že závazek by mohl zůstat v platnosti i po skončení platnosti antidumpingového cla. Oba tyto argumenty jsou zavádějící. Rozhodnutím 2013/223/EU odvolala Komise přijetí závazků jedné indonéské a jedné indické společnosti, jelikož porušily své povinnosti předkládat zprávy. Zrušení v případě jedné společnosti v žádném případě nevylučuje následné rozhodnutí Komise zrušit přijetí jiných závazků, pokud toto opatření bude odůvodněné vzhledem k okolnostem konkrétního případu.
(14)
V prováděcím nařízení (EU) č. 461/2013, vyhlášeném dne 23. května 2013, se odrazila změna rozhodnutí 2000/745/ES v důsledku přijetí rozhodnutí 2013/223/EU (odvolání závazku v případě jedné indonéské a jedné indické společnosti). Prováděcí nařízení (EU) č. 461/2013, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo, bylo vyhlášeno tentýž den jako prováděcí rozhodnutí 2013/226/EU, kterým Rada zrušila antidumpingové clo. Důsledky uvedeného rozhodnutí by mohla Komise posoudit pouze po jeho přijetí.
(15)
Argumenty této strany tedy musely být odmítnuty.
3. Matematická úprava minimální dovozní ceny (MIP)
(16)
Jedna společnost požádala, aby Komise z MIP odečetla částku odpovídající stanovenému antidumpingovému clu, a tím uvedla MIP do souladu se základním opatřením - vyrovnávacím clem. Tuto operaci nebylo možné provést. Zaprvé, podle podmínek závazku je jakákoli revize působnosti a minimálních cen možná pouze prostřednictvím prozatímního přezkumu podle článku 19 základního antisubvenčního nařízení. Zadruhé, tato společnost žádala o to, aby ze stávající MIP byly pouze odečteny částky odpovídající částce stanoveného antidumpingového cla. Ve stávajícím závazku jsou mechanismy MIP a indexace založeny buď na ceně, která nepůsobí újmu, stanovené pro trh Unie (cílová cena), nebo na běžné hodnotě (v závislosti na dané společnosti), jak byla určena v roce 1999. Ve druhém zmiňovaném případě žádný základ pro MIP neexistuje, jelikož platnost antidumpingového cla vypršela. Kdyby byl závazek posuzován pouze s ohledem na vyrovnávací clo, vývozní cena (navýšená o částku stanoveného vyrovnávacího cla) by se mohla stát srovnávacím základem pro MIP. S cílem stanovit odpovídající MIP by Komise nejprve musela zjistit vývozní cenu, která by sloužila jako srovnávací základ. V tomto případě nelze žádný takový srovnávací základ jednoduše zjistit, mimo jiné proto, že opatření jsou v platnosti již po dlouhou dobu. Kromě toho zavedený mechanismus indexace, který se týká ceny, jež nepůsobí újmu (cílové ceny), nebo běžné hodnoty, nelze jednoduše převzít pro vývozní cenu. Jakákoli jednoduchá matematická úprava by vyžadovala, aby bylo možné snadno zjistit veškeré prvky nezbytné pro výpočet MIP a aby tyto prvky byly nesporné. Pouze v takovém případě může Komise zaručit rovnocennost závazku s platným opatřením. Tato podmínka není v tomto případě splněna. Jednoduchá matematická operace, kterou navrhoval žadatel, tedy není možná.
(17)
Pokud jde o platný závazek, musí Komise jednat včas, aby splnila rozhodnutí Rady o zrušení platného antidumpingového cla. Je tedy třeba vyvarovat se jakéhokoli dalšího prodlení. Zrušením přijetí závazku není dotčeno jakékoli možné budoucí rozhodnutí v případě, že nějaká společnost bude chtít předložit nabídku závazku.
