NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 100/2013
ze dne 15. ledna 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1406/2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (3), které bylo přijato v reakci na havárii tankeru Erika, byla zřízena Evropská agentura pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“) za účelem zajištění vysoké, jednotné a účinné úrovně námořní bezpečnosti a zabránění znečištění z lodí.
(2)
Po havárii tankeru Prestige v roce 2002 bylo nařízení (ES) č.1406/2002 změněno tak, aby agentuře ukládalo více úkolů v oblasti boje proti znečištění.
(3)
Je třeba jasně stanovit, na které druhy znečištění moří by se měly vztahovat cíle nařízení (ES) č.1406/2002. Znečištění moří způsobené zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu by proto mělo být chápáno jako znečištění ropou nebo látkou jinou než ropa, u níž je pravděpodobné, že vyskytne-li se v mořském prostředí, bude představovat nebezpečí pro lidské zdraví, ublíží živým zdrojům a mořskému životu, poškodí rekreační využití nebo naruší další legitimní využití moře, jak stanoví Protokol o připravenosti, reakci a spolupráci při znečištění nebezpečnými a škodlivými látkami z roku 2000.
(4)
Správní rada agentury (dále jen „správní rada“) v souladu s článkem 22 nařízení (ES) č. 1406/2002 zadala v roce 2007 nezávislé externí vyhodnocení uplatňování uvedeného nařízení. Na základě tohoto vyhodnocení podala v červnu 2008 doporučení týkající se změn fungování agentury, oblasti její působnosti a jejích pracovních postupů.
(5)
Na základě zjištění externího vyhodnocení a na základě doporučení a víceleté strategie přijaté správní radou v březnu 2010 by některá ustanovení nařízení (ES) č. 1406/2002 měla být vyjasněna a aktualizována. Agentura by se měla soustředit na své prioritní úkoly v oblasti námořní bezpečnosti, přičemž by měla dostat řadu nových hlavních a doplňkových úkolů odrážejících vývoj politiky námořní bezpečnosti na unijní a mezinárodní úrovni. S ohledem na rozpočtová omezení Unie je nutná značná prověrka a přerozdělení prostředků, aby byla zajištěna efektivnost nákladů a účinnost využití rozpočtu a aby se zamezilo jakýmkoli duplicitám. Potřeby ohledně zaměstnanců nutných pro nové hlavní a doplňkové úkoly by měly být v zásadě pokryty vnitřním přesunem, který provede agentura. Současně by agentura měla v případě potřeby obdržet financování z jiných částí rozpočtu Unie, zejména z nástroje evropské politiky sousedství. Plnění veškerých nových hlavních a doplňkových úkolů agenturou bude probíhat v mezích stávajícího finančního výhledu a rozpočtu agentury, aniž jsou dotčena jednání a rozhodnutí týkající se budoucího víceletého finančního rámce. Vzhledem k tomu, že toto nařízení není rozhodnutím o financování, měl by rozpočtový orgán rozhodnout o zdrojích agentury v rámci ročního rozpočtového procesu.
(6)
Úkoly agentury by měly být popsány jasně a přesně a mělo by se zamezit jakékoli jejich duplicitě.
(7)
Agentura prokázala, že některé úkoly mohou být uskutečněny efektivněji na evropské úrovni, což může v některých případech pro členské státy znamenat úsporu ve vnitrostátních rozpočtech, a pokud se tak ukáže, i představovat skutečnou evropskou přidanou hodnotu.
(8)
Některá ustanovení týkající se specifického řízení agentury by měla být vyjasněna. S přihlédnutím ke zvláštní odpovědnosti Komise za provádění politik Unie uložené Smlouvou o fungování Evropské unie by měla Komise poskytnout agentuře politické vedení v plnění jejích úkolů při plném respektování právního postavení agentury a nezávislosti jejího výkonného ředitele podle nařízení (ES) č. 1406/2002.
(9)
Při jmenování členů správní rady, při volbě jejího předsedy a místopředsedy a při jmenování vedoucích jednotek by se měl plně zohledňovat význam zajištění rovnováhy v zastoupení žen a mužů.
(10)
Veškeré odkazy na příslušné právní akty Unie je třeba chápat jako odkazy na akty v oblasti námořní bezpečnosti, bezpečnosti námořní dopravy, zabránění znečištění z lodí a reakce na ně a rovněž i reakce na znečištění moře způsobené zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu.
(11)
Pro účely tohoto nařízení je třeba „bezpečnost námořní dopravy“ chápat - v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (4) - jako kombinaci preventivních opatření k ochraně námořní dopravy a přístavních zařízení před ohrožením úmyslnými protiprávními činy. Bezpečnostního cíle by mělo být dosaženo přijetím vhodných opatření v oblasti politiky námořní dopravy, aniž jsou dotčeny předpisy členských států v oblasti národní bezpečnosti, obrany a veřejné bezpečnosti a v oblasti boje proti finanční trestné činnosti namířené proti státu.
(12)
Agentura by měla jednat v zájmu Unie. Mělo by to zahrnovat i situaci, kdy je agentura pověřena úkolem jednat v oblasti své působnosti mimo území členských států a v zájmu podpory politiky námořní bezpečnosti Unie poskytovat technickou pomoc příslušným třetím zemím.
(13)
Agentura by měla členským státům poskytovat technickou pomoc, která by měla usnadnit vytváření nezbytné vnitrostátní kapacity k provádění acquis Unie.
(14)
Agentura by měla členským státům a Komisi poskytovat operační pomoc. Součástí této pomoci by měly být služby, jako jsou systém Unie pro výměnu informací na moři (SafeSeaNet), evropský satelitní dohled pro odhalování ropného znečištění (CleanSeaNet), datové centrum Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (datové centrum EU LRIT) a systém pro provádění režimu státní kontroly v přístavech EU (Thetis).
(15)
Odborné znalosti agentury v oblasti elektronického předávání údajů a systémů pro výměnu informací na moři by měly být využity ke zjednodušení ohlašovacích formalit lodí za účelem odstranění překážek v námořní dopravě a k vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek. Agentura by zejména měla podporovat členské státy při provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich (5).
(16)
Agentura by měla zvýšit pomoc Komisi ve výzkumných činnostech týkajících se její oblasti působnosti. Je však třeba vyhnout se duplicitní práci ve vztahu k existujícímu výzkumnému rámci Unie. Agentura by zejména neměla být pověřena řízením výzkumných projektů.
(17)
Na základě rozvoje nových inovačních aplikací a služeb a zlepšování stávajících aplikací a služeb a s cílem realizovat evropský námořní prostor bez překážek by agentura měla plně využívat možnosti poskytované evropskými družicovými navigačními programy (EGNOS a Galileo) a programem globálního monitoringu životního prostředí a bezpečnosti (GMES).
(18)
Po ukončení platnosti rámce Unie pro spolupráci v oblasti havarijního nebo záměrného znečišťování moře zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 2850/2000/ES (6) by agentura měla pokračovat v některých činnostech vykonávaných dříve na základě uvedeného rámce, a to zejména využíváním odborných znalostí Poradenské odborné skupiny pro připravenost a reakci na znečišťování moře. Činnost agentury v této oblasti by neměla zbavovat pobřežní státy odpovědnosti za zavedení mechanismů zásahu proti znečištění a měla by respektovat stávající ujednání o spolupráci mezi členskými státy nebo uskupeními členských států.
(19)
Agentura na požádání poskytuje členským státům prostřednictvím systému CleanSeaNet podrobné informace o možných případech znečištění z lodí, aby jim umožnila plnit jejich povinnosti vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (7). Účinnost prosazování se však značně liší i přesto, že takové znečištění může zasáhnout vody jiných zemí. Ve své příští zprávě podle článku 12 uvedené směrnice by proto Komise měla informovat Evropský parlament a Radu o účinnosti a soudržnosti prosazování této směrnice a poskytnout i další důležité informace ohledně jejího používání.
(20)
Žádosti postižených států o zahájení činností, které agentura vykonává v rámci boje proti znečištění, by měly být podávány prostřednictvím mechanismu civilní ochrany Unie zavedeného rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (8). Komise však může mít za to, že za jiných okolností než v případě žádosti o spuštění pohotovostních plavidel na odstraňování znečištění a dalšího vybavení mohou být vhodnější alternativní způsoby komunikace, založené na používání pokročilých informačních technologií, a může tedy informovat žadatelský členský stát.
(21)
Události z poslední doby podtrhly rizika těžby ropy a plynu a výrobních činností na moři pro námořní dopravu a mořské prostředí. Reakční schopnosti agentury v případě znečištění ropou a její odborné znalosti v oblasti znečištění nebezpečnými a škodlivými látkami by se měly využívat tak, aby na žádost postiženého státu zahrnovaly i reakci na znečištění způsobené takovými činnostmi.
(22)
Zejména systém CleanSeaNet, který je v současnosti používán na pořizování fotografických důkazů o ropných skvrnách z plavidel, by měl být agenturou využíván také k odhalování a záznamu skvrn z výzkumu ropy a plynu a výrobních činností na moři, aniž by to mělo jakékoli neblahé dopady na službu, která je poskytována námořní dopravě.
(23)
Agentura disponuje uznávanými cennými odbornými znalostmi a nástroji v oblasti námořní bezpečnosti, bezpečnosti námořní dopravy, zabránění znečištění z lodí a reakce na ně. Tyto odborné znalosti a nástroje mohou být důležité pro další činnosti Unie týkající se politiky Unie v oblasti námořní dopravy. Agentura by proto měla být při rozvoji a provádění těchto činností Unie Komisi a členským státům na požádání nápomocna, pokud to správní rada v kontextu ročního pracovního programu agentury schválí. Tato pomoc by měla být předmětem podrobné analýzy nákladů a přínosů a neměla by narušovat hlavní úkoly agentury.
(24)
Agentura skrze technickou pomoc, kterou poskytuje, přispívá také k rozvoji námořní dopravy šetrné k životnímu prostředí.
(25)
Pokud jde o klasifikační společnosti, většina klasifikačních společností se zabývá jak námořními plavidly, tak plavidly vnitrozemské plavby. Na základě zkušeností agentury s klasifikačními společnostmi pro námořní plavidla by agentura mohla Komisi poskytovat příslušné informace týkající se klasifikačních společností pro plavidla vnitrozemské plavby, a umožnit tak zvýšení efektivity.
(26)
Pokud jde o rozhraní mezi dopravními informačními systémy, měla by agentura napomáhat Komisi a členským státům tím, že ve spolupráci s příslušnými orgány pro informační systémy služeb vnitrozemské vodní dopravy prozkoumá možnost sdílení informací mezi těmito systémy.
(27)
Aniž je dotčena odpovědnost příslušných orgánů, měla by být agentura nápomocna Komisi a členským státům při rozvoji a realizaci budoucí iniciativy e-Maritime, jejímž cílem je zvýšit účinnost odvětví evropské námořní dopravy tím, že usnadní využívání pokročilých informačních technologií.
(28)
Za účelem vytvoření jednotného trhu a evropského prostoru námořní dopravy bez překážek by měla být snížena administrativní zátěž lodní dopravy, a tím také mimo jiné podporována pobřežní plavba. V této souvislosti by se mohl koncept „modrého pásma“ a iniciativa e-Maritime případně využít jako prostředek k omezení ohlašovacích formalit požadovaných od obchodních lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich.
(29)
Je třeba připomenout, že podle judikatury Soudního dvora Evropské unie a v zájmu respektování zásady institucionální rovnováhy nelze agentuře svěřit pravomoc přijímat rozhodnutí s obecnou působností.
(30)
Aniž jsou dotčeny cíle a úkoly stanovené nařízením (ES) č. 1406/2002, měla by Komise do jednoho roku ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost v těsné spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami vypracovat a předložit studii proveditelnosti za účelem zhodnocení a určení možností posílení koordinace a spolupráce různých pobřežních funkcí. Tato studie by měla zohlednit stávající právní rámec a relevantní doporučení příslušných fór Unie, jakož i současný rozvoj společného prostředí pro sdílení informací (CISE), a měla by plně respektovat zásady subsidiarity a proporcionality a Evropskému parlamentu a Radě objasnit náklady a výnosy.
(31)
Pro konkurenceschopnost námořních seskupení Unie je důležité získávat evropské námořníky s kvalitním výcvikem. Vzhledem k současné i budoucí poptávce v Unii po vysoce kvalifikovaných námořnících by tudíž agentura měla v případě potřeby poskytnout členským státům a Komisi podporu při propagaci námořního výcviku usnadňováním dobrovolné výměny osvědčených postupů a poskytováním informací o výměnných programech Unie v oblasti námořního výcviku. Podpora by mohla zahrnovat pomoc kompetentním evropským zúčastněným stranám při dosahování špičkové kvality vzdělávání a výcviku v námořních oborech na dobrovolném základě, plně v souladu s odpovědností členských států za obsah a organizaci tohoto výcviku.
