NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1381/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se zavádí program Práva, rovnost a občanství na období 2014 až 2020
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 19 odst. 2, čl. 21 odst. 2, články 114, 168, 169 a 197 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod. Tyto hodnoty jsou společné členským státům žijícím ve společnosti, která se vyznačuje pluralismem, nediskriminací, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností mezi muži a ženami. Jednotlivé osoby v Unii mají nárok požívat práv, která jim přiznávají Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) a Smlouva o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). Kromě toho Listina základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), která je od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost v Unii právně závazná, odráží základní práva a svobody, na které mají osoby v Unii nárok. Tato práva by měla být prosazována a dodržována. Mělo by být zaručeno plné požívání těchto práv i práv vyplývajících z mezinárodních úmluv, k nimž Unie přistoupila, jako je Úmluva Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, a veškeré překážky by měly být odstraněny. Požívání těchto práv s sebou navíc nese odpovědnost a povinnosti vůči druhým, vůči lidskému společenství i vůči budoucím generacím.
(2)
Ve Stockholmském programu (4) Evropská rada znovu potvrdila prioritu, kterou představuje budování prostoru svobody, bezpečnosti a práva, a za politickou prioritu vyhlásila vytvoření Evropy práv. Financování bylo označeno jako jeden z významných nástrojů pro úspěšné provádění politických priorit Stockholmského programu. Ambiciózních cílů stanovených ve Smlouvách a Stockholmském programu je třeba dosáhnout mimo jiné zřízením flexibilního a účinného programu Práva, rovnost a občanství na období 2014 až 2020 (dále jen „program“), který usnadní plánování a provádění. Obecné a specifické cíle programu by měly být vykládány v souladu s odpovídajícími strategickými hlavními směry stanovenými Evropskou radou.
(3)
Sdělení Komise ze dne 3. března 2010 o strategii „Evropa 2020“ stanoví strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. Podpora a prosazování práv osob v rámci Unie, řešení diskriminace a nerovností a podpora občanství Unie přispívají k plnění konkrétních cílů a hlavních iniciativ strategie Evropa 2020.
(4)
Zákaz diskriminace je základní zásadou Unie. Článek 19 Smlouvy o fungování EU upravuje boj proti diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Zákaz diskriminace je rovněž zakotven v článku 21 Listiny, který by měl být uplatňován v mezích stanovených v článku 51 Listiny a v souladu s ním. Mělo by se přihlédnout ke zvláštním rysům různých forem diskriminace a souběžně by měla být vypracována příslušná opatření pro předcházení diskriminaci založené na jednom nebo více důvodech a pro boj proti ní.
(5)
Program by měl být prováděn způsobem, jímž se bude vzájemně posilovat s dalšími činnostmi Unie, které sledují stejné cíle, zejména ty, které uvádí sdělení Komise ze dne 5. dubna 2011 nazvané „Rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020“ a závěry Rady ze dne 19. května 2011 o Rámci EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů do roku 2020 (5), které členské státy vyzývají, aby řešily sociální a ekonomické vyloučení Romů prostřednictvím komplexního přístupu ve čtyřech klíčových oblastech - vzdělávání, zaměstnání, zdravotní péče a bydlení - a zajistily, aby Romové nebyli diskriminováni, ale dostalo se jim rovného uznání jejich základních práv, a aby učinily opatření k vymýcení segregace tam, kde k ní dochází, zejména v oblastech vzdělávání a bydlení.
(6)
Rasismus, xenofobie, homofobie a další formy nesnášenlivosti jsou přímým porušením zásad svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, zásad, na kterých je Unie založena a které jsou společné členským státům. Boj proti těmto jevům je tedy trvalým cílem, který vyžaduje koordinované úsilí, včetně přidělování finančních prostředků. Uvedené jevy zahrnují mimo jiné veřejné podněcování k násilí nebo nenávisti namířeným proti skupině osob nebo proti příslušníkovi této skupiny, jakož i jiné trestné činy spáchané z rasistických, xenofobních nebo homofobních pohnutek. Velká pozornost by v této souvislosti měla být rovněž věnována předcházení všem formám násilí a nenávisti, segregace a stigmatizace a boji proti nim, jakož i boji proti šikanování, obtěžování a netolerantnímu zacházení, například ve veřejné správě, policii, soudnictví, ve škole a na pracovišti.
(7)
Rovnost žen a mužů je jednou z hodnot, na kterých je Unie založena. Nerovné zacházení se ženami a muži je porušením základních práv. Prosazování rovnosti žen a mužů navíc přispívá k dosažení cílů strategie Evropa 2020. Cíl prosazování rovnosti žen a mužů by měl být prováděn způsobem, jímž se bude vzájemně posilovat s dalšími činnostmi Unie anebo členských států, které sledují stejné cíle, zejména ty, které uvádí Evropský pakt pro rovnost žen a mužů (2011-2020).
(8)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie zahrnuje diskriminace na základě pohlaví i diskriminaci vyplývající ze změny pohlaví osoby. Při provádění programu by se měl rovněž zohlednit vývoj práva Unie a judikatury Soudního dvora Evropské unie, pokud jde o další související genderové aspekty včetně genderové identity.
(9)
Právo na důstojné zacházení na pracovišti a obecně v celé společnosti je výrazem hodnot, na kterých je Unie založena, a je nutné přijmout koordinovaný postup, který umožní cílené činnosti, pokud jde o trh práce. Opatření týkající se rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace by proto měla zahrnovat prosazování rovnosti žen a mužů a boj proti diskriminaci na pracovišti i na trhu práce.
(10)
Násilí na dětech, mladých lidech a ženách i vůči dalším ohroženým skupinám představuje ve všech svých podobách porušení základních práv a závažné ohrožení zdraví. K tomuto násilí dochází v celé Unii a má závažné následky pro tělesné a duševní zdraví obětí i pro společnost jako celek. V reakci na toto násilí a v zájmu ochrany obětí je zapotřebí silné politické vůle a koordinovaného postupu, založeného na metodách a výsledcích programů Daphne (6). Akce v boji proti násilí vůči ženám přispívají k prosazování rovnosti žen a mužů. Vzhledem k tomu, že financování Daphne bylo od svého zahájení v roce 1997 skutečným úspěchem, a to jak pokud jde o jeho popularitu u zúčastněných stran (orgánů veřejné akademických orgánů a nevládních organizací), tak pokud jde o účinnost financovaných projektů, je velmi důležité, aby při provádění programu zůstalo jméno Daphne spojeno s tímto specifickým cílem, jež je zaměřena na prevenci násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám a boj proti němu, a aby tak profil programů Daphne zůstal na co nejvyšší úrovni.
(11)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU má Unie podporovat ochranu práv dítěte a zároveň bojovat proti diskriminaci. Děti jsou zranitelné, a to zejména v případech chudoby, sociálního vyloučení nebo zdravotního postižení nebo v jiných zvláštních situacích, které je ohrožují, jako je zanedbávání, únosy a zmizení dětí. Je zapotřebí přijmout opatření na ochranu práv dítěte a přispět k jejich ochraně před škodami a násilím, které ohrožují jejich tělesné nebo duševní zdraví a představují porušení jejich práv na rozvoj, ochranu a důstojnost.
(12)
Osobní údaje by měly být i nadále účinně chráněny, zejména s ohledem na konstantní technický rozvoj a globalizaci. Právní rámec Unie na ochranu údajů by se měl účinně a jednotně uplatňovat v rámci Unie. K dosažení tohoto cíle by Unie měla mít možnost podporovat úsilí členských států v oblasti provádění tohoto právního rámce a zvláštní pozornost by měla být věnována zajištění toho, aby osoby mohly svá práva účinně vykonávat.
(13)
Občané by si měli být více vědomi svých práv vyplývajících z občanství Unie, konkrétně své právo svobodně se pohybovat a pobývat v Unii, právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě svého bydliště za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto členského státu, petiční právo k Evropskému parlamentu v kterémkoliv z jazyků Smluv, právo předkládat občanské iniciativy a právo zaslat evropskému veřejnému ochránci práv stížnost na nesprávný úřední postup některého z orgánů, a měli by mít možnost tato práva vykonávat. Pokud budou občané motivováni, aby hráli aktivnější úlohu v demokratickém procesu na úrovni Unie, posílí se tím evropská občanská společnost a podpoří se rozvoj evropské identity. Občané by měli bez problémů žít, cestovat, studovat, pracovat a angažovat se dobrovolnicky v jiném členském státě a měli by mít pocit, že mohou důvěřovat tomu, že je vůči nim uplatňován rovný přístup a že jejich práva jsou plně vymahatelná a chráněná, aniž by docházelo k diskriminaci, bez ohledu na to, v jaké části Unie se nacházejí.
(14)
Spotřebitelé a podnikatelé na vnitřním trhu by měli mít možnost dovolat se svých práv vyplývajících z práva Unie v přeshraničním rámci.
(15)
Podle článků 8 a 10 Smlouvy o fungování EU by program měl ve všech svých činnostech podporovat začleňování hlediska rovnosti žen a mužů a zohlednění cílů v oblasti zákazu diskriminace. Mělo by být prováděno pravidelné sledování a hodnocení, které umožní posoudit, jak činnosti programu reagují na otázky rovnosti žen a mužů a zákazu diskriminace.
(16)
Ze zkušeností s akcemi na úrovni Unie vyplývá, že plnění cílů programu v praxi vyžaduje spojení jednotlivých nástrojů, včetně právních aktů, politických iniciativ a financování. Financování je důležitý nástroj, který doplňuje legislativní opatření.
(17)
Kromě toho, že akce financované z programu představují pro příjemce skutečné hodnoty, mohou také přinášet důkazy, o nějž lze opřít zlepšenou tvorbu politiky na úrovni členských států i Unie. Programy Daphne tak například umožnily skutečné předávání znalostí a osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými stranami, včetně členských států, pokud jde o předcházení násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám a boj proti němu.
(18)
Sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 zdůrazňuje potřebu racionalizovat a zjednodušit financování Unie. Zejména vzhledem ke stávající hospodářské krizi je nanejvýš důležité, aby finanční prostředky Unie byly strukturovány a spravovány co nejsvědomitěji. Smysluplného zjednodušení a účinného řízení financování lze dosáhnout snížením počtu programů a racionalizací, zjednodušením a harmonizací pravidel a postupů v oblasti financování.
