PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1106/2013
ze dne 5. listopadu 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Prozatímní opatření
(1)
Dne 3. května 2013 uložila Evropská komise (dále jen „Komise“) nařízením (EU) č. 418/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „Unie“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii.
(3)
V souběžném antisubvenčním šetření Komise uložila nařízením (EU) č. 419/2013 (3) prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a nařízením (EU) č. 861/2013 (4) konečné vyrovnávací clo.
2. Strany dotčené šetřením
(4)
V prozatímní fázi šetření byl použit výběr vzorku u indických vyvážejících výrobců a výrobců v Unii. V prozatímní fázi se počítalo také s výběrem vzorku v případě dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jelikož však dva ze tří dovozců vybraných do vzorku neodpověděli na dotazník, nebylo možné výběr vzorků u dovozců použít. Proto byly pro konečná zjištění použity všechny dostupné informace týkající se všech spolupracujících dovozců, zejména pokud jde o zájem Unie.
(5)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že jelikož nebyl pro určení újmy, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, zohledněn prodej od výrobců, kteří nejsou žadateli, nelze vybraný vzorek výrobců v Unii považovat za reprezentativní. Toto tvrzení bylo odmítnuto, protože vzorek byl vybrán na základě odpovědí obdržených od všech spolupracujících výrobců v Unii bez ohledu na jejich podporu stížnosti ve fázi stanovení reprezentativnosti, a byl proveden na základě objemu výroby.
(6)
Jeden vyvážející výrobce, který je ve spojení s výrobcem v Unii, podal proti podnětu námitku a požádal o individuální zjišťování, protože kvůli malému objemu vývozu nebyl do vzorku vyvážejících výrobců zařazen. Do vzorku výrobního odvětví Unie nebyl z důvodu malého objemu výroby zahrnut ani samotný výrobce v Unii. Komise s individuálním zjišťováním souhlasila, avšak vyvážející výrobce svou žádost stáhl.
(7)
Sedm indických vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, požádalo o individuální zjišťování. Dva z nich odpověděli na dotazník a pět nikoli. Jeden ze dvou vyvážejících výrobců, kteří odpovědi zaslali, svoji žádost o individuální zjišťování stáhl. Komise tudíž přezkoumala žádost jednoho indického vyvážejícího výrobce, který nebyl zařazen do vzorku, totiž:
-
KEI Industries Limited, Nové Dillí (dále jen „KEI“).
(8)
V prozatímní fázi nebylo u žádného z původně vybraných vyvážejících výrobců shledáno, že předložili dostatečně spolehlivé informace, a proto byl použit článek 18 základního nařízení. Komise se rozhodla rozšířit vzorek o tři společnosti, a to na základě objemu jejich vývozu a jejich ochoty spolupracovat, jakou vyjádřily po zahájení řízení. V důsledku toho Komise přešetřila odpovědi na dotazník a provedla inspekce na místě v prostorách následujících indických vyvážejících výrobců:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána,
-
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra,
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra.
(9)
S výhradou výše uvedených skutečností se 4. až 7. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzují.
3. Období šetření a posuzované období
(10)
Jak je uvedeno ve 20. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. března 2012 (dále jen „posuzované období“).
4. Následný postup
(11)
Po zveřejnění základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložilo své připomínky několik zúčastněných stran, a to tři vyvážející výrobci, jeden vyvážející výrobce, který stáhl svou žádost o individuální zjišťování, žadatel a 11 uživatelů. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Komise nadále shromažďovala informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(12)
Komise všem zúčastněným stranám sdělila základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě zamýšlela doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z dotčené země a konečný výběr částek zajištěných v podobě prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla rovněž poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí konečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu.
(13)
Po obdržení připomínek k poskytnutí konečných informací Komise informovala zúčastněné strany o změnách ve zjištěních týkajících se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců. Všem stranám byla znovu poskytnuta lhůta, během níž se mohly k poskytnutí dodatečných informací vyjádřit. Všechny obdržené připomínky byly zváženy a v odůvodněných případech vzaty v úvahu. Jedna zúčastněná strana, žadatel, kritizovala skutečnost, že zjištění týkající se úrovně dumpingu některých vyvážejících výrobců byla pozměněna na základě nových údajů a připomínek obdržených po poskytnutí předběžných informací a v konečné fázi šetření. Rovněž uvedla, že byla porušena její procesní práva.
(14)
Komise se ovšem domnívala, že musí vzít informace předložené zúčastněnými stranami v úvahu a případně pozměnit zjištění, jestliže jsou připomínky odůvodněné. V žádném z těchto případů nebyly nové neověřené údaje použity ke stanovení dumpingu. Kromě toho procesní práva všech zúčastněných stran byla dodržena, neboť strany byly řádně a včas informovány a byly jim poskytnuty stejné lhůty k podání připomínek.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
(15)
Podle 21. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jsou jako dotčený výrobek definovány dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z dotčené země.
(16)
Někteří uživatelé vyjádřili obavy ohledně zjevného nedostatečného rozlišení mezi různými typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku, neboť u všech typů výrobku existuje široký sortiment. Zejména byla vyslovena obava ohledně toho, jak by bylo možné během šetření zajistit spravedlivé srovnání všech typů. Jako u většiny šetření zahrnuje definice dotčeného výrobku širokou škálu typů výrobku, které mají stejné nebo podobné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Skutečnost, že se tyto vlastnosti mohou u různých typů výrobku lišit, může opravdu vést k tomu, že je pokryta široká škála typů. Tak je tomu i v případě stávajícího šetření. Komise vzala v úvahu rozdíly mezi typy výrobku a zajistila spravedlivé srovnání. Každému typu výrobku vyrobenému a prodanému indickými vyvážejícími výrobci bylo přiřazeno jednoznačné kontrolní číslo výrobku (product control number, „PCN“); totéž platí pro každý typ výrobku vyrobený a prodaný výrobním odvětvím Unie. Číslo bylo odvozeno z hlavních vlastností výrobku, v tomto případě z druhu oceli, pevnosti v tahu, povlaku, povrchové úpravy, průměru a tvaru. Proto byly na základě PCN porovnány typy drátů vyvážené do Unie s výrobky vyráběnými a prodávanými výrobním odvětvím Unie, které mají stejné nebo podobné vlastnosti. Všechny tyto typy spadají pod definici dotčeného výrobku a obdobného výrobku obsaženou v oznámení o zahájení řízení (5) a v prozatímním nařízení.
(17)
Jedna strana zopakovala své tvrzení, že se takzvané „vysoce technické“ typy výrobku liší od ostatních typů dotčeného výrobku a že s nimi nejsou zaměnitelné. Z toho důvodu by měly být z definice výrobku vyloučeny. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (6) se pro určení toho, zda jsou výrobky obdobné do té míry, že jsou součástí stejného typu výrobku, musí zejména ověřit, zda mají stejné technické a fyzikální vlastnosti, stejné základní konečné využití a stejný poměr mezi cenou a kvalitou. V tomto ohledu se musí též posoudit zaměnitelnost těchto výrobků a konkurence mezi nimi. Šetřením se však zjistilo, že tyto „vysoce technické“ typy výrobku, na které uvedená strana odkazuje, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní výrobky zahrnuté do šetření. Jedná se o výrobky z nerezavějící oceli, dráty, jejichž výrobní postup je podobný a při jejichž výrobě se používají podobné stroje, takže výrobci mohou podle poptávky střídavě vyrábět různé varianty výrobku. I když tedy různé typy drátů nejsou přímo zaměnitelné a přímo si nekonkurují, výrobci soutěží o zakázky, v nichž jde o širokou škálu drátů z nerezavějící oceli. Navíc tyto typy výrobku s použitím podobných výrobních metod vyrábí a prodává jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí vyvážející výrobci. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(18)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že analýza provedená Komisí v souvislosti s otázkou, zda mají být tzv. vysoce technické typy výrobku zahrnuty do šetření, byla nedostatečná. Toto tvrzení bylo zamítnuto. Šetřením se prokázalo, že vysoce technické typy výrobku spadají pod definici výrobku uvedenou v 17. bodě odůvodnění. Strana se mylně domnívala, že musejí být splněna současně všechna kritéria uvedená v judikatuře. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (7) má Komise při vymezování produktu široký prostor jednat podle vlastního uvážení a musí se při tomto posouzení opírat o soubor kritérií stanovených Soudem. Přitom některá kritéria mohou často, jako i v tomto případě, poukazovat jedním směrem a jiná jiným směrem; v takové situaci musí Komise provést celkové posouzení, jak učinila i v tomto případě. Zúčastněná strana se tudíž mylně domnívá, že aby mohly typy výrobku spadat pod stejnou definici výrobku, musí mít všechny vlastnosti stejné.
(19)
Několik uživatelů tvrdilo, že tzv. dráty z nerezavějící oceli „řady 200“ by měly být z definice výrobku vyloučeny. Tvrdili zejména, že tento typ výrobku výrobní odvětví Unie téměř nevyrábělo. Toto tvrzení však není podložené. Za prvé, skutečnost, že výrobní odvětví Unie nevyrábí určitý typ výrobku, není dostatečným důvodem, aby byl tento typ výrobku vyloučen z šetření, pokud je jeho výrobní postup takový, že by výrobci v Unii mohli výrobu daného typu výrobku kdykoli zahájit. Za druhé, v případě vysoce technických drátů bylo zjištěno, že tyto typy dotčeného výrobku mají stejné nebo podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy obdobného výrobku vyráběného a prodávaného výrobním odvětvím Unie. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(20)
Rovněž tvrdili, že by do definice dotčeného výrobku měl být zahrnut válcovaný drát. Nicméně válcovaný drát je surovinou pro výrobu dotčeného výrobku, ze které se mohou vyrábět také jiné výrobky, například spojovací materiály a hřebíky. Tudíž se na rozdíl od dotčeného výrobku nejedná o hotový výrobek z oceli. Tvářením za studena je možné kromě jiného z válcovaného drátu vyrábět dotčený výrobek nebo obdobný výrobek. Proto válcovaný drát nemůže být zahrnut do definice výrobku ve smyslu základního nařízení.
(21)
Na základě výše uvedených informací se tímto potvrzují definice dotčeného výrobku a obdobného výrobku v 21. až 24. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
C. DUMPING
1. Úvod
(22)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že tyto společnosti poskytly některé informace, které nelze považovat za spolehlivé. Komise dále pokračovala v šetření a v analýze všech informací předložených v reakci na poskytnutí prozatímních informací a následná slyšení.
(23)
Jak je uvedeno ve 26. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě jednoho vyvážejícího výrobce dospěla Komise k závěru, že náklady uvedené v odpovědi na dotazník nemohly být odsouhlaseny s údaji uvedenými v interním účetním systému výrobce. Společnost uvedla, že nemožnost odsouhlasení byla způsobena chybami v registraci a metodou oceňování zásob, která je v případě interního účetního systému výrobce jiná než v případě údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách.
(24)
Jak je vysvětleno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy na celopodnikové úrovni, nebylo možné srovnat údaje vygenerované interním systémem vykazování nákladů pro divizi výroby drátů s nákladovými tabulkami, které společnost výslovně vyhotovila pro účely odpovědi na dotazník v rámci šetření. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely antidumpingového šetření měly použít informace zjištěné v interním systému vykazování nákladů.
(25)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v interním systému vykazování nákladů.
(26)
Jak je uvedeno v 27. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním systému vykazování nákladů nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Společnost poukázala na řadu chyb a koncepčních problémů týkajících se interně vykazovaných údajů, které Komise použila pro úpravu nákladů. Společnost tvrdila, že Komise by měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník. Kromě toho společnost v pozdější fázi po zavedení prozatímních opatření poskytla odsouhlasení mezi interně vykazovanými nákladovými údaji divize a odpovědí na dotazník. Na základě výše uvedeného a s ohledem na důkazy shromážděné během inspekce na místě by určité výrobní náklady, které uvedená společnost původně vykázala ve své odpovědi na dotazník, mohly být přijaty.
(27)
Nicméně na základě důkazů, které jsou k dispozici, nelze rozdělení určitých nákladů, jako jsou režijní a finanční náklady, vykázaných společností v odpovědi na dotazník považovat pro účely šetření za spolehlivé. Komise měla za to, že tyto náklady by měly být rozděleny na základě celkového obratu společnosti a nákladů na prodané zboží v souladu s čl. 2 odst. 5 základního nařízení. Na základě výše uvedených skutečností by většina nákladů uvedených v odpovědi na dotazník mohla být přijata a rozdělení na základě obratu bylo společností v konečné fázi šetření schváleno. Výše dumpingového rozpětí se snížila v návaznosti na přezkoumání nákladů na balení a některých režijních nákladů. Má se tudíž za to, že článek 18 základního nařízení by se pro účely stanovení dumpingového rozpětí v případě tohoto vyvážejícího výrobce neměl dále používat.
(28)
Jak je stanoveno v 30. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin uvedené v odpovědi společnosti na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení jakostních tříd oceli se v jednotlivých zdrojích liší. Komise stanovila, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného výrobku a že nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit stanovení nákladů a prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, a mohly by být proto zavádějící, a vyvážejícího výrobce na tuto zásadní úvahu při různých příležitostech upozornila.
(29)
Jak je uvedeno v 31. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(30)
V 32. bodě odůvodnění prozatímního nařízení však Komise podotkla, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nebyla podložená a v žádném případě nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotkla, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušilo spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli proto byly předběžně považovány za zavádějící.
(31)
V 33. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise vyjádřila domněnku, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(32)
Po zveřejnění prozatímních zjištění společnost podala proti tomuto prozatímnímu přístupu obecné námitky, ale nadále nebyla schopna nabídnout srovnání jednotlivých výrobků se stejným PCN. Společnost však v pozdější fázi šetření nabídla dostatečnou úroveň odsouhlasení, kdy jsou suroviny seskupeny do hlavních řad jakostních tříd nerezavějící oceli podle jejich chemického složení (řady 200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla alternativní způsob seskupování, kdy bylo jako další faktor seskupování zahrnuto konečné použití. Protože však konečné použití nelze ověřit, přepočítala Komise dumpingové rozpětí na základě tříd oceli seskupených podle chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(33)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a článek 18 základního nařízení se použije pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí, který tudíž vychází z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(34)
Jak je uvedeno v 34. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v každém z těchto dvou zdrojů liší.
(35)
Jak je uvedeno v 35. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Ve svých připomínkách předložených po sdělení prozatímních zjištění společnost rovněž uvedla, že jakostní třída oceli uvedená na prodejní faktuře občas neodpovídá skutečné jakostní třídě oceli, která byla vyvezena. Kromě toho společnost tvrdila, že ve výrobním odvětví nerezavějící oceli se nepoužívají přesně jakostní třídy oceli, ale že se namísto toho zveřejněná chemická složení jakostních tříd oceli a chemické složení skutečných výrobků liší. Společnost namítala, že i při zohlednění těchto vysvětlení by se nesrovnalosti zjištěné Komisí týkaly pouze zanedbatelné části jejího vývozu.