(32)
Pro boj s rostoucím rizikem pirátství by agentura měla případně nadále předávat příslušným vnitrostátním orgánům a jiným významným subjektům, včetně operací jako je operace námořních sil EU Atalanta, podrobné informace o poloze lodí plujících pod vlajkou členských států v oblastech označovaných za velice nebezpečné. Agentura má kromě toho k dispozici prostředky, které by mohly být užitečné, zejména v souvislosti s rozvojem CISE. Je proto vhodné, aby agentura poskytovala příslušným vnitrostátním orgánům a subjektům Unie jako Frontex a Europol na požádání relevantní informace o poloze lodí a údaje z pozorování Země pro usnadnění preventivních opatření proti úmyslným protiprávním činům, jak vyplývá z příslušných právních předpisů Unie, aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států, a v souladu s použitelným vnitrostátním právem a právem Unie, zejména s ohledem na subjekty, které údaje požadují. Poskytování údajů pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (LRIT) by mělo podléhat souhlasu dotčeného státu vlajky v souladu s postupy, které stanoví správní rada.
(33)
Při zveřejňování informací v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (9) by Komise a agentura měly v zájmu zajištění soudržnosti vycházet z odborných znalostí a zkušeností získaných na základě Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum o porozumění“).
(34)
Pomocí, kterou agentura poskytuje členským státům a Komisi v souvislosti s příslušnou činností mezinárodních a regionálních organizací, by neměl být dotčen vztah mezi těmito organizacemi a členskými státy vyplývající z členství členských států v těchto organizacích.
(35)
Unie přistoupila k následujícím nástrojům zřizujícím regionální organizace, na jejichž činnost se rovněž vztahují cíle agentury: k Úmluvě o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře (Helsinská úmluva revidovaná v roce 1992) (10); k Úmluvě o ochraně Středozemního moře před znečišťováním (Barcelonská úmluva) (11) a její revizi z roku 1995 (12) a k řadě protokolů k této úmluvě; k Dohodě o spolupráci při boji proti znečištění Severního moře ropou a jinými škodlivými látkami (Bonnská dohoda) (13); k Úmluvě o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR) (14); k Dohodě o spolupráci při ochraně pobřeží a vod severovýchodního Atlantiku před znečišťováním, podepsané dne 17. října 1990 (Lisabonská dohoda) (15), spolu s jejím Dodatkovým protokolem, podepsaným dne 20. května 2008, jenž dosud nevstoupil v platnost (16). Unie jedná rovněž o přistoupení k Úmluvě o ochraně Černého moře před znečištěním, podepsané v dubnu roku 1992 (Bukurešťská úmluva). Agentura by proto měla členským státům a Komisi poskytovat technickou pomoc umožňující jim podílet se na příslušné činnosti těchto regionálních organizací.
(36)
Vedle těchto regionálních organizací existuje řada jiných regionálních, subregionálních a dvoustranných ujednání o koordinaci a spolupráci týkajících se reakce na znečištění. Při poskytování pomoci týkající se reakce na znečištění třetím zemím majícím společné regionální moře s Unií by agentura měla jednat s ohledem na tato ujednání.
(37)
Unie sdílí regionální mořské oblasti Středozemního moře, Černého moře a Baltského moře se sousedními zeměmi. Na žádost Komise by agentura měla těmto zemím poskytovat pomoc týkající se reakce na znečištění.
(38)
Pro dosažení maximální účinnosti by agentura měla co nejvíce spolupracovat v rámci Pařížského memoranda o porozumění. Komise a členské státy by měly pokračovat v posuzování všech možností vedoucích k dalšímu zvyšování účinnosti, které by mohly být v rámci Pařížského memoranda o porozumění předloženy ke zvážení.
(39)
S cílem zajistit správné provádění závazných právních aktů Unie v oblasti námořní bezpečnosti a v oblasti zabránění znečištění z lodí v praxi by agentura měla být Komisi nápomocna tím, že bude provádět návštěvy členských států. Tyto návštěvy vnitrostátních správních orgánů by měly agentuře umožnit nashromáždění veškerých informací nezbytných k tomu, aby Komisi předložila komplexní zprávu za účelem dalšího posouzení. Tyto návštěvy by měly být prováděny v souladu se zásadami uvedenými v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a takovým způsobem, aby se minimalizovala administrativní zátěž pro vnitrostátní orgány námořní správy. Tyto návštěvy by dále měly být vykonávány v souladu se stanoveným postupem včetně standardní metodiky přijatými správní radou.
(40)
Agentura by měla být Komisi nápomocna tím, že bude provádět inspekce uznaných subjektů v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (17). Tyto inspekce mohou probíhat rovněž ve třetích zemích. Komise a agentura by měly zajistit, aby byly dotčené členské státy náležitě informovány. Agentura by rovněž měla plnit inspekční úkoly podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (18), které se týkají výcviku námořníků a vydávání průkazu způsobilosti a jimiž agenturu pověřila Komise. Do nařízení (ES) č. 1406/2002 by neměly být zahrnuty podrobnosti technické pomoci poskytované agenturou inspekcím v oblasti bezpečnosti námořní dopravy, které provádí Komise v souladu s nařízením Komise (ES) č. 324/2008 ze dne 9. dubna 2008, kterým se stanoví revidované postupy provádění inspekcí Komise v oblasti námořní bezpečnosti (19).
(41)
S cílem zajistit soulad s politickými cíli a institucionálním uspořádáním Unie, jakož i s platnými správními a finančními postupy by Komise měla vydat formální doporučení v podobě písemného stanoviska k návrhu víceleté strategie a k návrhu ročních pracovních programů agentury, k němuž by správní rada měla před přijetím těchto dokumentů přihlédnout.
(42)
V zájmu zajištění spravedlivého a transparentního postupu při jmenování výkonného ředitele by postup výběrového řízení, který je třeba dodržovat, měl být v souladu s pokyny Komise pro výběr a jmenování ředitelů agentur Unie. V těchto pokynech je stanoveno, že žádost mohou podat státní příslušníci kteréhokoli členského státu. Z týchž důvodů by měl správní radu v rámci výboru pro předběžný výběr zastupovat pozorovatel. Tento pozorovatel by měl být během dalších fází výběrového řízení průběžně informován. V době, kdy správní rada přijímá rozhodnutí o jmenování, by měli její členové mít možnost položit Komisi dotazy ohledně výběrového řízení. Správní rada by dále měla mít možnost vést s kandidáty z užšího seznamu pohovor, a to v souladu se standardním postupem.Ve všech fázích výběrového řízení a jmenování na místo výkonného ředitele agentury by měly všechny zapojené strany zajistit, aby byly osobní údaje kandidátů zpracovávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (20).
(43)
Agentura je sice financována především prostřednictvím příspěvku Unie, má však rovněž příjmy plynoucí z poplatků a plateb spojených s jejími službami. Tyto poplatky a platby se týkají zejména provozu datového centra EU LRIT a jsou uplatňovány v souladu s usnesením Rady přijatým ve dnech 1. a 2. října 2007 a 9. prosince 2008 týkajícím se zřízení datového centra EU LRIT, a zejména s body ohledně zpráv o financování systému LRIT.
(44)
Ve zprávě o pokroku podávané na základě nařízení (ES) č. 1406/2002 by Komise měla také posoudit případný příspěvek agentury k provádění budoucího legislativního aktu o bezpečnosti činností v oblasti vyhledávání, průzkumu a těžby ropy a zemního plynu na moři, který v současné době posuzují Evropský parlament a Rada, s ohledem na zabránění znečištění ze zařízení pro těžbu ropy nebo plynu na moři a s přihlédnutím k zavedeným a uznávaným odborným zkušenostem a nástrojům agentury.
(45)
Činnosti agentury by měly případně přispívat také k vytvoření skutečného evropského prostoru námořní dopravy bez překážek.
(46)
Mělo by být zohledněno nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (21), a zejména článek 208 uvedeného nařízení.
(47)
Nařízení (ES) č. 1406/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1406/2002
Nařízení (ES) č. 1406/2002 se mění takto:
1)
Články 1 až 3 se nahrazují tímto:
„Článek 1
Cíle
1. Tímto nařízením se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“) za účelem zajištění vysoké, jednotné a účinné úrovně námořní bezpečnosti, bezpečnosti námořní dopravy, zabránění znečištění z lodí a reakce na ně, jakož i reakce na znečištění moře způsobené zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu.
2. Za tímto účelem agentura spolupracuje s členskými státy a Komisí a poskytuje jim technickou, operační a vědeckou pomoc v oblastech uvedených v odstavci 1 tohoto článku v mezích hlavních úkolů popsaných v článku 2 a v příslušných případech doplňkových úkolů stanovených v článku 2a, a to zejména s cílem pomoci členským státům a Komisi řádně uplatňovat příslušné právní akty Unie. V souvislosti s reakcí na znečištění poskytuje agentura operační pomoc pouze na žádost postiženého státu či postižených států.
3. Poskytnutím pomoci podle odstavce 2 agentura ve vhodných případech přispívá k celkové účinnosti námořní dopravy a přepravy, jak stanovuje toto nařízení, aby tak usnadnila vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek.
Článek 2
Hlavní úkoly agentury
1. Za účelem zajištění řádného plnění cílů stanovených v článku 1 vykonává agentura hlavní úkoly vyjmenované v tomto článku.
2. Agentura je Komisi nápomocna:
a)
v přípravných pracích na aktualizaci a vypracování příslušných právních aktů Unie, zejména v souladu s vývojem mezinárodních právních předpisů;
b)
v účinném provádění příslušných závazných právních aktů Unie, zejména vykonáváním návštěv a inspekcí uvedených v článku 3 tohoto nařízení a poskytováním technické pomoci Komisi při plnění úkolů inspekce, kterými je Komise pověřena podle čl. 9 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (22). V této souvislosti může Komisi podávat návrhy na jakákoli případná zlepšení zmíněných závazných právních aktů;
c)
v analýze probíhajících a dokončených výzkumných projektů vztahujících se k cílům agentury; to může zahrnovat určení případných navazujících opatření vyplývajících z konkrétních výzkumných projektů;
d)
v plnění jakéhokoli jiného úkolu, jímž je v legislativních aktech Unie v souvislosti s cíli agentury pověřena Komise.
3. Agentura spolupracuje s členskými státy na:
a)
případném organizování příslušných činností odborné přípravy v oblastech, za něž jsou odpovědné členské státy;
b)
zpracování technických řešení, včetně poskytování příslušných operačních služeb, a poskytování technické pomoci v souvislosti s vytvářením nezbytné kapacity členských států k provádění příslušných právních aktů Unie;
c)
poskytování vhodných informací na žádost členského státu vyplývajících z inspekcí podle článku 3 za účelem podpory kontrol uznaných subjektů, jež vydávají osvědčení jménem členských států v souladu s článkem 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lidí a pro související činnosti námořní správy (23), aniž jsou dotčena práva a povinnosti státu vlajky;
d)
podpoře ve formě dodatečných prostředků poskytovaných nákladově efektivním způsobem v případě znečištění z lodí i v případě znečištění moře způsobeného zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu, je-li podána žádost postiženým členským státem, v jehož působnosti jsou prováděny čistící práce, aniž je dotčena odpovědnost pobřežních států za zavedení vhodných mechanismů zásahu proti znečištění, a při respektování stávající spolupráce členských států v této oblasti. Žádosti o spuštění činností v rámci boje proti znečištění by měly být v příslušných případech podávány prostřednictvím mechanismu civilní ochrany Unie zavedeného rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (24).