(18)
Po druhém zveřejnění zjištění Komise jedna strana znovu zopakovala, že minimální dovozní cena by měla být snížena jednoduchou matematickou operací. Zpochybnila příslušné odůvodnění Komise jako „nevhodné a postrádající jakýkoli základ“. Tento postoj však nebyl nijak podložen, a proto je nutné jej odmítnout. Toto tvrzení bylo kromě toho předmětem 16. bodu odůvodnění.
(19)
Žádost o matematickou úpravu MIP tedy bylo nutné odmítnout.
4. Projednávaná věc T-422/13
(20)
Jedna společnost tvrdila, že závazky by měly zůstat v platnosti, dokud Tribunál nepřijme rozhodnutí ve věci T-422/13 CPME a další v. Rada. Uvedená společnost tvrdí, že pokud bude odvětví Unie úspěšné při napadnutí prováděcího rozhodnutí 2013/226/EU, kterým se zrušuje antidumpingové clo, Komise bude povinna závazek obnovit. Tento argument je zavádějící. Komise musí posoudit stávající situaci a jednat včas, aby splnila rozhodnutí Rady o zrušení antidumpingových opatření. Komise při rozhodování o této otázce nemůže předjímat možný výsledek soudní věci. Vzhledem k této skutečnosti je nutné včas přijmout rozhodnutí týkající se platných závazků.
5. Porušení závazku
(21)
Jedna společnost tvrdila, že porušení povinnosti podávat zprávy ze strany jedné společnosti by nemělo mít žádné důsledky pro jiné společnosti. Tímto se potvrzuje, že porušení povinnosti podávat zprávy bylo zjištěno pouze u společnosti Pearl.
6. Možný přezkum a závazky
(22)
Dvě indické společnosti tvrdily, že závazky by měly zůstat v platnosti, dokud nebudou k dispozici výsledky možného prozatímního přezkumu minimální dovozní ceny. Komise poznamenává, že jelikož platnost antidumpingového cla vypršela, základ pro minimální dovozní cenu přestal existovat (viz 16. bod odůvodnění). Je nutné včas přijmout rozhodnutí pro řešení účinků této změny. Společnost zároveň může požádat o přezkum platného opatření a v této souvislosti nabídnout nový závazek týkající se pouze platných antidumpingových opatření.
(23)
Po druhém zveřejnění zjištění Komise jedna strana znovu zopakovala, že Komise měla zahájit prozatímní přezkum z moci úřední a závazek měl mezitím zůstat v platnosti až do doby, než bude znám výsledek takového přezkumu.
(24)
Komise předně poukazuje na to, že má sama pravomoc rozhodnout o zahájení antisubvenčního přezkumného šetření. V tomto konkrétním případě však přezkumné šetření souvisí s přáním jednoho vývozce nabídnout nový závazek. Komise proto nemá žádný důvod zahájit přezkum bez nové nabídky závazku od dotčeného vývozce, v souladu s článkem 13 základního nařízení.
(25)
Kromě toho musí závazek jakožto rovnocenná forma opatření odpovídat základnímu opatření uloženému Radou. Tak tomu již není, což vedlo Komisi k návrhu zrušit platný závazek.
(26)
Je pravda, že strany mohou požádat o prozatímní přezkum na základě ustanovení základního antisubvenčního nařízení, a jakákoli možná nová nabídka závazku pak bude posuzována v rámci takového případného přezkumu.
7. Antisubvenční clo jako překážka dovozu
(27)
Po druhém zveřejnění zjištění Komise jedna strana tvrdila, že zrušení přijetí závazku „by neomezilo úroveň ochrany v souvislosti s pozbytím platnosti antidumpingových opatření (…), ale spíše [by] znemožnilo uživatelům PET dovoz“. Komise v tomto ohledu poznamenává, že vzhledem k neexistenci závazku přestává být minimální dovozní cena pro vývozce srovnávacím základem. Tato strana neposkytla důkazy o tom, proč by vyrovnávací clo mělo indickým vývozcům bránit v dovozu. V každém případě se účel uložení opatření a případně přijetí závazku netýká možnosti uživatelů dovážet. Účelem je stanovit úroveň ochrany, jak tato strana sama uvádí. Zájmy uživatelů byly posouzeny v souvislosti s otázkou, zda uložení opatření je v zájmu Unie, spolu se zájmy všech ostatních dotčených stran. Byl vyvozen závěr, že uložení opatření není v rozporu se zájmem Unie. Tento argument tedy musel být odmítnut.