(36)
Komise měla za to, že objem zjištěných nesrovnalostí nemohl být vysvětlen příležitostnými nepřesnostmi. Naopak předložené argumenty přispěly ke snížení důvěryhodnosti celého systému společnosti pro vykazování jakostních tříd oceli, zejména s ohledem na rozhodující váhu jakostních tříd oceli při určování nákladů konečného výrobku.
(37)
Nicméně později v průběhu šetření společnost tvrdila, že pokud Komise nepřijme původní vykazování jakostních tříd oceli, které společnost poskytla, mohl by být přesnější výsledek získán tak, že by Komise místo sloučení všech PCN, což bylo učiněno v prozatímní fázi, seskupila pouze ty konkrétní třídy oceli, mezi nimiž byly zjištěny nesrovnalosti, nebo by alternativně seskupila jakostní třídy oceli podle jejich chemického složení vyjádřeného v řadách jakostních tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI). Společnost rovněž nabídla další způsob rozdělení jakostních tříd oceli v řadě 300 do menších podskupin.
(38)
Komise následně přepočítala dumpingové rozpětí na základě skupin nerezavějící oceli podle chemického složení vyjádřeného v řadě tříd oceli (200, 300 a 400 podle klasifikace AISI) za použití stejné metody, jaká byla popsána v 30. bodě odůvodnění výše. Řady jakostních tříd oceli jsou všeobecně používaným, objektivním a ověřitelným kritériem, zatímco pro tuto společnost používání PCN neumožňuje úplné odsouhlasení, a tudíž by nebylo zajištěno spravedlivé srovnání na základě spolehlivých údajů ve smyslu základního nařízení.
(39)
Vzhledem k tomu, že však nebylo možné odsouhlasit dodatečné informace předložené společností s údaji na dostatečně podrobné úrovni požadované pro šetření, je prozatímní závěr, že systémy společnosti pro sledování nejsou dostatečně spolehlivé, zachován a pro konečné stanovení výrobních nákladů a výpočet dumpingového rozpětí se použije článek 18 základního nařízení a rozpětí tudíž bude vycházet z přístupu uvedeného v předchozím bodě odůvodnění.
(40)
Žadatel namítal, že seskupování dotčeného výrobku do jakostních tříd oceli Komisi zabránilo správně provést test ziskovosti pro určení běžné hodnoty podle PCN.
(41)
Komise provádí svou analýzu na úrovni, která je v souladu s vnitřními účetními systémy vyvážejících výrobců a výrobců v Unii, jež umožňují odůvodnění vykázaných údajů. Toto tvrzení se tedy zamítá.
(42)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 37. a 38. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Běžná hodnota
(43)
Pro jednoho vyvážejícího výrobce, u kterého se použil článek 18 základního nařízení, bylo v návaznosti na přehodnocení jeho výrobních nákladů přezkoumáno určení běžné hodnoty. V konečné fázi byly výrobní náklady určeny na základě vykázaných výrobních nákladů, k nimž byly na základě metody rozdělení stanovené v čl. 2 odst. 5 základního nařízení připočteny prodejní, správní a režijní náklady, včetně nákladů na financování.
(44)
V případě tří vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku a vyvážejícího výrobce, kterému bylo přiznáno individuální zjišťování, bylo zjištěno, že objemy prodeje na domácím trhu byly celkově reprezentativní a představovaly nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, zaznamenaného danou společností. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byla stejná zkouška reprezentativnosti provedena rovněž pro každý typ výrobku prodávaný výrobci nově zařazenými do vzorku na jejich domácích trzích a bylo zjištěno, že dotčené typy výrobku jsou srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(45)
Stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření Komise dále přezkoumala, zda by domácí prodej každého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování, mohl být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.
(46)
V případě jednoho z vyvážejících výrobců nově zařazených do vzorku bylo zjištěno, že rozdělení nákladů původně předložené společností je nedostatečné, neboť nepřihlíželo k tloušťce drátu, což je významná nákladová položka. Se souhlasem společnosti byla metoda rozdělení nákladů upravena.
(47)
V případě druhého vyvážejícího výrobce nově zařazeného do vzorku byla opravena administrativní chyba ve stanovení dumpingového rozpětí. Kromě toho výrobce požadoval, aby Komise provedla dodatečné úpravy testu ziskovosti a cenových úprav. Tato tvrzení nebyla shledána jako oprávněná.
(48)
V případě vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální posouzení, byla opravena administrativní chyba ve výpočtech. Tentýž vyvážející výrobce uvedl další tvrzení o stanovení úrovně prodejních, správních a režijních nákladů a nákladů na vnitrostátní dopravu Komisí a požadoval úpravu o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku mezi domácím a vývozním trhem. Tato tvrzení byla odmítnuta, protože výpočty byly provedeny na základě údajů o nákladech předložených společností, které byly ověřeny během inspekce na místě, a protože tvrzení týkající se fyzických rozdílů nebylo nijak odůvodněno.
(49)
V důsledku toho se metodika pro určení běžné hodnoty, jak bylo popsáno v 39. až 48. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, potvrzuje a byla použita na tři vyvážející výrobce nově zařazené do vzorku a vyvážejícího výrobce, jemuž bylo přiznáno individuální zjišťování.
3. Vývozní cena
(50)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byly v návaznosti na jeho námitky opraveny určité administrativní chyby týkající se příležitostného použití nesprávného směnného kurzu a mylného zahrnutí určitého vnitroskupinového prodeje při výpočtu dumpingu.
(51)
U druhého vyvážejícího výrobce byl do výpočtu dumpingu zahrnut prodej uskutečněný prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem v Unii.
(52)
Jeden vyvážející výrobce, který byl do vzorku nově zařazen, tvrdil, že výhody, které získal v rámci režimů subvencí DEPBS a DDS, musí být přičteny k vývozním cenám.
(53)
Jiný vyvážející výrobce, nově zařazený do vzorku, podal zprávu o tom, že výhodami, které získal v rámci režimu subvencí DDS, byly záporné cenové úpravy, které vývozní ceny uměle navyšovaly.
(54)
Komise analyzovala cenové chování obou společností na trhu Unie a dospěla k závěrům, které vyplývají z použití čl. 2 odst. 8 základního nařízení, a tudíž nevyžadují další úpravy. Tvrzení první společnosti bylo proto zamítnuto a údajná cenová úprava druhé společnosti nebyla brána v potaz.
(55)
Jeden vyvážející výrobce, který byl nově zařazen do vzorku, tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny směrem nahoru tak, aby byly v souladu s jeho cenami na domácím trhu, protože domácí prodej byl uskutečňován v rámci vlastní značky, což zvýšilo ceny. Společnost však nedokázala doložit, že faktury, které byly předmětem jejího tvrzení, se skutečně týkaly značkového prodeje, a proto byla žádost zamítnuta.
(56)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 50. až 52. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Srovnání
(57)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že s ohledem na sloučení všech PCN za účelem stanovení výrobních nákladů by se k vývozním cenám mělo přistupovat stejně a pro srovnání s běžnou hodnotou by měla být použita i jedna vývozní cena.
(58)
Komise však ve svém šetření zaměřeném na získání údajů o nákladech a o vývozních cenách na základě PCN neobdržela od dotčené společnosti nezbytná srovnání, která by umožnila stanovení spolehlivých výrobních nákladů na základě PCN. Šetřením však nebyly zjištěny žádné nedostatky v úrovních vývozních cen vykázaných podle PCN, a proto by nebylo vhodné použít k určení skutečných vývozních cen článek 18 základního nařízení. Jelikož v porovnání se standardy šetření nepovažuje Komise snížení úrovně podrobnosti oznamovaných cen v zájmu zajištění spravedlivého srovnání za vhodné, bylo tvrzení zamítnuto.
(59)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 53. až 55. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
5. Dumpingová rozpětí
(60)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(61)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení, z důvodu použití článku 18 základního nařízení u dvou ze tří vyvážejících výrobců původně zařazených do vzorku, se dumpingové rozpětí pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, stanoví na základě průměrného dumpingového rozpětí jednoho vyvážejícího výrobce, který byl původně zařazen do vzorku a u kterého se článek 18 základního nařízení dále nepoužívá, a dvou společností nově zařazených do vzorku, jejichž dumpingová rozpětí nejsou de minimis. Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku stanoveno ve výši 8,4 %.
(62)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v dotčené zemi, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z dotčené země odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu stanovena na 16,2 %.
(63)
Na základě toho činí vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Konečné dumpingové rozpětí
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
D. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
1. Výrobní odvětví Unie
(64)
Někteří uživatelé zpochybnili počet výrobců v Unii stanovený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrdí, že počet výrobců byl posouzen nesprávně a ve skutečnosti na trhu Unie působí méně výrobců.
(65)
Komise poukazuje na to, že výše uvedené tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy. Při ověřování reprezentativnosti a rovněž v průběhu šetření Komise ověřila počet výrobců v Unii uvedený v podnětu. Komise kvůli tomu kontaktovala všech 27 známých výrobců v Unii. Šetření potvrdilo, že během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek 27 výrobců v Unii. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 63. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Výroba v Unii a výběr vzorku výrobců v Unii
(66)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 64. až 67. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
E. ÚJMA
1. Spotřeba v Unii
(67)
Někteří uživatelé tvrdili, že při analyzování újmy neměly být zohledněny údaje za rok 2009, protože finanční krize, která v tomto roce nastala, měla zejména na spotřebu v Unii rušivé účinky. I kdyby však byl rok 2009 z analýzy vynechán, stále by byl patrný rostoucí trend spotřeby (+ 5 %), který je ukazatelem zlepšujícího se trhu. Nepříznivé dopady finanční krize jsou navíc uznány v 68. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, 68. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
2. Dovoz z dotčené země do Unie
(68)
Dumpingové rozpětí stanovené pro společnost Macro Bars and Wires nedosahuje hodnoty de minimis, kterou uvádí čl. 9 odst. 3 základního nařízení. Má se tudíž za to, že tento vyvážející výrobce neuplatňoval během období šetření dumpingové ceny ve smyslu čl. 1 odst. 2 základního nařízení. Z toho důvodu byl objem jeho dovozu vyloučen z objemu prozatímně stanoveného dumpingového dovozu z dotčené země. Jeden vyvážející výrobce, Venus Group, uvedl, že některé transakce byly omylem započítány dvakrát. Komise souhlasila s vyvážejícím výrobcem a upravila celkový objem dumpingového dovozu tím, že tyto dotčené transakce odstranila.
(69)
Objem, podíl na trhu a průměrná cena dumpingového dovozu byly příslušným způsobem revidovány.
(70)
Objem dumpingového dovozu a jeho podíl na trhu:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
15 826
27 291
34 494
33 252
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(71)
Společnost Macro Bars and Wires vyvezla během období šetření jen omezené množství dotčeného výrobku a také transakce společnosti Venus Group uvedené výše se omezovaly na malé množství, proto odečtení tohoto objemu dovozu od celkového objemu dumpingového dovozu z dotčené země nic neměnilo na trendech popsaných v 69. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto body odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzují.
(72)
Průměrná cena dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena
2 380
2 811
3 259
3 207
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj: Eurostat a odpovědi na dotazník
(73)
Úprava objemu dumpingového dovozu nemá za následek významné změny průměrných cen dumpingového dovozu z Indie nebo výpočtů míry cenového podbízení. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení činí 15 %, což potvrzuje zjištění v prozatímním nařízení.
(74)
Indický vyvážející výrobce tvrdil, že ceny prodeje do Unie se zdají být velmi nevěrohodné a že jsou zřejmě zkreslené. Je však třeba zdůraznit, že ceny použité ve výpočtech cenového podbízení byly výsledkem informací shromážděných a ověřených v šetřeních na místě v prostorách výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(75)
Závěry, které vyplývají ze zjištění popsaných v 75. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzují.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(76)
Některé strany tvrdily, že výsledky, kterých výrobní odvětví Unie dosáhlo, by měly být v kontextu globální hospodářské krize považovány za poměrné dobré a že s výjimkou jediného ukazatele újmy, totiž podílu na trhu, žádný jiný ukazatel nenasvědčuje tomu, že by k újmě docházelo.
(77)
Jedna strana tvrdila, že se průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie zvýšily asi o 34 %, tedy daleko výrazněji než výrobní náklady, které se během stejného období zvýšily o 13 %. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že výrobní odvětví Unie své zboží na počátku posuzovaného období, tedy v roce 2009, prodávalo za ceny nižší, než byly výrobní náklady, a teprve od roku 2011 se mu podařilo prodávat za ceny převyšující výrobní náklady.
(78)
Z šetření vyplynulo, že některé ukazatele újmy, jako objem výroby a vytížení kapacit, sice vykazovaly pozitivní trend, nebo zůstaly stabilní, např. zaměstnanost, avšak řada jiných ukazatelů týkajících se finanční situace výrobního odvětví Unie, např. ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic, během posuzovaného období nevykazovaly uspokojivý vývoj. Zatímco ukazatel týkající se investic se v roce 2010 zlepšil, v roce 2011 a během období šetření se snížil pod úroveň roku 2009. I když je pravda, že se návratnost investic od roku 2009 do roku 2011 zlepšila a dosáhla 6,7 %, v období šetření opět poklesla na 0,8 %. Podobně se do roku 2011 zlepšovaly ukazatele týkající se ziskovosti a peněžních toků a v období šetření se začaly opět zhoršovat. Proto lze učinit závěr, že se stav výrobního odvětví Unie začal po roce 2009 zlepšovat, avšak jeho zotavování bylo následně zpomaleno dumpingovým dovozem z dotčené země.
(79)
Na žádost jedné zúčastněné strany lze potvrdit, že výše zásob uvedená ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se týkala činnosti podniků v Unii zařazených do vzorku.
(80)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % stanovené v prozatímní fázi je příliš nízké. Dotčená strana své tvrzení dostatečně neodůvodnila. V 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou vysvětleny důvody pro toto ziskové rozpětí a z šetření nevyplynuly žádné další důvody pro to, aby bylo změněno. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
(81)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že problémy výrobního odvětví Unie jsou z velké části způsobeny strukturálními problémy, a že tedy cílové ziskové rozpětí ve výši 5 % je nereálné.
(82)
Je třeba připomenout, že podle judikatury (8) musí orgány stanovit ziskové rozpětí, se kterým by výrobní odvětví Unie mohlo počítat za normálních podmínek hospodářské soutěže bez dumpingového dovozu. V roce 2007 činilo ziskové rozpětí 3,7 %; od roku 2008 bylo toto rozpětí v důsledku finanční a hospodářské krize záporné. Žadatel tvrdil, že dumpingové výrobky začaly přicházet na trh Unie od roku 2007 (kdy se objem dovozu zvýšil z 17 727 t v roce 2006 na 24 811 t), což se šetřením potvrdilo. Proto nebylo možné stanovit cílové ziskové rozpětí na základě zisku, se kterým by mohli výrobci v Unii počítat v případě obdobného výrobku. V důsledku toho, jak bylo vysvětleno v 95. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné použít ziskové rozpětí ve výši 5 % na základě skutečných zisků zaznamenaných v jiných částech ocelářského průmyslu, které nebyly poškozeny dumpingovým a subvencovaným dovozem, což již bylo provedeno v jiných nedávných šetřeních týkajících se podobných výrobků ve stejném odvětví (9). Kromě toho je třeba poznamenat, že ziskové rozpětí 3,7 %, které bylo zaznamenáno v roce 2007, se v každém případě považuje kvůli přítomnosti a zvýšení dumpingového dovozu za příliš nízké. Cílový zisk ve výši 5 % zůstává tudíž pro účely konečných zjištění zachován.