(19)
V reakci na potřebu zjednodušit a účinně řídit poskytování finančních prostředků a usnadnit přístup k nim by tento program měl pokračovat v činnostech prováděných v minulosti na základě oddílu 4 („Boj proti diskriminaci a rozmanitost“) a oddílu 5 („Rovnost žen a mužů“) programu Progress, zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1672/2006/ES (7), programu „Základní práva a občanství“, zavedeného rozhodnutím Rady 2007/252/ES (8), a programu Daphne III a rozvíjet tyto činnosti. Hodnocení těchto programů v polovině období zahrnují doporučení s cílem zlepšit jejich provádění. Výsledky těchto hodnocení v polovině období, jakož i výsledky příslušných hodnocení ex post je třeba zohlednit při provádění tohoto programu.
(20)
Hlavní zásady pro dosažení cílů programu by měly spočívat v zajištění optimálního využívání finančních zdrojů a zlepšení účinnosti výdajů. Měly by být zaručeny odpovídající finanční prostředky na podporu úsilí o uskutečnění Evropy práv. Je důležité dohlédnout na to, aby byl program prováděn co nejúčinnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem, a zároveň zajistit právní jistotu a jeho přístupnost pro všechny účastníky. Pro snazší přístup všech potenciálních příjemců k finančním prostředkům by měly být zjednodušeny i postupy podávání žádostí a požadavky na finanční řízení a odstraněna administrativní zátěž.
(21)
Sdělení Komise nazvané „Přezkum rozpočtu EU“ ze dne 19. října 2010 a sdělení Komise nazvané „Rozpočet - Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011 zdůrazňují potřebu zacílit financování na akce, které mají zřejmou evropskou přidanou hodnotu, tj. na případy, kdy zásah Unie může oproti opatřením na úrovni členských států přinést přidanou hodnotu. Akce, na něž se vztahuje toto nařízení, by měly přispívat rozvoji vzájemné důvěry mezi členskými státy, zdokonalovat přeshraniční spolupráci a vytváření sítí a umožňovat správné, soudržné a jednotné uplatňování práva Unie. Činnosti v oblasti financování by měly rovněž přispívat k tomu, aby všichni zúčastnění získávali účinnější a lepší znalosti o právu a politikách Unie, a měly by poskytovat stabilní analytický základ pro podporu a rozvoj práva a politik Unie, a přispívat tak k jejich vymáhání a řádnému provádění. Opatření na úrovni Unie umožní, aby tyto akce byly prováděny jednotně v rámci celé Unie a aby přinášely úspory z rozsahu. Kromě toho může Unie lépe reagovat na přeshraniční situace, než mohou členské státy, a může poskytnout evropskou platformu pro vzájemné čerpání zkušeností.
(22)
Při výběru akcí, jež mají být financovány z programu, by Komise měla návrhy posuzovat podle předem určených kritérií. Tato kritéria by měla zahrnovat posouzení evropské přidané hodnoty navrhovaných akcí. I u vnitrostátních projektů a projektů malého rozsahu lze prokázat, že obsahují evropskou přidanou hodnotu.
(23)
Orgány a subjekty sledující cíl v obecném evropském zájmu v oblastech, na něž se program vztahuje, by měly být považovány za klíčové aktéry, pokud prokázaly, anebo pokud lze očekávat, že prokáží, že mají podstatný vliv na realizaci uvedeného cíle, a měly by obdržet financování v souladu s postupy a kritérii stanovenými v ročních pracovních programech přijatých Komisí podle tohoto nařízení.
(24)
Harmonizované služby se sociální hodnotou by měly být vykládány ve smyslu článku 2 rozhodnutí Komise č. 116/2007/ES (9).
(25)
Orgány a subjekty, které mají přístup k programu, by měly zahrnovat celostátní, regionální a místní orgány.
(26)
Toto nařízení stanoví finanční krytí pro celou dobu trvání programu, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2 december 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (10).
(27)
S cílem zajistit, aby byl program dostatečně pružný na to, aby reagoval na měnící se potřeby a odpovídající politické priority během doby svého trvání, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu procentních podílů stanovených v příloze tohoto nařízení pro každou skupinu specifických cílů, která by se tyto podíly přesáhla o více než 5 procentních bodů. K posouzení potřeby takového aktu v přenesené pravomoci by se tyto procentní podíly měly vypočítat na základě finančního krytí programu pro celou dobu jeho trvání, a nikoli na základě ročních prostředků. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(28)
Toto nařízení by mělo být provedeno v plném souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (11) (dále jen „finanční nařízení“). Zejména pokud jde o podmínky způsobilosti daně z přidané hodnoty (DPH), kterou hradí příjemci grantů, by způsobilost DPH neměla záviset na právním postavení příjemců pro činnosti, jež mohou provádět soukromé a veřejné orgány a subjekty za stejných právních podmínek. S ohledem na zvláštní povahu cílů a činnosti, na něž se vztahuje toto nařízení, je ve výzvách k podávání návrhů třeba upřesnit, že pro činnosti, jež mohou provádět veřejné i soukromé orgány a subjekty, má být za způsobilou považována neodpočitatelná DPH odváděná veřejnými orgány a subjekty, pokud je placena v souvislosti s prováděním činností jako odborné vzdělávání nebo zvyšování informovanosti, které nelze považovat za výkon veřejné moci. Toto nařízení by mělo rovněž využívat nástroje pro zjednodušení, které byly zavedeny finančním nařízením. Cílem kritérií pro určování akcí, jež mají být podporovány, by navíc mělo být poskytování dostupných finančních prostředků na akce, jež mají největší dopad na sledované cíle politiky.
(29)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci pro schvalování ročních pracovních programů. Tyto pravomoci je třeba vykonávat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(30)
Roční pracovní programy přijímané Komisí podle tohoto nařízení by měly zajistit vhodné rozdělení finančních prostředků mezi granty a veřejné zakázky. Program by měl nejprve přidělit finanční prostředky na granty a zároveň zachovat dostatečné úrovně financování pro zakázky. Minimální podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty, by měl být stanoven v ročním pracovním programu a neměl by být nižší než 65 %. Pro usnadnění plánování projektů a spolufinancování zúčastněnými stranami by Komise měla stanovit jasný harmonogram pro výzvy k podávání návrhů, výběr projektů a rozhodnutí o přidělení finančních prostředků.
(31)
Aby se zajistilo účinné přidělování finančních prostředků ze souhrnného rozpočtu Unie, je zapotřebí dodržovat celkový soulad, doplňkovost a součinnost mezi finančními programy, které podporují vzájemně související oblasti politiky, a to zejména v případě tohoto programu a programu Spravedlnost, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (13), programu „Evropa pro občany“, Programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 (14), a dalších programů v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí; vnitřních věcí; zdraví a ochrany spotřebitele, vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu, informační společnosti a rozšíření, a to zejména s nástrojem předvstupní pomoci (NPP II) a s evropskými strukturálními a investičními fondy, pro něž společná ustanovení stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15).
(32)
Komise by měla zajistit celkový soulad, doplňkovost a součinnost s prací orgánů, úřadů a agentur Unie, jako je Evropský institut pro rovnost žen a mužů a Agentura pro základní práva, a měla by zhodnotit práci dalších vnitrostátních a mezinárodních aktérů v oblastech, na něž se vztahuje program.
(33)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně opatření pro prevenci, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných správních a finančních sankcí v souladu s finančním nařízením.
(34)
V zájmu uplatňování zásady řádného finančního řízení by toto nařízení mělo upravovat vhodné nástroje pro posouzení jeho výsledků. Za tímto účelem by mělo definovat obecné a specifické cíle. Aby bylo možné posoudit plnění těchto specifických cílů, je zapotřebí vytvořit soubor konkrétních a měřitelných ukazatelů, které by měly zůstat v platnosti po celou dobu trvání programu. Komise by měla každoročně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o sledování, která by se měla zakládat mimo jiné na ukazatelích stanovených v tomto nařízení a která by měla podat informace o využití dostupných finančních prostředků.
(35)
Komise by při provádění programu měla zohlednit cíl, jímž je zeměpisně spravedlivé rozdělování finančních prostředků, a měla by poskytnout pomoc v těch členských státech, v nichž je počet financovaných akcí relativně nízký. Komise by přitom měla rovněž zohlednit, zda je - podle mezinárodně uznaných ukazatelů či kontrolních orgánů - třeba přijmout v některých členských státech opatření s cílem zajistit účinné dosažení cílů programu, a měla by podporovat akce členských států nebo občanské společnosti v těchto oblastech.
(36)
V souladu s čl. 180 odst. 1 písm. l) nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (16) (dále jen „prováděcí pravidla“) by grantové dohody měly obsahovat ustanovení, jimiž se řídí zviditelnění finanční podpory, kterou Unie poskytuje, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy její prezentace vůči veřejnosti není možná či vhodná.
(37)
V souladu s čl. 35 odst. 2 a 3 finančního nařízení a článku 21 prováděcích pravidel by měla Komise vhodným způsobem včas zpřístupnit informace o příjemcích finančních prostředků a o povaze a účelu opatření financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie. Při zpřístupnění těchto informací by měly být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti a bezpečnosti, zejména pokud je o ochranu osobních údajů.
(38)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž konkrétně přispět k dalšímu rozvoji prostoru, kde jsou prosazovány, chráněny a účinně uplatňovány rovnost a práva osob zakotvené ve Smlouvě o EU, Smlouvě o fungování EU, v Listině a v mezinárodních úmluvách o lidských právech, ke kterým Unie přistoupila, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(39)
S cílem zabezpečit kontinuitu financování činností dříve prováděných na základě oddílů 4 a 5 rozhodnutí č. 1672/2006/ES, rozhodnutí 2007/252/ES a rozhodnutí č. 779/2007/ES by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zavedení a doba trvání programu
1. Toto nařízení zavádí program Práva, rovnost a občanství (dále jen „program“).
2. Program zahrnuje období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
Článek 2
Evropská přidaná hodnota
1. Z programu jsou financovány akce s evropskou přidanou hodnotou. Komise za tímto účelem zajistí, aby akce vybrané k financování měly přinést výsledky s evropskou přidanou hodnotou.