4. Agentura usnadňuje spolupráci mezi členskými státy a Komisí:
a)
v oblasti sledování dopravy, na niž se vztahuje směrnice 2002/59/ES, tím, že agentura podporuje zejména spolupráci mezi pobřežními státy v příslušných námořních oblastech a rozvíjí a provozuje datové centrum Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti i systém Unie pro výměnu informací na moři (SafeSeaNet) uvedené v článcích 6b a 22a zmíněné směrnice, jakož i mezinárodní systém výměny informací pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti v souladu se závazky přijatými v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO);
b)
tím, že na požádání a aniž je dotčeno vnitrostátní právo a právo Unie, poskytuje příslušným vnitrostátním orgánům a subjektům Unie v rámci jejich mandátu relevantní informace o poloze plavidel a údaje z pozorování Země s cílem usnadnit opatření proti hrozbám pirátství a úmyslných protiprávních činů, jak stanoví platné právo Unie, nebo na základě mezinárodně schválených právních nástrojů v oblasti námořní dopravy, přičemž se uplatňují příslušná pravidla o ochraně údajů a dodržují správní postupy, které v případě potřeby vypracuje správní rada nebo řídící skupina na vysoké úrovni vytvořená podle směrnice 2002/59/ES. Poskytování údajů pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti by mělo podléhat souhlasu dotčeného státu vlajky;
c)
v oblasti vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/18/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví základní zásady pro vyšetřování nehod v odvětví námořní dopravy (25). Je-li o to agentura požádána příslušnými členskými státy, a za předpokladu, že nedochází ke střetu zájmů, poskytuje těmto členským státům operační podporu v souvislosti s vyšetřováním vážných nebo velmi vážných nehod a provádí analýzu zpráv o bezpečnostním vyšetřování nehod za účelem určení přidané hodnoty na úrovni Unie, pokud jde o příslušná poučení, jež je třeba vyvodit. Na základě údajů poskytnutých členskými státy podle článku 17 uvedené směrnice agentura sestavuje roční přehled námořních nehod a mimořádných událostí;
d)
v poskytování objektivních, spolehlivých a srovnatelných statistik, informací a údajů s cílem umožnit Komisi a členským státům učinit potřebné kroky ke zlepšení jejich opatření a vyhodnotit účinnost a nákladovou efektivnost existujících opatření. Tyto úkoly zahrnují sběr, uchovávání a hodnocení technických údajů, systematické využívání existujících databází, včetně výměny dat a případně rozvoje dalších databází. Agentura na základě shromážděných údajů pomáhá Komisi ve zveřejňování informací týkajících se lodí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (26);
e)
v oblasti shromažďování a analýzy údajů o námořnících, které jsou poskytovány a využívány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (27);
f)
při zlepšování identifikace a stíhání lodí, které nezákonně vypouštějí nečistoty, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (28);
g)
v souvislosti se znečištěním moří ropou způsobeným zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu s využitím evropského satelitního dohledu pro odhalování ropného znečištění (CleanSeaNet) za účelem kontroly rozsahu a ekologického dopadu takového znečištění;
h)
při poskytování technické pomoci členským státům a Komisi, která je nezbytná k tomu, aby se podílely na příslušných činnostech technických orgánů IMO, Mezinárodní organizace práce v souvislosti s námořní dopravou, Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum o porozumění“) a příslušných regionálních organizací, jichž je Unie členem, pokud jde o záležitosti spadající do pravomoci Unie;
i)
s ohledem na provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich (29), zejména zjednodušením elektronického přenosu údajů prostřednictvím systému SafeSeaNet a podporou vytvoření jednotného kontaktního místa.
5. Agentura může na žádost Komise poskytnout technickou pomoc včetně organizace příslušných činností odborné přípravy, pokud jde o příslušné právní akty Unie, státům, které žádají o přistoupení k Unii, a případně partnerským zemím v rámci evropského sousedství a zemím, které se účastní Pařížského memoranda o porozumění.
Agentura může také poskytnout pomoc v případě znečištění z lodí či znečištění moře způsobeného zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu, jež postihuje třetí země mající společné regionální moře s Unií, v souladu s mechanismem civilní ochrany Unie zavedeným rozhodnutím 2007/779/ES, Euratom a podle podmínek vztahujících se na členské státy podle odst. 3 písm. d) tohoto článku. Tyto úkoly jsou koordinovány s existujícími regionálními ujednáními o spolupráci, jež se týkají znečištění moře.
Článek 2a
Doplňkové úkoly agentury
1. Aniž jsou dotčeny hlavní úkoly podle článku 2, je agentura v příslušných případech nápomocna Komisi a členským státům při rozvíjení a uskutečňování činností Unie, které jsou uvedeny v odstavcích 2 a 3 tohoto článku a které souvisejí s cíli agentury, jestliže k tomu disponuje uznávanými odbornými znalostmi a nástroji. Doplňkové úkoly uvedené v tomto článku:
a)
jsou odůvodněné a přínosné;
b)
brání duplicitnímu vynakládání úsilí;
c)
jsou v zájmu námořní dopravní politiky Unie;
d)
nenarušují hlavní úkoly agentury a
e)
nezasahují do práv a povinností členských států, zejména v jejich úloze států vlajky, států přístavu a pobřežních států.
2. Agentura je Komisi nápomocna:
a)
v souvislosti s prováděním směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (30) tím, že přispívá k dosažení cíle v podobě dosažení dobrého environmentálního stavu mořských vod, pokud jde o její prvky související s lodní plavbou, a při využívání výsledků stávajících nástrojů typu SafeSeaNet a CleanSeaNet;
b)
poskytováním technické pomoci týkající se emisí skleníkových plynů z lodí, zejména v návaznosti na aktuální mezinárodní vývoj;
c)
v souvislosti s programem Globální monitoring životního prostředí a bezpečnosti (GMES) tím, že v rámci řízení GMES podporuje využívání údajů a služeb GMES k námořním účelům;
d)
při rozvíjení společného prostředí pro sdílení informací v evropské námořní oblasti;
e)
v souvislosti s mobilními zařízeními pro těžbu plynu a ropy na moři tím, že analyzuje požadavky Mezinárodní námořní organizace a shromažďuje základní informace o potenciálních hrozbách pro námořní dopravu a mořské prostředí;
f)
poskytováním příslušných informací týkajících se klasifikačních společností pro plavidla vnitrozemské plavby v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby (31). Tyto informace budou rovněž uvedeny ve zprávách podle čl. 3 odst. 4 a 5 tohoto nařízení.
3. Agentura je nápomocna Komisi a členským státům:
a)
při posuzování proveditelnosti a uskutečňování politik a projektů na podporu budování evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, jako jsou koncept „modrého pásma“ a iniciativa e-Maritime, jakož i mořské dálnice. Za tímto účelem bude zejména přezkoumána možnost doplnění dalších funkcí do systému SafeSeaNet, aniž by byla dotčena úloha řídící skupiny na vysoké úrovni vytvořené podle směrnice 2002/59/ES;
b)
přezkumem provedeným ve spolupráci s příslušnými orgány pro systém říčních informačních služeb, jehož předmětem bude možnost sdílení informací mezi tímto systémem a informačními systémy námořní dopravy na základě zprávy podle článku 15 směrnice 2010/65/EU;
c)
usnadňováním dobrovolné výměny osvědčených postupů v námořním výcviku a vzdělávání v rámci Unie a poskytováním informací o výměnných programech Unie v oblasti námořního výcviku, a to při plném dodržování článku 166 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
Článek 3
Návštěvy členských států a inspekce
1. K plnění úkolů jí svěřených a s cílem pomoci Komisi v plnění jejích povinností podle Smlouvy o fungování EU, a zejména v hodnocení účinného provádění příslušného práva Unie, agentura provádí návštěvy členských států v souladu s metodikou definovanou správní radou.
2. Agentura s dostatečným předstihem informuje daný členský stát o plánované návštěvě, o jménech zmocněných úředníků, o dni zahájení návštěvy a o jejím předpokládaném trvání. Úředníci agentury pověření provedením těchto návštěv předloží písemné rozhodnutí výkonného ředitele agentury upřesňující účel a cíle návštěvy.
3. Agentura vykonává inspekce jménem Komise podle požadavků závazných právních aktů Unie, pokud jde o subjekty uznané Unií v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (32), a pokud jde o výcvik a osvědčování námořníků ve třetích zemích v souladu se směrnicí 2008/106/ES.
4. Na konci každé návštěvy nebo inspekce agentura vypracuje zprávu a zašle ji Komisi a danému členskému státu.
5. Je-li to vhodné, a v každém případě když je uzavřen cyklus návštěv nebo inspekcí, agentura analyzuje zprávy z tohoto cyklu za účelem určení horizontálních zjištění a obecných závěrů o účinnosti a nákladové efektivnosti zavedených opatření. Agentura předloží tuto analýzu Komisi k dalšímu projednání se členskými státy, aby byly vyvozeny příslušné závěry a usnadnilo se šíření osvědčených pracovních postupů.
2)
V článku 4 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Správní rada přijme praktická opatření pro uplatňování odstavců 1 a 2 včetně případných opatření ohledně konzultace s členskými státy před zveřejněním informací.
4. Na informace shromážděné a zpracovávané Komisí a agenturou v souladu s tímto nařízením se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (33), přičemž agentura přijme nezbytná opatření k zajištění bezpečného nakládání s důvěrnými informaci a jejich bezpečného zpracovávání.
3)
V článku 5 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Na požádání Komise může správní rada se souhlasem daných členských států a ve spolupráci s nimi a s náležitým přihlédnutím k rozpočtovým důsledkům, včetně jakéhokoli případného příspěvku ze strany daných členských států, rozhodnout o zřízení regionálních středisek nezbytných k plnění některých úkolů agentury co nejúčinnějším a nejefektivnějším způsobem. Při přijímání takového rozhodnutí správní rada přesně vymezí rozsah činností regionálního střediska, přičemž se vyhýbá nadbytečným finančním výdajům a posiluje spolupráci se stávajícími regionálními a vnitrostátními sítěmi.“
4)
V článku 10 se odstavec 2 mění takto:
a)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
přijímá výroční zprávu o činnosti agentury a každý rok ji do 15. června předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a členským státům.
Agentura každý rok předává rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů;“;
b)
písmeno c) se nahrazuje tímto:
„c)
v rámci přípravy pracovního programu posuzuje a schvaluje žádosti o pomoc Komisi podle čl. 2 odst. 2 písm. d), žádosti členských států o technickou pomoc podle čl. 2 odst. 3, žádosti o technickou pomoc podle čl. 2 odst. 5 a žádosti o pomoc podle článku 2a;
ca)
s přihlédnutím k písemnému stanovisku Komise posuzuje a přijímá víceletou strategii agentury na období pěti let;
cb)
posuzuje a přijímá víceletý plán zaměstnanecké politiky agentury;
cc)
projednává návrhy správních ujednání podle čl. 15 odst. 2 písm. ba);“;
c)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
stanoví metodiku návštěv, které mají být vykonány podle článku 3. Pokud s touto metodikou Komise do 15 dnů ode dne schválení vyjádří nesouhlas, správní rada ji znovu posoudí a schválí s případnými změnami ve druhém čtení buď dvoutřetinovou většinou zahrnující zástupce Komise, nebo jednomyslně zástupci členských států;“;
d)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
vykonává funkce vztahující se k rozpočtu agentury podle článků 18, 19 a 21 a provádí sledování a zajišťuje odpovídající kroky v návaznosti na zjištění a doporučení vyplývající z různých auditních zpráv a hodnocení, jak interních, tak externích;“;
e)
písmeno i) se nahrazuje tímto:
„i)
vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a vedoucím jednotek uvedeným v článku 16;“;
f)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
přezkoumává finanční plnění podrobného plánu uvedeného v písmenu k) tohoto odstavce a rozpočtové závazky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2038/2006 ze dne 18. prosince 2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí (34);
g)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„m)
jmenuje z řad svých členů pozorovatele, jenž bude sledovat výběrové řízení Komise pro jmenování výkonného ředitele.“
5)
Článek 11 se mění takto:
a)
v článku 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Členové správní rady jsou jmenováni na základě stupně své zkušenosti a odbornosti v oblastech uvedených v článku 1. Členské státy a Komise usilují o to, aby ve správní radě panovala rovnováha v zastoupení žen a mužů.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Funkční období je čtyřleté. Členové mohou být jmenováni opakovaně.“
6)
V článku 13 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Jde-li o důvěrné záležitosti nebo střet zájmů, může správní rada rozhodnout o přezkoumání určitých bodů pořadu jednání za nepřítomnosti dotčených členů. Podrobná prováděcí pravidla k tomuto ustanovení stanoví jednací řád.“
7)
Článek 15 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
„a)
zpracovává víceletou strategii agentury a po konzultaci s Komisí ji předkládá správní radě nejpozději osm týdnů před jejím příslušným zasedáním, přičemž přihlíží k názorům a návrhům členů správní rady;
aa)
zpracovává víceletý plán zaměstnanecké politiky agentury a po konzultaci s Komisí ho předkládá správní radě nejpozději čtyři týdny před jejím příslušným zasedáním;
ab)
zpracovává roční pracovní program, v němž jsou uvedeny předpokládané lidské a finanční zdroje přidělené na každou z činností, a podrobný plán činností týkajících se připravenosti a reakce agentury na znečištění a po konzultaci s Komisí ho předkládá správní radě nejpozději osm týdnů před jejím příslušným zasedáním, přičemž přihlíží k názorům a návrhům členů správní rady. Výkonný ředitel přijímá opatření nezbytná pro jejich provedení. Vyřizuje každou žádost členského státu o pomoc v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. c);
b)
po konzultaci s Komisí a na základě metodiky návštěv stanovené správní radou v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. g) rozhoduje o provedení návštěv a inspekcí stanovených v článku 3;
ba)
může uzavírat správní ujednání s jinými orgány, které pracují v oblasti činností agentury, pokud byl návrh ujednání předložen ke konzultaci správní radě a ta vůči němu během čtyř týdnů nevznesla námitky;“;
b)
v odstavci 2 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
organizuje účinný systém kontroly s cílem umožnit srovnání výsledků agentury s jejími cíli a úkoly stanovenými v tomto nařízení. K tomuto účelu vytvoří po dohodě s Komisí a správní radou specificky koncipované ukazatele výkonnosti, které umožní efektivní posouzení dosažených výsledků. Zajistí, aby se organizační struktura agentury v rámci dostupných finančních a lidských zdrojů pravidelně přizpůsobovala vznikajícím potřebám. Na tomto základě výkonný ředitel vypracuje každý rok návrh souhrnné zprávy a předá ho k projednání správní radě. Zpráva obsahuje vyhrazený oddíl týkající se finančního plnění podrobného plánu pro činnosti připravenosti a reakce agentury na znečištění a uvádí aktualizovaný stav všech opatření financovaných podle tohoto plánu. Výkonný ředitel stanoví postupy pravidelného hodnocení, které splňují všeobecně uznávané odborné normy;“;
c)
v odstavci 2 se písmeno g) zrušuje;
d)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Výkonný ředitel případně podává Evropskému parlamentu a Radě zprávy o plnění svých úkolů.