4. Závěr ohledně újmy
(83)
Komise proto dospěla k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky, se 78. až 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení potvrzuje.
F. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Účinek dumpingového dovozu
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že prozatímní nařízení opominulo, že výrobní odvětví Unie mělo prospěch ze zvýšené spotřeby od roku 2009 a že Komise nemůže očekávat, že výrobní odvětví Unie bude schopné si navždy udržet svůj podíl na trhu.
(85)
K těmto tvrzením je třeba poznamenat, že podle šetření podíl dumpingového indického dovozu na trhu rostl rychleji než spotřeba na trhu Unie. Objem dumpingového indického dovozu se zvýšil o 110 %, zatímco spotřeba se ve stejném období zvýšila o 50 %. Šetření kromě toho ukázalo, že průměrné indické ceny byly trvale nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie ve stejném období a byly nižší než průměrná cena výrobního odvětví Unie o 15 % v období šetření. Z toho plyne, že ačkoliv výrobní odvětví Unie skutečně do určité míry mělo prospěch ze zvýšené spotřeby a rovněž mohlo zvýšit objem svého prodeje o 40 %, nedokázalo si udržet svůj podíl na trhu, jaký mohl být za zlepšujících se podmínek na trhu a vzhledem k volné výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie předpokládán.
2. Účinek jiných činitelů
2.1 Nedumpingový dovoz
(86)
Během posuzovaného období byl vývoj nedumpingového dovozu a cen srovnatelný s vývojem dumpingového dovozu a cen. Kromě toho ceny dumpingového dovozu byly v zásadě na stejné úrovni jako ceny nedumpingového dovozu, kdy průměrné dovozní ceny bez dumpingu byly nižší o 0,4 %. Kromě toho je objem nedumpingového dovozu nižší než šest procent celkového dovozu z dotčené země a o něco vyšší než jedno procento podílu na trhu. Komise se domnívá, že újma způsobená nedumpingovým dovozem z dotčené země tudíž nenarušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
2.2 Dovoz ze třetích zemí
(87)
Dva indičtí vyvážející výrobci a indická vláda zopakovali tvrzení, že do šetření by měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a že dopad dovozu z ČLR na trh Unie a výrobní odvětví Unie byl podhodnocen.
(88)
Jak je uvedeno ve 115. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, od počáteční fáze dosud nebyly předloženy žádné důkazy o dumpingu působícím újmu výrobnímu odvětví Unie, které by mohly odůvodňovat zahájení antidumpingového šetření dovozu pocházejícího z ČLR. Tvrzení, že by ČLR měla být zahrnuta do rozsahu šetření, se proto zamítá jako neopodstatněné.
(89)
Dovoz z Čínské lidové republiky však během posuzovaného období vykazoval rostoucí tendenci a v období šetření dosáhl podílu na trhu 8,3 % (viz 113. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Kromě toho byly ceny dovozu z ČLR nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických výrobců vyvážejících na trh Unie. Proto bylo dále zkoumáno, zda dovoz z ČLR mohl přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a narušit příčinnou souvislost mezi újmou a indickým dumpingovým dovozem.
(90)
Informace dostupné v prozatímní fázi naznačují, že sortiment výrobků z dovozu z ČLR se odlišoval a že segmenty, v nichž byly přítomny čínské výrobky, se lišily od výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie nebo výrobků indického původu prodávaných na trhu Unie.
(91)
Po zveřejnění prozatímních opatření Komise obdržela několik námitek, které upozorňovaly na možnost, že by čínský dovoz za nízké ceny mohl během období šetření narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým indickým dovozem a vážnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(92)
Analýzy provedené na základě statistik dovozu ohledně dvou kódů KN, které jsou předmětem šetření, ukázaly, že 29 % čínského dovozu se týkalo nižšího segmentu trhu (dovoz pod kódem KN 7223 00 99). Tím se částečně vysvětluje, proč jsou ceny čínských výrobků v průměru nižší než ceny výrobního odvětví Unie i ceny indických vyvážejících výrobců. Statistiky ke kódu KN 7223 00 99 rovněž ukázaly, že odběratelé čínských výrobců jsou soustředěni ve Spojeném království, kde výrobní odvětví Unie v zásadě není činné.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Zdroj: Eurostat
(93)
Pokud jde o kód KN 7223 00 19, analýza vypracovaná na základě PCN ukázala, že jak výrobní odvětví Unie, tak indičtí výrobci soutěžili především v kvalitativně vyšším segmentu trhu, kde ceny mohou být v rámci stejného kódu KN až čtyřikrát vyšší než ceny v nižším segmentu trhu (10). Z šetření rovněž vyplynulo, že obecně se ceny liší v závislosti na typu výrobku a obsahu niklu.
(94)
Pokud jde o úroveň ceny dovozu z Čínské lidové republiky, je třeba poznamenat, že průměrné ceny čínského dovozu byly od roku 2009 do období šetření vyšší než ceny dumpingového dovozu dotčeného výrobku z Indie, jak ukazuje následující tabulka na základě průměrné ceny dumpingového čínského vývozu spadajícího pod kód KN 7223 00 19.
Průměrná cena (EUR/t)
2009
2010
2011
Období šetření
Období šetření + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Zdroj: Eurostat.
(95)
V období šetření průměrná cena čínského dovozu poprvé klesla pod cenu dumpingového indického dovozu. Bylo však zjištěno, že se jedná o dočasný jev, neboť čínské ceny v roce následujícím po období šetření rostly a byly opět vyšší než indické ceny.
(96)
Kromě toho z porovnání objemu dovozu z dotčené země a z ČLR vyplynulo, že během celého posuzovaného období a zejména během období šetření byl dovoz z ČLR na mnohem nižší úrovni než dovoz z dotčené země. Objem dovozu z ČLR představoval v zásadě méně než polovinu celkového dovozu z Indie.
(97)
Ačkoli tedy dovoz z Čínské lidové republiky přispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, nemohl mít vliv na situaci ve výrobním odvětví Unie do té míry, aby tím byla narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Proto se 113. bod prozatímního nařízení potvrzuje.
2.3 Konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii
(98)
Jedna strana tvrdila, že slabé finanční výsledky výrobců v Unii mohla způsobit konkurence ze strany ostatních výrobců v Unii, kteří nejsou žadateli ani nepodporovali šetření k zahájení tohoto řízení.
(99)
Vývoj podílu ostatních výrobců na trhu v Unii ukazuje následující tabulka.
2009
2010
2011
Období šetření
Prodej ostatních výrobců v Unii do Unie (v tunách)
34 926
55 740
55 124
55 124
Index (2009 = 100)
100
160
158
158
Podíl ostatních výrobců v Unii na trhu
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Zdroj: podnět a průběžné odpovědi
(100)
Na výrobce v Unii, kteří nebyli žadateli a kteří zvláště nepodporovali toto šetření, připadalo 44 % veškerého prodeje Unie (viz 86. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Objem jejich prodeje se zvýšil o 58 % z odhadovaných 34 926 t v roce 2009 na 55 124 t během období šetření. Tento nárůst je ovšem v porovnání s nárůstem dumpingového dovozu z dotčené země během téhož období (+ 110 %) poměrně mírný. Kromě toho zůstal podíl těchto výrobců v Unii na trhu během posuzovaného období poměrně konstantní a ani nebyly zjištěny žádné známky toho, že by jejich ceny byly nižší než ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku. Z toho lze vyvodit závěr, že jejich prodej na trhu v Unii nepřispěl k újmě, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(101)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 121. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
G. ZÁJEM UNIE
1. Obecné poznámky
(102)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 125. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(103)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 126. až 133. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(104)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 142. až 144. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem uživatelů
(105)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovalo Komisi sedm uživatelů a jedno sdružení uživatelů a projevili zájem o spolupráci při šetření. Na základě jejich žádosti jim byly v dubnu 2013 zaslány dotazníky. Avšak pouze dva uživatelé poskytli úplnou odpověď na dotazník, a na spolupracující uživatele tak připadalo 12 % celkového dovozu z dotčené země během období šetření a 2,5 % celkové spotřeby Unie, přičemž zaměstnávali 32 osob zapojených do výroby hotových výrobků, jejichž součástí je dotčený výrobek. Hospodářské dopady opatření na uživatele byly přehodnoceny na základě nových údajů, které vyplynuly z odpovědí na dotazník, a u dvou uživatelů byly provedeny kontrolní návštěvy s cílem ověřit poskytnuté informace.
(106)
Uživatelé tvrdili, že úroveň ziskovosti ve výši 9 % uvedená ve 136. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je příliš vysoká a není pro uživatelské odvětví reprezentativní. Po obdržení doplňujících odpovědí na dotazník byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů přepočítána a stanovena na 2 % obratu.
(107)
Z šetření navíc vyplynulo, že nákupy spolupracujících uživatelů z dotčené země představovaly v průměru 44 % veškerých nákupů dotčeného výrobku a že dotčená země byla pro dva spolupracující uživatele výhradním zdrojem dodávek. Během období šetření představoval obrat výrobků zahrnujících dotčený výrobek v průměru 14 % celkového obratu spolupracujících uživatelů.
(108)
Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z dotčené země v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost, které by uživatelé dosáhli používáním a dalším zpracováváním dotčeného výrobku, by znamenal pokles na hodnotu, kdy by se uživatelé dostali do ztráty a dosáhli (záporné hodnoty) ziskovosti - 0,6 %.
(109)
Komise si je vědoma, že střednědobý i dlouhodobý dopad bude na individuální úrovni markantnější pro uživatele, jejichž jediným zdrojem je dovoz z Indie. Přitom se jedná jen o malý počet podniků (dva spolupracující uživatelé). Navíc mají možnost, pokud jejich indický výrobce spolupracuje, podle článku 11 základního nařízení požádat o vrácení cla, jsou-li splněny všechny podmínky pro takové vrácení.
(110)
Někteří uživatelé znovu vyjádřili obavy, že by opatření mohla mít dopad na určité typy drátů, které se v Evropě nevyrábějí, zejména typy zahrnuté do tzv. řady 200, jak je popsáno ve 139. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Skutečnost, že se v Unii nevyrábějí, přičítají uživatelé nízké poptávce a specifičnosti výrobního procesu.
(111)
Šetření však ukázalo, že tento typ drátů z nerezavějící oceli výrobní odvětví Unie vyrábí a že představují omezený podíl na trhu Unie. Uživatelé mají k dispozici také alternativní zdroje dodávek z jiných zemí, které nepodléhají antidumpingovým nebo antisubvenčním opatřením. Navíc lze pro stejné účely používat i jiné typy drátů z nerezavějící oceli. Uložení opatření tudíž nemůže mít významný dopad na trh Unie a na tyto uživatele. Tento požadavek se proto zamítá.
(112)
Někteří uživatelé poukazovali na to, že dodací lhůty výrobců v Unii jsou u obdobného výrobku ve srovnání s dodacími lhůtami u dotčeného výrobku z Indie delší. Avšak možnosti obchodníků výrobky skladovat a mít je rychle k dispozici nevyvrací věcné důkazy nepříznivých účinků dumpingového dovozu. Proto je třeba tento argument odmítnout.
(113)
S ohledem na výše uvedené úvahy lze mít za to, že i když opatření uložená na dovoz z dotčené země budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, bude uložení opatření pro trh Unie celkově vzato prospěšné. Zejména se má za to, že obnovením spravedlivých obchodních podmínek na trhu Unie bude výrobní odvětví Unie moci přizpůsobit své ceny výrobním nákladům, zachovat výrobu a pracovní místa, získat zpět podíl na trhu, o který přišlo, a využít větších úspor z rozsahu. Tak by výrobní odvětví mohlo dosáhnout přiměřeného ziskového rozpětí, které by mu umožnilo střednědobě i dlouhodobě účinně fungovat. Zároveň může zlepšit svou celkovou finanční situaci. Z šetření dále vyplynulo, že opatření budou mít celkově na uživatele a dovozce, kteří nejsou ve spojení, jen omezený dopad. Dospělo se tudíž k závěru, že celkový přínos opatření zřejmě převáží nad dopadem na uživatele dotčeného výrobku na trhu Unie.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(114)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo potvrzeno hodnocení uvedené ve 145. až 146. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
H. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(115)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl výpočet odstranění újmy upraven směrem dolů v reakci na jeho tvrzení, že došlo k administrativním chybám z důvodu záměny směnného kurzu u některých transakcí a zahrnutí transakcí uvnitř skupiny při výpočtu. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 148. až 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Tentýž vyvážející výrobce tvrdil, že indický vývoz do Unie je uskutečňován pro velkoobchodníky a že prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie je určen pro konečné uživatele, a že Komise tudíž neprováděla srovnání na vhodné úrovni obchodu. Šetření však ukázalo, že indičtí vyvážející výrobci prodávají oběma kategoriím zákazníků a že si u stejných kategorií zákazníků s výrobci v Unii konkurují.
2. Závěr ohledně úrovně pro odstranění újmy
(117)
Pro společnost Macro Bars and Wires nebylo vypočítáno individuální rozpětí újmy, neboť konečné antidumpingové rozpětí této společnosti bylo pod úrovní de minimis (viz 51. bod odůvodnění).
(118)
Potvrzuje se metodika použitá v prozatímním nařízení.
3. Konečná opatření
(119)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo, a to na úrovni dostatečné k odstranění újmy působené dumpingovým dovozem s přihlédnutím k subvenčnímu rozpětí uloženému nařízením Komise (EU) č. 419/2013.
(120)
Proto byly sazby antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy a dumpingových rozpětí, přičemž byla zohledněna subvenční rozpětí jejich odečtením v plné výši od příslušného dumpingového rozpětí. Konečné antidumpingové clo se proto stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Vyrovnávací clo
Rozpětí újmy
Konečná sazba antidumpingového cla
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Všechny ostatní společnosti
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti stanovené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění v současném šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyrobených uvedenými konkrétními právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(122)
Jeden vyvážející výrobce v dotčené zemi nabídl cenový závazek v souladu s čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(123)
V posledních letech vykazoval dotčený výrobek značnou cenovou nestabilitu, a pevný cenový závazek proto v tomto případě není vhodný. Pro odstranění této překážky nabídl indický vyvážející výrobce ustanovení o indexaci na základě nákladů na suroviny. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že mezi kolísáním cen dotčeného výrobku a kolísáním indexu nebylo možné stanovit žádnou přímou a přesnou souvislost, a indexace se proto nepovažuje za vhodné řešení. Kromě toho se šetřením zjistilo, že existují různé typy dotčeného výrobku, které nelze snadno rozlišit a jejichž ceny se výrazně liší.
