NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1254/2014
ze dne 11. července 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích větracích jednotek pro obytné budovy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku (1), a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2010/30/EU požaduje, aby Komise přijímala akty v přenesené pravomoci pro označování výrobků spojených se spotřebou energie energetickými štítky. Akty v přenesené pravomoci mají být přijímány v případě, že výrobky mají významný potenciál k úspoře energie a existují velké rozdíly v úrovních funkčnosti, ačkoli mají rovnocenné použití, a nelze-li předpokládat, že jiné právní předpisy Unie nebo samoregulace dosáhnou cílů politiky rychleji nebo méně nákladným způsobem než závaznými požadavky.
(2)
Komise posoudila technické, environmentální a ekonomické aspekty větracích jednotek pro obytné budovy. Z posouzení vyplynulo, že na energii spotřebovanou větracími jednotkami pro obytné budovy připadá významná část celkové poptávky domácností v Unii po energii. V oblasti energetické účinnosti těchto výrobků již bylo dosaženo zlepšení, ale existuje ještě značný prostor pro další snižování spotřeby energie těchto jednotek. Posouzení rovněž potvrdilo velké rozdíly v úrovni funkčnosti a nezjistilo žádnou samoregulaci ani dobrovolné dohody, které by mohly vést k dosažení cílů politiky. Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měly být vyňaty malé větrací jednotky s elektrickým příkonem nižším než 30 W na jeden proud vzduchu. Tyto jednotky jsou určeny pro řadu různých použití, fungují většinou přerušovaně a pouze s doplňkovými funkcemi, například v koupelně. Zahrnutí těchto větracích jednotek by vzhledem k velkému objemu prodeje představovalo značnou administrativní zátěž z hlediska dozoru nad trhem, ale jen malý podíl na potenciálu úspor energie. Nicméně vzhledem k tomu, že mají funkce podobné funkcím jiných větracích jednotek, jejich možné zahrnutí by mělo být při přezkumu tohoto nařízení rovněž zohledněno. Větrací jednotky pro jiné než obytné budovy by měly být z požadavků na označování energetickými štítky vyňaty vzhledem k tomu, že tyto výrobky jsou vybírány projektanty a architekty a jsou do značné míry nezávislé na chování spotřebitelů a trhu. Vyňaty by měly být rovněž větrací jednotky určené speciálně k provozování výlučně pro nouzové účely nebo ve výjimečných nebo nebezpečných prostředích, protože jsou využívány jen výjimečně a po krátkou dobu.
(3)
Výjimky rovněž objasňují, že jsou vyloučeny multifunkční jednotky, které převážně vytápějí nebo chladí, a kuchyňské sporákové odsavače par. Pokud jde o specifickou spotřebu energie větracích jednotek pro obytné budovy, měly by být stanoveny harmonizované předpisy pro označování energetickými štítky a pro normalizované informace o výrobku, a to s cílem vytvořit pobídky pro výrobce ke zvyšování energetické účinnosti těchto jednotek, povzbudit koncové uživatele k nákupu energeticky účinných výrobků a přispět k fungování vnitřního trhu.
(4)
Vzhledem k tomu, že pro spotřebitele může být důležitým aspektem hladina akustického výkonu větrací jednotky pro obytné budovy, měl by energetický štítek obsahovat i tuto informaci.
(5)
Očekává se, že souhrnný dopad tohoto nařízení a nařízení Komise (EU) č. 1253/2014 (2) povede ke zvýšení celkové úspory o 1 300 PJ (45 %) na 4 130 PJ v roce 2025.
(6)
Informace uvedené na energetickém štítku by měly být získány za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod, které zohledňují uznávané nejnovější metody měření a výpočtů, včetně harmonizovaných norem, jsou-li k dispozici, přijatých evropskými normalizačními orgány v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (3).
(7)
Toto nařízení by mělo stanovit požadavky na jednotné provedení a obsah energetického štítku, technickou dokumentaci a informační listy. Mělo by rovněž stanovit požadavky na informace, které musí být poskytnuty při jakékoli formě prodeje na dálku a ve všech reklamách a propagačních materiálech technického charakteru týkajících se větracích jednotek, vzhledem k tomu, že vzrůstá význam informací poskytovaných konečným uživatelům prostřednictvím internetu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na označování větracích jednotek pro obytné budovy energetickými štítky.