Zejména prezentuje aktuální stav příprav víceleté strategie a ročního pracovního programu.“
8)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Jmenování a odvolání výkonného ředitele a vedoucích jednotek
1. Výkonného ředitele jmenuje a odvolává správní rada. Výkonný ředitel je jmenován po vyslechnutí stanoviska pozorovatele podle článku 10 na období pěti let na základě výkonnosti a doložené správní a řídicí způsobilosti, jakož i doložené zkušenosti v oblastech uvedených v článku 1. Je jmenován ze seznamu alespoň tří kandidátů navržených Komisí po provedení otevřeného výběrového řízení poté, co byla v Úředním věstníku Evropské unie a v jiných publikacích zveřejněna výzva k projevení zájmu. Kandidát zvolený správní radou může být vyzván, aby před příslušným výborem Evropského parlamentu učinil prohlášení a zodpověděl otázky jeho členů. Odvolání projedná správní rada na žádost Komise nebo jedné třetiny svých členů. O jmenování či odvolání rozhoduje správní rada čtyřpětinovou většinou všech členů s hlasovacím právem.
2. Správní rada, která jedná na návrh Komise, může funkční období výkonného ředitele s ohledem na hodnotící zprávu jednou prodloužit nejvýše o další čtyři roky. Správní rada rozhoduje čtyřpětinovou většinou všech členů s hlasovacím právem. O svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele informuje správní rada Evropský parlament. Výkonný ředitel může být do jednoho měsíce před prodloužením svého funkčního období vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem Evropského parlamentu a zodpověděl otázky jeho členů. Pokud není funkční období prodlouženo, setrvá výkonný ředitel ve funkci až do jmenování svého nástupce.
3. Výkonnému řediteli může pomáhat jeden nebo více vedoucích jednotek. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, zastupuje ho jeden z vedoucích jednotek.
4. Vedoucí jednotek jsou jmenováni na základě výkonnosti a doložených administrativních a řídicích schopností a rovněž konkrétní odbornosti a zkušenosti v oblastech uvedených v článku 1. Vedoucí jednotek jmenuje nebo odvolává výkonný ředitel po obdržení kladného stanoviska správní rady.“
9)
Článek 18 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
z poplatků a plateb za publikace, odbornou přípravu nebo jiné služby poskytované agenturou.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Výkonný ředitel sestaví návrh odhadu příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok, a to na principu sestavování rozpočtu podle jednotlivých činností, a předá jej spolu s návrhem plánu pracovních míst správní radě.“;
c)
odstavce 7 a 8 se nahrazují tímto:
„7. Komise předloží odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) spolu s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
8. Komise na základě odhadu zanese do návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace ze souhrnného rozpočtu a předloží je rozpočtovému orgánu v souladu s článkem 314 Smlouvy o fungování EU, společně s popisem a odůvodněním jakéhokoli rozdílu mezi odhadem agentury a dotací ze souhrnného rozpočtu.“;
d)
odstavec 10 se nahrazuje tímto:
„10. Správní rada schvaluje rozpočet. Rozpočet se stává konečným po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví a spolu s ním také roční pracovní program.“
10)
Článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
Hodnocení
1. Správní rada v pravidelných intervalech nejméně každých pět let zajistí nezávislé externí hodnocení provádění tohoto nařízení. Komise poskytne agentuře veškeré informace, které agentura pro toto hodnocení považuje za relevantní.
2. V hodnocení se posoudí dopad tohoto nařízení, jakož i užitečnost, význam, dosažená přidaná hodnota a efektivnost agentury a jejích pracovních postupů. V hodnocení se přihlédne k názorům všech zainteresovaných subjektů na evropské i vnitrostátní úrovni. Bude se zejména zabývat možnou potřebou změnit úkoly agentury. Správní rada po dohodě s Komisí a návazně na konzultace se zúčastněnými stranami stanoví zvláštní zmocnění.
3. Správní rada obdrží hodnocení a vydá doporučení ohledně změn tohoto nařízení, agentury a jejích pracovních postupů a předloží je Komisi. Výsledky hodnocení i navrhovaná doporučení předá Komise Evropskému parlamentu a Radě a zveřejní je. Podle potřeby je připojen plán činností s časovým rozvrhem.“
11)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22a
Zpráva o pokroku
Do dne 2. března 2018 a s přihlédnutím k hodnotící zprávě podle článku 22 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž v zájmu identifikace možnosti dalšího zvyšování efektivity uvede, jak agentura splnila dodatečné povinnosti stanovené tímto nařízením, a případně důvody pro změny jejích cílů a úkolů.“
12)
Článek 23 se zrušuje.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 100/2013
2013 m. sausio 15 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1406/2002, įsteigiantis Europos jūrų saugumo agentūrą
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),
pasikonsultavę su Regionų komitetu,
laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2),
kadangi:
(1)
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1406/2002 (3), kuris buvo priimtas po naftos tanklaivio „Erika“ avarijos, buvo įsteigta Europos jūrų saugumo agentūra (toliau - agentūra), siekiant užtikrinti aukštą, vienodą ir veiksmingą jūrų saugumo ir taršos iš laivų prevencijos lygį;
(2)
po 2002 m. tanklaivio „Prestige“ avarijos Reglamentas (EB) Nr. 1406/2002 buvo iš dalies pakeistas ir agentūrai buvo suteikta daugiau įgaliojimų kovos su tarša srityje;
(3)
būtina aiškiai nurodyti, kokių rūšių jūrų taršą turėtų apimti Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 tikslai. Todėl jūrų tarša iš naftos ir dujų įrenginių turėtų būti suprantama kaip tarša nafta ar kitomis nei nafta medžiagomis, kurios patekusios į jūros aplinką gali kelti pavojų žmogaus sveikatai, kenkti gyviesiems jūros ištekliams ir gyvybei jūroje, riboti jūros teikiamas galimybes ir kliudyti kitaip teisėtai naudotis jūra, kaip nustatyta 2000 m. Protokole dėl parengties, veiksmų ir bendradarbiavimo taršos pavojingomis ir kenksmingomis medžiagomis atvejais;
(4)
remdamasi Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 22 straipsniu, 2007 m. agentūros administracinė valdyba (toliau - administracinė valdyba) užsakė nepriklausomą reglamento įgyvendinimo išorės vertinimą. Remdamasi tuo vertinimu, 2008 m. birželio mėn. ji paskelbė rekomendacijas dėl agentūros veikimo, jos kompetencijos sričių ir jos darbo metodų pakeitimų;
(5)
remiantis išorės vertinimo rezultatais ir 2010 m. kovo mėn. administracinės valdybos priimtomis rekomendacijomis ir daugiamete strategija, reikėtų aiškiau išdėstyti ir atnaujinti kai kurias Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 nuostatas. Agentūrai, kuri skiria pagrindinį dėmesį savo prioritetiniams jūrų saugumo uždaviniams, taip pat turėtų būti suteikta tam tikrų naujų pagrindinių ir pagalbinių uždavinių, atsižvelgiant į jūrų saugumo politikos pokyčius Sąjungos ir tarptautiniu lygiu. Dėl Sąjungos biudžeto suvaržymų, siekiant užtikrinti veiksmingą išlaidų ir biudžeto lėšų panaudojimą ir išvengti dubliavimosi, būtina išsami peržiūra ir didelės perskirstymo pastangos. Personalo poreikis dėl naujų pagrindinių ir pagalbinių uždavinių turėtų iš principo būti tenkinamas agentūrai perskirsčius vidinius išteklius. Tuo pat metu agentūrai tam tikrais atvejais turėtų būti teikiamas finansavimas iš kitų Sąjungos biudžeto skyrių, visų pirma pagal Europos kaimynystės politikos priemonę. Visus naujus pagrindinius ir pagalbinius uždavinius agentūra vykdys neviršydama galiojančioje finansinėje perspektyvoje nustatytų ribų ir agentūros biudžeto; tai nedarys poveikio deryboms ir sprendimams dėl būsimos daugiametės finansinės programos. Kadangi šis reglamentas nėra sprendimas dėl finansavimo, dėl išteklių agentūrai skyrimo biudžeto valdymo institucija turėtų nuspręsti metinės biudžetinės procedūros metu;
(6)
agentūros uždaviniai turėtų būti apibrėžti aiškiai ir tiksliai, turėtų būti vengiama bet kokio uždavinių dubliavimosi;
(7)
agentūra parodė, kad vykdyti kai kurias užduotis gali būti veiksmingiau Europos lygmeniu, o tam tikrais atvejais taip būtų sudaroma galimybė valstybėms narėms sutaupyti nacionalinių biudžetų lėšų ir, kaip įrodyta, būtų kuriama apčiuopiama europinė pridėtinė vertė;
(8)
reikėtų aiškiau išdėstyti nuostatas dėl kai kurių konkrečių agentūros valdymo aspektų. Atsižvelgiant į Komisijai suteiktą ypatingą atsakomybę įgyvendinti Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo numatytų sričių politiką, Komisija agentūrai turėtų teikti politines rekomendacijas dėl to, kaip ji turėtų įgyvendinti savo uždavinius, kartu visapusiškai gerbdama agentūros teisinį statusą ir jos vykdomojo direktoriaus nepriklausomybę, kaip tai nustatyta Reglamente (EB) Nr. 1406/2002;
(9)
skiriant administracinės valdybos narius, renkant administracinės valdybos pirmininką ir pirmininko pavaduotoją, taip pat skiriant departamento vadovus derėtų visapusiškai atsižvelgti į subalansuoto lyčių atstovavimo užtikrinimo svarbą;
(10)
visos nuorodos į atitinkamus Sąjungos teisės aktus turėtų būti suprantamos kaip nuorodos į aktus jūrų saugumo, apsaugos jūroje, taršos iš laivų prevencijos ir reagavimo į taršą iš laivų, taip pat į jūrų taršą iš naftos ir dujų įrenginių srityse;
(11)
šiame reglamente „apsauga jūroje“ suprantama pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių apsaugos stiprinimo (4) - tai jungtinių prevencinių priemonių, kuriomis siekiama apsaugoti laivus ir uostų įrenginius nuo tyčinių neteisėtų veiksmų grėsmės, visuma. Apsaugos tikslo turėtų būti siekiama patvirtinant atitinkamas priemones jūrų transporto politikos srityje nedarant poveikio valstybių narių taisyklėms nacionalinio saugumo, gynybos ir viešojo saugumo srityje bei kovos su finansiniais nusikaltimais valstybei srityje;
(12)
agentūra turėtų veikti Sąjungos labui. Tai turėtų būti taikoma ir tokiai situacijai, kai agentūrai pavedama atlikti jos kompetencijai priklausančius uždavinius ne valstybių narių teritorijoje ir teikti techninę pagalbą atitinkamoms trečiosioms šalims, propaguojant Sąjungos jūrų saugumo politiką;
(13)