2. Evropská přidaná hodnota akcí, včetně akcí malého rozsahu a vnitrostátních akcí, se posuzuje na základě kritérií, jako je jejich příspění k důslednému a jednotnému provádění práva Unie a k širokému veřejnému povědomí o právech z něj vyplývajících, jejich potenciál k rozvíjení vzájemné důvěry mezi členskými státy a zlepšení přeshraniční spolupráce, jejich nadnárodní dopad, jejich podíl na vypracování a šíření osvědčených postupů a jejich potenciál přispívat k vytváření minimálních norem, praktických nástrojů a řešení zaměřených na přeshraniční nebo celounijní problémy.
Článek 3
Obecný cíl
Obecným cílem programu je přispět v souladu s článkem 4 k dalšímu rozvoji prostoru, kde je prosazována, chráněna a účinně uplatňována rovnost a práva osob zakotvené ve Smlouvě o EU, Smlouvě o fungování EU, v Listině a v mezinárodních úmluvách o lidských právech, ke kterým Unie přistoupila.
Článek 4
Specifické cíle
1. K dosažení obecného cíle stanoveného v článku 3 jsou v rámci programu stanoveny tyto specifické cíle:
a)
prosazovat účinné provádění zásady zákazu diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace a dodržovat zásadu zákazu diskriminace na základě důvodů uvedených v článku 21 Listiny;
b)
předcházet rasismu, xenofobii, homofobii a dalším formám nesnášenlivosti a bojovat proti nim;
c)
podporovat a chránit práva osob se zdravotním postižením;
d)
prosazovat rovnost žen a mužů a prosazovat začleňování hlediska rovnosti žen a mužů;
e)
předcházet všem formám násilí vůči dětem, mladým lidem a ženám, jakož i násilí vůči dalším ohroženým skupinám, zejména skupinám ohroženým násilím v úzkých vztazích, bojovat proti takovému násilí a chránit jeho oběti;
f)
podporovat a chránit práva dítěte;
g)
přispívat k zajištění nejvyššího stupně ochrany soukromí a osobních údajů;
h)
podporovat a zlepšovat výkon práv vyplývajících z občanství Unie;
i)
umožnit spotřebitelům a podnikatelům na vnitřním trhu, aby prosazovali svá práva vyplývající z práva Unie, pokud jde o projekty financované v rámci programu Spotřebitelé.
2. Specifických cílů programu se dosahuje zejména:
a)
zlepšováním povědomí a znalostí o právu a politikách Unie, jakož i o právech, hodnotách a zásadách, na nichž je založena Unie;
b)
podporou účinného, uceleného a jednotného provádění a používání právních nástrojů a politik Unie v členských státech a jejich sledováním a hodnocením;
c)
podporou přeshraniční spolupráce, zlepšováním vzájemných znalostí a prohlubováním vzájemné důvěry mezi všemi zúčastněnými stranami;
d)
zdokonalováním znalostí a porozumění ohledně případných překážek, které ovlivňují výkon práv a zásad zaručených Smlouvou o EU, Smlouvou o fungování EU, Listinou, mezinárodními úmluvami, ke kterým Unie přistoupila, a sekundárními právními předpisy Unie.
Článek 5
Druhy akcí
1. Z programu jsou mimo jiné financovány tyto druhy akcí:
a)
analytické činnosti, jako je shromažďování údajů a statistik; rozvoj společných metodik a případně ukazatelů nebo měřítek; studie, výzkum, analýzy a průzkumy; hodnocení; příprava a publikace pokynů, zpráv a vzdělávacích materiálů; workshopy, semináře, setkání odborníků a konference;
b)
vzdělávací činnosti, jako jsou například výměny zaměstnanců, workshopy, semináře, školící programy pro školitele a rozvíjení internetových nebo jiných vzdělávacích modulů;
c)
vzájemná výměna zkušeností, spolupráce, zvyšování povědomí a šíření informací, jako je například identifikace a výměna osvědčených postupů, inovativních přístupů a zkušeností; organizace vzájemného hodnocení a vzájemné výměny zkušeností; pořádání konferencí, seminářů, mediálních kampaní včetně v on-line médiích, informačních kampaní včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s cíli programu; shromažďování a zveřejňování materiálů pro šíření informací o programu a jeho výsledcích; rozvíjení, provozování a údržba systémů a nástrojů využívajících informační a komunikační technologie;
d)
podpora hlavních aktérů, jejichž činnosti přispívají k provádění cílů programu, jako je podpora nevládních organizací při provádění akcí s evropskou přidanou hodnotou, podpora klíčových evropských aktérů, sítí na evropské úrovni a harmonizovaných služeb se sociální hodnotou; podpora členských států při provádění práva a politik Unie; a podpora činnosti sítí na evropské úrovni mezi specializovanými orgány a subjekty, jakož i celostátními, regionálními a místními orgány a nevládními organizacemi, včetně podpory prostřednictvím grantů na činnosti a grantů na provoz.
2. S cílem zajistit perspektivu začlenění podporují příjemci účast příslušných cílových skupin na akcích financovaných z programu.
Článek 6
Účast
1. Přístup k programu je otevřen všem orgánům a subjektům, které jsou právně usazeny v:
a)
členských státech,
b)
zemích Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou členy Dohody o Evropském hospodářském prostoru, v souladu s podmínkami stanovenými v uvedené dohodě;
c)
kandidátských zemích, potenciálních kandidátech a zemích přistupujících k Unii, v souladu s obecnými zásadami a obecnými podmínkami stanovenými pro účast těchto zemí na programech Unie zavedených v příslušných rámcových dohodách a rozhodnutích rad přidružení nebo podobných dohodách.
2. Orgány a subjekty zaměřené na zisk mají přístup k programu pouze ve spojení s neziskovými nebo veřejnými organizacemi.
3. Orgány a subjekty právně usazené v jiných třetích zemích než těch, které se účastní programu v souladu s odst. 1 písm. b) a c), zejména v zemích, na něž se vztahuje evropská politika sousedství, se mohou do akcí v rámci programu zapojit na vlastní náklady, pokud to poslouží účelu těchto akcí.
4. Komise může spolupracovat s mezinárodními organizacemi za podmínek stanovených v příslušném ročním pracovním programu. Přístup k programu je otevřen mezinárodním organizacím působícím v oblastech, na něž se program vztahuje, v souladu s finančním nařízením a příslušným ročním pracovním programem.
Článek 7
Rozpočet
1. Finanční krytí pro provádění programu na období 2014 až 2020 se stanoví na 439 473 000 EUR.
2. Z finančních prostředků programu lze rovněž hradit výdaje související s činnostmi v rámci přípravy, sledování, kontroly, auditu a hodnocení, které jsou potřebné pro řízení programu a posouzení týkající se dosažení jeho cílů. Z finančních prostředků programu lze hradit výdaje spojené s nezbytnými studiemi, setkáními odborníků, informačními a komunikačními akcemi včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie, pokud souvisejí s obecnými cíli tohoto nařízení, jakož i výdaje spojené se sítěmi informačních technologií zaměřenými na zpracování a výměnu informací; a jiné výdaje na technickou a správní pomoc, potřebnou v souvislosti s řízením programu Komisí.
3. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích stanovených víceletým finančním rámcem zřízeným nařízením Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (17)
4. V rámci finančního krytí programu se částky na každou skupinu specifických cílů přidělují v souladu s procentními podíly stanovenými v příloze.
5. Komise se od přidělených procentních podílů v rámci finančního krytí, jak jsou stanoveny v příloze, neodchýlí o více než 5 procentních bodů pro každou skupinu specifických cílů. Pro případ, že je nezbytné tento limit překročit, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8 a za účelem změny každého z podílů uvedených v příloze o více než 5 a nejvýše 10 procentních bodů.
Článek 8
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 5 se Komisi svěřuje na dobu trvání programu.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 7 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 9
Prováděcí opatření
1. Komise provádí program v souladu s finančním nařízením.
2. Komise za účelem provádění programu přijme roční pracovní programy ve formě prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
3. Každý roční pracovní program provede cíle programu tím, že určí:
a)
akce, jež mají být uskutečněny v souladu s obecnými a specifickými cíli stanovenými v článku 3 a čl. 4 odst. 1, včetně orientačního přidělení finančních zdrojů;
b)
základní kritéria způsobilosti, výběru a udělování grantů, podle nichž se vybírají návrhy, které mají obdržet finanční příspěvky, v souladu s článkem 84 finančního nařízení a s článkem 94 prováděcích pravidel.
c)
minimální procentní podíl ročních výdajů, které mají být přiděleny na granty.
4. Vhodné a spravedlivé rozdělení finanční podpory mezi různé oblasti, na něž se vztahují specifické cíle uvedené v čl. 4 odst. 1, se zajistí při zohlednění úrovně finančních prostředků, které již byly přiděleny podle předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 15. Při rozhodování o přidělení prostředků do těchto oblastí v ročních pracovních programech zohlední Komise potřebu zachovat dostatečné úrovně financování a zajistí kontinuitu akcí i předvídatelnost financování ve všech oblastech, na něž se vztahují specifické cíle stanovené v čl. 4 odst. 1.
5. Výzvy k podávání návrhů se uveřejňují jednou ročně.
Článek 10
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.182/2011.
Článek 11
Doplňkovost
1. Komise ve spolupráci s členskými státy zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s ostatními nástroji Unie, včetně mimo jiné s programem Spravedlnost, programem „Evropa pro občany“ a programem Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace a s dalšími programy v oblasti zaměstnanosti a sociálních věcí; vnitřních věcí, zdraví a ochrany spotřebitele; vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu, informační společnosti; rozšíření, a to zejména s nástrojem předvstupní pomoci (NPP II) a s evropskými strukturálními a investičními fondy.
2. Komise rovněž zajistí celkový soulad, doplňkovost a součinnost s činností institucí a jiných subjektů Unie působících v oblastech, na něž se vztahují cíle programu.
3. Program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Unie, zejména s programem Spravedlnost, za účelem provádění akcí odpovídajících cílům obou programů. Na akci financovanou z programu lze rovněž čerpat prostředky z programu Spravedlnost, pokud se financování netýká stejné nákladové položky.