(124)
Vyvážející výrobce kromě toho vyrábí řadu výrobků z nerezavějící oceli a je možné, že je prodává stejným zákazníkům v Unii prostřednictvím obchodních společností ve spojení. To by vedlo k vážnému riziku křížové kompenzace a krajně by to ztížilo účinné sledování dodržování závazku.
(125)
Na základě výše uvedeného dospěla Komise k závěru, že nabídnutý závazek nelze přijmout.
(126)
Každou žádost o použití individuální antidumpingové celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude toto nařízení, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo, odpovídajícím způsobem změněno prostřednictvím aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
4. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(127)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a vzhledem k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu uložených konečných cel,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Garg Inox, Bahadurgarh, Harijána a Pune, Maháráštra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, Nové Dillí
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbaí, Maháráštra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbaí, Maháráštra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbaí, Maháráštra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbaí, Maháráštra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Tháné, Maháráštra a Mumbaí, Maháráštra
6,8
B780
Společnosti uvedené v příloze
5,0
B781
Všechny ostatní společnosti
12,5
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud vyvážející výrobce z Indie předloží Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
během období šetření (od 1. dubna 2011 do 31. března 2012) nevyvážel zboží popsané v čl. 1 odst. 1 pocházející z Indie;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem, na něž se vztahují opatření uložená tímto nařízením, a
c)
po skončení období šetření buď vyvezl dotčené zboží do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného zboží do Unie,
může být čl. 1 odst. 2 pozměněn přidáním nového vyvážejícího výrobce na seznam v příloze.
Článek 3
Částky zajištěné v podobě prozatímních antidumpingových cel uložených podle nařízení Komise (EU) č. 418/2013 na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiných než drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiných než drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie, se s konečnou platností vybírají. Vybrané částky přesahující konečné sazby antidumpingového cla budou uvolněny.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2013.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1106/2013
2013 m. lapkričio 5 d.
kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas ir laikinojo muito, nustatyto tam tikroms importuojamoms Indijos kilmės nerūdijančio plieno vieloms, galutinis surinkimas
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau - pagrindinis reglamentas) (1), ypač į jo 9 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą, pateiktą pasikonsultavus su Patariamuoju komitetu,
kadangi:
A. PROCEDŪRA
1. Laikinosios priemonės
(1)
2013 m. gegužės 3 d. Europos Komisija (toliau - Komisija) Reglamentu (ES) Nr. 418/2013 (2) (toliau - laikinasis reglamentas) tam tikroms į Europos Sąjungą (toliau - Sąjunga) importuojamoms Indijos kilmės nerūdijančio plieno vieloms (toliau - susijusi šalis) nustatė laikinąjį antidempingo muitą.
(2)
Tyrimas inicijuotas 2012 m. birželio 28 d. gavus Europos geležies ir plieno pramonės konfederacijos (toliau - Eurofer arba skundo pateikėjas) Sąjungos gamintojų, kurie pagamina daugiau nei 50 % visų Sąjungoje pagaminamų tam tikrų nerūdijančio plieno vielų, vardu pateiktą skundą.
(3)
Atlikusi gretutinį antisubsidijų tyrimą Komisija Reglamentu (ES) Nr. 419/2013 (3) tam tikroms importuojamoms susijusios šalies kilmės nerūdijančio plieno vieloms nustatė laikinąjį kompensacinį muitą, o Reglamentu (ES) Nr. 861/2013 (4) - galutinį kompensacinį muitą.
2. Su tyrimu susijusios šalys
(4)
Pradiniame tyrimo etape buvo vykdoma eksportuojančių Indijos gamintojų ir Sąjungos gamintojų atranka. Pradiniame etape taip pat buvo numatyta nesusijusių importuotojų atranka. Tačiau du iš trijų atrinktų importuotojų nepateikė klausimyno atsakymų, todėl importuotojų atranka negalėjo būti vykdoma. Todėl galutinės išvados padarytos remiantis visa turima su visais bendradarbiaujančiais importuotojais susijusia informacija, ypač kiek tai susiję su Sąjungos interesais.
(5)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad nustatant Sąjungos pramonės patirtą žalą neatsižvelgta į skundo nepateikusių bendrovių pardavimą, todėl atrinkti Sąjungos gamintojai negalėjo būti laikomi tipiškais. Tas teiginys buvo atmestas, nes bendrovės atrinktos remiantis iš visų bendradarbiaujančių Sąjungos gamintojų gautais atsakymais, neatsižvelgiant į tai, ar padėties nustatymo etape jos pritarė skundui, bei remiantis gamybos apimtimi.
(6)
Vienas su Sąjungos gamintoju susijęs eksportuojantis gamintojas prieštaravo skundui ir prašė taikyti individualų nagrinėjimą, nes dėl nedidelės eksporto apimties jis nebuvo atrinktas kaip eksportuojantis gamintojas. Minėtas Sąjungos gamintojas dėl nedidelio pagamintos produkcijos kiekio taip pat nebuvo atrinktas kaip Sąjungos pramonės bendrovė. Komisija nusprendė atlikti individualų nagrinėjimą, tačiau eksportuojantis gamintojas prašymą atsiėmė.
(7)
Septyni neatrinkti eksportuojantys Indijos gamintojai paprašė atlikti individualų nagrinėjimą. Du iš jų pateikė klausimyno atsakymus, o penki - ne. Vienas iš dviejų klausimyno atsakymus pateikusių gamintojų atsiėmė prašymą atlikti individualų nagrinėjimą. Todėl Komisija nagrinėjo vieną neatrinktą eksportuojantį Indijos gamintoją, t. y.:
-
KEI Industries Limited, New Delhi (KEI).
(8)
Pradiniame etape nustatyta, kad nė vienas iš pradžioje atrinktų eksportuojančių gamintojų nepateikė pakankamai patikimos informacijos, todėl taikytas pagrindinio reglamento 18 straipsnis. Komisija nusprendė atrinkti dar tris bendroves atsižvelgdama į jų eksporto apimtį ir į tai, kad inicijavus tyrimą jos pareiškė norą bendradarbiauti. Todėl Komisija išnagrinėjo klausimyno atsakymus ir surengė tikrinamuosius vizitus šių Indijos eksportuojančių gamintojų patalpose:
-
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana
-
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
-
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
(9)
Be to, kas išdėstyta, patvirtinamos laikinojo reglamento 4-7 ir 14 konstatuojamosios dalys.
3. Tiriamasis laikotarpis ir nagrinėjamasis laikotarpis
(10)
Kaip išdėstyta laikinojo reglamento 20 konstatuojamojoje dalyje, atliekant dempingo ir žalos tyrimą nagrinėtas 2011 m. balandžio 1 d. - 2012 m. kovo 31 d. Laikotarpis (toliau - tiriamasis laikotarpis arba TL). Tiriant žalai įvertinti svarbias tendencijas nagrinėtas laikotarpis nuo 2009 m. sausio 1 d. iki 2012 m. kovo 31 d. (toliau - nagrinėjamasis laikotarpis).
4. Tolesnė procedūra
(11)
Atskleidus esminius faktus ir aplinkybes, kuriais remiantis buvo nuspręsta nustatyti laikinąsias antidempingo priemones (toliau - pirminis faktų atskleidimas), kelios suinteresuotosios šalys, t. y. 3 atrinkti eksportuojantys gamintojai, vienas individualaus nagrinėjimo prašymą atsiėmęs eksportuojantis gamintojas, skundo pateikėjas ir 11 naudotojų, pateikė pastabas. Suinteresuotosios šalys, kurios prašė išklausyti, buvo išklausytos. Komisija toliau rinko informaciją, kuri, jos manymu, buvo būtina norint padaryti galutines išvadas. Visos gautos pastabos buvo deramai apsvarstytos ir tam tikrais atvejais į jas buvo atsižvelgta.
(12)
Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė apie esminius faktus ir aplinkybes, kuriomis remiantis buvo ketinama rekomenduoti nustatyti galutinį antidempingo muitą tam tikroms importuojamoms susijusios šalies kilmės nerūdijančio plieno vieloms ir galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinųjų muitų sumas (toliau - galutinis faktų atskleidimas). Be to, suinteresuotosioms šalims buvo nustatytas laikotarpis, per kurį jos galėjo pareikšti pastabas dėl galutinio faktų atskleidimo. Visos gautos pastabos buvo deramai apsvarstytos ir tam tikrais atvejais į jas buvo atsižvelgta.
(13)
Atsižvelgdama į pastabas, gautas galutinai atskleidus informaciją, Komisija suinteresuotosioms šalims pranešė apie pasikeitusias išvadas, susijusias su tam tikrų eksportuojančių gamintojų dempingo lygiu. Suinteresuotosioms šalims vėl buvo nustatytas laikotarpis, per kurį jos galėjo pareikšti pastabas dėl papildomo faktų atskleidimo. Visos gautos pastabos buvo deramai apsvarstytos ir tam tikrais atvejais į jas buvo atsižvelgta. Viena suinteresuotoji šalis (skundo pateikėjas) pareiškė pastabų dėl to, kad išvados dėl tam tikrų eksportuojančių gamintojų dempingo lygio buvo pakeistos pagal naujus duomenis ir pastabas, gautas po pirminio faktų atskleidimo bei galutiniame tyrimo etape. Ji taip pat teigė, kad buvo pažeistos jos procesinės teisės.
(14)
Tačiau Komisija manė, kad ji turi atsižvelgti į suinteresuotųjų šalių pastabas ir prireikus pagal pagrįstas pastabas pakeisti išvadas. Nė vienu iš šių atvejų dempingui nustatyti nebuvo taikyti nauji nepatikrinti duomenys. Be to, buvo atsižvelgta į visų suinteresuotųjų šalių procesines teises - joms laiku pateikta tinkama informacija ir skirtas toks pats terminas pateikti pastabas.
B. NAGRINĖJAMASIS PRODUKTAS IR PANAŠUS PRODUKTAS
(15)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 21 konstatuojamojoje dalyje, nagrinėjamasis produktas - susijusios šalies kilmės nerūdijančio plieno vielos, kurių sudėtyje:
-
nikelis sudaro ne mažiau kaip 2,5 % masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis nikelis sudaro ne mažiau kaip 28 %, bet ne daugiau kaip 31 % masės ir kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 20 %, bet ne daugiau kaip 22 % masės;
-
nikelis sudaro mažiau kaip 2,5 % masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 13 %, bet ne daugiau kaip 25 % masės, ir kurios sudėtyje esantis aliuminis sudaro ne mažiau kaip 3,5 %, bet ne daugiau kaip 6 % masės
ir kurių KN kodai šiuo metu yra 7223 00 19 ir 7223 00 99.
(16)
Kai kurie naudotojai išreiškė susirūpinimą, kad akivaizdžiai nebuvo skiriamos įvairios nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto rūšys, nes gaminamų įvairių rūšių produktų asortimentas yra platus. Ypač didelį susirūpinimą kėlė klausimas, kaip užtikrinti, kad atliekant tyrimą visų rūšių produktai būtų palyginti teisingai. Kaip ir daugumos tyrimų atveju, nagrinėjamojo produkto apibrėžtis apima didelę produktų, kurie pasižymi tomis pačiomis ar panašiomis pagrindinėmis fizinėmis, techninėmis ir cheminėmis savybėmis, rūšių įvairovę. Dėl to, kad šios savybės gali skirtis priklausomai nuo produkto rūšies, apibrėžtis iš tikrųjų gali apimti didelę rūšių įvairovę. Taip buvo šio tyrimo atveju. Komisija atsižvelgė į produkto rūšių skirtumus ir užtikrino, kad jos būtų teisingai palygintos. Kiekvienai produkto, kurį pagamino ir pardavė eksportuojantys Indijos gamintojai, ir kiekvienos rūšies produktui, kurį pagamino ir pardavė Sąjungos pramonė, buvo priskirtas unikalus produkto kontrolės numeris (PKN). Numeris priklausė nuo pagrindinių produkto savybių, šiuo atveju nuo plieno markės, tempiamojo stiprio, dangos, paviršiaus, skersmens ir formos. Taigi, į Sąjungą eksportuojamų vielų rūšys buvo lyginamos pagal PKN su Sąjungos pramonės pagamintų ir parduodamų produktų, kurie pasižymi tokiomis pačiomis ar panašiomis savybėmis, rūšimis. Visiems šios rūšies produktams buvo taikoma nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto apibrėžtis, nurodyta pranešime apie inicijavimą (5) ir laikinajame reglamente.
(17)
Viena šalis pakartojo savo teiginį, kad vadinamųjų techniškai sudėtingų rūšių produktai skiriasi ir nėra pakeičiami kitų rūšių nagrinėjamuoju produktu. Taigi, tokie produktai turėtų būti išbraukti iš produkto apibrėžties. Remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika (6), nustatant, ar produktai yra panašūs, kad jie galėtų sudaryti tą patį produktą, būtina įvertinti, ar jie pasižymi tomis pačiomis techninėmis ir fizinėmis savybėmis, turi tą pačią pagrindinę galutinę naudojimo paskirtį ir tą patį kainos ir kokybės santykį. Šiuo atžvilgiu reikėtų taip pat įvertinti šių produktų pakeičiamumą ir jų konkurenciją. Atlikus tyrimą nustatyta, kad šalies nurodytų vadinamųjų techniškai sudėtingų rūšių produktai pasižymi tokiomis pačiomis pagrindinėmis fizinėmis, cheminėmis ir techninėmis savybėmis, kaip ir kiti tiriamieji produktai. Tai yra iš nerūdijančio plieno pagamintos vielos, o jų gamybos procesas panašus - naudojami panašūs įrenginiai, leidžiantys gamintojams pagal poreikį gaminti skirtingos rūšies produktą. Be to, nors skirtingų rūšių vielos nėra tiesiogiai pakeičiamos vienos kitomis ir tiesiogiai nekonkuruoja, gamintojai konkuruoja dėl sutarčių, kurios apima didelę nerūdijančio plieno vielų įvairovę. Be to, šių rūšių produktus gamina ir parduoda tiek Sąjungos pramonė, tiek eksportuojantys Indijos gamintojai, taikydami panašų gamybos metodą. Todėl šis teiginys negali būti priimtas.