8. Závěr ohledně připomínek jednotlivých stran
(28)
Žádný z argumentů vznesených zúčastněnými stranami nebyl takového rázu, aby změnil návrh Komise na zrušení přijetí závazku.
E. ZRUŠENÍ ROZHODNUTÍ 2000/745/ES
(29)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti by mělo být přijetí uvedených závazků zrušeno a rovněž by mělo být zrušeno rozhodnutí 2000/745/ES. V souladu s tím by se na dovoz PET vyrobených společnostmi Dhunseri, Reliance a Pearl (doplňkový kód TARIC pro společnost Dhunseri: A585, doplňkový kód TARIC pro společnost Reliance: A181 a doplňkový kód TARIC pro společnost Pearl: A182) mělo použít konečné vyrovnávací clo uložené čl. 1 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 461/2013,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2000/745/ES se zrušuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 4. února 2014.
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. vasario 4 d.
kuriuo panaikinamas Sprendimas 2000/745/EB, kuriuo priimami pasiūlyti įsipareigojimai, susiję su antidempingo ir antisubsidijų tyrimais dėl tam tikro importuojamo, inter alia, Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET)
(2014/109/ES)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. birželio 11 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 597/2009 dėl apsaugos nuo subsidijuoto importo iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (1) (toliau - pagrindinis antisubsidijų reglamentas), ypač į jo 13 straipsnį,
pasikonsultavusi su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. GALIOJANČIOS PRIEMONĖS
(1)
Kompensacinės priemonės importuojamam Indijos kilmės polietileno tereftalatui (PET) galioja nuo 2000 m (2). Atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, šios priemonės paskutinį kartą patvirtintos Tarybos įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 461/2013 (3).
(2)
Antidempingo priemonės importuojamam Indijos kilmės polietileno tereftalatui (PET) galioja nuo 2000 m (4). Atlikus priemonių galiojimo termino peržiūrą, šios priemonės paskutinį kartą patvirtintos Tarybos reglamentu (EB) Nr. 192/2007 (5). 2012 m. vasario 24 d. Komisija inicijavo dar vieną priemonių galiojimo termino peržiūrą. Įgyvendinimo sprendimu 2013/226/ES (6) Taryba atmetė Komisijos pasiūlymą dėl Tarybos įgyvendinimo reglamento, kuriuo pratęsiamas antidempingo muito taikymas importuojamam, inter alia, Indijos kilmės polietileno tereftalatui (PET), taigi ir antidempingo priemonės baigė galioti.
(3)
2000 m. Sprendimu 2000/745/EB (7) Komisija priėmė, inter alia, Indijos bendrovių „Pearl Engineering Polymers Limited“ (toliau - „Pearl“) ir „Reliance Industries Limited“ (toliau - „Reliance“) įsipareigojimus dėl kainos (toliau - įspareigojimai), susijusius su antidempingo ir antisubsidijų tyrimais. 2005 m. Sprendimu 2005/697/EB (8), iš dalies keičiančiu Sprendimą 2000/745/EB, Komisija priėmė Indijos bendrovės „South ASEAN Petrochem Limited“, kuri dėl bendrovių susijungimo pakeitė savo pavadinimą į „Dhunseri Petrochem & Tea Limited“ (toliau - „Dhunseri“), įsipareigojimus (9).