agentūra turėtų teikti techninę pagalbą valstybėms narėms, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos nustatyti nacionalinius pajėgumus, kurių reikia Sąjungos acquis įgyvendinti;
(14)
agentūra turėtų teikti operatyvinę pagalbą valstybėms narėms ir Komisijai. Tai turėtų apimti tokias tarnybas kaip Sąjungos keitimosi jūrų laivybos informacija sistemą (SafeSeaNet), Europos palydovinę naftos išsiliejimo priežiūros tarnybą (CleanSeaNet), Europos Sąjungos tolimojo identifikavimo ir sekimo duomenų centrą (ES LRIT duomenų centras) ir ES valstybinės uostų kontrolės tikrinimo duomenų bazę (Thetis);
(15)
reikėtų pasinaudoti agentūros patirtimi, susijusia su elektroniniu duomenų perdavimu ir keitimosi laivybos informacija sistemomis, kad būtų supaprastinti laivams taikomi pranešimo formalumai, siekiant pašalinti kliūtis jūrų transporto srityje ir sukurti Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių. Agentūra visų pirma turėtų padėti valstybėms narėms įgyvendinti 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams (5);
(16)
agentūra turėtų Komisijai teikti didesnę pagalbą, susijusią su jos kompetencijos sritims priklausančia mokslinių tyrimų veikla. Tačiau reikėtų siekti, kad agentūros veikla nesidubliuotų su veikla, vykdoma pagal esamą Sąjungos mokslinių tyrimų sistemą. Visų pirma agentūra neturėtų vadovauti mokslinių tyrimų projektams;
(17)
atsižvelgdama į kuriamas naujas inovacines programas ir paslaugas ir į tobulinamas esamas programas ir paslaugas, taip pat siekdama sukurti Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių, agentūra turėtų visapusiškai pasinaudoti Europos palydovinės navigacijos programų (EGNOS ir Galileo) ir Pasaulinės aplinkos ir saugumo stebėjimo sistemos programos (GMES) teikiamomis galimybėmis;
(18)
pasibaigus galioti Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu Nr. 2850/2000/EB (6) sukurtai Sąjungos bendradarbiavimo atsitiktinės arba tyčinės jūros taršos srityje sistemai, agentūra turėtų tęsti tam tikrą veiklą, anksčiau vykdytą pagal tą sistemą, ir ypač pasinaudoti konsultacinėje techninėje grupėje įgyta patirtimi greitai reaguoti į atsitiktinę ar tyčinę jūros taršą. Dėl agentūros veiklos šioje srityje neturėtų būti panaikinta pakrančių valstybių atsakomybė turėti tinkamus reagavimo į taršą mechanizmus, o vykdant šią veiklą turėtų būti laikomasi galiojančių valstybių narių ar valstybių narių grupių bendradarbiavimo susitarimų;
(19)
gavusi prašymą, agentūra valstybėms narėms pateikia išsamią informaciją apie galimus taršos iš laivų atvejus naudodamasi CleanSeaNet, kad tos valstybės narės galėtų vykdyti savo įsipareigojimus pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/35/EB dėl taršos iš laivų ir sankcijų už pažeidimus įvedimo (7). Tačiau vykdymo užtikrinimo veiksmingumas labai skiriasi, nepaisant to, kad tokia tarša gali išplisti į kitų valstybių vandenis. Todėl, rengdama kitą ataskaitą pagal tos direktyvos 12 straipsnį, Komisija turėtų Europos Parlamentui ir Tarybai pateikti informaciją apie tos direktyvos vykdymo užtikrinimo veiksmingumą ir nuoseklumą, taip pat kitą su jos taikymu susijusią informaciją;
(20)
nukentėjusių valstybių prašymai, kad agentūra sutelktų taršos šalinimo veiksmus, turėtų būti teikiami naudojantis Tarybos sprendimu 2007/779/EB, Euratomas (8) nustatytu ES civilinės saugos mechanizmu. Tačiau Komisija gali laikyti, kad kitais nei prašymo mobilizuoti rezervinius taršos šalinimo laivus ir įrangą atvejais gali būti tikslingiau naudoti kitas - pažangių informacinių technologijų - ryšio priemones, ir todėl gali informuoti prašymą pateikusią valstybę narę;
(21)
naujausi įvykiai parodė, kokį pavojų naftos ir dujų žvalgybos ir gavybos jūroje veikla kelia jūrų transportui ir jūrų aplinkai. Agentūros reagavimo į taršą nafta pajėgumai ir jos kompetencija taršos pavojingomis ir kenksmingomis medžiagomis srityje turėtų būti naudojami nukentėjusios valstybės prašymu reaguojant į tokios veiklos sukeltą taršą;
(22)
visų pirma CleanSeaNet, kuri šiuo metu naudojama siekiant pateikti įrodymų, jog iš laivų išsiliejo nafta, turėtų taip pat būti naudojama agentūros norint nustatyti ir užregistruoti naftos išsiliejimo vykdant naftos ir dujų žvalgybos ir gavybos jūroje veiklą atvejus, nedarant neigiamo poveikio paslaugoms, kurios teikiamos jūrų transportui;
(23)
agentūra yra sukaupusi ir pripažinusi vertingos kompetencijos ir priemonių jūrų saugumo, apsaugos jūroje, taršos iš laivų prevencijos ir reagavimo į tą taršą srityse. Ši kompetencija ir priemonės gali būti naudingos vykdant kitą Sąjungos veiklą, susijusią su Sąjungos jūrų transporto politika. Todėl agentūra turėtų padėti Komisijai ir valstybėms narėms, jų paprašyta, plėtoti ir įgyvendinti tokią Sąjungos veiklą, jeigu administracinė valdyba patvirtina tai pagal agentūros metinę darbo programą. Tokiai pagalbai turėtų būti taikoma išsami ekonominės naudos analizė ir dėl jos neturėtų nukentėti agentūros pagrindinių uždavinių atlikimas;
(24)
technine pagalba, kurią teikia agentūra, taip pat padedama plėtoti aplinkai palankesnį jūrų transportą;
(25)
dauguma klasifikacinių bendrovių yra susijusios ir su jūrų, ir su vidaus vandenų laivais. Remdamasi savo patirtimi klasifikacinių bendrovių veiklos, susijusios su jūrų laivais, srityje, agentūra galėtų suteikti Komisijai reikalingos informacijos klasifikacinių bendrovių veiklos, susijusios su vidaus vandenų laivais, srityje; taip būtų padidintas efektyvumas;
(26)
transporto informacinių sistemų sąsajos srityje agentūra turėtų padėti Komisijai ir valstybėms narėms kartu su Upių laivybos informacijos paslaugų kompetentingomis institucijomis išnagrinėdama galimybę tokioms sistemoms dalytis informacija;
(27)
nedarant poveikio kompetentingų institucijų atsakomybei, agentūra turėtų padėti Komisijai ir valstybėms narėms rengiant ir įgyvendinant būsimą Sąjungos „e. jūrų sistemos“ iniciatyvą, kuria siekiama didinti Europos jūrų transporto sektoriaus veiksmingumą sudarant palankesnes sąlygas naudotis pažangiomis informacinėmis technologijomis;
(28)
siekiant sukurti bendrąją rinką ir Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių, reikėtų sumažinti laivybai tenkančią administravimo naštą, taip, inter alia, skatinant trumpųjų nuotolių jūrų transportą. Atsižvelgiant į tai, koncepcija „Mėlynoji juosta“ ir „e. jūrų sistema“ galėtų būti naudojamos kaip priemonės sumažinti pranešimo formalumus, kuriuos reikalaujama atlikti prekybos laivams įplaukiant į valstybių narių uostus arba išplaukiant iš jų;
(29)
primenama, kad atsižvelgiant į Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktiką ir siekiant laikytis institucinės pusiausvyros principo, agentūrai negali būti suteikti įgaliojimai priimti visuotino taikymo sprendimus;
(30)
nedarant poveikio Reglamente (EB) Nr. 1406/2002 nustatytiems tikslams ir uždaviniams, Komisija per vienerius metus nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos, glaudžiai bendradarbiaudama su atitinkamais suinteresuotaisiais subjektais, turėtų parengti ir pateikti galimybių studiją, kuria būtų siekiama įvertinti ir nustatyti galimybes stiprinti pakrantės apsaugos tarnybų veiklos koordinavimą ir jų bendradarbiavimą. Toje galimybių studijoje turėtų būti atsižvelgiama į esamą teisinę sistemą ir atitinkamuose Sąjungos forumuose pateiktas atitinkamas rekomendacijas, taip pat į šiuo metu kuriamą bendrą dalijimosi informacija aplinką (BDIA), taip pat turėtų būti visapusiškai laikomasi subsidiarumo ir proporcingumo principų, Europos Parlamentui ir Tarybai aiškiai nurodant sąnaudas ir naudą;
(31)
siekiant, kad Sąjungos jūrų sektoriaus grupės būtų konkurencingos, svarbu pritraukti kvalifikuotus Europos jūrininkus. Todėl, atsižvelgdama į esamą ir būsimą aukštos kvalifikacijos jūrininkų poreikį Sąjungoje, agentūra turėtų prireikus remti valstybes nares ir Komisiją skatinant jūrininkų rengimą, sudarydama palankesnes sąlygas savanoriškumo pagrindu keistis geriausios praktikos pavyzdžiais ir teikdama informaciją apie Sąjungos mainų programas jūrininkų rengimo srityje. Tai galėtų apimti pagalbą, savanoriškai teikiamą kompetentingiems Europos suinteresuotiesiems subjektams, siekiantiems tobulėti jūrininkų švietimo ir rengimo srityje, kartu visiškai pripažįstant valstybių narių atsakomybę už jūrininkų rengimo turinį ir organizavimą;
(32)
siekiant kovoti su didėjančia piratavimo grėsme, agentūra turėtų ir toliau atitinkamais atvejais kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir kitiems atitinkamiems organams, įskaitant operacijas, pavyzdžiui, ES Jūros pajėgų operaciją Atalanta, perduoti išsamią informaciją apie laivų su valstybių narių vėliavomis, plaukiančių per zonas, kurios laikomos labai pavojingomis, padėtį. Be to, agentūra naudojasi priemonėmis, kurios galėtų būti naudingos, ypač kuriant BDIA. Todėl tikslinga, kad gavusi prašymą agentūra turėtų teikti duomenis apie atitinkamus laivų padėties nustatymo ir Žemės stebėjimo duomenis kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir Sąjungos organams, pavyzdžiui, Frontex ir Europolui, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos įgyvendinti prevencines apsaugos nuo tyčinių neteisėtų veiksmų, kaip nurodyta atitinkamuose Sąjungos teisės aktuose, priemones, nedarant poveikio valstybių narių teisėms ir pareigoms, taip pat laikantis taikytinų nacionalinės ir Sąjungos teisės aktų, ypač susijusių su tomis duomenų prašančiomis įstaigomis. Laivų tolimojo identifikavimo ir sekimo (LRIT) duomenys turėtų būti teikiami tik gavus atitinkamos vėliavos valstybės sutikimą, taikant procedūras, kurias turės nustatyti administracinė valdyba;
(33)
skelbdamos informaciją pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (9), Komisija ir agentūra turėtų remtis kompetencija ir patirtimi, gauta pagal Paryžiaus susitarimo memorandumą dėl uosto valstybės kontrolės (toliau - Paryžiaus SM), kad būtų užtikrintas nuoseklumas;
(34)
agentūros pagalba valstybėms narėms ir Komisijai, kad jos galėtų dalyvauti atitinkamoje tarptautinių ir regioninių organizacijų veikloje, neturėtų daryti poveikio tų organizacijų ir valstybių narių santykiams, kurie atsiranda dėl valstybių narių narystės tose organizacijose;
(35)