(18)
Reaguodama į galutinius atskleistus faktus, viena šalis teigė, kad Komisijos atlikta analizė, kuria nustatoma, ar vadinamosios techniškai sudėtingų produktų rūšys turėtų būti įtrauktos į tyrimo sritį, buvo nepakankama. Šis argumentas atmetamas. Atlikus tyrimą nustatyta, kad techniškai sudėtingų rūšių produktai priklauso produkto apibrėžčiai, kaip nurodyta (17) konstatuojamojoje dalyje. Šalis daro klaidingą prielaidą, kad tuo pačiu metu turi būti laikomasi visų Teismo praktikoje nurodytų kriterijų; tai neteisingas teiginys. Remiantis Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika (7), Komisija, nustatydama produkto apibrėžtąją sritį, naudojasi didele veiksmų laisve ir šį vertinimą turi pagrįsti Teismo pateiktu kriterijų rinkiniu. Dažnai, kaip tai yra ir šiuo atveju, kai kurie kriterijai gali apibrėžti skirtingus dalykus; tokiu atveju Komisija turi atlikti visuotinį įvertinimą, kaip tai padarė šiuo atveju. Todėl ši suinteresuotoji šalis klaidingai manė, kad norint tam tikrų rūšių produktus priskirti tai pačiai produkto apibrėžčiai, jiems turi būti būdingos visos savybės.
(19)
Kai kurie naudotojai teigė, kad „series 200“ nerūdijančio plieno vielos turėtų būti išbrauktos iš apibrėžtosios produkto srities. Visų pirma jie teigė, kad šios rūšies produkto Sąjungos pramonė beveik negamina. Tačiau šis teiginys nepagrįstas. Pirma, tai, kad tam tikros rūšies produkto Sąjungos pramonė negamina, nėra pakankama priežastis neįtraukti jo į tyrimo taikymo sritį, jei atsižvelgiant į gamybos procesą Sąjungos gamintojas galėtų pradėti gaminti minėtos rūšies produktą. Antra, techniškai sudėtingų vielų atveju buvo nustatyta, kad šių rūšių nagrinėjamojo produkto ir kitų rūšių panašaus produkto, kurį Sąjungos pramonė gamina ir parduoda, pagrindinės fizinės, cheminės ir techninės savybės yra tokios pačios arba panašios. Todėl šis teiginys negali būti priimtas.
(20)
Jie taip pat teigė, kad vieliniai strypai turėtų būti įtraukti į nagrinėjamojo produkto apibrėžtį. Tačiau vieliniai strypai yra žaliava, naudojama nagrinėjamajam produktui gaminti, kuri taip pat gali būti naudojama skirtingiems produktams, pvz., tvirtinimo detalėms arba vinims, gaminti. Todėl, skirtingai nuo nagrinėjamojo produkto, jie nėra gatavas plieno gaminys. Gaminant šaltojo formavimo būdu vielinius strypus, kaip ir kitus produktus, galima transformuoti į nagrinėjamąjį produktą arba panašų produktą. Tuo remiantis, vieliniai strypai negali būti įtraukti į produkto apibrėžtąją sritį, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente.
(21)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, nagrinėjamojo produkto ir panašaus produkto apibrėžtis, išdėstyta laikinojo reglamento 21-24 konstatuojamosiose dalyse, patvirtinama.
C. DEMPINGAS
1. Įžanga
(22)
Per tikrinamuosius vizitus trijų pradžioje atrinktų eksportuojančių Indijos gamintojų patalpose ir vėliau analizuojant surinktą informaciją nustatyta, kad visos bendrovės pateikė tam tikros informacijos, kurios negalima laikyti patikima. Komisija tęsė tyrimą ir nagrinėjo visą informaciją, pateiktą po pirminio faktų atskleidimo ir vėlesniuose klausymuose.
(23)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 26 konstatuojamojoje dalyje, vieno eksportuojančio gamintojo atveju Komisija nustatė, kad klausimyno atsakymuose pateiktos sąnaudos neatitiko bendrovės vidaus sąnaudų apskaitos sistemos duomenų. Bendrovė teigė, kad tokia neatitiktis įvyko dėl registravimo klaidų bei vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje ir metinėje apskaitoje taikyto skirtingo atsargų vertinimo metodo.
(24)
Kaip paaiškinta laikinojo reglamento 28 konstatuojamojoje dalyje, nors vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje pateikti duomenys atitiko bendrovės lygmens audituotas finansines ataskaitas, nebuvo galima suderinti pagal vielos rūšis suskirstytų vidaus sąnaudų apskaitos sistemos duomenų ir bendrovės atsakymuose į tyrimo klausimyną specialiai parengtų sąnaudų lentelių duomenų. Todėl pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį laikyta, kad šiame antidempingo tyrime turėtų būti naudojami vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje pateikti duomenys.
(25)
Dėl to Komisija preliminariai pakoregavo eksportuojančio gamintojo klausimyno atsakymuose pateiktus sąnaudų duomenis pagal vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje pateiktus duomenis.
(26)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 27 konstatuojamojoje dalyje, eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad vidaus sąnaudų apskaitos sistemoje pateikti duomenys buvo nepatikimi ir jų nereikėtų naudoti atliekant šį tyrimą. Bendrovė atkreipė dėmesį į keletą klaidų ir trūkumų, susijusių su vidaus sistemoje pateikiamais duomenimis, kuriais Komisija pagrindė sąnaudų koregavimą. Bendrovė teigė, kad Komisija turėjo pagrįsti tyrimą klausimyno atsakymuose nurodytomis sąnaudomis. Be to, nustačius laikinąsias priemones bendrovė pateikė su klausimyno atsakymais suderintus vidaus apskaitos vielos suskirstymo išlaidų duomenis. Remiantis tuo, kas išdėstyta, ir atsižvelgiant į atliekant tikrinamąjį vizitą gautus įrodymus, buvo galima patvirtinti tam tikras gamybos sąnaudas, kurias bendrovė iš pradžių nurodė klausimyno atsakymuose.
(27)
Tačiau, remiantis turima informacija, tam tikrų sąnaudų, kaip antai bendrovės klausimyno atsakymuose nurodytų pridėtinių išlaidų ir finansinių sąnaudų, nebuvo galima laikyti patikimomis tyrimo tikslais. Komisija laikėsi nuomonės, kad pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalį šios sąnaudos turėtų būti paskirstytos pagal bendrą bendrovės apyvartą ir parduotų prekių sąnaudas. Remiantis tuo, kas išdėstyta pirmiau, buvo galima patvirtinti didžiąją dalį klausimyno atsakymuose nurodytų sąnaudų; galutiniame tyrimo etape su bendrove susitarta dėl apyvartos paskirstymo. Perskaičiavus pakavimo sąnaudas ir tam tikras papildomas išlaidas dempingo skirtumas sumažėjo. Todėl manoma, kad pagrindinio reglamento 18 straipsnis nebeturėtų būti taikomas šio eksportuojančio gamintojo dempingo skirtumui nustatyti.
(28)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 30 konstatuojamojoje dalyje, antro eksportuojančio gamintojo atveju Komisija nustatė, kad bendrovės klausimyno atsakymuose nurodyti žaliavų įsigijimo ir suvartojimo duomenys yra nepagrįsti gamintojo atsargų valdymo sistemoje nustatytais duomenimis. Paaiškėjo, kad paskirstymo pagal plieno markes duomenys skirtinguose šaltiniuose buvo skirtingi. Komisija nustatė, kad plieno markė yra esminis veiksnys nustatant galutinio produkto sąnaudas ir kad dėl nepatikimos informacijos apie plieno markes galėtų būti labai iškreipiamas atskirų rūšių produkto sąnaudų ir pardavimo kainų nustatymas, todėl informacija galėjo būti klaidinanti, ir ne kartą apie tai priminė eksportuojančiam gamintojui.
(29)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 31 konstatuojamoje dalyje, eksportuojantis gamintojas teigė, kad kompiuterinės bylos su žaliavų įsigijimo duomenimis, kurias Komisija paėmė tikrinamojo vizito metu, buvo neišsamios, nes kiti bendrovės skyriai papildomai įsigijo žaliavų, tačiau tai nebuvo registruota ir įtraukta į kompiuterines bylas, kurios buvo paimtos tikrinamojo vizito metu ir kurias Komisija nagrinėjo. Be to, eksportuojantis gamintojas teigė, kad pastebėti plieno markių kiekio neatitikimai atsirado dėl to, kad kai kurios plieno markės iš dalies sutapo ir kad kai kurių gamybos procesų nebuvo galima atsekti pavienių plieno markių lygmeniu.
(30)
Laikinojo reglamento 32 konstatuojamojoje dalyje Komisija pažymėjo, kad minėti bendrovės tvirtinimai, susiję su papildomu žaliavų įsigijimu, nebuvo pagrįsti ir jų bet kokiu atveju nepakanka pavienių plieno markių lygmeniu pastebėtiems trūkumams paaiškinti. Be to, Komisija pažymėjo, kad bendrovės teigimu neįmanoma atlikti tikslaus atsekimo pagal pavienes plieno markes visais gamybos proceso etapais. Dėl šio argumento dar labiau sumažėjo visos plieno markių atskaitos sistemos patikimumas. Todėl apie plieno markes pateikta informacija preliminariai laikyta klaidinančia.
(31)
Laikinojo reglamento 33 konstatuojamojoje dalyje Komisija teigė, kad nurodyti žaliavų paskirstymo pagal plieno markes duomenys yra nepatikimi ir preliminariai į juos turėtų būti neatsižvelgiama, o išvados pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį turėtų būti pagrįstos turimais faktais. Dėl visos atskaitos sistemos nepatikimumo nebuvo įmanoma daryti išvadų remiantis jokiomis nurodytomis plieno markėmis. Todėl skaičiuojant bendrą dempingo skirtumą visiems produktams remtasi bendru visų žaliavų suvartojimu, neatsižvelgiant į paskirstymą pagal plieno markes.
(32)
Paskelbus preliminarias išvadas, bendrovė užginčijo šią laikinąją bendrąją tvarką, bet negalėjo pasiūlyti visiškai suderintų duomenų PKN lygmeniu. Tačiau vėliau atliekant tyrimą bendrovė pasiūlė pakankamą duomenų derinimą - žaliava buvo sugrupuota pagal pagrindines nerūdijančio plieno markes pagal jų cheminę sudėtį (200-, 300- ir 400- serija pagal AISI klasifikaciją). Bendrovė taip pat pasiūlė alternatyvų grupavimo būdą, pagal kurį skirstant į grupes taip pat atsižvelgiama į galutinę naudojimo paskirtį. Bet atsižvelgdama į tai, kad galutinės naudojimo paskirties negalima patikrinti, Komisija perskaičiavo dempingo skirtumą pagal plieno markes, sugrupuotas remiantis chemine sudėtimi, kaip nurodyta plieno markės serijoje (200-, 300- ir 400- serija pagal AISI klasifikaciją). Plieno markės serija yra įprastai naudojamas, objektyvus ir patikrinamas kriterijus, o pagal šios bendrovės PKN duomenis nebūtų galima visiškai suderinti duomenų, todėl nebūtų galima užtikrinti teisingo palyginimo remiantis patikimais duomenimis, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente.
(33)
Kadangi pagal papildomą bendrovės pateiktą informaciją nebuvo įmanoma suderinti duomenų tyrimui būtinu pakankamai išsamiu lygmeniu, laikomasi preliminarios išvados, kad bendrovės atsekimo sistemos yra nepakankamai patikimos, o siekiant galutinai nustatyti gamybos sąnaudas ir dempingo skirtumą taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, t. y. remiamasi pirmesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytu metodu.
(34)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 34 konstatuojamojoje dalyje, per tikrinamąjį vizitą trečiojo eksportuojančio gamintojo patalpose Komisija taip pat nustatė, kad klausimyno atsakymuose nurodytas žaliavų srautas neatitinka gamintojo apskaitos sistemos duomenų. Paaiškėjo, kad paskirstymo pagal plieno markes duomenys dviejuose šaltiniuose buvo skirtingi.
(35)
Kaip nurodyta laikinojo reglamento 35 konstatuojamojoje dalyje, eksportuojantis gamintojas pripažino kai kurias klausimyno atsakymų klaidas, tačiau teigė, kad bendro žaliavų kiekio skirtumus galima suderinti atsižvelgiant į atsargų pokyčius. Tačiau bendrovė taip pat teigė, kad dėl iš dalies sutampančių plieno markių buvo neįmanoma tiksliai suderinti duomenų pagal kiekvieną atskirą plieno markę. Po preliminarių išvadų pateiktose pastabose bendrovė taip pat pareiškė, kad kartais sąskaitoje faktūroje nurodyta plieno markė neatitinka faktinės eksportuojamo plieno markės. Be to, bendrovė teigė, kad nerūdijančio plieno pramonėje atsižvelgiama ne į tikslią naudojamo plieno markę, o į nurodytos rūšies plieno cheminę sudėtį ir patį produktą. Bendrovė tvirtino, kad, atsižvelgiant į šiuos paaiškinimus, Komisijos nustatyti neatitikimai susiję tik su nedidele jos eksporto dalimi.
(36)
Komisija mano, kad nustatytų neatitikimų masto negalima paaiškinti atsitiktiniais neatitikimais. Priešingai, dėl šių pateiktų argumentų apskritai suabejota bendrovės plieno markių atskaitos sistemos patikimumu, ypač atsižvelgiant į lemiamą plieno markės svarbą nustatant galutinio produkto sąnaudas.
(37)
Tačiau vėliau atliekant tyrimą bendrovė teigė, kad jeigu Komisija atmeta bendrovės pradines plieno markių ataskaitas, būti galima gauti tikslesnius rezultatus, jei Komisija ne sudėtų visus PKN duomenis (kaip buvo atlikta pradiniame etape), o sugrupuotų tik tas konkrečias plieno markes, kurių atveju nustatyti neatitikimai, arba sugrupuotų plieno markes pagal jų cheminę sudėtį, nurodytą plieno markės serijoje (200-, 300- ir 400- serija pagal AISI klasifikaciją). Bendrovė taip pat pasiūlė dar vieną būdą, pagal kurį 300- serijos plieno markės sugrupuojamos į smulkesnius pogrupius.
(38)
Todėl Komisija, taikydama 30 konstatuojamojoje dalyje nurodytą metodą, dempingo skirtumą perskaičiavo remdamasi nerūdijančio plieno grupėmis pagal cheminę sudėtį, nurodytą plieno markės serijoje (200-, 300- ir 400- serija pagal AISI klasifikaciją.) Plieno markės serija yra įprastai naudojamas, objektyvus ir patikrinamas kriterijus, o pagal šios bendrovės PKN duomenis nebūtų galima visiškai suderinti duomenų, todėl nebūtų galima užtikrinti teisingo palyginimo remiantis patikimais duomenimis, kaip apibrėžta pagrindiniame reglamente.
(39)
Kadangi pagal papildomą bendrovės pateiktą informaciją nebuvo įmanoma suderinti duomenų tyrimui būtinu pakankamai išsamiu lygmeniu, laikomasi preliminarios išvados, kad bendrovės atsekimo sistemos yra nepakankamai patikimos, o siekiant galutinai nustatyti gamybos sąnaudas ir dempingo skirtumą taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, t. y. remiamasi ankstesnėje konstatuojamojoje dalyje nurodytu metodu.
(40)
Skundo pateikėjas paaiškino, kad sugrupavus nagrinėjamąjį produktą pagal plieno markę Komisija negalėjo atlikti teisingo pelningumo tyrimo normaliajai vertei pagal PKN nustatyti.