B. APLINKYBIŲ PASIKEITIMAS ĮSIPAREIGOJIMŲ ĮGYVENDINIMO METU
(4)
Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento 13 straipsnio 9 dalį aplinkybių pasikeitimu įsipareigojimų įgyvendinimo metu pagrindžiamas Komisijos sprendimas pasinaudoti jai suteikta galia atšaukti priimtus įsipareigojimus.
(5)
Panaikinus antidempingo priemones ir toliau taikant kompensacinius muitus pasikeičia aplinkybės, pagal kurias buvo priimti įsipareigojimai. Įsipareigojimai buvo priimti taikant ir antidempingo, ir antisubsidijų priemones. Įsipareigojimų pagrindas yra minimali importo kaina (toliau - MIK), kuri yra ir dempingo, ir subsidijų elementas. Šiuo metu dempingo elemento nėra. Todėl MIK nėra tinkamo lygio.
C. ĮSIPAREIGOJIMO PAŽEIDIMAI
(6)
Be to, viena iš Indijos bendrovių („Pearl“) nesilaikė prievolės Komisijai teikti ataskaitų. Bendrovė nepateikė ketvirčio pardavimų ataskaitų. Todėl Komisija negalėjo veiksmingai stebėti šio įsipareigojimo vykdymo.
(7)
Įsipareigojimo nuostatose nurodyta, kad ataskaitų neteikimas yra įsipareigojimo pažeidimas. Teisingumo Teismas neseniai priimtame sprendime (10) taip pat patvirtino, kad ataskaitų teikimo prievolės laikytinos pirminėmis prievolėmis, kuriomis užtikrinamas tinkamas įsipareigojimo vykdymas.
(8)
Todėl bendrovės „Pearl“ įsipareigojimo priėmimas turi būti atšauktas.
D. RAŠYTINIAI PAREIŠKIMAI
(9)
Trims bendrovėms suteikta galimybė būti išklausytoms ir pateikti rašytinius pareiškimus. Dvi Indijos bendrovės ir PET gamintojų Europoje komitetas, atstovaujantis Sąjungos pramonei, pateikė pastabų.
1. Pasikeitusios aplinkybės kaip pagrindas atšaukti priimtą įsipareigojimą
(10)
Viena bendrovė pareiškė, kad pasiūlymas atšaukti priimtą įsipareigojimą neturi teisinio pagrindo. Ši šalis teigė, kad pagrindinio antisubsidijų reglamento 13 straipsnio 9 dalyje nėra konkrečiai minimos „pasikeitusios aplinkybės“ ir siejo priimto įsipareigojimo atšaukimą su pažeidimo atvejais. Šis argumentas turėjo būti atmestas. Iš tiesų pagrindinio antisubsidijų reglamento 13 straipsnio 9 dalyje nėra konkrečiai minimos „pasikeitusios aplinkybės“. Vis dėlto tai nereiškia, kad Komisija gali atšaukti priimtus įsipareigojimus tik pažeidimų atvejais. Jame nurodoma, kad „bet kuriai įsipareigojusiai šaliai pažeidus ar atsiėmus įsipareigojimą arba Komisijai atšaukus įsipareigojimo priėmimą [pabraukta], įsipareigojimo priėmimas, pasikonsultavus, atšaukiamas … “. Taigi pabrėžiama, kad įsipareigojimo priėmimo atšaukimas yra atskiras pagrindas atšaukimui.