2. Toto nařízení se nevztahuje na větrací jednotky pro obytné budovy, které:
a)
jsou jednosměrné (odvádějí nebo přivádějí vzduch) s elektrickým příkonem menším než 30 W;
b)
jsou výlučně specifikovány jako provozované v prostředí s nebezpečím výbuchu ve smyslu směrnice 94/9/ES Evropského parlamentu a Rady (4);
c)
jsou výlučně specifikovány jako provozované pro nouzové použití, pro krátkodobý provoz, a jsou v souladu se základními požadavky na stavby s ohledem na požární bezpečnost podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (5);
d)
jsou výlučně specifikovány jako provozované:
i)
v prostředí, kde provozní teploty dopravovaného vzduchu přesahují 100 °C;
ii)
v prostředí, kde provozní teplota okolí motoru pohánějícího ventilátor přesahuje 65 °C v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu;
iii)
v prostředí, kde je teplota dopravovaného vzduchu nebo provozní teplota okolí motoru v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu, nižší než - 40 °C;
iv)
s napájecím střídavým napětím vyšším než 1 000 V nebo s napájecím stejnosměrným napětím vyšším než 1 500 V;
v)
v toxickém, vysoce korozním nebo hořlavém prostředí nebo v prostředí s abrazivními látkami;
e)
zahrnují výměník tepla a tepelné čerpadlo pro zpětné získávání tepla nebo umožňují, aby přenos nebo odvádění tepla doplňovaly systém zpětného získávání tepla, s výjimkou přenosu tepla pro ochranu před mrazem nebo odmrazování;
f)
jsou klasifikovány jako sporákové odsavače par, na něž se vztahuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 65/2014 (6).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„větrací jednotkou“ elektricky poháněný spotřebič vybavený alespoň jedním oběžným kolem, jedním motorem a skříní určený k nahrazování použitého vzduchu v budově nebo v její části venkovním vzduchem;
2)
„větrací jednotkou pro obytné budovy“ větrací jednotka, jejíž:
a)
maximální průtok nepřesahuje 250 m3/h;
b)
maximální průtok se pohybuje mezi 250 a 1 000 m3/h a výrobce deklaruje její zamýšlené použití výhradně pro potřeby větrání v obytných budovách;
3)
„maximálním průtokem“ deklarovaný maximální objemový průtok vzduchu větrací jednotky, kterého lze dosáhnout s integrovanými nebo samostatnými společně dodávanými ovládacími prvky za standardních vlastností vzduchu (20 °C) a 101 325 Pa, je-li jednotka instalována kompletně (např. včetně čistých filtrů) a v souladu s pokyny výrobce, přičemž u větracích jednotek pro obytné budovy připojených k potrubí se maximální průtok vztahuje k průtoku vzduchu při 100 Pa rozdílu vnějšího statického tlaku a u bezpotrubních větracích jednotek pro obytné budovy se vztahuje k průtoku vzduchu při nejnižším dosažitelném rozdílu celkového tlaku, který bude vybrán ze souboru hodnot 10 (minimum)-20-50-100-150-200-250 Pa podle toho, která se rovná hodnotě naměřeného rozdílu tlaku nebo je bezprostředně nižší;
4)
„jednosměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu pouze v jednom směru, a to buď z vnitřního do vnějšího prostoru (odvádění) nebo z vnějšího do vnitřního prostoru (přivádění), kde je mechanicky vytvářený proud vzduchu vyrovnáván opatřeními pro přirozené přivádění nebo odvádění vzduchu;
5)
„obousměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu mezi vnitřním a vnějším prostorem a je vybavena ventilátory odvádějícími i přivádějícími vzduch;
6)
„rovnocenným modelem větrací jednotky“ větrací jednotka, která má podle platných požadavků na informace o výrobku tytéž technické vlastnosti, ale je uváděna na trh jako jiný model větrací jednotky týmž výrobcem, zplnomocněným zástupcem nebo dovozcem.