Článek 12
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření, která zajistí, aby byly při provádění akcí financovaných z programu finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie v rámci programu.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (18) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (19) s cílem zjistit, zdav souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci programu nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy, které vyplývají z provádění programu, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů a vyšetřování zmíněných v uvedených odstavcích v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 13
Sledování a hodnocení
1. Komise program každoročně sleduje tak, aby bylo možné sledovat provádění akcí v jeho rámci a plnění specifických cílů stanovených v článku 4. Sledování zároveň umožní posoudit, jak byly v rámci akcí programu řešeny otázky rovnosti žen a mužů, zákazu diskriminace a ochrany dětí.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě
a)
výroční zprávu o sledování na základě ukazatelů stanovených v čl. 14 odst. 2 a o využití dostupných finančních prostředků;
b)
průběžnou hodnotící zprávu do 30. června 2018;
c)
zprávu o hodnocení ex post do 31. prosince 2021.
3. Průběžná hodnotící zpráva posoudí pokrok dosažený při plnění cílů programu, účinnost využívání zdrojů a evropskou přidanou hodnotu programu s cílem určit, zda je financování v oblastech, na které se program vztahuje, třeba po roce 2020 prodloužit, upravit nebo ukončit. Zároveň se prověří, zda je možné program ještě zjednodušit, zda je vnitřně i navenek soudržný a zda jsou všechny jeho cíle a akce stále relevantní. Ve zprávě se zohlední výsledky hodnocení ex post předchozích programů na období 2007-2013 zavedených rozhodnutími uvedenými v článku 15.
4. Zpráva o hodnocení ex post, která se použije při rozhodování o následném programu, posoudí dlouhodobé dopady programu a udržitelnost jeho účinků.
Článek 14
Ukazatele
1. V souladu s článkem 13 slouží ukazatele stanovené v odstavci 2 tohoto článku jako základ pro sledování a hodnocení rozsahu, ve kterém bylo akcemi stanovenými v článku 5 dosaženo každého ze specifických cílů programu stanovených v článku 4. Měří se na základě předem stanovených základních hodnot, které odrážejí situaci před prováděním. Ukazatele se případně člení mimo jiné podle pohlaví, věku a zdravotního postižení.
2. Ukazatele uvedené v odstavci 1 zahrnují mimo jiné:
a)
počet a procentní podíl osob v cílové skupině, které byly osloveny činnostmi na zvyšování povědomí financovanými z programu;
b)
počet zúčastněných stran, které se zapojily do činností mimo jiné v oblasti vzdělávání, výměn, studijních pobytů, workshopů a seminářů financovaných z programu;
c)
zvýšení úrovně znalostí o právních předpisech a politikách Unie a popřípadě o právech, hodnotách a zásadách, na nichž je založena Unie, ve skupinách účastnících se činností financovaných z programu ve srovnání s celou cílovou skupinou;
d)
počet případů, činnosti a výsledky v oblasti přeshraniční spolupráce;
e)
hodnocení účastníků činností, jichž se zúčastnili, a jejich (očekávané) udržitelnosti;
f)
zeměpisné pokrytí činností financovaných z programu;
g)
počet žádostí a grantů týkajících se každého specifického cíle;
h)
pro každý specifický cíl výše finančních prostředků požadovaná žadateli a výše udělená.
2. Kromě ukazatelů stanovených v odstavci 2 se v průběžné zprávě i ve zprávě o hodnocení programu ex post zhodnotí mimo jiné:
a)
evropská přidaná hodnota programu, včetně zhodnocení činností programu s přihlédnutím k podobným iniciativám vytvořeným na vnitrostátní či evropské úrovni a bez finanční podpory Unie a k jejich (očekávaným) výsledkům; a výhody či nevýhody financování Unií ve srovnání s vnitrostátním financováním dotyčného druhu činnosti;
b)
úroveň financování v poměru k dosaženým výsledkům (účinnost);
c)
případné administrativní, organizační nebo strukturální překážky bránící hladšímu, účinnějšímu a účelnějšímu provádění programu (prostor pro zjednodušení).
Článek 15
Přechodná opatření
Na akce zahájené na základě oddílu 4 („Boj proti diskriminaci a rozmanitost“) a oddílu 5 („Rovnost žen a mužů“) rozhodnutí č. 1672/2006/ES, rozhodnutí č. 2007/252/ES nebo rozhodnutí č. 779/2007/ES se až do jejich ukončení vztahují uvedená rozhodnutí. Ve vztahu k těmto akcím se odkazy na výbory uvedené v článku 13 rozhodnutí č. 1672/2006/ES, v článku 10 rozhodnutí č. 2007/252/ES a v článku 10 rozhodnutí č. 779/2007/ES považují za odkazy na výbor uvedený v čl. 10 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1381/2013
2013 m. gruodžio 17 d.
kuriuo nustatoma Teisių, lygybės ir pilietiškumo programa 2014-2020 m. laikotarpiu
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 19 straipsnio 2 dalį, 21 straipsnio 2 dalį, 114, 168, 169 ir 197 straipsnius,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),
kadangi:
(1)
Europos Sąjunga yra grindžiama pagarbos žmogaus orumui, laisvės, demokratijos, lygybės, teisinės valstybės ir pagarbos žmogaus teisėms bei pagrindinėms laisvėms vertybėmis. Tos vertybės yra bendros valstybėms narėms, kurių visuomenėje vyrauja pliuralizmas, nediskriminavimas, tolerancija, teisingumas, solidarumas ir moterų bei vyrų lygybė. Asmenys Sąjungoje gali naudotis teisėmis, kurios jiems suteiktos Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ir Europos Sąjungos sutartimi (ES sutartis). Be to, Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (toliau - Chartija), kuri, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, tapo teisiškai privaloma visoje Sąjungoje, nurodytos pagrindinės teisės ir laisvės, kuriomis Sąjungoje gali naudotis asmenys. Tos teisės turėtų būti propaguojamos ir gerbiamos. Turėtų būti užtikrinama galimybė visapusiškai naudotis tomis teisėmis, taip pat teisėmis, kylančiomis iš tarptautinių konvencijų, prie kurių yra prisijungusi Sąjunga, pavyzdžiui, Jungtinių Tautų neįgaliųjų teisių konvencijos, ir turėtų būti pašalintos visos tam trukdančios kliūtys. Be to, naudojimasis tomis teisėmis apima atsakomybę ir pareigas kitų asmenų, žmonių bendruomenės ir būsimų kartų atžvilgiu;
(2)
Stokholmo programoje (4) Europos Vadovų Taryba dar kartą patvirtino laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės sukūrimo prioritetą ir konkrečiai nurodė, kad vienas iš jos politikos prioritetų - teisių Europos sukūrimas. Finansavimas buvo nurodytas kaip viena svarbiausių priemonių Stokholmo programos politikos prioritetams sėkmingai įgyvendinti. Sutartyse ir Stokholmo programoje nustatytų ambicingų tikslų turėtų būti siekiama, inter alia, sukuriant lanksčią ir veiksmingą Teisių, lygybės ir pilietiškumo programą 2014-2020 m. laikotarpiu (toliau - Programa), kuri padėtų vykdyti planavimą ir įgyvendinimą. Programos bendrieji ir konkretūs tikslai turėtų būti aiškinami laikantis Europos Vadovų Tarybos apibrėžtų atitinkamų strateginių gairių;
(3)
2010 m. kovo 3 d. Komisijos komunikate dėl strategijos „Europa 2020“ nustatyta pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo strategija. Asmenų Sąjungoje teisių rėmimas ir propagavimas, kova su diskriminacija bei nelygybe ir Sąjungos pilietiškumo skatinimas prisideda prie strategijoje „Europa 2020“ nustatytų konkrečių tikslų ir pavyzdinių iniciatyvų propagavimo;
(4)
nediskriminavimas yra vienas iš pagrindinių Sąjungos principų. SESV 19 straipsnyje numatomi veiksmai, kuriais siekiama kovoti su diskriminacija dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos. Nediskriminavimas yra įtvirtintas ir Chartijos 21 straipsnyje, kuris turėtų būti taikomas neviršijant ir laikantis Chartijos 51 straipsnio. Siekiant vykdyti diskriminacijos dėl vienos ar kelių priežasčių prevenciją ir su ja kovoti, turėtų būti atsižvelgiama į konkrečius įvairių diskriminacijos formų požymius ir turėtų būti kartu parengti tinkami veiksmai;
(5)
Programa turėtų būti įgyvendinama taip, kad būtų užtikrintas savitarpio papildomumas su kita tais pačiais tikslais vykdoma Sąjungos veikla, visų pirma su veikla, nurodyta 2011 m. balandžio 5 d. Komisijos komunikate „ES romų integracijos nacionalinių strategijų bendrieji principai iki 2020 m.“ (5) ir 2011 m. gegužės 19 d. Tarybos išvadose dėl ES romų integracijos nacionalinių strategijų bendrųjų principų iki 2020 m., kuriose valstybės narės raginamos spręsti socialinės ir ekonominės romų atskirties problemą keturiose pagrindinėse - švietimo, užimtumo, sveikatos ir aprūpinimo būstu - srityse, užtikrinant, kad romai nebūtų diskriminuojami ir būtų lygiai taip pat pripažįstamos jų pagrindinės teisės, ir imtis priemonių, kuriomis būtų panaikinta segregacija, jei ji yra, visų pirma švietimo ir aprūpinimo būstu srityse;
(6)
rasizmu, ksenofobija, homofobija ir kitų formų netolerancija tiesiogiai pažeidžiami laisvės, demokratijos, pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms bei teisinės valstybės principai, t. y. principai, kuriais grindžiama Sąjunga ir kurie yra bendri valstybėms narėms. Todėl kova su tais reiškiniais yra nuolatinis tikslas, kurio turi būti siekiama koordinuotais veiksmais, įskaitant finansavimo skyrimą. Tie reiškiniai apima, be kita ko, viešą smurto ar neapykantos, nukreiptos prieš asmenų grupę ar tokiai grupei priklausantį asmenį, kurstymą, taip pat kitas nusikalstamas veikas, įvykdytas vadovaujantis rasistiniais, ksenofobiniais ar homofobiniais motyvais. Tame kontekste itin daug dėmesio turėtų būti skiriama ir visų formų smurto, neapykantos, segregacijos bei niekinimo prevencijai ir kovai su šiais reiškiniais, taip pat kovai su patyčiomis, priekabiavimu ir netolerantišku elgesiu, pavyzdžiui, viešojo administravimo institucijose, policijos įstaigose, teismuose, mokyklose ir darbo vietose;