(11)
Iš tikrųjų Komisija, kuri turi teisę veikti savo nuožiūra, priimdama arba atmesdama įsipareigojimo pasiūlymą turi atsižvelgti į teisę atšaukti priimtus įsipareigojimus, jei sąlygos, pagal kurias pasiūlyti įsipareigojimai buvo priimti, pasikeitė. Remiantis Teismo praktika „institucijos, turinčios teisę veikti savo nuožiūra, turi nuspręsti, ar įsipareigojimai yra priimtini“ (11). Paprastai ši institucijų teisė veikti savo nuožiūra prekybos apsaugos priemonių srityje yra didelė, nes Sąjungos teismai pripažįsta, kad šioje srityje institucijos turi išnagrinėti sudėtingas ekonomines, politines ir teisines aplinkybes. Teismas nusprendė, kad Komisija „naudodamasi jai suteiktais įgaliojimais, nurodytais pagrindiniame antisubsidijų reglamente, ir atsižvelgdama į Bendrijos interesus turi didelę diskreciją priimti sprendimus dėl reikalingų priemonių, kurios padėtų išspręsti susiklosčiusią padėtį“ (12). Todėl Komisija priimdama, atmesdama arba atšaukdama įsipareigojimus turi pakankamą diskreciją, kad įgyvendintų priemones prekybos srityje atsižvelgdama į Sąjungos interesus.
(12)
Todėl Komisija atmeta argumentą, kad pasikeitusios aplinkybės, kurios buvo kitokios, kai buvo priimtas įsipareigojimas, negali būti pagrindas atšaukti priimtą įsipareigojimą.
2. Priimto įsipareigojimo atšaukimo suderinamumas su ankstesniais teisės aktais, susijusiais su tuo pačiu tyrimu
(13)
Viena bendrovė pareiškė, kad Komisijos sprendimu 2013/223/ES (13) buvo dar kartą patvirtintas įsipareigojimo priėmimas. Teigiama, kad Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 461/2013, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas, 2 straipsnio 2 dalis yra dar vienas patvirtinimas, kad įsipareigojimas gali likti galioti baigus galioti antidempingo muitams. Abu argumentai yra klaidingi. Sprendimu 2013/223/ES Komisija atšaukė priimtus vienos Indonezijos bendrovės ir vienos Indijos bendrovės įsipareigojimus, nes jos pažeidė įsipareigojimą teikti ataskaitas. Priimtų vienos bendrovės įsipareigojimų atšaukimas jokiu būdu Komisijai neužkerta galimybės vėliau priimti sprendimą atšaukti kitus priimtus įsipareigojimus, jei to prireiktų konkrečiu atveju.
(14)
Iš 2013 m. gegužės 23 d. Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 461/2013 matyti daliniai Sprendimo 2000/745/EB pakeitimai, padaryti priėmus Sprendimą 2013/223/ES (dėl priimtų vienos Indonezijos ir vienos Indijos bendrovės įsipareigojimų atšaukimo). Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 461/2013, kuriuo nustatomas galutinis kompensacinis muitas, paskelbtas tą pačią dieną kaip ir Įgyvendinimo sprendimas 2013/226/ES, kuriuo Taryba panaikina antidempingo muitą. Pastarojo sprendimo padarinius Komisija galės įvertinti tik po jo priėmimo.
(15)
Todėl šios šalies argumentai turėjo būti atmesti.