Další definice pro účely příloh II až IX jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Povinnosti dodavatelů
1. Dodavatelé, kteří uvádějí větrací jednotky pro obytné budovy na trh, zajistí, aby byly od 1. ledna 2016 splněny následující požadavky:
a)
každá větrací jednotka pro obytné budovy je opatřena tištěným štítkem v provedení a s informacemi podle přílohy III; štítek musí být dodán alespoň v balení jednotky. U každého modelu větracích jednotek pro obytné budovy musí být prodejcům zpřístupněn elektronický štítek v provedení a s informacemi podle přílohy III;
b)
je zpřístupněn informační list v souladu s přílohou IV. Informační list musí být dodán alespoň v balení jednotky. U každého modelu větracích jednotek pro obytné budovy musí být prodejcům zpřístupněn elektronický informační list výrobku podle přílohy IV, který musí být dostupný i na volně přístupných internetových stránkách;
c)
orgánům členských států a Komisi je na vyžádání zpřístupněna technická dokumentace stanovená v příloze V;
d)
je k dispozici návod k použití;
e)
každá reklama na konkrétní model větracích jednotek pro obytné budovy, která uvádí informace související s energií nebo cenou, obsahuje třídu specifické spotřeby energie daného modelu;
f)
každý propagační materiál technického charakteru týkající se konkrétního modelu větrací jednotky pro obytné budovy, který popisuje její konkrétní technické parametry, udává třídu specifické spotřeby energie daného modelu.
2. Od 1. ledna 2016 musí být větrací jednotky pro obytné budovy uváděné na trh opatřeny energetickým štítkem ve formátu uvedeném v příloze III bodě 1, pokud se jedná o jednosměrné větrací jednotky pro obytné budovy, a energetickým štítkem ve formátu uvedeném v příloze III bodě 2, pokud se jedná o obousměrné větrací jednotky.
Článek 4
Povinnosti obchodníků
Obchodníci zajistí, aby:
a)
každá větrací jednotka pro obytné budovy byla v místě prodeje opatřena energetickým štítkem poskytnutým dodavatelem podle čl. 3 odst. 1 písm. a) umístěným na vnější straně přední nebo horní části spotřebiče tak, aby byl zřetelně viditelný;
b)
větrací jednotky pro obytné budovy nabízené k prodeji, k pronájmu nebo ke koupi na splátky, kde nelze předpokládat, že konečný uživatel uvidí vystavený výrobek, byly uváděny na trh s informacemi poskytnutými dodavateli v souladu s přílohou VI, s výjimkou případů, kdy je výrobek nabízen na internetu; v takovém případě se použijí ustanovení přílohy VII;
c)
každá reklama na konkrétní model větrací jednotky pro obytné budovy, která uvádí informace související s energií nebo cenou, obsahuje odkaz na třídu specifické spotřeby energie dané jednotky;
d)
každý propagační materiál technického charakteru týkající se určitého modelu, který popisuje technické parametry větrací jednotky pro obytné budovy, uváděl třídu specifické spotřeby energie daného modelu a návod k použití poskytnutý dodavatelem.
Článek 5
Metody měření
Pro účely poskytování informací podle článků 3 a 4 se třída specifické spotřeby energie určí v souladu s tabulkou uvedenou v příloze II. Specifická spotřeba energie, roční spotřeba elektrické energie, roční úspora tepla, maximální průtok a hladina akustického výkonu se určí v souladu s metodami měření a výpočtu uvedenými v příloze VIII při zohlednění obecně uznávaných nejmodernějších metod měření a výpočtu.
Článek 6
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Při posuzování shody větrací jednotky použijí členské státy postup stanovený v příloze IX.
Článek 7
Přezkum
Komise přezkoumá toto nařízení s ohledem na technický pokrok a výsledky tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru do 1. ledna 2020.
Přezkum posoudí zejména možné zařazení dalších větracích jednotek do působnosti tohoto nařízení, konkrétně jednotek pro jiné než obytné budovy, jednotek s celkovým elektrickým příkonem nižším než 30 W, a výpočet specifické spotřeby energie a třídy jednosměrných a obousměrných větracích jednotek řízených podle potřeby.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. července 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1254/2014
2014 m. liepos 11 d.