(41)
Komisijos atliekamo tyrimo lygis atitinka eksportuojančių gamintojų ir Sąjungos gamintojų vidaus apskaitos sistemas, pagal kurias patikrinami pateikti duomenys. Todėl šis teiginys atmetamas.
(42)
Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 37 ir 38 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
2. Normalioji vertė
(43)
Pakartotinai įvertinus vieno eksportuojančio gamintojo, kuriam taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, gamybos sąnaudas buvo peržiūrėta jo normalioji vertė. Galutiniame etape gamybos sąnaudos nustatytos remiantis nurodytomis gamybos sąnaudomis, prie kurių pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 5 dalyje nurodytą leidžiamą paskirstymo metodą pridėtos pardavimo, bendrosios ir administracinės išlaidos, įskaitant finansines sąnaudas.
(44)
Trijų naujai atrinktų eksportuojančių gamintojų ir eksportuojančio gamintojo, kuriam taikytas individualus nagrinėjimas, pardavimo vidaus rinkoje apimtis bendrai buvo tipiška ir sudarė ne mažiau kaip 5 % visos bendrovės nagrinėjamojo produkto pardavimo eksportui į Sąjungą apimties. Toks tipiškumas taip pat apskaičiuotas kiekvienos rūšies produktui, kurį naujai atrinkti gamintojai pardavė vidaus rinkose, ir, kaip nustatyta, kurį pagal pagrindinio reglamento 2 straipsnio 2 dalį buvo galima tiesiogiai palyginti su eksportui į Sąjungą parduodamu tam tikrų rūšių produktu.
(45)
Nustatydama pelningo pardavimo nepriklausomiems pirkėjams vidaus rinkoje per TL dalį Komisija toliau nagrinėjo, ar naujai atrinktų eksportuojančių gamintojų ir eksportuojančio gamintojo, kuriam taikytas individualus nagrinėjimas, pardavimas vidaus rinkoje gali būti laikomas pardavimu įprastomis prekybos sąlygomis, kaip nurodyta pagrindinio reglamento 2 straipsnio 4 dalyje.
(46)
Vieno iš naujai atrinktų eksportuojančių gamintojų atveju nustatyta, kad pradžioje bendrovės pateiktas sąnaudų paskirstymas buvo netinkamas, nes neatsižvelgta į vielos storį, o tai yra reikšmingas sąnaudų veiksnys. Bendrovei pritarus sąnaudų paskirstymo metodas buvo patikslintas.
(47)
Kito naujai atrinkto eksportuojančio gamintojo atveju ištaisyta nustatant dempingo skirtumą padaryta korektūros klaida. Be to, gamintojas paprašė Komisijos papildomai koreguoti pelningumo tyrimą ir iš kainos išskaičiuotas sąnaudas. Nustatyta, kad šie teiginiai nepagrįsti.
(48)
Eksportuojančio gamintojo, kuriam taikytas individualus nagrinėjimas, atveju ištaisyta skaičiuojant padaryta korektūros klaida. Tas pats eksportuojantis gamintojas pateikė pastabų dėl Komisijos nustatyto pardavimo, bendrųjų ir administracinių išlaidų bei transporto šalies viduje sąnaudų lygio ir prašė koreguoti atsižvelgiant į nagrinėjamojo produkto fizinius skirtumus vidaus ir eksporto rinkose. Toks prašymas koreguoti buvo atmestas, nes skaičiuojant remtasi bendrovės pateiktais sąnaudų duomenimis, kurie buvo patikrinti atliekant tikrinamąjį vizitą, o teiginys dėl fizinių skirtumų buvo nepagrįstas.
(49)
Todėl laikinojo reglamento 39-48 konstatuojamosiose dalyse aprašytas normaliosios vertės nustatymo metodas patvirtintas ir taikytas trims naujai atrinktiems eksportuojantiems gamintojams ir eksportuojančiam gamintojui, kuriam taikytas individualus nagrinėjimas.
3. Eksporto kaina
(50)
Vieno eksportuojančio gamintojo atveju, gavus jo pastabas, ištaisytos tam tikros korektūros klaidos, susijusios su kai kuriais atvejais taikytu neteisingu valiutos kursu ir apskaičiuojant dempingą per klaidą įtrauktu tam tikru grupės vidaus pardavimu.
(51)
Antro eksportuojančio gamintojo atveju, apskaičiuojant dempingą įtrauktas pardavimas per susijusią Sąjungos bendrovę.
(52)
Vienas naujai atrinktas eksportuojantis gamintojas teigė, kad lengvatos, kurias jis gavo pagal MSLS ir SAMS subsidijų schemas, turi būti pridėtos prie eksporto kainų.
(53)
Kitas naujai atrinktas eksportuojantis gamintojas pagal SAMS subsidijų schemą gautas lengvatas nurodė kaip į kainą įtraukiamas sąnaudas, kurios dirbtinai padidino eksporto kainas.
(54)
Komisija išnagrinėjo abiejų bendrovių kainodarą Sąjungos rinkoje ir taikydama pagrindinio reglamento 2 straipsnio 8 dalį padarė išvadą, todėl toliau koreguoti nebūtina. Todėl pirmosios bendrovės tvirtinimas buvo atmestas, o į antrosios bendrovės nurodytas sąnaudas neatsižvelgiama.
(55)
Vienas naujai atrinktas eksportuojantis gamintojas teigė, kad jo eksporto kainos turi būti padidintos, kad atitiktų vidaus kainas, nes šalies viduje produktas parduotas kaip nuosavo prekės ženklo produktas, kurio kaina didesnė. Tačiau bendrovė negalėjo pagrįsti, kad su teiginiu susijusios sąskaitos faktūros iš tiesų buvo susijusios su prekės ženklo produkto pardavimu, todėl tvirtinimas buvo atmestas.
(56)
Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 50-52 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4. Palyginimas
(57)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad, atsižvelgiant į tai, jog nustatant gamybos išlaidas visi PKN buvo sugrupuoti, eksporto kainoms turėtų būti taikomas tas pats principas - palyginimui su normaliąja verte turėjo būti taikoma viena eksporto kaina.
(58)
Atlikdama tyrimą Komisija siekė nustatyti sąnaudas ir eksporto kainas pagal PKN, tačiau iš susijusios bendrovės negavo reikiamų duomenų, pagal kuriuos būtų galima patikimai suderinti gamybos sąnaudas pagal PKN. Tačiau atlikus tyrimą pagal PKN nenustatyta jokio eksporto kainų lygio skirtumo, todėl taikyti pagrindinio reglamento 18 straipsnį faktinėms eksporto kainoms nustatyti nebūtų buvę tinkama. Kadangi Komisija nemano, kad norint atlikti teisingą palyginimą būtų tinkama sumažinti nurodytų kainų duomenų išsamumo lygį, palyginti su tyrimo standartu, tvirtinimas buvo atmestas.
(59)
Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 53-55 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
5. Dempingo skirtumai
(60)
Remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 11 ir 12 dalimis, kiekvienos atrinktos bendrovės atveju nustatyta panašaus produkto vidutinė svertinė normalioji vertė buvo lyginama su nagrinėjamojo produkto vidutine svertine eksporto kaina.
(61)
Pagal pagrindinio reglamento 9 straipsnio 6 dalį, atsižvelgiant į tai, kad dviem iš trijų pradžioje atrinktų eksportuojančių gamintojų taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, neatrinktiems bendradarbiaujantiems eksportuojantiems gamintojams dempingo skirtumas nustatomas pagal pradžioje atrinkto eksportuojančio gamintojo, kuriam nebėra taikomas pagrindinio reglamento 18 straipsnis, ir dviejų naujai atrinktų bendrovių, kurių dempingo skirtumai nėra de minimis lygio, vidutinį dempingo skirtumą. Tuo remiantis neatrinktoms bendradarbiaujančioms bendrovėms apskaičiuotas 8,4 % dempingo skirtumas.
(62)
Visiems kitiems susijusios šalies eksportuojantiems gamintojams Komisija pirmiausia nustatė bendradarbiavimo lygį. Šiuo tikslu palyginta visa klausimyno atsakymuose nurodyta eksporto apimtis ir pagal Eurostato importo statistinius duomenis gauta visa importo iš susijusios šalies apimtis. Kadangi bendradarbiavimo lygis buvo aukštas, dempingo skirtumas kitoms bendrovėms nustatytas atsižvelgiant į didžiausią atrinktiems eksportuojantiems gamintojams nustatytą dempingo skirtumą. Tuo pagrindu nustatytas dempingo lygis visos šalies mastu buvo 16,2 %
(63)
Tuo remiantis toliau pateikiami vidutiniai svertiniai dempingo skirtumai, išreikšti CIF kainos Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą procentine dalimi:
Bendrovė
Galutinis dempingo skirtumas
GARG Inox
11,8 %
KEI Industries
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
Venus Group
11,6 %
Viraj Profiles
6,8 %
Bendradarbiaujančios neatrinktos bendrovės
8,4 %
Visos kitos bendrovės
16,2 %
D. SĄJUNGOS PRAMONĖ
1. Sąjungos pramonė
(64)
Kai kurie naudotojai suabejojo Sąjungos gamintojų skaičiumi, nurodytu laikinojo reglamento 63 konstatuojamoje dalyje. Jie teigia, kad gamintojų skaičius buvo neteisingai įvertintas ir kad iš tikrųjų Sąjungos rinkoje gamintojų yra mažiau.
(65)
Komisija pažymi, kad šis argumentas nebuvo pagrįstas jokiais įrodymais. Komisija patikrino skunde nurodytą Sąjungos gamintojų skaičių nustatydama padėtį ir tyrimo metu. Šiuo klausimu Komisija susisiekė su visais 27 žinomais Sąjungos gamintojais. Atlikus tyrimą patvirtinta, kad per TL panašų produktą Sąjungoje gamino 27 Sąjungos gamintojai. Todėl teiginys atmetamas ir laikinojo reglamento 63 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
2. Sąjungos gamyba ir Sąjungos gamintojų atranka
(66)
Kadangi pastabų negauta, laikinojo reglamento 64-67 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
E. ŽALA
1. Sąjungos suvartojimas
(67)
Kai kurie naudotojai teigė, kad atliekant žalos tyrimą reikėjo neatsižvelgti į 2009 m. duomenis, nes tais metais kilusi finansų krizė turėjo iškraipančio poveikio, visų pirma Sąjungos suvartojimui. Tačiau net jei 2009 m. nebūtų įtraukti į analizę, suvartojimo tendencija vis tiek būtų didėjanti (+ 5 %), o tai reiškia, kad padėtis rinkoje gerėja. Be to, neigiamas finansų krizės poveikis pripažįstamas laikinojo reglamento 68 konstatuojamojoje dalyje. Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 68 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
2. Importas į Sąjungą iš nagrinėjamosios šalies
(68)
Nustatytas eksportuojančiam gamintojui Macro Bars and Wires dempingo skirtumas yra mažesnis nei de minimis lygis, nustatytas pagrindinio reglamento 9 straipsnio 3 dalyje. Todėl manoma, kad per tiriamąjį laikotarpį šis eksportuojantis gamintojas nevykdė dempingo, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 1 straipsnio 2 dalyje. Todėl jo importo apimtis nebuvo įtraukta į preliminariai nustatytą importo dempingo kaina iš susijusios šalies apimtį. Vienas eksportuojantis gamintojas, t. y. Venus group, nurodė, kad tam tikri sandoriai buvo per klaidą suskaičiuoti du kartus. Komisija sutiko su eksportuojančio gamintojo teiginiu ir iš visos importo dempingo kainomis apimties išskaičiavo šiuos sandorius.
(69)
Buvo atitinkamai peržiūrėta importo dempingo kaina apimtis, rinkos dalis ir vidutinė kaina.
(70)
Importo dempingo kaina apimtis ir rinkos dalis
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Apimtis
15 826
27 291
34 494
33 252
Indeksas (2009 m. = 100)
100
172
218
210
Rinkos dalis
12,0 %
14,6 %
17,6 %
16,9 %
Indeksas (2009 m. = 100)
100
121
146
140
Šaltinis: Eurostatas ir klausimyno atsakymai
(71)
Per TL Macro Bars and Wires eksportavo nedidelį nagrinėjamojo produkto kiekį, o pirmiau nurodytos bendrovės Venus group sandoriai buvo taip pat susiję su nedideliu kiekiu, todėl atmetus šiuos importuotus kiekius bendros importo dempingo kaina iš susijusios šalies apimties tendencijos, aprašytos laikinojo reglamento 69 ir 71 konstatuojamosiose dalyse, reikšmingai nesikeičia. Todėl šios laikinojo reglamento konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(72)
Vidutinė importo dempingo kaina:
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Vidutinė kaina
2 380
2 811
3 259
3 207
Indeksas (2009 m. = 100)
100
118
137
135
Šaltinis: Eurostatas ir klausimyno atsakymai
(73)
Pakoregavus importo dempingo kaina apimtį apskaičiuotos Indijos importo dempingo kaina vidutinės kainos ir priverstinio kainų mažinimo skirtumas reikšmingai nepasikeitė. Svertinis vidutinis priverstinio kainų mažinimo skirtumas yra 15 %; tai patvirtina laikinojo reglamento išvadą.
(74)
Eksportuojantis Indijos gamintojas tvirtino, kad Sąjungos pardavimo kainos buvo labai neįtikėtinos ir galėjo būti iškreiptos. Tačiau pabrėžiama, kad priverstiniam kainų mažinimui apskaičiuoti taikytos kainos buvo gautos surinkus informaciją ir atrinktų Sąjungos gamintojų patalpose surengus tikrinamuosius vizitus.
(75)
Išvados, padarytos remiantis laikinojo reglamento 75-77 konstatuojamosiose dalyse nurodytais nustatytais faktais, patvirtinamos.
3. Ekonominė Sąjungos pramonės padėtis
(76)
Kai kurios šalys teigė, kad Sąjungos pramonės gauti rezultatai turėtų būti laikomi gana teigiamais, atsižvelgiant į pasaulinę ekonomikos krizę ir tai, kad išskyrus vieną žalos rodiklį, t. y. rinkos dalį, visi kiti rodikliai nerodė, kad būtų daroma žala.
(77)
Viena šalis tvirtino, kad vidutinės Sąjungos pramonės pardavimo kainos padidėjo apie 34 % - daug daugiau nei per tą patį laikotarpį didėjo gamybos sąnaudos (13 %). Šiuo atžvilgiu pažymėtina, kad nagrinėjamojo laikotarpio pradžioje, t. y. 2009 m., Sąjungos pramonės pardavimo kainos buvo mažesnės nei gamybos sąnaudos ir ji sugebėjo parduoti produktus didesne kaina nei gamybos sąnaudos tik nuo 2011 m.