3. Matematinis MIK pritaikymas
(16)
Viena bendrovė paprašė, kad Komisija iš MIK atimtų atitinkamą nustatytą antidempingo muito sumą, kad MIK atitiktų galiojančią priemonę, t. y. kompensacinį muitą. Tokie veiksmai negalėjo būti atlikti. Pirmiausia pagal įsipareigojimo sąlygas taikymo sritį ir minimalias kainas galima keisti tik atliekant pagrindinio antisubsidijų reglamento 19 straipsnyje nustatytą tarpinę peržiūrą. Antra, bendrovė paprašė iš dabartinės MIK atimti tik atitinkamą nustatyto antidempingo muito sumą. Galiojančiame įsipareigojime MIK ir indeksavimo tvarka yra pagrįstos Sąjungos rinkai nustatyta nežalinga kaina (nuorodine kaina) arba normaliąja verte (priklausomai nuo bendrovės), kaip nustatyta 1999 m. Kadangi pastaruoju atveju antidempingo muitas nebegalioja, visas MIK pagrindas nėra taikomas. Jei įsipareigojimai būtų buvę įvertinti atsižvelgiant tik į kompensacinį muitą, eksporto kaina (padidėjusi dėl pridėtos atitinkamos nustatytos kompensacinio muito sumos) būtų galėjusi tapti MIK kriterijumi. Siekdama nustatyti tinkamą MIK, Komisija pirmiausia turėtų nustatyti eksporto kainą, kuri būtų kaip kriterijus. Šiuo konkrečiu atveju nustatyti tokį kriterijų sudėtinga dar ir todėl, kad priemonės galioja jau ilgą laiką. Be to, dabartinė indeksavimo tvarka, susijusi su nežalinga kaina (nuorodine kaina) arba normaliąja verte, negali būti tiesiog pritaikyta eksporto kainai. Norint atlikti bet kokį matematinį pritaikymą reikia, kad visi elementai, kurie yra būtini apskaičiuojant MIK, būtų paprastai nustatomi ir neginčytini. Tik tokiu atveju Komisija gali užtikrinti, kad įsipareigojimas atitinka galiojančias priemones. Šiuo atveju šios sąlygos nesilaikoma. Todėl pareiškėjo pasiūlytas paprastas matematinis veiksmas negali būti atliktas.
(17)
Atsižvelgdama į galiojantį įsipareigojimą, Komisija turi laiku imtis veiksmų, kad įgyvendintų Tarybos sprendimą, kuriuo panaikinami galiojantys antidempingo muitai. Todėl atidėliojimų turi būti išvengta. Priimto įsipareigojimo atšaukimas neapsunkina ateityje priimtinų sprendimų, jei bendrovė norėtų pateikti įsipareigojimo pasiūlymą.
(18)
Antrą kartą atskleidus Komisijos nustatytus faktus, viena šalis pakartojo, kad minimali importo kaina turėtų būti sumažinta atliekant paprastą matematinį veiksmą. Ji užginčijo, kad Komisijos argumentas yra „klaidingas ir niekuo nepagrįstas“. Tačiau tokia pozicija nebuvo išsamiau pagrįsta, todėl turi būti atmesta. Bet kuriuo atveju, šis tvirtinimas išnagrinėtas 16 konstatuojamojoje dalyje.
(19)
Todėl prašymas matematiškai pakoreguoti MIK buvo atmestas.
4. Nagrinėjama byla T-422/13
(20)
Viena bendrovė teigė, kad laukiant Bendrojo Teismo nagrinėjamos bylos T-422/13 CPME ir Kiti prieš Tarybą sprendimo įsipareigojimai turėtų likti galioti. Pasak tos bendrovės, jei Sąjungos pramonės atstovams pavyktų paprieštarauti Įgyvendinimo sprendimui 2013/226/ES, kuriuo panaikinami antidempingo muitai, Komisija privalėtų atkurti įsipareigojimą. Šis argumentas yra klaidingas. Komisija turi įvertinti dabartinę situaciją ir laiku imtis veiksmų, kad įgyvendintų Tarybos sprendimą, kuriuo panaikinamos antidempingo priemonės. Galimi bylos rezultatai negali turėti įtakos atitinkamam Komisijos sprendimui. Todėl sprendimas dėl galiojančių įsipareigojimų turi būti priimtas laiku.
5. Įsipareigojimo pažeidimai
(21)
Viena bendrovė pareiškė, kad vienai bendrovei pažeidus įsipareigojimą teikti ataskaitas tai neturėtų atsiliepti kitoms bendrovėms. Patvirtinama, kad tik bendrovė „Pearl“ pažeidė įsipareigojimą teikti ataskaitas.