Sąjunga yra prisijungusi prie toliau išvardytų aktų, įsteigiančių regionines organizacijas, kurių veiklą taip pat apima agentūros tikslai: Baltijos jūros baseino jūrinės aplinkos apsaugos konvencija (Helsinkio konvencija, peržiūrėta 1992 m.) (10); Konvencija dėl Viduržemio jūros apsaugos nuo taršos (Barselonos konvencija) (11) ir jos 1995 m. pakeitimai (12) bei daugelis jos protokolų; Bendradarbiavimo sutartis sprendžiant Šiaurės jūros taršos nafta ir kitomis pavojingomis medžiagomis klausimus (Bonos susitarimas) (13); Konvencija dėl šiaurės rytų Atlanto jūros aplinkos apsaugos sudarymo (OSPAR konvencija) (14); Bendradarbiavimo susitarimas siekiant apsaugoti nuo taršos šiaurės rytų Atlanto vandenyno pakrantes ir vandenis, pasirašytas 1990 m. spalio 17 d. (Lisabonos susitarimas) (15), ir jo Papildomas protokolas, pasirašytas 2008 m. gegužės 20 d., kuris dar neįsigaliojo (16). Sąjunga taip pat derasi dėl prisijungimo prie Juodosios jūros apsaugos nuo taršos konvencijos (Bukarešto konvencijos), pasirašytos 1992 m. balandžio mėn. Todėl agentūra turėtų teikti techninę pagalbą valstybėms narėms ir Komisijai, kad jos galėtų dalyvauti atitinkamoje tų regioninių organizacijų veikloje;
(36)
be minėtų regioninių organizacijų, reagavimo į taršą srityje yra sudaryta nemažai kitų regioninių, subregioninių ir dvišalių veiksmų koordinavimo bei bendradarbiavimo susitarimų. Teikdama pagalbą jūrų taršos atveju trečiosioms šalims, turinčioms bendrą su ES regioninį jūrų baseiną, agentūra turėtų veikti atsižvelgdama į tuos susitarimus;
(37)
Sąjunga su kaimyninėmis šalimis turi Viduržemio jūros, Juodosios jūros ir Baltijos jūros bendrus regioninius baseinus. Komisijos prašymu agentūra turėtų teikti pagalbą jūrų taršos atveju šios šalims;
(38)
siekiant kuo didesnio efektyvumo, agentūra turėtų kiek įmanoma glaudžiau bendradarbiauti, kaip numatyta Paryžiaus SM. Komisija ir valstybės narės turėtų toliau nagrinėti visas galimybes dar labiau padidinti efektyvumą; jas būtų galima pateikti svarstyti pagal Paryžiaus SM;
(39)
siekdama užtikrinti, kad teisiškai privalomi Sąjungos teisės aktai jūrų saugumo ir taršos iš laivų prevencijos srityse būtų teisingai įgyvendinami praktikoje, agentūra turėtų padėti Komisijai vykdydama vizitus į valstybes nares. Šie vizitai į nacionalines administracijas turėtų sudaryti sąlygas agentūrai surinkti visą informaciją, būtiną siekiant pateikti išsamią ataskaitą Komisijai, kad ji atliktų tolesnį vertinimą. Šie vizitai turėtų būti vykdomi laikantis principų, nurodytų Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalyje, ir taip, kad būtų kuo labiau sumažinta nacionalinėms jūrų administracijoms tenkanti našta. Be to, šie vizitai turėtų būti vykdomi laikantis nustatytos procedūros, įskaitant administracinės valdybos patvirtintą metodiką;
(40)
agentūra turėtų padėti Komisijai atlikdama pripažintų organizacijų patikrinimus, kaip tai numatyta 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų (17). Šie patikrinimai taip pat gali būti rengiami trečiosiose šalyse. Komisija ir agentūra turėtų užtikrinti, kad atitinkamos valstybės narės būtų tinkamai informuotos. Be to, agentūra turėtų vykdyti Komisijos jai pavestus jūrininkų rengimo ir atestavimo tikrinimus trečiosiose šalyse pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo (18). Reglamente (EB) Nr. 1406/2002 neturėtų būti pateikta išsami informacija, susijusi su technine pagalba, kurią agentūra teikia Komisijai atliekant patikrinimus apsaugos jūroje srityje pagal 2008 m. balandžio 9 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 324/2008, nustatantį iš dalies pakeistą Komisijos patikrinimų laivybos apsaugos srityje tvarką (19);
(41)
siekiant užtikrinti suderinamumą su politikos tikslais ir Sąjungos institucine sąranga, taip pat taikytinomis administracinėmis ir finansinėmis procedūromis, Komisija turėtų pateikti oficialią rekomendaciją - raštišką nuomonę - dėl agentūros daugiametės strategijos projekto ir metinių darbo programų projektų; administracinė valdyba į šią nuomonę turėtų atsižvelgti prieš priimdama tuos dokumentus;
(42)
siekiant užtikrinti teisingą ir skaidrią vykdomojo direktoriaus skyrimo procedūrą, vykdant atrankos procedūrą turėtų būti laikomasi Komisijos gairių dėl Sąjungos agentūrų direktorių atrankos ir skyrimo. Šiose gairėse numatyta, kad paraiškas gali teikti bet kurios valstybės narės pilietis. Dėl tų pačių priežasčių administracinė valdyba pirminės atrankos komitete turėtų turėti savo stebėtoją. Stebėtojas turėtų būti informuojamas vėlesniais atrankos procedūros etapais. Tuo metu, kai administracinė valdyba priima sprendimą dėl savo narių paskyrimo, ji turėtų galėti teikti Komisijai klausimus apie atrankos procedūrą. Be to, laikantis įprastos praktikos, administracinė valdyba turėtų turėti galimybę pasikviesti pokalbiui į trumpąjį sąrašą atrinktus kandidatus. Visuose agentūros vykdomojo direktoriaus atrankos procedūros etapuose visos susijusios Šalys turėtų užtikrinti, kad kandidatų asmens duomenys būtų tvarkomi laikantis 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (20);
(43)
nors agentūra daugiausia finansuojama Sąjungos įnašais, ji taip pat gauna pajamas iš mokesčių ir rinkliavų už teikiamas paslaugas. Šie mokesčiai ir rinkliavos visų pirma yra susiję su ES LRIT duomenų centro veikimu ir yra renkami pagal 2007 m. spalio 1-2 d. ir 2008 m. gruodžio 9 d. priimtas Tarybos rezoliucijas dėl ES LRIT duomenų centro įsteigimo ir visų pirma pagal rezoliucijų dalis, susijusias su LRIT pranešimų finansavimu;
(44)
rengdama pažangos ataskaitą pagal Reglamentą (EB) Nr. 1406/2002, Komisija taip pat turėtų išnagrinėti galimą agentūros indėlį įgyvendinant būsimą teisėkūros procedūra priimamą aktą dėl jūroje vykdomos naftos ir dujų paieškos, žvalgymo ir gavybos saugos, kuris šiuo metu svarstomas Europos Parlamente ir Taryboje, taršos iš jūroje esančių dujų ir naftos įrenginių prevencijos atžvilgiu, atsižvelgiant į agentūros sukauptą ir pripažintą kompetenciją bei priemones;
(45)
atitinkamais atvejais agentūros veikla taip pat turėtų būti prisidedama prie tikros Europos jūrų transporto erdvės be kliūčių kūrimo;
(46)
turėtų būti atsižvelgiama į 2012 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES, Euratomas) Nr. 966/2012 dėl Sąjungos bendrajam biudžetui taikomų finansinių taisyklių (21) ir ypač į jo 208 straipsnį;
(47)
todėl Reglamentą (EB) Nr. 1406/2002 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1406/2002 pakeitimai
Reglamentas (EB) Nr. 1406/2002 iš dalies keičiamas taip:
1)
1-3 straipsniai pakeičiami taip:
„1 straipsnis
Tikslai
1. Siekiant užtikrinti aukštą, vienodą ir veiksmingą jūrų saugumo, apsaugos jūroje, taršos iš laivų prevencijos, reagavimo į jūrų taršą iš laivų ir reagavimo į jūrų taršą iš naftos ir dujų įrenginių lygį, šiuo reglamentu įkuriama Europos jūrų saugumo agentūra (toliau - agentūra).
2. Šiuo tikslu agentūra bendradarbiauja su valstybėmis narėmis bei Komisija ir teikia joms techninę, operatyvinę bei mokslinę pagalbą šio straipsnio 1 dalyje nurodytose srityse laikantis 2 straipsnyje nustatytų pagrindinių uždavinių ir, kai taikytina, 2a straipsnyje nustatytų pagalbinių uždavinių, visų pirma siekdama padėti valstybėms narėms ir Komisijai tinkamai taikyti atitinkamus Sąjungos teisės aktus. Reagavimo į taršą srityje agentūra teikia operatyvinę pagalbą tik gavusi nukentėjusios (-ių) valstybės (-ių) prašymą.
3. Teikdama 2 dalyje nurodytą pagalbą agentūra atitinkamais atvejais prisideda prie jūrų eismo ir jūrų transporto bendro veiksmingumo, kaip apibrėžta šiame reglamente, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos Europos jūrų transporto erdvei be kliūčių sukurti.
2 straipsnis
Pagrindiniai agentūros uždaviniai
1. Siekiant užtikrinti, kad 1 straipsnyje nurodytų tikslų būtų siekiama tinkamai, agentūra vykdo šiame straipsnyje išvardytus pagrindinius uždavinius.
2. Agentūra padeda Komisijai:
a)
atlikti parengiamąjį darbą atnaujinant ir rengiant susijusius Sąjungos teisės aktus, visų pirma atsižvelgiant į tarptautinės teisės aktų raidą;
b)
veiksmingai įgyvendinti atitinkamus privalomus Sąjungos teisės aktus, visų pirma vykdant šio reglamento 3 straipsnyje nurodytus vizitus bei patikrinimus ir teikiant techninę pagalbą Komisijai, kai ji atlieka pagal 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 725/2004 dėl laivų ir uostų įrenginių saugumo stiprinimo (22) 9 straipsnio 4 dalį jai pavestus patikrinimus. Šiuo atžvilgiu ji gali Komisijai teikti pasiūlymus dėl galimo šių privalomų teisės aktų tobulinimo;
c)
tirti įgyvendinamus arba jau įgyvendintus su agentūros veiklos tikslais susijusius mokslinių tyrimų projektus; tai gali apimti galimų tolesnių susijusių priemonių nustatymą atsižvelgiant į konkrečių mokslinių tyrimų projektų rezultatus;
d)
vykdyti visas kitas užduotis, kurios Komisijai pavedamos Sąjungos teisėkūros procedūra priimtais aktais dėl agentūros veiklos tikslų.
3. Agentūra dirba kartu su valstybėmis narėmis, kad:
a)
atitinkamais atvejais organizuotų susijusią mokymo veiklą srityse, už kurias yra atsakinga valstybė narė;
b)
rengtų techninius sprendimus, įskaitant susijusių operatyvinių paslaugų teikimą, ir teiktų techninę pagalbą, reikalingą nacionaliniams pajėgumams stiprinti, kad jie galėtų įgyvendinti atitinkamus Sąjungos teisės aktus;
c)
valstybės narės prašymu suteiktų atitinkamą informaciją, surinktą 3 straipsnyje nurodytų patikrinimų metu, kad padėtų stebėti pripažintas organizacijas, kurios valstybių narių vardu atlieka sertifikavimo užduotis pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/15/EB dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų ir atitinkamos jūrų administracijų veiklos bendrųjų taisyklių ir standartų (23) 9 straipsnį, nedarant poveikio vėliavos valstybės teisėms ir pareigoms;
d)
papildomomis priemonėmis išlaidų efektyvumą užtikrinančiu būdu remtų reagavimo į taršą iš laivų ir į jūrų taršą iš dujų ir naftos įrenginių veiksmus, kai prašymą pateikia nukentėjusi valstybė narė, kuriai vadovaujant atliekamos valymo operacijos, nepanaikinant pakrančių valstybių narių atsakomybės turėti tinkamus reagavimo į taršą mechanizmus, tuo pat metu atsižvelgdama į esamą valstybių narių tarpusavio bendradarbiavimą šioje srityje. Atitinkamais atvejais prašymai sutelkti kovos su tarša veiksmus patiekiami pasinaudojant ES civilinės saugos mechanizmu, nustatytu Tarybos sprendimu 2007/779/EB, Euratomas (24).