(7)
moterų ir vyrų lygybė yra viena iš pagrindinių Sąjungos vertybių. Nevienodas požiūris į moteris ir vyrus yra pagrindinių teisių pažeidimas. Be to, moterų ir vyrų lygybės skatinimu taip pat prisidedama prie to, kad būtų pasiekti strategijos „Europa 2020“ tikslai. Moterų ir vyrų lygybės skatinimo tikslas turėtų būti įgyvendinamas taip, kad būtų užtikrintas savitarpio papildomumas su kita tuo pačiu tikslu vykdoma Sąjungos ar valstybių narių veikla, visų pirma su veikla, nurodyta Europos lyčių lygybės pakte (2011-2020 m.);
(8)
pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką diskriminacija dėl lyties apima, be kita ko, diskriminaciją, susijusią su lyties pakeitimu. Įgyvendinant Programą taip pat reikėtų atsižvelgti į Sąjungos teisės ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktikos raidą kitų su lyties klausimais susijusių aspektų, įskaitant lytinę tapatybę, atžvilgiu;
(9)
asmens teisė, kad darbo vietoje ir apskritai visuomenėje su juo būtų elgiamasi nepažeidžiant jo orumo, yra Sąjungos pamatinių vertybių išraiška, todėl reikia imtis suderintų veiksmų siekiant užtikrinti tikslinę veiklą užimtumo rinkos atžvilgiu. Todėl veiksmus lyčių lygybės ir nediskriminacijos srityje turėtų sudaryti, be kita ko, moterų ir vyrų lygybės skatinimas ir kova su diskriminacija darbo vietoje ir užimtumo rinkoje;
(10)
visų formų smurtu prieš vaikus, jaunimą ir moteris, taip pat prieš kitas rizikos grupes, pažeidžiamos pagrindinės teisės ir sunkiai žalojama sveikata. Su tokiu smurtu susiduriama visoje Sąjungoje, o jo pasekmės aukų fizinei ir psichologinei sveikatai, taip pat visai visuomenei, yra itin sunkios. Siekiant spręsti šią problemą ir apsaugoti aukas reikia tvirtos politinės valios ir suderintų veiksmų, grindžiamų Daphne programų (6) metodais ir rezultatais. Imantis kovos su smurtu prieš moteris veiksmų prisidedama prie moterų ir vyrų lygybės skatinimo. Daphne programos nuo pat jų pradžios 1997 m. buvo labai sėkmingos - populiarios tarp suinteresuotųjų asmenų (valdžios ir akademinių institucijų bei nevyriausybinių organizacijų (NVO)), o finansuoti projektai veiksmingi - todėl įgyvendinant Programą yra svarbu ir toliau sieti „Daphne“ pavadinimą su konkrečiu tikslu, kuriuo siekiama užkirsti kelią smurtui prieš vaikus, jaunimą ir moteris ir kovoti su tokiu smurtu, kad Daphne programos tebebūtų kuo pastebimesnės;
(11)
ES sutarties 3 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad kovodama su diskriminacija Sąjunga skatina užtikrinti vaiko teisių apsaugą. Vaikai yra pažeidžiami, visų pirma patiriantys skurdą, socialinę atskirtį, neįgalūs arba atsidūrę kitoje konkrečioje padėtyje, kurioje jiems gresia toks pavojus kaip apleistumas, pagrobimas ir dingimas be žinios. Turėtų būti imamasi veiksmų, siekiant propaguoti vaiko teises ir prisidėti prie vaikų apsaugos nuo žalos ir smurto, keliančių pavojų jų fizinei arba psichikos sveikatai ir pažeidžiančių jų teises į vystymąsi, apsaugą ir orumą;
(12)
nuolatinės technologijų plėtros ir globalizacijos sąlygomis turėtų būti toliau užtikrinama veiksminga asmens duomenų apsauga. Sąjungos duomenų apsaugos teisinė sistema turėtų būti veiksmingai ir nuosekliai taikoma Sąjungoje. Norėdama tai pasiekti Sąjunga turėtų galėti remti valstybių narių pastangas įgyvendinant tą teisinę sistemą, ypač daug dėmesio skirdama tam, kad būtų užtikrintos asmenų galimybės veiksmingai naudotis savo teisėmis;
(13)
piliečiai turėtų geriau išmanyti apie savo kaip Sąjungos piliečių teises, visų pirma apie teisę laisvai judėti ir gyventi Sąjungoje, teisę balsuoti ir kandidatuoti Europos Parlamento ir savivaldos rinkimuose jų gyvenamosios vietos valstybėje narėje pagal tas pačias sąlygas kaip ir tos valstybės piliečiai, teisę teikti peticijas Europos Parlamentui bet kuria oficialia Sutarčių kalba, teisę siūlyti piliečių iniciatyvas ir teisę teikti skundus Europos ombudsmenui dėl netinkamo institucinio administravimo, ir turėtų turėti galimybę tomis teisėmis naudotis. Skatinant piliečius imtis aktyvesnio vaidmens užtikrinant demokratiją Sąjungos lygiu bus sustiprinta Europos pilietinė visuomenė ir paspartintas europinės tapatybės plėtojimas. Piliečiai turėtų laisvai jaustis gyvendami, keliaudami, mokydamiesi, dirbdami ir užsiimdami savanoriška veikla kitoje valstybėje narėje, ir turėtų turėti galimybę pasitikėti, kad jie gali vienodai naudotis teisėmis ir tos teisės bus visapusiškai užtikrintos bei apsaugotos nepatiriant jokios diskriminacijos, kad ir kurioje Sąjungos vietoje jie atsidurtų;
(14)
asmenys, kaip vartotojai arba verslininkai vidaus rinkoje, turėtų galėti tarpvalstybiniame kontekste naudotis savo teisėmis, kylančiomis iš Sąjungos teisės;
(15)
pagal SESV 8 ir 10 straipsnius, visa pagal Programą vykdoma veikla turėtų būti remiamas lyčių aspekto integravimas ir nediskriminavimo tikslų integravimas. Siekiant nustatyti, kaip vykdant Programos veiklą sprendžiami lyčių lygybės ir nediskriminacijos klausimai, turėtų būti vykdoma nuolatinė stebėsena ir vertinimas;
(16)
patirtis, įgyta vykdant veiksmus Sąjungos lygiu, parodė, kad siekiant Programos tikslų praktikoje reikia derinti priemones, įskaitant teisės aktus, politines iniciatyvas ir finansavimą. Finansavimas yra svarbi teisėkūros priemones papildanti priemonė;
(17)
be to, kad Programos lėšomis finansuojami veiksmai yra naudingi paramos gavėjams, jie gali suteikti įrodymų, kuriais būtų grindžiamas patobulintas politikos formavimas nacionaliniu ir Sąjungos lygmenimis. Pavyzdžiui, Daphne programomis visiems susijusiems suinteresuotiesiems subjektams, įskaitant valstybes nares, buvo sudarytos sąlygos iš tiesų keistis žiniomis ir gerąja patirtimi smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris prevencijos ir kovos su juo srityje;
(18)
2011 m. birželio 29 d. Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ pabrėžiamas poreikis racionalizuoti ir supaprastinti Sąjungos finansavimą. Ypač dėl dabartinės ekonomikos krizės yra itin svarbu, kad Sąjungos lėšos būtų kuo kruopščiau struktūriškai skirstomos ir valdomos. Iš esmės supaprastinti finansavimą ir užtikrinti veiksmingą jo valdymą galima mažinant programų skaičių ir racionalizuojant, supaprastinant ir derinant finansavimo taisykles ir procedūras;
(19)
atsižvelgiant į poreikį supaprastinti, veiksmingai valdyti finansavimą ir palengvinti galimybes jį gauti, Programa turėtų būti tęsiama ir plėtojama veikla, vykdyta remiantis „Progress“ programos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 1672/2006/EB (7) 4 skirsniu (Nediskriminacija ir įvairovė) ir 5 skirsniu (Lyčių lygybė), Pagrindinių teisių ir pilietybės programa, nustatyta Tarybos sprendimu 2007/252/EB (8) bei „Daphne III“ programa. Tų programų laikotarpio vidurio įvertinimuose pateikiamos rekomendacijos, kurių tikslas - geriau įgyvendinti tas programas. Įgyvendinant Programą turėtų būti atsižvelgta į tų laikotarpio vidurio įvertinimų ir atitinkamų ex-post įvertinimų išvadas;
(20)
pagrindiniai principai, kuriais remiantis būtų siekiama Programos tikslų, turėtų būti optimalus finansinių išteklių naudojimas ir išlaidų veiksmingumo didinimas. Siekiant remti pastangas sukurti teisių Europą turėtų būti garantuojamas atitinkamas finansavimas. Svarbu užtikrinti, kad Programa būtų įgyvendinama kuo veiksmingiausiu ir vartotojui kuo patogiausiu būdu, kartu užtikrinant teisinį aiškumą ir Programos prieinamumą visiems dalyviams. Tam, kad visiems galimiems paramos gavėjams būtų sudarytos palankesnės sąlygos gauti finansavimą, turėtų būti supaprastintos paraiškų teikimo procedūros ir finansinio valdymo reikalavimai, taip pat turėtų būti pašalinta administracinė našta;
(21)
2010 m. spalio 19 d. Komisijos komunikate „ES biudžeto peržiūra“ ir 2011 m. birželio 29 d. Komisijos komunikate „Strategijos „Europa 2020“ biudžetas“ pabrėžiama, kad labai svarbu visų pirma finansuoti tuos veiksmus, kurie teikia aiškios Europos pridėtinės vertės, t. y. kai Sąjungos intervencija gali suteikti papildomos vertės, palyginti su tik valstybių narių veiksmais. Veiksmais, kuriems taikomas šis reglamentas, turėtų būti prisidedama prie valstybių narių tarpusavio pasitikėjimo didinimo, tarpvalstybinio bendradarbiavimo stiprinimo ir tinklų kūrimo ir prie to, kad būtų tinkamai, darniai ir nuosekliai taikoma Sąjungos teisė. Finansavimo veikla taip pat turėtų padėti siekiant užtikrinti veiksmingas ir geresnes visų susijusių subjektų žinias apie Sąjungos teisę ir politikos sritis ir suteikti patikimą analitinį pagrindą siekiant remti ir plėtoti Sąjungos teisę ir politikos sritis, taip prisidedant prie jų vykdymo užtikrinimo ir tinkamo įgyvendinimo. Sąjungos intervencija leidžia vykdyti tuos veiksmus nuosekliai visoje Sąjungoje ir prisideda prie masto ekonomijos. Be to, Sąjunga turi geresnes nei valstybės narės sąlygas spręsti tarpvalstybinio pobūdžio klausimus ir sukurti tarpusavio mokymosi Europos platformą;