6. Galima peržiūra ir įsipareigojimai
(22)
Dvi Indijos bendrovės pareiškė, kad įsipareigojimai turi likti galioti, kol laukiama galimos MIK tarpinės peržiūros rezultatų. Komisija pažymi, kad nustojus galioti antidempingo muitui, MIK nebėra pagrindo MIK nustatyti (žr. 16 konstatuojamąją dalį). Sprendimas, susijęs su šio pokyčio poveikiu, turi būti priimtas laiku. Lygiai taip pat bendrovė gali paprašyti atlikti galiojančios priemonės peržiūrą ir tuo pačiu pasiūlyti naują įsipareigojimą, susijusį tik su galiojančiomis antisubsidijų priemonėmis.
(23)
Antrą kartą atskleidus Komisijos nustatytus faktus, viena šalis pakartojo, kad Komisija turėtų inicijuoti ex officio tarpinę peržiūrą, o įsipareigojimas turėtų galioti, kol negautos peržiūros išvados.
(24)
Pirmiausia Komisija pažymi, kad pradėti antisubsidijų peržiūros tyrimą priklauso jos diskrecijai. Tačiau šiuo konkrečiu atveju peržiūros tyrimas yra susijęs su eksportuotojo noru pasiūlyti naują įsipareigojimą. Todėl, remdamasi pagrindinio antisubsidijų reglamento 13 straipsniu, Komisija neturi jokio pagrindo pradėti peržiūrą be susijusio eksportuotojo naujo įsipareigojimo pasiūlymo.
(25)
Be to, kaip lygiavertė priemonės forma, įsipareigojimas turi atitikti Tarybos nustatytą galiojančią priemonę. Tačiau taip nėra, todėl Komisija turėjo pasiūlyti atšaukti galiojantį įsipareigojimą.
(26)
Pagal pagrindinio antisubsidijų reglamento nuostatas šalys gali prašyti atlikti tarpinę peržiūrą ir bet koks galimas naujo įsipareigojimo pasiūlymas būtų svarstomas atliekant tokią peržiūrą.
7. Antisubsidijų muitas kaip kliūtis importui
(27)
Antrą kartą atskleidus Komisijos nustatytus faktus, viena šalis pareiškė, kad atšaukus priimtą įsipareigojimą, „o ne sumažinus apsaugos lygį baigiant galioti antidempingo priemonėms, (…) PET naudotojai nebegalėtų importuoti“. Komisija pažymi, kad nesant įsipareigojimo, minimali importo kaina eksportuotojui nebėra lyginamasis kriterijus. Šalis nepagrindė, kodėl kompensacinis muitas Indijos eksportuotojams kliudytų importuoti. Bet kuriuo atveju priemonių nustatymo ir įsipareigojimo, jei tinkamas, priėmimo tikslas nėra suteikti naudotojams galimybę importuoti. Siekiama nustatyti apsaugos lygį, kaip pažymi šalis. Naudotojų interesai, kaip ir visų kitų susijusių šalių interesai, buvo įvertinti nagrinėjant, ar priemonių nustatymas atitinka Sąjungos interesus. Padaryta išvada, kad priemonių nustatymas neprieštarauja Sąjungos interesams. Todėl argumentas turėjo būti atmestas.
8. Išvados dėl šalių pateiktų pareiškimų
(28)
Nė vienas iš suinteresuotųjų šalių pateiktų argumentų nebuvo pakankamas, kad Komisija pakeistų pasiūlymą atšaukti priimtą įsipareigojimą.
E. SPRENDIMO 2000/745/EB PANAIKINIMAS
(29)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, reikėtų atšaukti priimtus įsipareigojimus ir panaikinti Sprendimą 2000/745/EB. Todėl bendrovių „Dhunseri“, „Reliance“ ir „Pearl“ gaminamam importuojamam polietileno tereftalatui (PET) (papildomas TARIC kodas „Dhunseri“ atveju - A585, „Reliance“ atveju - A181 ir „Pearl“ atveju - A182) turėtų būti taikomi Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 461/2013 1 straipsnio 2 dalyje nustatyti galutiniai kompensaciniai muitai,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Sprendimas 2000/745/EB panaikinamas.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Priimta Briuselyje 2014 m. vasario 4 d.