kuriuo Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/30/ES papildoma gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo reikalavimais
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2010 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/30/ES dėl su energija susijusių gaminių suvartojamos energijos ir kitų išteklių nurodymo ženklinant gaminį ir apie jį pateikiant standartinę informaciją (1), ypač į jos 10 straipsnį,
kadangi:
(1)
Direktyva 2010/30/ES reikalaujama, kad Komisija priimtų deleguotuosius aktus dėl su energija susijusių gaminių ženklinimo. Deleguotieji aktai turi būti priimami, kai gaminių energijos taupymo potencialas didelis, jų veiksmingumo lygiai vykdant lygiavertes funkcijas labai skiriasi ir kai politinių tikslų jokiais kitais Sąjungos teisės aktais ar savireguliacija nesitikima pasiekti greičiai ir pigiau nei privalomaisiais reikalavimais;
(2)
Komisija įvertino gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių techninius, aplinkosaugos ir ekonominius aspektus. Atlikus įvertinimą paaiškėjo, kad gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių suvartojama energija sudaro didelę buitinei įrangai reikalingos energijos dalį Sąjungoje. Nors minėtų gaminių energijos vartojimo efektyvumas jau padidintas, tačiau tokių įrenginių suvartojamos energijos kiekį dar galima gerokai sumažinti. Atlikus įvertinimą taip pat patvirtinta, kad veiksmingumo lygiai labai skiriasi ir kad politinių tikslų nebūtų galima pasiekti nei savireguliacija, nei savanoriškais susitarimais;
(3)
šis reglamentas neturėtų būti taikomas vėdinimo įrenginiams, kurių elektrinė įėjimo galia mažesnė nei 30 W kiekvienam oro srautui. Šių įrenginių paskirtis yra labai įvairi, jie daugiausia veikia su pertraukomis ir turi tik papildomą funkciją, pavyzdžiui, vonios kambariuose. Jeigu minėtiems vėdinimo įrenginiams būtų taikomi šie reikalavimai, susidarytų didelė su rinkos priežiūra susijusi administracinė našta, nes tokių įrenginių pardavimo apimtis didelė, o jų energijos taupymo potencialas mažas. Tačiau atsižvelgiant į tai, kad jų funkcijos yra panašios į kitų vėdinimo įrenginių, peržiūrint šį reglamentą turėtų būti panašiai apsvarstyta galimybė juos įtraukti į reglamento taikymo sritį. Ženklinimo reikalavimų nereikėtų taikyti negyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginiams, nes tuos gaminius renkasi planuotojai ir architektai, ir jie iš esmės nepriklauso nuo vartotojų elgesio ir rinkos veikimo. Vėdinimo įrenginiams, specialiai suprojektuotiems veikti avariniu atveju ar susidarius išskirtinėms ar pavojingoms aplinkybėms, šis reglamentas taip pat turėtų būti netaikomas, nes jie yra naudojami retai ir trumpai. Nustatant šias išimtis taip pat paaiškinama, kad šis reglamentas netaikomas ir daugiafunkciniams įrenginiams, kurie daugiausiai skirti šildyti ar vėsinti, taip pat virtuvės gartraukiams. Turėtų būti nustatytos suderintos nuostatos dėl gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių ženklinimo ir standartinės gaminio informacijos, susijusios su savituoju suvartojamos energijos kiekiu, kad gamintojai turėtų paskatų didinti tų įrenginių energijos vartojimo efektyvumą, galutiniai naudotojai būtų skatinami pirkti efektyviai energiją vartojančius gaminius ir būtų prisidėta prie bendros rinkos veikimo;
(4)
gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginio garso galios lygis vartotojams gali būti svarbus aspektas, todėl jis turėtų būti nurodomas etiketėje;
(5)
bendras šio reglamento ir Komisijos reglamento (ES) Nr. 1253/2014 (2) poveikis turėtų būti bendras sutaupytos energijos kiekio padidėjimas nuo 1 300 PJ (45 %) iki 4 130 PJ 2025 m.;
(6)
etiketėje pateikiama informacija turėtų būti gauta taikant patikimus, tikslius ir pakartojamus matavimo metodus, pagal kuriuos būtų atsižvelgiama į visuotinai pripažintus pažangiausius matavimo ir skaičiavimo metodus, įskaitant darniuosius standartus (jei tokių yra), kuriuos priėmė Europos standartizacijos įstaigos pagal procedūras, nustatytas Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 1025/2012 (3);
(7)
šiame reglamente turėtų būti nustatyti vienodi etiketės formos ir joje pateikiamos informacijos turinio, taip pat techninių dokumentų ir gaminio vardinių parametrų lentelės reikalavimai. Kadangi internete galutiniams naudotojams pateikiama informacija tampa vis svarbesnė, taip pat turėtų būti nustatyti reikalavimai, kokią informaciją pateikti vėdinimo įrenginius parduodant nuotolinės prekybos būdu ir jų reklamoje bei techninėje reklaminėje medžiagoje,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas ir taikymo sritis
1. Šiuo reglamentu nustatomi gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių energijos vartojimo efektyvumo ženklinimo reikalavimai.