(22)
atrinkdama finansuotinus veiksmus pagal Programą, Komisija turėtų įvertinti pasiūlymus pagal iš anksto nustatytus kriterijus. Tie kriterijai turėtų apimti siūlomų veiksmų Europos pridėtinės vertės įvertinimą. Nacionaliniai projektai ir mažos apimties projektai taip pat gali turėti Europos pridėtinės vertės;
(23)
įstaigos ir subjektai, kurie siekia bendro Europos intereso tikslo srityse, kurioms taikoma Programa, turėtų būti laikomos pagrindiniais subjektais, jei jos įrodė arba galima numatyti, kad įrodys, kad jų poveikis įgyvendinant tą tikslą yra didelis, ir turėtų gauti finansavimą taikant procedūras ir kriterijus, nustatytus metinėse darbo programose, kurias Komisija priima pagal šį reglamentą;
(24)
suderintos socialinės paslaugos turėtų būti aiškinamos taip, kaip apibrėžta Komisijos sprendimo Nr. 116/2007/EB (9) 2 straipsnyje;
(25)
įstaigos ir subjektai, kurie gali naudotis Programa, turėtų apimti nacionalines, regionines ir vietos valdžios institucijas;
(26)
šiuo reglamentu nustatomas viso Programos įgyvendinimo laikotarpio finansinis paketas, kuris Europos Parlamentui ir Tarybai vykdant kasmetinę biudžeto sudarymo procedūrą turi būti svarbiausias orientacinis dydis, kaip apibrėžta 2013 m. gruodžio 2 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės, bendradarbiavimo biudžeto klausimais ir patikimo finansų valdymo (10) 17 punkte;
(27)
siekiant užtikrinti, kad Programa būtų pakankamai lanksčiai reaguojama į jos įgyvendinimo laikotarpiu besikeičiančius poreikius ir atitinkamus politikos prioritetus, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus, kuriais keičiamos šio reglamento priede kiekvienai specialiųjų tikslų grupei nustatytos procentinės dalys, kai pakeitimais tos procentinės dalys viršijamos daugiau nei 5 procentiniais punktais. Siekiant įvertinti tokio deleguotojo akto būtinybę, procentinės dalys turėtų būti skaičiuojamos remiantis viso Programos įgyvendinimo laikotarpio finansiniu paketu, o ne metiniais asignavimais. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
(28)
šis reglamentas turėtų būti įgyvendinamas visapusiškai laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 (11) (toliau - Finansinis reglamentas). Kalbant visų pirma apie dotacijos gavėjų sumokėto pridėtinės vertės mokesčio (PVM) atitikties reikalavimams sąlygas, vykdant veiklą, kurią tokiomis pačiomis teisinėmis sąlygomis gali vykdyti privačiojo ir viešojo sektorių įstaigos bei subjektai, PVM atitiktis reikalavimams neturėtų priklausyti nuo paramos gavėjų teisinio statuso. Atsižvelgiant į specifinį šio reglamento tikslų ir veiklos, kuriai šis reglamentas taikomas, pobūdį, kvietimuose teikti paraiškas turėtų būti paaiškinta, kad veiklos, kurią gali vykdyti tiek viešojo, tiek privačiojo sektoriaus įstaigos ir subjektai, atveju neatskaitomas PVM viešojo sektoriaus subjektų atžvilgiu atitinka reikalavimus finansavimui gauti, jei jis sumokėtas dėl tokios veiklos kaip mokymas ar informuotumo didinimas, kuri negali būti laikoma viešosios valdžios funkcijų vykdymu, įgyvendinimo. Šiame reglamente taip pat turėtų būti pasinaudota supaprastinimo priemonėmis, nustatytomis Finansiniu reglamentu. Be to, kriterijai, kurie naudojami nustatant remtinus veiksmus, turėtų padėti paskirstyti turimus finansinius išteklius taip, kad jais būtų finansuojami veiksmai, turintys didžiausią poveikį siekiant politinio tikslo;
(29)
siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai priimti metines darbo programas. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (12);
(30)
metinėmis darbo programomis, kurias Komisija priima pagal šį reglamentą, turėtų būti užtikrinamas tinkamas finansavimo paskirstymas dotacijoms ir viešojo pirkimo sutartims. Pagal Programą lėšos pirmiausia turėtų būti skiriamos dotacijoms, tačiau kartu turėtų būti išlaikytas pakankamo lygio finansavimas viešiesiems pirkimams vykdyti. Metinėse darbo programose turėtų būti nustatyta minimali metinių išlaidų procentinė dalis, kuri turi būti skiriama dotacijoms, ir ji turėtų būti ne mažesnė kaip 65 %. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas suinteresuotiesiems subjektams planuoti ir bendrai finansuoti projektus, Komisija turėtų nustatyti aiškų kvietimų teikti paraiškas, projektų atrankos ir skyrimo sprendimų priėmimo tvarkaraštį;
(31)
siekiant užtikrinti veiksmingą Sąjungos bendrojo biudžeto lėšų paskirstymą, turėtų būti siekiama finansavimo programų, kuriomis remiamos glaudžiai susijusios politikos sritys, nuoseklumo, papildomumo ir sinergijos, visų pirma tarp Programos ir Teisingumo programos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1382/2013 (13), Programos „Europa piliečiams“, Europos Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programos, nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1296/2013 (14), ir kitų programų, įgyvendinamų užimtumo ir socialinių reikalų, vidaus reikalų, sveikatos ir vartotojų apsaugos, švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto, informacinės visuomenės, plėtros, visų pirma Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (IPA II), ir Europos struktūrinių ir investicinių fondų, kurių bendrosios nuostatos nustatytos Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1303/2013 (15), srityse;
(32)
Komisija turėtų užtikrinti bendrą nuoseklumą, papildomumą ir sinergiją su Sąjungos įstaigų, organų ir agentūrų, pavyzdžiui, Europos lyčių lygybės instituto ir Pagrindinių teisių agentūros, darbu, ir turėtų įvertinti kitų nacionalinių ir tarptautinių subjektų darbą srityse, kuriose taikoma Programa;
(33)
Sąjungos finansiniai interesai turėtų būti proporcingomis priemonėmis saugomi visą išlaidų ciklą, įskaitant pažeidimų prevenciją, nustatymą ir tyrimą, prarastų, neteisingai išmokėtų ar netinkamai panaudotų lėšų susigrąžinimą ir atitinkamais atvejais administracinių bei finansinių sankcijų skyrimą pagal Finansinį reglamentą;
(34)
siekiant įgyvendinti patikimo finansų valdymo principą, šiame reglamente turėtų būti numatytos tinkamos jo taikymo vertinimo priemonės. Tuo tikslu jame turėtų būti apibrėžti bendrieji ir konkretūs tikslai. Siekiant įvertinti, kokiu lygiu pasiekti tie konkretūs tikslai, turėtų būti nustatytas konkrečių ir kiekybinių rodiklių, kurie turėtų galioti visą Programos įgyvendinimo laiką, rinkinys. Komisija kasmet turėtų pateikti Europos Parlamentui ir Tarybai stebėsenos ataskaitą, grindžiamą, inter alia, šiame reglamente nustatytais rodikliais, ir kurioje būtų pateikiama informacija apie turimų lėšų panaudojimą;
(35)
įgyvendindama Programą Komisija turėtų atsižvelgti į teisingo geografinio lėšų paskirstymo tikslą ir teikti pagalbą tose valstybėse narėse, kuriose finansuojamų veiksmų yra palyginti nedaug. Įgyvendindama Programą Komisija taip pat turėtų atsižvelgti į tai, ar remiantis tarptautiniu mastu pripažintais rodikliais / stebėsenos įstaigų reikalavimais tam tikrose valstybėse narėse turi būti imamasi veiksmų, kad būtų užtikrintas veiksmingas Programos tikslų įgyvendinimas ir padėta valstybių narių ar pilietinės visuomenės veiksmams tose srityse;
(36)
pagal Komisijos deleguotojo reglamento (ES) Nr. 1268/2012 (16) (toliau - Taikymo taisyklės) 180 straipsnio 1 dalies l punktą, susitarimuose dėl dotacijų turėtų būti nustatytos Sąjungos finansinės paramos matomumą reglamentuojančios nuostatos, išskyrus tinkamai pagrįstais atvejais, kai viešas skelbimas nėra įmanomas ar tinkamas;
(37)
pagal Finansinio reglamento 35 straipsnio 2 ir 3 dalis bei jo Taikymo taisyklių 21 straipsnį Komisija turėtų laiku ir tinkamai pateikti informaciją apie paramos gavėjus ir iš Sąjungos bendrojo biudžeto finansuojamų priemonių pobūdį bei tikslą. Ta informacija teikiama tinkamai laikantis konfidencialumo ir saugumo reikalavimų, visų pirma dėl asmens duomenų apsaugos;
(38)
kadangi šio reglamento tikslo, t. y. prisidėti prie erdvės, kurioje propaguojami, saugomi ir veiksmingai įgyvendinamas ES sutartyje, SESV, Chartijoje ir tarptautinėse žmogaus teisių konvencijose, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, įtvirtintas lygybės principas ir asmenų teisės, tolesnio plėtojimo, valstybės narės negali deramai pasiekti, o dėl jo masto ir poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygiu, laikydamasi ES sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nurodytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;
(39)
siekiant užtikrinti veiklos, ankščiau vykdytos remiantis Sprendimo Nr. 1672/2006/EB 4 ir 5 skirsniais, Sprendimu 2007/252/EB ir Sprendimu Nr. 779/2007/EB, finansavimo tęstinumą, šis reglamentas turėtų įsigalioti kitą dieną po jo paskelbimo,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Programos nustatymas ir trukmė
1. Šiuo reglamentu nustatoma Teisių, lygybės ir pilietiškumo programa (toliau - Programa).
2. Programa įgyvendinama 2014 m. sausio 1 d. - 2020 m. gruodžio 31 d. laikotarpiu.
2 straipsnis
Europos pridėtinė vertė
1. Programa finansuojami Europos pridėtinės vertės suteikiantys veiksmai. Tuo tikslu Komisija užtikrina, kad finansavimui atrinktais veiksmais būtų siekiama gauti Europos pridėtinės vertės teikiančių rezultatų.