(78)
Atlikus tyrimą nustatyta, kad nors kai kurie žalos rodikliai, pvz., gamybos apimtis ir pajėgumų panaudojimas, buvo teigiami, arba išliko stabilūs, pvz., užimtumas, daugelis kitų su Sąjungos pramonės finansine padėtimi susijusių rodiklių, t. y. pelningumas, grynųjų pinigų srautai, investicijos ir investicijų grąža, nagrinėjamu laikotarpiu nebuvo patenkinami. Nors 2010 m. šis su investicijomis susijęs rodiklis pagerėjo, 2011 m. ir TL jis tapo mažesnis nei 2009 m. Nors investicijų grąža nuo 2009 m. iki 2011 m. iš tiesų padidėjo iki 6,7 %, per TL ji vėl sumažėjo iki 0,8 % Su pelningumu ir grynųjų pinigų srautu susiję rodikliai kito panašiai - iki 2011 m. pagerėjo, o per TL pradėjo blogėti. Todėl galima daryti išvadą, kad po 2009 m. Sąjungos pramonės padėtis ėmė gerėti, tačiau dėl importo dempingo kaina iš susijusios šalies vėliau jos atsigavimas sulėtėjo.
(79)
Suinteresuotosios šalies prašymu patvirtinama, kad laikinojo reglamento 100 konstatuojamojoje dalyje nustatytas atsargų lygis yra susijęs su atrinktų Sąjungos bendrovių veikla.
(80)
Sąjungos pramonė teigė, kad pradiniame etape nustatytas 5 % tikslinis pelno dydis yra per mažas. Šalis savo teiginio pakankamai nepagrindė. Laikinojo reglamento 95 konstatuojamojoje dalyje paaiškinamos priežastys, dėl kurių pasirinktas šis pelno dydis, o atliekant tyrimą jokio kito pagrindo jį keisti nenustatyta. Todėl 5 % tikslinis pelno dydis toliau taikomas, siekiant padaryti galutines išvadas.
(81)
Vienas eksportuojantis gamintojas teigė, kad Sąjungos pramonė daugiausia sunkumų patiria dėl struktūrinių problemų, todėl nebuvo įmanoma pasiekti tikslinio 5 % dydžio pelno.
(82)
Primenama, kad remiantis Teismo praktika (8), institucijos turi nustatyti pelno dydį, kurio Sąjungos pramonė galėtų pagrįstai tikėtis įprastomis konkurencijos sąlygoms, jeigu nebūtų importo dempingo kaina. 2007 m. pelno dydis buvo 3,7 %; nuo 2008 m. dėl finansų ir ekonomikos krizės jis tapo neigiamas. Skunde teigiama ir atlikus tyrimą nustatyta, kad importas dempingo kaina į Sąjungos rinka pateko nuo 2007 m., kai importo apimtis padidėjo nuo 17 727 tonų 2006 m. iki 24 811 tonų. Todėl tikslinio pelno dydžio, pagrįsto pelnu, kurį galėtų pagrįstai tikėtis gauti Sąjungos panašaus produkto gamintojai, buvo neįmanoma nustatyti. Taigi, kaip paaiškinta laikinojo reglamento 95 konstatuojamojoje dalyje, Komisija nusprendė taikyti 5 % pelno dydį, atsižvelgdama į kitose plieno pramonės šakose, nepatyrusiose importo dempingo kaina arba subsidijuoto importo poveikio, gaunamą faktinį pelną, kaip ir kituose naujausiuose panašių tos pačios pramonės šakos produktų tyrimuose. (9) Be to, reikėtų pažymėti, kad 2007 m. užfiksuotas 3,7 % pelno dydis bet kokiu atveju laikomas per mažu atsižvelgiant į esamą importą dempingo kaina ir jo augimą. Todėl 5 % tikslinis pelno dydis toliau taikomas, siekiant padaryti galutines išvadas.
4. Išvada dėl žalos
(83)
Tuo remdamasi Komisija daro išvadą, kad Sąjungos pramonė patyrė materialinę žalą, kaip apibrėžta pagrindinio reglamento 3 straipsnio 5 dalyje. Kadangi kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 78-105 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
F. PRIEŽASTINIS RYŠYS
1. Importo dempingo kaina poveikis
(84)
Vienas eksportuojantis gamintojas tvirtino, kad laikinajame reglamente neatsižvelgta į tai, kad Sąjungos pramonė galėjo gauti naudos nuo 2009 m. padidėjus suvartojimui ir kad Komisija negali teigti, jog Sąjungos pramonė galės išlaikyti jos rinkos dalį neribotą laiką.
(85)
Atsakant į šiuos argumentus reikia pažymėti, kad atlikus tyrimą nustatyta, jog Indijos importo dempingo kaina rinkos dalis augo greičiau nei suvartojimas Sąjungos rinkoje. Indijos importo dempingo kaina apimtis padidėjo 110 %, o suvartojimas per tą patį laikotarpį padidėjo 50 % Be to, tyrimo rezultatai taip pat rodo, kad vidutinė Indijos kaina nuolat buvo mažesnė nei vidutinė Sąjungos pramonės kaina per tą patį laikotarpį ir kad per TL vidutinė Sąjungos pramonės kaina buvo priverstinai sumažinta 15 % Todėl, nors Sąjungos pramonė iš tikrųjų iš dalies pasinaudojo padidėjusiu suvartojimo lygiu ir taip pat galėjo padidinti pardavimo apimtis 40 %, ji negalėjo išlaikyti rinkos dalies, kaip galėjo tikėtis gerėjant rinkos sąlygoms, taip pat atsižvelgiant į nepanaudotus Sąjungos pramonės gamybos pajėgumus.
2. Kitų veiksnių poveikis
2.1. Importas ne dempingo kainomis
(86)
Nagrinėjamuoju laikotarpiu importo ne dempingo kaina raida ir kainos buvo panašios į importo dempingo kaina raidą ir kainas. Be to, importo vykdant dempingą kainos buvo iš esmės tokio paties lygio kaip importo nevykdant dempingo kainos; vidutiniškai importo nevykdant dempingo kainos buvo mažesnės 0,4 % Be to, importo ne dempingo kaina apimtis sudaro mažiau nei 6 % viso importo iš susijusios šalies, o tokiam importui tenkanti rinkos dalis yra šiek tiek daugiau nei 1 % Todėl, Komisijos nuomone, importo dempingo kaina iš susijusios šaliesir Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos per TL priežastinis ryšys dėl importo ne dempingo kaina padarytos žalos nenutraukiamas.
2.2. Importas iš trečiųjų šalių
(87)
Du eksportuojantys Indijos gamintojai ir Indijos Vyriausybė pakartojo teiginį, kad į tyrimą turėjo būti įtrauktas nerūdijančio plieno vielos importas iš Kinijos Liaudies Respublikos (toliau - Kinija) ir kad importo iš Kinijos poveikis Sąjungos rinkai ir Sąjungos pramonei buvo nepakankamai įvertintas.
(88)
Kaip minėta laikinojo reglamento 115 konstatuojamojoje dalyje, nuo pradinio inicijavimo iki šiol nepateikta jokių įrodymų dėl dempingo daromos žalos Sąjungos pramonei, kuriais būtų galima pagrįsti antidempingo tyrimo dėl Kinijos kilmės importo inicijavimą. Todėl teiginys, kad Kinijos turėjo būti įtraukta į tyrimo aprėptį, yra atmetamas kaip nepagrįstas.
(89)
Tačiau importas iš Kinijos didėjo per nagrinėjamąjį laikotarpį ir per TL jo rinkos dalis sudarė 8,3 %, kaip nurodyta laikinojo reglamento 113 konstatuojamojoje dalyje. Be to, Kinijos importo kainos buvo mažesnės nei Sąjungos pramonės kainos ir eksportuojančių Indijos gamintojų kainos Sąjungos rinkoje. Todėl buvo toliau tiriama, ar importas iš Kinijos Liaudies Respublikos galėjo prisidėti prie Sąjungos pramonei daromos žalos ir ar galėjo nutraukti žalos ir importo dempingo kaina iš Indijos ryšį.
(90)
Remiantis pradiniame etape gauta informacija, Kinijos importuojamo produkto asortimentas buvo skirtingas ir sritys, kuriose buvo parduodami Kinijos produktai, skyrėsi, palyginti su Sąjungos pramonės parduodamų produktų ar net Sąjungos rinkoje parduodamų Indijos kilmės produktų sritimis.
(91)
Paskelbus laikinąją priemonę Komisija gavo kelis skundus, kuriuose nurodoma, kad dėl Kinijos importo žemomis kainomis per TL galėtų būti nutrauktas Indijos importo dempingo kaina ir Sąjungos pramonės patirtos materialinės žalos priežastinis ryšys.
(92)
Atlikus analizę remiantis importo statistiniais duomenimis, susijusiais apie dviem tiriamaisiais KN kodais, nustatyta, kad 29 % Kinijos importo (pagal KN kodą 7223 00 99) buvo orientuota į žemesnių kainų rinkos dalį. Tuo iš dalies galima paaiškinti, kodėl Kinijos kainos vidutiniškai yra mažesnės nei Sąjungos pramonės ir eksportuojančių Indijos gamintojų kainos. Remiantis KN kodo 7223 00 99 statistiniais duomenimis taip pat paaiškėjo, kad daugiausia Kinijos gamintojų pirkėjų buvo Jungtinėje Karalystėje, kurioje Sąjungos pramonė iš esmės negamino.
Vidutinė kaina (EUR už MT)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
72 230 099
765
1 458
1 472
1 320
Šaltinis: Eurostatas.
(93)
Kalbant apie KN kodą 7223 00 19, atlikus analizę pagal PKN paaiškėjo, kad tiek Sąjungos pramonė, tiek Indijos gamintojai daugiausia konkuravo aukštesnių kainų rinkos dalyje, kurioje kainos galėjo būti iki keturių kartų didesnės nei kainos žemesnių kainų rinkos dalyje pagal tą patį KN (10). Atlikus tyrimą taip pat nustatyta, kad bendrieji kainų svyravimai yra susiję su produktų rūšimi ir nikelio kiekiu.
(94)
Kalbant apie importo iš Kinijos Liaudies Respublikos kainų lygį, reikia pažymėti, kad nuo 2009 m. iki TL vidutinė Kinijos importo kaina išliko didesnė nei Indijos dempingo kaina eksportuoto nagrinėjamojo produkto kaina; tai nurodoma toliau pateikiamoje lentelėje, kurioje pateikiama vidutinė kaina eksportuojamų Kinijos produktų, kurių KN kodas yra 7223 00 19, kaina.
Vidutinė kaina (EUR už MT)
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
TL + 1
72 230 019
2 974
3 286
3 436
2 995
3 093
Šaltinis: Eurostatas.
(95)
Per TL pirmą kartą vidutinė Kinijos importo kaina sumažėjo žemiau Indijos importo dempingo kainos lygio. Tačiau nustatyta, kad ši tendencija yra laikina, nes Kinijos kainų lygis kitais metais po TL padidėjo ir vėl buvo didesnis nei Indijos kainos.
(96)
Be to, palyginus susijusios šaliesimporto ir Kinijos Liaudies Respublikos importo apimtis nustatyta, kad bet kuriuo nagrinėjamojo laikotarpio metu ir ypač per TL iš Kinijos Liaudies Respublikos buvo importuojamas daug mažesnis kiekis nei iš Indijos. Importo iš Kinijos Liaudies Respublikos apimtis sudarė iš esmės mažiau nei pusę bendro importo iš Indijos.
(97)
Todėl net jei Sąjungos pramonei buvo daroma žala dėl importo iš Kinijos, toks importas Sąjungos pramonės padėčiai negalėjo turėti tokio poveikio, dėl kurio būtų nutrauktas importo dempingo kaina iš susijusios šaliesir Sąjungos pramonės patirtos žalos priežastinis ryšys. Todėl laikinojo reglamento 113 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
2.3. Konkurencija su kitais Sąjungos gamintojais
(98)
Viena šalis tvirtino, kad Sąjungos gamintojų prastus finansinius rodiklius galėjo lemti konkurencija su kitais Sąjungos gamintojais, kurie nebuvo skundo pateikėjai arba inicijavus bylą neišreiškė pritarimo tyrimui.
(99)
Kitų Sąjungos gamintojų rinkos dalies raida buvo tokia:
2009 m.
2010 m.
2011 m.
TL
Kitų Sąjungos gamintojų pardavimas Sąjungoje (MT)
34 926
55 740
55 124
55 124
Indeksas (2009 m. = 100)
100
160
158
158
Kitų Sąjungos gamintojų rinkos dalis
26,6 %
29,8 %
28,1 %
27,9 %
Šaltinis: skundas ir padėties nustatymo klausimyno atsakymai.
(100)
Sąjungos gamintojų, kurie nebuvo skundo pateikėjai ir kurie konkrečiai neišreiškė pritarimo tyrimui, pardavimo apimtis sudarė 44 % bendros pardavimo Sąjungoje apimties, kaip nurodyta laikinojo reglamento 86 konstatuojamojoje dalyje. Jų pardavimo apimtis išaugo 58 % nuo apskaičiuotų 34 926 tonų 2009 m. iki 55 124 tonų per nagrinėjamąjį laikotarpį. Tačiau toks augimas yra santykinai nedidelis, palyginti su importo dempingo kaina iš susijusios šalies augimu tuo pačiu laikotarpiu (+ 110 %). Be to, šių Sąjungos gamintojų rinkos dalis nagrinėjamuoju laikotarpiu išliko pakankamai stabili ir nebuvo nustatyta jokių požymių, kad jų kainos buvo mažesnės už atrinktų Sąjungos gamintojų kainas. Todėl daroma išvada, kad jų pardavimas Sąjungos rinkoje prie Sąjungos pramonei padarytos žalos neprisidėjo.
3. Išvada dėl priežastinio ryšio
(101)
Kadangi pastabų negauta, laikinojo reglamento 121-124 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
G. SĄJUNGOS INTERESAI
1. Bendrosios aplinkybės
(102)
Kadangi pastabų negauta, laikinojo reglamento 125 konstatuojamoji dalis patvirtinama.
2. Sąjungos pramonės interesai
(103)
Kadangi pastabų negauta, laikinojo reglamento 126-133 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
3. Nesusijusių importuotojų interesai
(104)
Kadangi pastabų negauta, laikinojo reglamento 142-144 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
4. Naudotojų interesai
(105)
Nustačius laikinąsias priemones, septyni naudotojai ir viena naudotojų asociacija kreipėsi į Komisiją ir išreiškė pageidavimą bendradarbiauti atliekant tyrimą. Gavus jų prašymą, 2013 m. balandžio mėn. jiems nusiųsti klausimynai. Tačiau išsamius klausimyno atsakymus pateikė tik du naudotojai; per TL bendradarbiaujantys naudotojai apskritai sunaudojo 12 % viso iš susijusios šaliesimportuojamo produkto kiekio ir 2,5 % viso Sąjungoje suvartojamo kiekio; jie turėjo 32 darbuotojus, gaminančius galutinius produktus, kurių sudėtyje yra nagrinėjamojo produkto. Ekonominis priemonių poveikis naudotojams buvo iš naujo įvertintas remiantis naujais duomenimis, pateiktais klausimyno atsakymuose; surengus tikrinamuosius vizitus dviejų naudotojų patalpose buvo patikrinta jų pateikta informacija.