4. Agentūra skatina valstybių narių ir Komisijos bendradarbiavimą:
a)
laivų eismo stebėsenos srityje, kuriai taikoma Direktyva 2002/59/EB, agentūra visų pirma skatina pakrančių valstybių bendradarbiavimą atitinkamose laivybos zonose, taip pat kuria ir valdo Europos Sąjungos laivų tolimojo identifikavimo ir sekimo sistemos Europos duomenų centrą ir Sąjungos keitimosi jūrų laivybos informacija sistemą SafeSeaNet, kaip nurodyta tos direktyvos 6b ir 22a straipsniuose, taip pat Tarptautinę tolimojo identifikavimo ir sekimo informacijos keitimosi duomenimis sistemą, laikydamasi Tarptautinėje jūrų organizacijoje (toliau - TJO) prisiimtų įsipareigojimų;
b)
gavusi prašymą ir nepažeisdama nacionalinės ir Sąjungos teisės, teikdama atitinkamus laivų padėties nustatymo ir Žemės stebėjimo duomenis kompetentingoms nacionalinėms institucijoms ir atitinkamoms Sąjungos įstaigoms neviršijant jų įgaliojimų, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos įgyvendinti apsaugos nuo piratavimo ir tyčinių neteisėtų veiksmų grėsmės priemones, kaip numatyta taikytinoje Sąjungos teisėje arba pagal tarptautiniu lygmeniu sutartas teisines priemones jūrų transporto srityje, laikydamasi taikytinų duomenų apsaugos taisyklių ir taikydama administracines procedūras, kurias turi nustatyti administracinė valdyba arba pagal Direktyvą 2002/59/EB įsteigta Aukšto lygio valdymo grupė; Laivų tolimojo identifikavimo ir sekimo duomenys teikiami tik gavus atitinkamos vėliavos valstybės sutikimą;
c)
jūrų laivų avarijų ir incidentų tyrimų srityje, kaip tai numatyta 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2009/18/EB, nustatančioje pagrindinius principus, taikomus avarijų jūrų transporto sektoriuje tyrimui (25); agentūra, paprašius atitinkamoms valstybėms narėms ir darant prielaidą, kad nekils jokio interesų konflikto, teikia šioms valstybėms narėms operatyvinę pagalbą vykdant didelių arba labai didelių avarijų tyrimus ir nagrinėja saugos tyrimo ataskaitas, siekdama nustatyti pridėtinę vertę Sąjungos lygmeniu, t. y. patirtį, iš kurios reikėtų pasimokyti. Remdamasi valstybių narių pagal tos direktyvos 17 straipsnį pateiktais duomenimis, agentūra rengia metinę jūrų laivų avarijų ir incidentų apžvalgą;
d)
teikdama objektyvius, patikimus ir palyginamus statistinius duomenis, informaciją ir duomenis, įgalina Komisiją ir valstybes nares imtis reikiamų priemonių jų veiksmams pagerinti ir galiojančių priemonių veiksmingumui ir ekonominiam efektyvumui įvertinti. Tokie uždaviniai apima techninių duomenų rinkimą, registravimą ir vertinimą, sistemingą turimų duomenų bazių naudojimą, įskaitant jų tarpusavio papildymą vieni kitų duomenimis, ir tam tikrais atvejais papildomų duomenų bazių kūrimą. Remdamasi surinktais duomenimis, agentūra padeda Komisijai skelbti informaciją apie laivus pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės (26);
e)
rinkdama ir analizuodama duomenis apie jūrininkus, kurie teikiami ir naudojami pagal 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2008/106/EB dėl minimalaus jūrininkų rengimo (27);
f)
gerindama neteisėtai teršalus išmetančių laivų aptikimą ir persekiojimą pagal 2005 m. rugsėjo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2005/35/EB dėl taršos iš laivų ir sankcijų už pažeidimus įvedimo (28);
g)
jūrų taršos nafta iš dujų ir naftos įrenginių srityje - stebėdama tokios taršos mastą ir poveikį aplinkai naudodamasi Europos palydovinės naftos išsiliejimo priežiūros tarnyba (CleanSeaNet);
h)
teikdama techninę pagalbą, kuri yra reikalinga valstybėms narėms ir Komisijai dalyvaujant atitinkamoje TJO, Tarptautinės darbo organizacijos techninių organų veikloje su laivyba susijusiais klausimais, Paryžiaus susitarimo memorandumo dėl uosto valstybės kontrolės (toliau - Paryžiaus SM) ir susijusių regioninių organizacijų, kurių narė yra Sąjunga, veikloje svarstant su Sąjungos kompetencija susijusius klausimus;
i)
įgyvendinant 2010 m. spalio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/65/ES dėl pranešimo formalumų, taikomų į valstybių narių uostus įplaukiantiems ir (arba) iš jų išplaukiantiems laivams (29), visų pirma sudarydama palankesnes sąlygas elektroniniu būdu perduoti duomenis per SafeSeaNet ir padėdama kurti vieno langelio sistemą.
5. Agentūra Komisijos prašymu gali teikti techninę pagalbą, įskaitant susijusios mokymo veiklos organizavimą, dėl susijusių Sąjungos teisės aktų įgyvendinimo valstybėms, pateikusioms paraiškas dėl stojimo į Sąjungą, ir, jei taikoma, Europos kaimynystės politikos šalims partnerėms ir Paryžiaus SM dalyvaujančioms šalims.
Agentūra taip pat gali teikti pagalbą reaguojant į taršą iš laivų ir jūrų taršą iš dujų ir naftos įrenginių, kai nukenčia tos trečiosios šalys, kurios turi bendrą su ES regioninį jūrų baseiną, pagal Sprendimu 2007/779/EB, Euratomas, nustatytą ES civilinės saugos mechanizmą, ir tomis pačiomis sąlygomis, kurios taikomos valstybėms narėms, kaip tai nurodyta šio straipsnio 3 dalies d punkte. Šie uždaviniai derinami su galiojančiais regioninio bendradarbiavimo susitarimais, susijusiais su tarša jūrose.
2a straipsnis
Pagalbiniai agentūros uždaviniai
1. Nedarant poveikio 2 straipsnyje nustatytiems pagrindiniams uždaviniams, agentūra padeda Komisijai ir valstybėms narėms prireikus plėtoti ir įgyvendinti su agentūros tikslais susijusią Sąjungos veiklą, kaip išdėstyta šio straipsnio 2 ir 3 dalyse, jeigu agentūra turi sukauptos ir pripažintos kompetencijos bei priemonių. Šiame straipsnyje nustatytais pagalbiniais uždaviniais:
a)
sukuriama pagrįsta pridėtinė vertė;
b)
vengiama veiklos dubliavimo;
c)
prisidedama įgyvendinant Sąjungos jūrų transporto politikos interesus;
d)
nekenkiama agentūros pagrindiniams uždaviniams ir
e)
nepažeisdamos valstybių narių, visų pirma kaip vėliavos valstybių, uostų valstybių ir pakrantės valstybių, teisių ir pareigų.
2. Agentūra padeda Komisijai:
a)
įgyvendinant Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą (Jūrų strategijos pagrindų direktyva) 2008/56/EB (30), padėdama siekti geros jūrų vandenų aplinkos būklės tikslo panaudojant su laivyba susijusius elementus ir panaudojant jau esamų priemonių, tokių kaip SafeSeaNet ir CleanSeaNet, teikiamus rezultatus;
b)
teikdama techninę pagalbą dėl šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimo iš laivų, visų pirma sekdama permainas tarptautiniu lygiu;
c)
skatindama naudoti Pasaulinės aplinkos ir saugumo stebėsenos programos (GMES) duomenis ir paslaugas laivybos tikslams laikantis GMES valdymo sistemos;
d)
kuriant ES jūrų sričiai skirtą bendrą dalijimosi informacija aplinką;
e)
judriųjų naftos ir dujų įrenginių srityje nagrinėjant TJO reikalavimus ir renkant pagrindinę informaciją apie potencialias grėsmes jūrų transportui ir jūrų aplinkai;
f)
teikdama susijusią informaciją apie vidaus vandenų laivų klasifikacines bendroves pagal 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2006/87/EB, nustatančią techninius reikalavimus vidaus vandenų laivams (31). Ši informacija taip pat įtraukiama į šio reglamento 3 straipsnio 4 ir 5 dalyse nurodytas ataskaitas.
3. Agentūra padeda Komisijai ir valstybėms narėms:
a)
nagrinėjant įgyvendinimo galimybes ir įgyvendinant politiką bei projektus, kuriais prisidedama kuriant Europos jūrų transporto erdvę be kliūčių, pavyzdžiui, „Mėlynosios juostos“ koncepciją, „e. jūrų sistemą“ ir Jūrų greitkelius. Tai turi būti daroma visų pirma išnagrinėjant papildomas SafeSeaNet funkcijas, nedarant poveikio pagal Direktyvą 2002/59/EB sukurtos Aukšto lygio valdymo grupės vaidmeniui;
b)
kartu su Upių laivybos informacijos paslaugų kompetentingomis institucijomis nagrinėdama galimybę dalytis informacija tarp šios sistemos ir jūrų transporto informacinių sistemų, remdamasi ataskaita, kuri numatyta Direktyvos 2010/65/ES 15 straipsnyje;
c)
sudarydama palankesnes sąlygas Sąjungoje savanoriškai keistis švietimo ir mokymo jūrų srityje geriausios praktikos pavyzdžiais ir teikdama informaciją apie Sąjungos mainų programas, susijusias su mokymu jūrų srityje, tuo pat metu visapusiškai laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau - SESV) 166 straipsnio.
3 straipsnis
Vizitai ir patikrinimai valstybėse narėse
1. Siekdama atlikti jai pavestus uždavinius ir padėti Komisijai atlikti SESV numatytas pareigas, ir visų pirma įvertinti, ar atitinkami Sąjungos teisės aktai įgyvendinami veiksmingai, agentūra lankosi valstybėse narėse pagal administracinės valdybos nustatytą metodiką.
2. Agentūra iš anksto praneša atitinkamai valstybei narei apie planuojamą vizitą, įgaliotų pareigūnų vardus ir pavardes, vizito pradžios datą ir numatomą jo trukmę. Agentūros pareigūnai, įgalioti vykdyti tokį vizitą, jo pradžioje pateikia agentūros vykdomojo direktoriaus rašytinį sprendimą, kuriame nurodomas jų misijos tikslas ir uždaviniai.
3. Agentūra Komisijos vardu vykdo patikrinimus, kaip tai numatyta privalomuose Sąjungos teisės aktuose dėl organizacijų, kurias Sąjunga pripažino pagal 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų (32), ir tikrina jūrininkų rengimą bei atestavimą trečiosiose šalyse pagal Direktyvą 2008/106/EB.
4. Kiekvieno vizito arba patikrinimo pabaigoje agentūra parengia ataskaitą ir siunčia ją Komisijai bei atitinkamai valstybei narei.
5. Prireikus ir visais atvejais užbaigus vizitų ar patikrinimų ciklą, agentūra nagrinėja to ciklo ataskaitas, siekdama nustatyti horizontalius rezultatus ir padaryti bendras išvadas dėl taikomų priemonių veiksmingumo ir ekonominio efektyvumo. Agentūra tyrimo rezultatus pateikia Komisijai, kad šie būtų toliau aptarti su valstybėmis narėmis, siekiant įgyti patirties, iš kurios reikėtų pasimokyti, ir sudaryti palankesnes sąlygas geros darbo praktikos pavyzdžiams platinti.
2)
4 straipsnio 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:
„3. Administracinė valdyba nustato praktinę 1 ir 2 dalių taikymo tvarką, įskaitant atitinkamais atvejais konsultavimosi su valstybėmis narėmis iki informacijos paskelbimo tvarką.
4. Informacijai, kurią pagal šį reglamentą surenka ir tvarko Komisija ir agentūra, taikomas 2000 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo tokių duomenų judėjimo (33), o agentūra imasi būtinų priemonių saugiam konfidencialios informacijos tvarkymui ir apdorojimui užtikrinti.
3)
5 straipsnio 3 dalis pakeičiama taip:
„3. Komisijos prašymu administracinė valdyba gali nuspręsti, atitinkamoms valstybėms narėms sutikus ir bendradarbiaujant, ir tinkamai atsižvelgiant į poveikį biudžetui, įskaitant įnašą, kurį gali suteikti atitinkama valstybė narė, įsteigti regioninius centrus, būtinus siekiant įgyvendinti agentūros uždavinius kuo veiksmingiau ir naudingiau. Priimdama tokį sprendimą administracinė taryba tiksliai apibrėžia regioninio centro veiklos sritį, taip pat vengia nebūtinų finansinių išlaidų ir stiprina bendradarbiavimą su esamais regioniniais ir nacionaliniais tinklais.“
4)
10 straipsnio 2 dalis iš dalies keičiama taip:
a)
b punktas pakeičiamas taip:
„b)
priima metinę agentūros veiklos ataskaitą ir ne vėliau kaip kiekvienų metų birželio 15 dieną perduoda ją Europos Parlamentui, Tarybai, Komisijai, Audito Rūmams ir valstybėms narėms.