2. Veiksmų, įskaitant mažos apimties ir nacionalinius veiksmus, Europos pridėtinė vertė vertinama atsižvelgiant į kriterijus, pavyzdžiui, jų įnašą nuosekliai ir darniai įgyvendinant Sąjungos teisės aktus ir informuojant plačiąją visuomenę apie jais suteiktas teises, jų teikiamas galimybes stiprinti valstybių narių tarpusavio pasitikėjimą ir gerinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą, jų tarpvalstybinį poveikį, jų įnašą plėtojant ir platinant geriausią patirtį ar jų teikiamas galimybes prisidėti kuriant minimalius standartus, praktines priemones ir priimant sprendimus, kuriais būtų sprendžiami tarpvalstybiniai ar Sąjungos masto uždaviniai.
3 straipsnis
Bendrasis tikslas
Bendrasis Programos tikslas - pagal 4 straipsnį prisidėti prie erdvės, kurioje propaguojami, saugomi ir veiksmingai įgyvendinamas ES sutartyje, SESV, Chartijoje ir tarptautinėse žmogaus teisių konvencijose, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, įtvirtintas lygybės principas ir asmenų teisės, tolesnio plėtojimo.
4 straipsnis
Konkretūs tikslai
1. Siekiant 3 straipsnyje nurodyto bendrojo tikslo, nustatomi šie konkretūs Programos tikslai:
a)
propaguoti veiksmingai įgyvendinti nediskriminavimo dėl lyties, rasinės arba etninės kilmės, religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos principą ir skatinti laikytis nediskriminavimo dėl Chartijos 21 straipsnyje nurodytų priežasčių principo;
b)
vykdyti rasizmo, ksenofobijos, homofobijos bei kitų formų netolerancijos prevenciją ir kovoti su šiais reiškiniais;
c)
propaguoti ir saugoti neįgaliųjų teises;
d)
skatinti moterų ir vyrų lygybę ir geriau integruoti lyčių aspektą;
e)
vykdyti visų formų smurto prieš vaikus, jaunimą ir moteris, taip pat smurto prieš kitas rizikos grupes, visų pirma rizikos dėl artimųjų smurto grupes, prevenciją ir apsaugoti tokio smurto aukas;
f)
propaguoti ir saugoti vaiko teises;
g)
padėti užtikrinti aukščiausio lygio privatumo ir asmens duomenų apsaugą;
h)
skatinti ir gerinti galimybes naudotis Sąjungos pilietybės teikiamomis teisėmis;
i)
sudaryti sąlygas asmenims, kaip vartotojams arba verslininkams vidaus rinkoje, naudotis Sąjungos teisės aktais jiems suteiktomis teisėmis, atsižvelgiant į projektus, finansuojamus pagal Vartotojų programą.
2. Konkrečių Programos tikslų visų pirma siekiama:
a)
didinant visuomenės informuotumą ir žinias apie Sąjungos teisę ir politiką, taip pat apie teises, vertybes ir principus, kuriais grindžiama Sąjunga;
b)
remiant veiksmingą, visapusišką ir nuoseklų Sąjungos teisės priemonių ir politikos įgyvendinimą ir taikymą valstybėse narėse bei jų stebėseną ir vertinimą;
c)
skatinant tarpvalstybinį bendradarbiavimą, gerinant visų suinteresuotųjų subjektų tarpusavio pažinimą ir stiprinant jų tarpusavio pasitikėjimą;
d)
didinant žinias ir supratimą apie galimas kliūtis, trukdančias naudotis teisėmis ir taikyti principus, kurie užtikrinami SESV, ES sutartyje, Chartijoje, tarptautinėse konvencijose, prie kurių Sąjunga yra prisijungusi, ir Sąjungos antrinės teisės aktuose.
5 straipsnis
Veiksmų rūšys
1. Pagal Programą, inter alia, finansuojami toliau nurodytų rūšių veiksmai:
a)
analitinė veikla, pavyzdžiui, duomenų ir statistikos rinkimas; bendros metodikos ir, atitinkamais atvejais, rodiklių arba kriterijų rengimas; tyrimai, moksliniai tyrimai, analizė ir apklausos; įvertinimai; vadovų, ataskaitų ir mokomosios medžiagos rengimas bei skelbimas; praktiniai seminarai, seminarai, ekspertų susitikimai ir konferencijos;
b)
mokymo veikla, pavyzdžiui, darbuotojų mainai, praktiniai seminarai, seminarai, mokytojų mokymo renginiai, internetinių mokymo priemonių ar kitokių mokymo modulių rengimas;
c)
tarpusavio mokymosi, bendradarbiavimo, informuotumo didinimo ir informacijos platinimo veikla, pavyzdžiui, gerosios patirties, novatoriškų metodų ir patirties nustatymas bei keitimasis gerąja patirtimi, novatoriškais metodais ir patirtimi; tarpusavio vertinimo ir tarpusavio mokymosi organizavimas; konferencijų, seminarų, žiniasklaidos, įskaitant internetinę žiniasklaidą, kampanijų, informavimo kampanijų, įskaitant institucinę komunikaciją dėl politinių Sąjungos prioritetų, jeigu jie yra susiję su Programos tikslais, organizavimas; medžiagos, skirtos informacijai apie programą ir jos rezultatus platinti, rinkimas ir skelbimas; informacinių ir ryšių technologijų sistemų ir priemonių plėtojimas, naudojimas ir priežiūra;
d)
parama pagrindiniams subjektams, kurių vykdoma veikla prisidedama prie Programos tikslų įgyvendinimo, pavyzdžiui, parama NVO įgyvendinant Europos pridėtinės vertės suteikiančius veiksmus, parama pagrindiniams Europos dalyviams, Europos lygio tinklams ir suderintoms socialinėms paslaugoms; parama valstybėms narėms įgyvendinant Sąjungos teisę ir politiką; ir parama specializuotų įstaigų ir subjektų, taip pat nacionalinių, regioninių ir vietos valdžios institucijų bei NVO tinklų kūrimo veiklai Europos lygiu, įskaitant paramą teikiant dotacijas veiksmams ar dotacijas veiklai.
2. Siekiant užtikrinti įtraukią perspektyvą, paramos gavėjai turi skatinti Programos lėšomis finansuojamuose veiksmuose dalyvauti atitinkamas tikslines grupes.
6 straipsnis
Dalyvavimas
1. Programoje gali dalyvauti visos įstaigos ir subjektai, teisiškai įsteigti:
a)
valstybėse narėse;
b)
Europos laisvosios prekybos asociacijos (ELPA) šalyse, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys pagal tą susitarimą;
c)
šalyse kandidatėse, potencialiose šalyse kandidatėse ir į Sąjungą stojančiosiose šalyse, laikantis bendrųjų principų ir bendrųjų reikalavimų bei sąlygų, nustatytų atitinkamuose pagrindų susitarimuose dėl tų šalių dalyvavimo Sąjungos programose, taip pat Asociacijos tarybų sprendimuose ar panašiuose susitarimuose.
2. Pelno siekiančios įstaigos ir subjektai gali dalyvauti programoje tik kartu su pelno nesiekiančiomis arba viešojo sektoriaus organizacijomis.
3. Įstaigos ir subjektai, teisiškai įsteigti kitose trečiosiose šalyse nei tos, kurios dalyvauja Programoje pagal 1 dalies b ir c punktus, ypač šalyse, kuriose taikoma Europos kaimynystės politika, gali prisijungti prie Programos veiksmų savo sąskaita, jei tuo prisidedama siekiant tų veiksmų tikslo.
4. Komisija gali bendradarbiauti su tarptautinėmis organizacijomis laikydamasi atitinkamoje metinėje darbo programoje nustatytų sąlygų. Programoje gali dalyvauti tarptautinės organizacijos, veikiančios programos lėšomis finansuojamose srityse, pagal Finansinį reglamentą ir atitinkamą metinę darbo programą.
7 straipsnis
Biudžetas
1. Programai įgyvendinti 2014-2020 m. laikotarpiu skirtas finansinis paketas yra 439 473 000 EUR.
2. Programai skirta finansavimo suma taip pat gali būti naudojama padengti išlaidoms, susijusioms su parengiamąja, stebėsenos, kontrolės, audito ir vertinimo veikla, kuri yra reikalinga programai valdyti ir jos tikslų pasiekimui įvertinti. Skirta finansavimo suma gali būti naudojama padengti išlaidoms, susijusioms su reikiamais tyrimais, ekspertų susitikimais, informavimo ir komunikacijos veiksmams, įskaitant institucinę komunikaciją dėl politinių Sąjungos prioritetų, jeigu jie yra susiję su bendraisiais šio reglamento tikslais, taip pat išlaidoms, susijusioms su informacinių technologijų tinklais, skirtais visų pirma informacijai apdoroti ir ja keistis; ir kita technine bei administracine pagalba, kuri reikalinga Komisijai vykdant Programos valdymą.
3. Metinius asignavimus tvirtina Europos Parlamentas ir Taryba, neviršydami daugiametėje finansinėje programoje, nustatytoje Tarybos reglamentu (ES, Euratomas) Nr. 1311/2013 (17), nustatytų ribų.
4. Programos finansiniame pakete sumos kiekvienai konkrečių tikslų grupei paskirstomos pagal priede nustatytas procentines dalis.
5. Komisija nenukrypsta nuo paskirtų finansinio paketo procentinių dalių, kaip nustatyta priede, daugiau kaip 5 procentiniais punktais kiekvienos konkrečių tikslų grupės atveju. Jei paaiškėtų, kad tą ribą būtina viršyti, Komisijai pagal 8 straipsnį suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus, kuriais kiekvienas priede nustatytas skaičius gali būti keičiamas daugiau kaip 5 procentiniais punktais, bet neviršijant 10 procentinių punktų.
8 straipsnis
Įgaliojimų delegavimas
1. Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
2. 7 straipsnio 5 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami visam Programos laikotarpiui.
3. Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 7 straipsnio 5 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
4. Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
5. Pagal 7 straipsnio 5 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva tas laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
9 straipsnis
Įgyvendinimo priemonės
1. Komisija įgyvendina Programą laikydamasi Finansinio reglamento.
2. Siekdama įgyvendinti Programą Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustato metines darbo programas. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 10 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Pagal kiekvieną metinę darbo programą Programos tikslai įgyvendinami nustatant:
a)
veiksmus, kurių turi būti imtasi pagal 3 straipsnyje ir 4 straipsnio 1 dalyje nustatytus bendruosius ir konkrečius tikslus, įskaitant orientacinį finansinių išteklių paskirstymą;
b)
pagrindinius atitikties reikalavimams, atrankos ir skyrimo kriterijus, kuriais remiantis atrenkami pasiūlymai, kuriems skiriami finansiniai įnašai, pagal Finansinio reglamento 84 straipsnį ir jo Taikymo taisyklių 94 straipsnį;
c)
minimalią metinių išlaidų procentinę dalį, kuri turi būti skiriama dotacijoms.
4. Užtikrinama, kad finansinė parama būtų tinkamai ir teisingai paskirstyta įvairioms sritims, kurioms taikomi 4 straipsnio 1 dalyje nurodyti konkretūs tikslai, kartu atsižvelgiant į finansavimo, jau paskirto pagal ankstesnes 2007-2013 m. programas, nustatytas 15 straipsnyje nurodytais sprendimais, dydį. Priimdama sprendimą dėl lėšų skyrimo toms sritims metinėse darbo programose, Komisija atsižvelgia į poreikį išlaikyti pakankamo dydžio finansavimą ir užtikrinti veiksmų tęstinumą bei finansavimo nuspėjamumą visose srityse, kuriose įgyvendinami 4 straipsnio 1 dalyje nustatyti konkretūs tikslai.
5. Kvietimai teikti paraiškas skelbiami kasmet.
10 straipsnis
Komiteto procedūra
1. Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas - tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
2. Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
11 straipsnis
Papildomumas
1. Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, užtikrina bendrą nuoseklumą, papildomumą ir sinergiją su kitomis Sąjungos priemonėmis, įskaitant, inter alia, su Teisingumo programa, programa „Europa piliečiams“ ir Europos Sąjungos užimtumo ir socialinių inovacijų programa, taip pat su kitomis programomis, įgyvendinamomis užimtumo ir socialinių reikalų, vidaus reikalų, sveikatos ir vartotojų apsaugos, švietimo, mokymo, jaunimo ir sporto, informacinės visuomenės, plėtros, visų pirma Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (IPA II) ir Europos struktūrinių ir investicinių fondų srityse.
2. Komisija taip pat užtikrina bendrą nuoseklumą, papildomumą ir sinergiją su Sąjungos įstaigų, organų ir agentūrų, dirbančių tose srityse, kuriose įgyvendinami Programos tikslai, darbu.
3. Programos ištekliais gali būti dalijamasi su kitomis Sąjungos priemonėmis, visų pirma su Teisingumo programa, siekiant įgyvendinti veiksmus, atitinkančius abiejų programų tikslus. Veiksmui, kuriam skirtas Programos finansavimas, gali būti skirtas finansavimas ir iš Teisingumo programos lėšų, jeigu abiejų programų lėšomis nėra finansuojami tie patys išlaidų elementai.
12 straipsnis
Sąjungos finansinių interesų apsauga
1. Komisija imasi tinkamų priemonių, kuriomis būtų užtikrinta, kad, įgyvendinant pagal Programą finansuojamus veiksmus, būtų apsaugoti Sąjungos finansiniai interesai, taikant prevencines kovos su sukčiavimu, korupcija ir kitokia neteisėta veikla priemones, atliekant veiksmingus patikrinimus ir, jei nustatoma pažeidimų, atgaunant nepagrįstai sumokėtas sumas ir atitinkamais atvejais skiriant veiksmingas, proporcingas ir atgrasomas administracines ir finansines sankcijas.
2. Komisijai arba jos atstovams ir Audito Rūmams suteikiami įgaliojimai atlikti visų dotacijų gavėjų, rangovų ir subrangovų, gavusių Sąjungos lėšų pagal Programą, auditą remiantis dokumentais ir auditą vietoje.
3. Europos kovos su sukčiavimu tarnyba (OLAF) gali atlikti tyrimus, įskaitant patikrinimus vietoje ir inspektavimus, laikydamasi Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES, Euratomas) Nr. 883/2013 (18) ir Tarybos reglamento (Euratomas, EB) Nr. 2185/96 (19) nuostatų ir juose nustatytų procedūrų, siekdama nustatyti, ar vykdant dotacijos susitarimą, dotacijos sprendimą arba pagal Programą finansuojamą sutartį nebūta Sąjungos finansiniams interesams kenkiančių sukčiavimo, korupcijos arba kitos neteisėtos veiklos atvejų.
4. Nedarant poveikio 1, 2 ir 3 dalims, bendradarbiavimo susitarimuose su trečiosiomis valstybėmis bei su tarptautinėmis organizacijomis, dotacijų susitarimuose, dotacijų sprendimuose ir sutartyse, sudaromuose įgyvendinant Programą, įrašomos nuostatos, kuriomis Komisijai, Audito Rūmams ir OLAF aiškiai suteikiami įgaliojimai atlikti tose dalyse numatytus auditus ir tyrimus pagal jų atitinkamą kompetenciją.
13 straipsnis
Stebėsena ir vertinimas
1. Komisija kasmet stebi Programą siekdama sekti pagal ją vykdomų veiksmų įgyvendinimo eigą ir 4 straipsnyje nustatytų konkrečių tikslų pasiekimo lygį. Stebint Programą taip pat įvertinama, kaip Programos veiksmais sprendžiami lyčių lygybės, nediskriminavimo ir vaikų apsaugos klausimai.
2. Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia:
a)
metinę stebėsenos ataskaitą, grindžiamą 14 straipsnio 2 dalyje nustatytais rodikliais, ir turimų lėšų panaudojimo metinę stebėsenos ataskaitą;
b)
ne vėliau kaip 2018 m. birželio 30 d. - tarpinę vertinimo ataskaitą;
c)
ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 31 d. - ex post vertinimo ataskaitą.
3. Tarpinio vertinimo ataskaitoje įvertinamas programos tikslų pasiekimo lygis, lėšų naudojimo efektyvumas ir Programos Europos pridėtinė vertė, siekiant nustatyti, ar finansavimas srityse, kuriose įgyvendinama Programa, po 2020 m. turėtų būti atnaujintas, koreguojamas arba sustabdytas. Joje taip pat aptariamos visos Programos supaprastinimo galimybės, jos vidinis ir išorinis nuoseklumas, taip pat visų jos tikslų ir veiksmų tolesnis aktualumas. Joje atsižvelgiama į ankstesnių 2007-2013 m. programų, nustatytų 15 straipsnyje nurodytais sprendimais, ex post vertinimų rezultatus.
4. Ex post vertinimo ataskaitoje įvertinamas ilgalaikis Programos poveikis ir jos rezultatų tvarumas, taip siekiant prisidėti prie sprendimo dėl vėlesnės programos priėmimo.
14 straipsnis
Rodikliai
1. Pagal 13 straipsnį stebint ir vertinant, kokiu mastu, vykdant 5 straipsnyje numatytus veiksmus, buvo pasiektas kiekvienas iš 4 straipsnyje nustatytų konkrečių programos tikslų, remiamasi šio straipsnio 2 dalyje nustatytais rodikliais. Jie vertinami lyginant su iš anksto nustatytais baziniais lygiais, atspindinčiais padėtį iki Programos įgyvendinimo. Atitinkamais atvejais rodikliai išskaidomi, inter alia, pagal lytį, amžių ir negalią.
2. 1 dalyje nurodyti rodikliai, inter alia, apima:
a)
tikslinei grupei priklausančių asmenų, kuriuos aprėpė jiems skirta pagal Programą finansuota informuotumo didinimo veikla, skaičius ir procentinė dalis;
b)
suinteresuotųjų subjektų, dalyvavusių, inter alia, pagal Programą finansuojamoje mokymo veikloje, mainuose, mokomosiose kelionėse, praktiniuose seminaruose ir seminaruose, skaičius;
c)
pagal Programą finansuotoje veikloje dalyvavusių asmenų grupių informuotumo ir žinių apie Sąjungos teisę ir politikos sritis, ir atitinkamais atvejais apie teises, vertybes ir principus, kuriais grindžiama Sąjunga, pagerėjimas, palyginti su visa tiksline grupe;
d)
tarpvalstybinio bendradarbiavimo atvejų skaičius, veikla ir rezultatai;
e)
dalyvių nuomonė apie veiklą, kurioje jie dalyvavo, ir apie jos (numatomą) tvarumą;
f)
pagal Programą finansuotos veiklos geografinė aprėptis;
g)
su kiekvienu konkrečiu tikslu susijusių paraiškų ir dotacijų skaičius;
h)
su kiekvienu konkrečiu tikslu susijusio pareiškėjų prašyto finansavimo ir suteikto finansavimo dydi.
3. Be 2 dalyje nustatytų rodiklių, tarpinėje ir ex post Programos vertinimo ataskaitose, inter alia, įvertinama:
a)
Programos Europos pridėtinė vertė, įskaitant veiklos pagal Programą įvertinimą atsižvelgiant į panašias iniciatyvas, kurios buvo parengtos nacionaliniu ar Europos lygiu be Sąjungos paramos, ir tos veiklos (numatomų) rezultatų įvertinimą; taip pat Sąjungos finansavimo privalumai ir (arba) trūkumai, palyginti su atitinkamos rūšies veiklai taikomu nacionaliniu finansavimu;
b)
finansavimo dydis pagal pasiektus rezultatus (efektyvumas);
c)
galimos administracinės, organizacinės ir (arba) struktūrinės kliūtys sklandesniam, veiksmingesniam ir efektyvesniam programos įgyvendinimui (supaprastinimo galimybės).
15 straipsnis
Pereinamojo laikotarpio priemonės
Veiksmai, kuriuos pradėta įgyvendinti remiantis Sprendimo Nr. 1672/2006/EB 4 skirsniu („Nediskriminacija ir įvairovė“) ir 5 skirsniu („Lyčių lygybė“), Sprendimu 2007/252/EB arba Sprendimu Nr. 779/2007/EB, toliau reglamentuojami tų sprendimų nuostatomis, kol bus užbaigti. Tų veiksmų atveju nuorodos į komitetus, nurodytus Sprendimo Nr. 1672/2006/EB 13 straipsnyje, Sprendimo 2007/252/EB 10 straipsnyje ir Sprendimo Nr. 779/2007/EB 10 straipsnyje, laikomos nuorodomis į šio reglamento 10 straipsnio 1 dalyje nurodytą komitetą.
16 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2013 m. gruodžio 17 d.