(106)
Naudotojai teigė, kad laikinojo reglamento 136 konstatuojamojoje dalyje nurodytas 9 % pelningumo lygis yra per aukštas ir nėra tipiškas naudotojų pramonės atžvilgiu. Gavus papildomus klausimyno atsakymus, perskaičiuotas vidutinis visų bendradarbiaujančių naudotojų pelningumas sudarė 2 % nuo apyvartos.
(107)
Kalbant apie bendradarbiaujančius naudotojus taip pat nustatyta, kad iš susijusios šaliespirkti produktai vidutiniškai sudarė 44 % visos jų pirkto nagrinėjamojo produkto apimties, o susijusi šalisbuvo vienintelis dviejų bendradarbiaujančių naudotojų tiekimo šaltinis. Per TL produkto, kurio sudėtyje yra nagrinėjamojo produkto, apyvarta sudarė vidutiniškai 14 % visos bendradarbiaujančių naudotojų apyvartos.
(108)
Pagal blogiausią scenarijų Sąjungos rinkai, t. y. jei galimo kainos padidėjimo iš viso nebūtų galima perkelti į platinimo grandinę ir naudotojai toliau pirktų tokį patį produkto kiekį iš susijusios šalies, dėl muito poveikio naudotojų pelningumas, gautas naudojant nagrinėjamąjį produktą arba jį naudojant produktui gaminti, sumažėtų tiek, kad naudotojų veikla taptų nuostolinga ir pelningumas būtų - 0,6 %
(109)
Komisija pripažįsta, kad trumpu ir vidutinės trukmės laikotarpiu poveikis bus didesnis atskirų subjektų lygmeniu tiems naudotojams, kurių visą gaunamą kiekį sudaro iš Indijos importuojami produktai. Tačiau tokių naudotojų nėra daug (tik du bendradarbiaujantys naudotojai). Be to, jei jų Indijos gamintojas bendradarbiaus, jie turi galimybę prašyti kompensuoti muitus pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnį, jei visos tokio kompensavimo sąlygos yra įvykdytos.
(110)
Kai kurie naudotojai dar kartą išreiškė savo susirūpinimą, kad priemonės turės poveikio tam tikros rūšies vieloms, kurios Europoje negaminamos, t. y. produktams, įskaitant „series 200“ rūšies produktus, kaip aprašyta laikinojo reglamento 139 konstatuojamojoje dalyje. Naudotojų nuomone, Sąjungoje jos negaminamos dėl mažos paklausos ir gamybos proceso specifiškumo.
(111)
Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad Sąjungos pramonė tokios rūšies nerūdijančio plieno vielas gamina ir joms tenka nedidelė Sąjungos pramonės rinkos dalis. Naudotojai kaip alternatyvų tiekimo šaltinį taip pat gali pasirinkti kitas šalis, kurioms netaikomos antidempingo ar antisubsidijų priemonės. Be to, tai pačiai paskirčiai galima naudoti kitų rūšių nerūdijančio plieno vielas. Todėl priemonių nustatymas negali turėti didelio poveikio Sąjungos rinkai ir šiems naudotojams. Taigi šis teiginys atmetamas.
(112)
Kai kurie naudotojai pažymėjo, kad Sąjungos gamintojų panašaus produkto pristatymo laikas, palyginti su Indijos nagrinėjamojo produkto pristatymo laiku, buvo ilgesnis. Tačiau tai, kad prekybininkai ir prekiautojai gali kaupti produktų atsargas ir greitai gauti produktų, neturi įtakos faktiniam neigiamo importo dempingo kaina poveikio įrodymui. Todėl šį argumentą reikia atmesti.
(113)
Atsižvelgiant į pirmiau nurodytą informaciją, net jei kai kuriems naudotojams iš susijusios šaliesimportuojamam produktui nustatytos priemonės greičiausiai darys didesnį neigiamą poveikį nei kitiems, manoma, kad apskritai Sąjungos rinkai priemonių nustatymas bus naudingas. Visų pirma manoma, kad atkūrus sąžiningos prekybos sąlygas Sąjungos rinkoje Sąjungos pramonė galės savo kainas priderinti prie gamybos sąnaudų, išlaikyti gamybos ir užimtumo lygį, atgauti anksčiau prarastą rinkos dalį ir pasinaudoti masto ekonomija. Tai turėtų padėti pramonei gauti pagrįstą pelno dydį, leisiantį veiksmingai veikti vidutinės trukmės ir ilgalaikiu laikotarpiu. Tuo pačiu pramonė pagerins bendrą finansinę padėtį. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad priemonių bendras poveikis naudotojams ir nesusijusiems importuotojams bus nedidelis. Todėl daroma išvada, kad bendra priemonių nauda kompensuos poveikį nagrinėjamojo produkto naudotojams Sąjungos rinkoje.
5. Išvada dėl Sąjungos interesų
(114)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, laikinojo reglamento 145 ir 146 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
H. GALUTINĖS ANTIDEMPINGO PRIEMONĖS
1. Žalos pašalinimo lygis
(115)
Vienam eksportuojančiam gamintojui apskaičiuotas žalos pašalinimo lygis buvo sumažintas atsižvelgiant į jo teiginį, kad dėl korektūros klaidų supainiotas tam tikrų sandorių valiutos keitimo kursas bei įtraukti grupės viduje atlikti sandoriai. Kadangi jokių kitų pastabų negauta, laikinojo reglamento 148-151 konstatuojamosios dalys patvirtinamos.
(116)
Tas pats eksportuojantis gamintojas teigė, kad Indijos į Sąjungą eksportuojami produktai parduodami didmenininkams, o Sąjungos pramonė Sąjungos rinkoje parduoda galutiniams naudotojams, todėl Komisija neatliko palyginimo atitinkamu prekybos lygiu. Tačiau atlikus tyrimą nustatyta, kad Indijos eksportuojantys gamintojai parduoda abiejų kategorijų pirkėjams ir konkuruoja su Sąjungos gamintojais dėl tos pačios kategorijos pirkėjų.
2. Išvada dėl žalos pašalinimo lygio
(117)
Macro Bars and Wires nebuvo apskaičiuotas individualus žalos skirtumas, nes šios bendrovės galutinis antidempingo skirtumas buvo de minimis, kaip nurodyta 51 konstatuojamojoje dalyje.
(118)
Laikinajame reglamente naudota metodika patvirtinama.
3. Galutinės priemonės
(119)
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta, ir remiantis pagrindinio reglamento 9 straipsnio 4 dalimi, turėtų būti nustatytas tokio dydžio galutinis antidempingo muitas, kad būtų pašalinta importo dempingo kaina daroma žala, atsižvelgiant į Komisijos reglamentu (ES) Nr. 419/2013 nustatytą subsidijų skirtumą.
(120)
Todėl dempingo muito normos nustatytos lyginant žalos skirtumus ir dempingo skirtumus, atsižvelgiant į subsidijų skirtumus ir visiškai juos išskaičiuojant iš atitinkamų dempingo skirtumų. Galutinio antidempingo muito normos yra šios:
Bendrovė
Dempingo skirtumas
Kompensacinis muitas
Žalos skirtumas
Galutinio antidempingo muito norma
GARG Inox
11,8 %
3,4 %
22,6 %
8,4 %
KEI Industries
7,0 %
0,0 %
41,9 %
7,7 %
Macro Bars and Wires
0,0 %
3,4 %
30,3 %
0,0 %
Nevatia Steel & Alloys
4,1 %
3,4 %
23,8 %
0,7 %
Raajratna Metal Industries
16,2 %
3,7 %
17,2 %
12,5 %
Venus group
11,6 %
3,0 %
23,4 %
8,6 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
6,8 %
0,0 %
32,1 %
6,8 %
Bendradarbiaujančios neatrinktos bendrovės
8,4 %
3,4 %
23,7 %
5,0 %
Visos kitos bendrovės
16,2 %
3,7 %
41,9 %
12,5 %
(121)
Šiame reglamente nurodytos konkrečioms bendrovėms taikomos antidempingo muito normos buvo nustatytos remiantis šio tyrimo išvadomis. Todėl jos atitinka šių bendrovių padėtį, nustatytą atliekant tyrimą. Šios muito normos (kitaip nei visos šalies mastu nustatytas muitas, taikomas visoms kitoms bendrovėms) taikomos tik importuojamiems Indijos kilmės produktams, kuriuos pagamino konkrečiai nurodyti juridiniai asmenys. Importuojamiems produktams, pagamintiems bet kurios kitos bendrovės, kuri konkrečiai nepaminėta šio reglamento rezoliucinėje dalyje, įskaitant subjektus, susijusius su konkrečiai paminėtomis bendrovėmis, negali būti taikomos šios normos - jiems taikoma visoms kitoms bendrovėms nustatyta muito norma.
(122)
Vienas susijusios šalieseksportuojantis gamintojas pasiūlė įsipareigojimą dėl kainos pagal pagrindinio reglamento 8 straipsnio 1 dalį.
(123)
Pastaraisiais metais nagrinėjamojo produkto kainos smarkiai kito, todėl jis nėra tinkamas įsipareigojimui dėl fiksuotos kainos. Siekdamas išvengti šios problemos eksportuojantis Indijos gamintojas pasiūlė taikyti indeksavimą pagal žaliavų sąnaudas. Šiuo atžvilgiu pažymima, kad negalima nustatyti tiesioginio ir tikslaus kainų svyravimo ir indekso ryšio, todėl indeksavimas nėra tinkamas. Be to, atlikus tyrimą nustatyta, kad gaminamas skirtingų rūšių nagrinėjamasis produktas, kurį nelengva atskirti ir kurio kainos labai skiriasi.
(124)
Be to, eksportuojantys gamintojai gamina įvairių rūšių nerūdijančio plieno produktus ir gali juos parduoti tiems patiems pirkėjams Sąjungoje per susijusias prekybos bendroves. Dėl to kiltų rimtas kryžminio kompensavimo pavojus ir būtų ypač sunku veiksmingai stebėti įsipareigojimo vykdymą.
(125)
Remiantis tuo, kas išdėstyta, Komisija padarė išvadą, kad siūlomo įsipareigojimo negalima priimti.
(126)
Bet koks prašymas taikyti individualiai bendrovėms nustatytą antidempingo muito normą (pvz., pasikeitus ūkio subjekto pavadinimui arba įkūrus naują gamybos arba pardavimo subjektą) turėtų būti nedelsiant siunčiamas Komisijai (11) nurodant visą svarbią informaciją, ypač informaciją apie bendrovės veiklos, susijusios su gamyba ir pardavimu vidaus bei eksporto rinkose, pasikeitimus, kuriuos lėmė, pavyzdžiui, minėtas pavadinimo arba gamybos ir pardavimo subjekto pasikeitimas. Prireikus, reglamentas, kuriuo nustatomi galutiniai kompensaciniai muitai, bus atitinkamai iš dalies pakeistas, atnaujinant bendrovių, kurioms taikoma individuali muito norma, sąrašą.
4. Galutinis laikinųjų antidempingo muitų surinkimas
(127)
Atsižvelgiant į nustatytų dempingo skirtumų dydį ir įvertinus Sąjungos pramonei padarytą žalą, manoma, kad būtina galutinai surinkti garantijomis užtikrintas laikinojo antidempingo muito, nustatyto laikinuoju reglamentu, sumas, neviršijant nustatytų galutinių muitų sumos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
1. Galutinis antidempingo muitas nustatomas importuojamai Indijos kilmės nerūdijančio plieno vielai, kurios sudėtyje:
-
nikelis sudaro ne mažiau kaip 2,5 % masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis nikelis sudaro ne mažiau kaip 28 %, bet ne daugiau kaip 31 % masės ir kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 20 %, bet ne daugiau kaip 22 % masės,
-
nikelis sudaro mažiau kaip 2,5 % masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 13 %, bet ne daugiau kaip 25 % masės, ir kurios sudėtyje esantis aliuminis sudaro ne mažiau kaip 3,5 %, bet ne daugiau kaip 6 % masės
ir kurios KN kodai šiuo metu yra 7223 00 19 ir 7223 00 99.
2. Galutinio antidempingo muito norma, taikoma 1 dalyje aprašytų produktų, kuriuos pagamino toliau išvardytos bendrovės, neto kainai Sąjungos pasienyje prieš sumokant muitą, yra tokia:
Bendrovė
Muitas (%)
Papildomas TARIC kodas
Garg Inox, Bahadurgarh, Haryana and Pune, Maharashtra
8,4
B931
KEI Industries Ltd, New Delhi
7,7
B925
Macro Bars and Wires, Mumbai, Maharashtra
0,0
B932
Nevatia Steel & Alloys, Mumbai, Maharashtra
0,7
B933
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,5
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
8,6
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
8,6
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
8,6
B779
Viraj Profiles Ltd., Thane, Maharashtra and Mumbai, Maharashtra
6,8
B780
Priede išvardytos bendrovės
5,0
B781
Visos kitos bendrovės
12,5
B999
3. Jeigu nenurodyta kitaip, taikomos galiojančios muitus reglamentuojančios nuostatos.
2 straipsnis
Jei bet kuris eksportuojantis Indijos gamintojas pateikia Komisijai pakankamai įrodymų, kad:
a)
tyrimo laikotarpiu (2011 m. balandžio 1 d. - 2012 m. kovo 31 d.) neeksportavo 1 straipsnio 1 dalyje aprašyto Indijos kilmės produkto;
b)
jis nėra susijęs su eksportuotoju arba gamintoju, kuriam taikomos šiuo reglamentu nustatytos priemonės; ir
c)
pasibaigus tiriamajam laikotarpiui jis faktiškai eksportavo nagrinėjamuosius produktus arba yra prisiėmusi neatšaukiamus sutartinius įsipareigojimus eksportuoti į Sąjungą didelį kiekį produktų,
1 straipsnio 2 dalis gali būti iš dalies keičiama į priede pateiktą sąrašą įtraukiant naują eksportuojantį gamintoją.
3 straipsnis
Garantijomis užtikrintos laikinojo antidempingo muito, nustatyto Komisijos reglamentu (ES) Nr. 418/2013 importuojamai Indijos kilmės nerūdijančio plieno vielai, kurios sudėtyje:
-
nikelis sudaro ne mažiau kaip 2,5 % masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis nikelis sudaro ne mažiau kaip 28 %, bet ne daugiau kaip 31 % masės ir kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 20 %, bet ne daugiau kaip 22 % masės,
-
nikelis sudaro mažiau kaip 2,5 % masės, išskyrus vielą, kurios sudėtyje esantis chromas sudaro ne mažiau kaip 13 %, bet ne daugiau kaip 25 % masės, ir kurios sudėtyje esantis aliuminis sudaro ne mažiau kaip 3,5 %, bet ne daugiau kaip 6 % masės
ir kurios KN kodai šiuo metu yra 7223 00 19 ir 7223 00 99, sumos galutinai surenkamos. Sumos, viršijančios galutinę antidempingo muito normą, nerenkamos.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. lapkričio 5 d.