Agentūra biudžeto valdymo institucijai kiekvienais metais pateikia visą informaciją, susijusią su vertinimo procedūrų rezultatais;“;
b)
c punktas pakeičiamas taip:
„c)
rengiant darbo programą nagrinėja ir tvirtina Komisijai skirtus pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2 straipsnio 2 dalies d punkte, valstybių narių techninės pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2 straipsnio 3 dalyje, techninės pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2 straipsnio 5 dalyje, ir pagalbos prašymus, kaip nurodyta 2a straipsnyje;
ca)
išnagrinėja ir priima daugiametę agentūros strategiją penkerių metų laikotarpiui, atsižvelgdama į Komisijos raštu pateiktą nuomonę;
cb)
išnagrinėja ir priima agentūros daugiametį personalo politikos planą;
cc)
svarsto 15 straipsnio 2 dalies ba punkte nurodytus administracinių susitarimų projektus;“;
c)
g punktas pakeičiamas taip:
„g)
nustato vizitų, vykdomų pagal 3 straipsnį, metodiką. Jei per 15 dienų nuo metodikos patvirtinimo dienos Komisija pareiškia nepritarimą, administracinė valdyba metodiką vėl nagrinėja ir, jei taikoma, po antrojo svarstymo ją patvirtina, galbūt su pakeitimais, dviejų trečdalių balsų dauguma, įskaitant Komisijos atstovus, arba valstybių narių atstovams balsuojant vieningai;“;
d)
h punktas pakeičiamas taip:
„h)
vykdo su agentūros biudžetu susijusias pareigas pagal 18, 19 ir 21 straipsnius, taip pat vykdo stebėseną bei užtikrina, kad būtų imtasi tinkamų tolesnių susijusių veiksmų reaguojant į įvairiose vidaus ir išorės audito ataskaitose ir vertinimuose pateiktas išvadas ir rekomendacijas;“;
e)
i punktas pakeičiamas taip:
„i)
taiko drausmines priemones 16 straipsnyje nurodytiems vykdomajam direktoriui ir departamento vadovams;“;
f)
l punktas pakeičiamas taip:
„l)
apžvelgia šios dalies k punkte nurodyto išsamaus plano finansinį vykdymą ir biudžetinius įsipareigojimus, nurodytus 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2038/2006 dėl daugiamečio Europos jūrų saugumo agentūros veiksmų reaguojant į laivų keliamą taršą finansavimo (34);
g)
pridedamas šis punktas:
„m)
iš savo narių skiria stebėtoją Komisijos vykdomai vykdomojo direktoriaus skyrimo procedūrai stebėti.“
5)
11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
„Administracinės valdybos nariai skiriami atsižvelgiant į jų atitinkamą patirtį bei kompetencija 1 straipsnyje nurodytose srityse. Valstybės narės ir Komisija stengiasi, kad administracinėje valdyboje būtų vyrų ir moterų narių pusiausvyra.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Kadencijos trukmė yra ketveri metai. Kadencija gali būti pratęsta.“
6)
13 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
„4. Konfidencialių klausimų arba interesų konflikto atvejais administracinė valdyba gali nuspręsti konkrečius darbotvarkės punktus nagrinėti nedalyvaujant atitinkamiems nariams. Išsamios šios nuostatos taikymo taisyklės nustatomos darbo tvarkos taisyklėse.“
7)
15 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
2 dalies a ir b punktai pakeičiami taip:
„a)
jis rengia daugiametę agentūros strategiją ir, pasikonsultavęs su Komisija, teikia ją administracinei valdybai likus bent aštuonioms savaitėms iki atitinkamo administracinės valdybos posėdžio, atsižvelgdamas į administracinės valdybos narių nuomones ir pasiūlymus;
aa)
jis rengia daugiametį agentūros personalo politikos planą ir, pasikonsultavęs su Komisija, teikia jį administracinei valdybai likus bent keturioms savaitėms iki atitinkamo administracinės valdybos posėdžio;
ab)
rengia metinę darbo programą, nurodydamas kiekvienai veiklai numatomus žmogiškuosius ir finansinius išteklius, ir agentūros parengties ir reagavimo į taršą veiklos išsamų planą ir pasikonsultavęs su Komisija teikia juos administracinei valdybai likus bent aštuonioms savaitėms iki atitinkamo valdybos posėdžio, atsižvelgdamas į administracinės valdybos narių nuomones ir pasiūlymus. Jis imasi reikiamų priemonių jiems įgyvendinti. Pagal 10 straipsnio 2 dalies c punktą jis reaguoja į visus valstybės narės prašymus teikti pagalbą;
b)
jis, pasikonsultavęs su Komisija ir laikydamasis administracinės valdybos pagal 10 straipsnio 2 dalies g punktą nustatytos vizitų metodikos, nusprendžia vykdyti 3 straipsnyje numatytus vizitus ir patikrinimus;
ba)
jis gali būti administracinių susitarimų su kitais agentūros veiklos srityje veikiančiais organais šalimi, jei susitarimo projektas pateikiamas administracinei valdybai konsultavimosi tikslais ir jei administracinė valdyba per keturias savaites nepateikia prieštaravimų.“;
b)
2 dalies d punktas pakeičiamas taip:
„d)
jis organizuoja veiksmingą stebėsenos sistemą, kad galėtų palyginti agentūros pasiekimus su šiame reglamente jai nustatytais darbo tikslais ir uždaviniais. Pritariant Komisijai ir administracinei valdybai, jis šiuo tikslu parengia specialiai pritaikytus veiksmingumo rodiklius, kuriuos taikant galima efektyviai įvertinti pasiektus rezultatus. Jis užtikrina, kad agentūros organizacinė struktūra būtų nuolat atnaujinama atsižvelgiant į kintančius poreikius ir neviršijant turimų finansinių ir žmogiškųjų išteklių. Tuo remdamasis, vykdomasis direktorius kiekvienais metais parengia bendrosios ataskaitos projektą ir pateikia jį apsvarstyti administracinei valdybai. Į ataskaitą įtraukiamas atskiras skyrius, skirtas agentūros išsamaus parengties ir reagavimo į taršą veiklos plano finansiniam vykdymui, ir pateikiama naujausia informacija apie visų pagal tą planą finansuojamų veiksmų būklę. Direktorius nustato pripažintus profesinius standartus atitinkančią reguliaraus vertinimo tvarką;“;
c)
2 dalies g punktas išbraukiamas;
d)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Vykdomasis direktorius atitinkamais atvejais pateikia savo uždavinių vykdymo ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai.
Visų pirma jis informuoja apie padėtį, susijusią su daugiametės strategijos ir metinės darbo programos rengimu.“
8)
16 straipsnis pakeičiamas taip:
„16 straipsnis
Vykdomojo direktoriaus ir departamento vadovų skyrimas ir atleidimas
1. Agentūros vykdomąjį direktorių skiria ir atleidžia administracinė valdyba. Vadovas skiriamas penkerių metų laikotarpiui, atsižvelgiant į jo privalumus ir dokumentais pagrįstą administracinę bei vadybinę kompetenciją, taip pat į dokumentais pagrįstą patirtį 1 straipsnyje nurodytose srityse, išklausius 10 straipsnyje nurodyto stebėtojo nuomonės. Vykdomasis direktorius skiriamas iš ne mažiau kaip trijų Komisijos pasiūlytų kandidatų sąrašo, sudaryto po atviro konkurso, Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir kitur paskelbus kvietimą teikti kandidatūras šiai darbo vietai. Administracinės valdybos atrinktas kandidatas gali būti pakviestas pasisakyti Europos Parlamento kompetentingame komitete ir atsakyti į komiteto narių klausimus. Atleidimo klausimą administracinė valdyba svarsto Komisijos arba trečdalio jos narių prašymu. Administracinė valdyba sprendimą dėl skyrimo arba atleidimo priima visų balso teisę turinčių narių keturių penktadalių balsų dauguma.
2. Administracinė valdyba Komisijos pasiūlymu ir atsižvelgdama į vertinimo ataskaitą gali vieną kartą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją ne ilgiau kaip ketveriems metams. Administracinė valdyba sprendimą priima visų balso teisę turinčių narių keturių penktadalių balsų dauguma. Administracinė valdyba informuoja Europos Parlamentą apie ketinimą pratęsti vykdomojo direktoriaus kadenciją. Likus mėnesiui iki kadencijos pratęsimo, vykdomasis direktorius gali būti pakviestas pasisakyti kompetentingame Europos Parlamento komitete ir atsakyti į jo narių klausimus. Jei kadencija nepratęsiama, vykdomasis direktorius toliau eina pareigas tol, kol paskiriamas naujas vykdomasis direktorius.
3. Vykdomajam direktoriui gali padėti vienas ar daugiau departamento vadovų. Kai vykdomojo direktoriaus nėra arba jis negali dalyvauti, jo funkcijas perima vienas iš departamento vadovų.
4. Departamento vadovai skiriami atsižvelgiant į jų privalumus ir dokumentais pagrįstus administracinius ir vadybinius įgūdžius bei atsižvelgiant į profesinę kompetenciją 1 straipsnyje nurodytose srityse. Departamento vadovus skiria ar atleidžia vykdomasis direktorius, prieš tai gavęs administracinės valdybos sutikimą.“
9)
18 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
a)
1 dalies c punktas pakeičiamas taip:
„c)
mokesčiai ir rinkliavos už leidinius, mokymo ir (arba) kitas agentūros teikiamas paslaugas.“;
b)
3 dalis pakeičiama taip:
„3. Vykdomasis direktorius, vadovaudamasis veikla grindžiamo biudžeto sudarymo principu, parengia kitų metų agentūros pajamų ir išlaidų sąmatos projektą ir siunčia jį kartu su personalo etatų projektu administracinei valdybai.“;
c)
7 ir 8 dalys pakeičiamos taip:
„7. Komisija sąmatą kartu su Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektu perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai (toliau - biudžeto valdymo institucija).
8. Šios sąmatos pagrindu į Europos Sąjungos bendrojo biudžeto projektą Komisija įtraukia asignavimų, kurie, jos nuomone, yra būtini personalo planui įgyvendinti, sąmatą bei iš bendrojo biudžeto mokamą subsidijų sumą, ir pateikia ją biudžeto valdymo institucijai pagal SESV 314 straipsnį kartu su agentūros sąmatos ir iš bendrojo biudžeto mokėtinos subsidijos sumų skirtumų aprašymu ir pagrindimu.“;
d)
10 dalis pakeičiama taip:
„10. Agentūros biudžetą tvirtina administracinė valdyba. Jis tampa galutiniu po to, kai galutinai priimamas Europos Sąjungos bendrasis biudžetas. Prireikus jis atitinkamai tikslinamas kartu su metine darbo programa.“
10)
22 straipsnis pakeičiamas taip:
„22 straipsnis
Vertinimas
1. Reguliariai ir bent kartą per penkerius metus administracinė valdyba paveda atlikti nepriklausomą šio reglamento įgyvendinimo išorės vertinimą. Komisija agentūrai suteikia galimybę naudotis visa informacija, kuri, pastarosios manymu, reikalinga tokiam vertinimui.
2. Įvertinamas šio reglamento poveikis ir agentūros darbo praktikos naudingumas, aktualumas, sukurta pridėtinė vertė ir veiksmingumas. Vertinant atsižvelgiama į Europos ir nacionalinio lygio suinteresuotųjų subjektų nuomones. Jame visų pirma nagrinėjamas galimas poreikis keisti agentūros uždavinius. Komisijos pritarimu administracinė valdyba, pasitarusi su susijusiomis Šalimis, nustato konkrečius įgaliojimus.
3. Administracinė valdyba gauna įvertinimą ir pateikia Komisijai rekomendacijas dėl šio reglamento, Agentūros ir jos darbo metodų pakeitimų. Vertinimo rezultatus ir rekomendacijas Komisija perduoda Europos Parlamentui bei Tarybai; jie paskelbiami. Prireikus įtraukiamas veiksmų planas su tvarkaraščiu.“
11)
Įterpiamas šis straipsnis:
„22a straipsnis
Pažangos ataskaita
Komisija, atsižvelgusi į 22 straipsnyje nurodytą vertinimo ataskaitą, ne vėliau kaip 2018 m. kovo 2 d. Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą, kurioje nurodoma, kaip agentūra vykdė papildomas pareigas, jai paskirtas šiuo reglamentu, siekiant nustatyti galimybes dar labiau didinti veiksmingumą ir, jeigu būtina, keisti jos tikslus ir uždavinius.“
12)
23 straipsnis išbraukiamas.
2 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Strasbūre 2013 m. sausio 15 d.