2. Šis reglamentas netaikomas gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginiams, kurie:
a)
yra vienkrypčiai (oras ištraukiamas arba tiekiamas), o jų elektrinė įėjimo galia yra mažesnė nei 30 W;
b)
yra specialiai skirti veikti tik potencialiai sprogioje aplinkoje, kaip apibrėžta Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 94/9/EB (4);
c)
yra specialiai skirti veikti tik avariniu atveju trumpą laiką ir atitinka pagrindinius reikalavimus, taikomus statiniams gaisrinės saugos atžvilgiu kilus gaisrui, kaip nustatyta Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 305/2011 (5);
d)
yra specialiai skirti veikti tik:
i)
kai varomo oro temperatūra yra aukštesnė kaip 100 °C;
ii)
kai ventiliatoriaus variklio (jei jis yra už oro srauto ribų) aplinkos temperatūra yra aukštesnė kaip 65 °C;
iii)
kai varomo oro temperatūra arba variklio (jei jis yra už oro srauto ribų) aplinkos temperatūra yra žemesnė kaip - 40 °C;
iv)
kai maitinimo įtampa yra didesnė kaip 1 000 V AC arba 1 500 V DC;
v)
nuodingoje, stipriai korozinėje arba degioje aplinkoje ar aplinkoje, kurioje yra abrazyvinių medžiagų;
e)
yra įrenginiai, kuriuose įmontuotas šilumokaitis arba šilumos siurblys šilumos atgavimui, arba kurie turi galimybę šilumos atgavimo sistemą papildyti šilumos perdavimu arba ištraukimu, išskyrus šilumos perdavimą, skirtą apsaugai nuo šalčio arba atitirpinimui;
f)
priskiriami Komisijos reglamente (ES) Nr. 65/2014 (6) apibrėžtiems gartraukiams.
2 straipsnis
Apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
1. vėdinimo įrenginys- elektra varomas prietaisas, turintis bent vieną rotorių, vieną variklį ir korpusą ir skirtas panaudotam orui pakeisti lauko oru pastate ar pastato dalyje;
2. gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginys- vėdinimo įrenginys, kurio:
a)
didžiausias srautas neviršija 250 m3/h;
b)
didžiausias srautas yra 250-1 000 m3/h ir gamintojas nurodo, kad jis skirtas išskirtinai gyvenamosioms patalpoms vėdinti;
3. didžiausias srautas- nustatytas didžiausias vėdinimo įrenginio oro tūrio srautas, kuris gali būti pasiektas integruotomis ar atskirai pridėtomis valdymo priemonėmis esant standartinėms oro sąlygoms (20 °C) ir 101 325 Pa, kai įrenginys įmontuotas visas (pvz., su švariais filtrais) ir pagal gamintojo instrukcijas; jei įrenginys su ortakiu, didžiausias srautas susijęs su oro srautu, kai išorinio statinio slėgio skirtumas yra 100 Pa, o jei įrenginys be ortakio - su oro srautu, kai yra mažiausias įmanomas bendro slėgio skirtumas, kurį reikia pasirinkti iš šių verčių: 10 (mažiausia), 20, 50, 100, 150, 200, 250 Pa, priklausomai nuo to, kuri yra lygi išmatuotai slėgio skirtumo vertei arba truputį mažesnė;
4. vienkryptis vėdinimo įrenginys- vėdinimo įrenginys, sukuriantis oro srautą tik viena kryptimi (iš patalpos į išorę - oro ištraukimas, arba iš išorės į patalpas - oro tiekimas), kai mechaniniu būdu sukurtą oro srautą galima išlyginti natūralaus oro tiekimu arba ištraukimu;
5. dvikryptis vėdinimo įrenginys- vėdinimo įrenginys, sukuriantis oro srautą tarp patalpos ir išorės, kuriame įrengti ir ištraukimo, ir tiekimo ventiliatoriai;
6. lygiavertis vėdinimo įrenginio modelis- vėdinimo įrenginys, kurio techninės charakteristikos atitinka taikomus gaminio informacijos reikalavimus, tačiau kurį tas pats gamintojas, įgaliotasis atstovas ar importuotojas pateikė rinkai kaip skirtingą vėdinimo įrenginio modelį.
Papildomos II-IX prieduose vartojamų terminų apibrėžtys pateiktos I priede.
3 straipsnis
Tiekėjų pareigos
1. Gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginius rinkai tiekiantys tiekėjai užtikrina, kad nuo 2016 m. sausio 1 d. būtų laikomasi šių reikalavimų:
a)
kiekvienas gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginys būtų paženklintas III priede nustatytos formos spausdinta etikete, kurioje pateikta tame priede nurodyta informacija (etiketė turi būti bent įrenginio pakuotėje). Prekiautojams pateikiama kiekvieno gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginio modelio III priede nustatytos formos elektroninė etiketė, kurioje pateikta tame priede nurodyta informacija;
b)
būtų pateikta gaminio vardinių parametrų lentelė, nustatyta IV priede. Vardinių parametrų lentelė turi būti pateikta bent įrenginio pakuotėje. Prekiautojams ir laisvai prieinamose interneto svetainėse būtų pateikiama kiekvieno gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginio modelio elektroninė gaminio vardinių parametrų lentelė, nustatyta IV priede;
c)
valstybių narių institucijų arba Komisijos prašymu joms būtų pateikiami V priede nustatyti techniniai dokumentai;
d)
būtų pateikiamos naudojimo instrukcijos;
e)
bet kokioje gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių tam tikro modelio reklamoje, kurioje atskleidžiama informacija apie energiją arba kainas, būtų nurodoma to modelio klasė pagal savitąjį energijos suvartojimą;
f)
bet kokioje gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių tam tikro modelio techninėje reklaminėje medžiagoje, kurioje apibūdinami konkretūs techniniai duomenys, būtų nurodoma to modelio klasė pagal savitąjį energijos suvartojimą.
2. Rinkai tiekiami vienkrypčiai gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginiai nuo 2016 m. sausio 1 d. turi būti ženklinami III priedo 1 punkte nustatytos formos etikete, o dvikrypčiai gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginiai - III priedo 2 punkte nustatytos formos etikete.
4 straipsnis
Prekiautojų pareigos
Prekiautojai užtikrina, kad:
a)
kiekvieno pardavimo vietoje esančio gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginio priekinis kraštas arba viršus būtų pažymėtas pagal 3 straipsnio 1 dalies a punktą tiekėjų pateikta aiškiai matoma etikete;
b)
prekiaujant gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginiais, kuriuos siūloma pirkti, išsinuomoti ar įsigyti išperkamąja nuoma ir kurių galutinis naudotojas negali apžiūrėti, būtų pateikiama pagal VI priedą tiekėjų pateikta informacija, o tais atvejais, kai tokie pasiūlymai teikiami internetu, taikomos VII priedo nuostatos;
c)
bet kokioje gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių tam tikro modelio reklamoje, kurioje atskleidžiama informacija apie energiją arba kainas, būtų daroma nuoroda į to įrenginio klasę pagal savitąjį energijos suvartojimą;
d)
bet kokioje gyvenamųjų patalpų vėdinimo įrenginių tam tikro modelio techninėje reklaminėje medžiagoje, kurioje apibūdinami techniniai duomenys, būtų nurodoma to modelio klasė pagal savitąjį energijos suvartojimą ir pateikiamos tiekėjo pateiktos naudojimo instrukcijos.
5 straipsnis
Matavimo metodai
Kad būtų galima pateikti 3 ir 4 straipsniuose nurodytą informaciją, klasė pagal savitąjį energijos suvartojimą nustatoma vadovaujantis II priede pateikta lentele. Savitasis energijos suvartojimas, metinis suvartojamos elektros energijos kiekis, metinis sutaupytos šildymo energijos kiekis, didžiausia srovė ir garso galios lygis nustatomi vadovaujantis VIII priede nustatytais matavimo ir skaičiavimo metodais, atsižvelgiant į pripažintus pažangiausius matavimo ir skaičiavimo metodus.
6 straipsnis
Rinkos priežiūros tikslais taikoma patikros procedūra
Valstybės narės, vertindamos vėdinimo įrenginio atitiktį, taiko IX priede nustatytą procedūrą.
7 straipsnis
Peržiūra
Komisija ne vėliau kaip iki 2020 m. sausio 1 d. peržiūri šį reglamentą atsižvelgdama į technologijų pažangą ir pateikia peržiūros rezultatus konsultacijų forumui.
Peržiūrint reglamentą visų pirma įvertinama galimybė išplėsti šio reglamento taikymo sritį ir į ją įtraukti kitus vėdinimo įrenginius, visų pirma negyvenamųjų patalpų įrenginius, kurių bendra elektrinė įėjimo galia mažesnė nei 30 W, taip pat savitojo energijos suvartojimo skaičiavimai ir pagal paklausą valdomų vienkrypčių bei dvikrypčių vėdinimo įrenginių klasės.
8 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. liepos 11 d.