PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 14. října 2014,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů
(2014/722/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Prováděcím rozhodnutí Rady 2011/445/EU (2) bylo Německu v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoleno do 16. července 2014 uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).
(2)
Dopisem ze dne 26. února 2014 Německo požádalo o povolení nadále uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřiny pro pobřežní elektřinu podle článku 19 směrnice 2003/96/ES.
(3)
Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je další podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním ropných paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.
(4)
Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním ropných paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik Unie v oblasti ochrany životního prostředí, zdraví a klimatu.
(5)
Povolení, aby Německo na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro větší využívání pobřežní elektřiny, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh nepovede opatření během své doby platnosti pravděpodobně k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tudíž nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.
(6)
Z čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby mohlo být opatření náležitě vyhodnoceno, ale zároveň nesmí narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu šesti let.
(7)
Aby provozovatelé přístavů a lodí měli právní jistotou a aby se zabránilo potenciálnímu zvýšení administrativní zátěže pro distributory a redistributory elektřiny, k němuž by mohlo dojít v důsledku změn v sazbě spotřební daně vybírané z pobřežní elektřiny, mělo by se zajistit, aby Německo mohlo bez přerušení uplatňovat stávající zvláštní snížení daně, jehož se týká toto rozhodnutí. Požadované povolení by tedy mělo být uděleno s účinkem od 17. července 2014, aby se plynule navázalo na předchozí ujednání v rámci prováděcího rozhodnutí 2011/445/EU.
(8)
Toto rozhodnutí by mělo pozbýt platnosti dnem použitelnosti obecných pravidel týkajících se daňového zvýhodnění pobřežní elektřiny přijatých na základě budoucího legislativního aktu Unie.
(9)
Tímto rozhodnutím není dotčeno uplatňování pravidel Unie v oblasti státní podpory,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech („pobřežní elektřina“), a to s výjimkou soukromých rekreačních plavidel a za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.
Článek 2
Toto rozhodnutí se použije ode dne 17. července 2014 do dne 16. července 2020.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Lucemburku dne 14. října 2014.
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS
2014 m. spalio 14 d.
kuriuo, vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį mokesčio tarifą uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamai elektros energijai
(2014/722/ES)
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2003 m. spalio 27 d. Tarybos direktyvą 2003/96/EB, pakeičiančią Bendrijos energetikos produktų ir elektros energijos mokesčių struktūrą (1), ypač į jos 19 straipsnį,
atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/445/ES (2), vadovaujantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu, Vokietijai leidžiama taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (iš kranto tiekiama elektros energija) iki 2014 m. liepos 16 d.;
(2)
2014 m. vasario 26 d. raštu Vokietija siekė gauti leidimą toliau taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už iš kranto tiekiamą energiją remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsniu;
(3)
ketinamu taikyti mokesčių sumažinimu Vokietija siekia toliau skatinti plačiau naudoti iš kranto tiekiamą elektros energiją kaip aplinkai mažiau kenksmingą būdą, palyginti su bunkerinio kuro naudojimu laivuose, aprūpinti elektros energija uostuose prisišvartavusius laivus;
(4)
naudojant iš kranto tiekiamą elektros energiją į orą nepatenka teršalų, išmetamų naudojant bunkerinį kurą prisišvartavusiuose laivuose, dėl to gerėja oro kokybė uostamiesčiuose. Todėl tikimasi, kad priemone bus prisidėta prie Sąjungos aplinkos, sveikatos ir kovos su klimato kaita politikos uždavinių įgyvendinimo;
(5)
leidžiant Vokietijai taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą neviršijama to, kas būtina iš kranto tiekiamos elektros energijos vartojimui padidinti, kadangi daugeliu atvejų elektros energijos gamyba laivuose išliks kaip konkurencingesnė alternatyva. Dėl tos pačios priežasties ir dėl to, kad šiuo metu šios technologijos patekimo į rinką galimybės yra palyginti mažos, vargu, ar šios priemonės taikymo metu bus labai iškraipyta konkurencija, tad ji neturės padarinių tinkamam vidaus rinkos veikimui;
(6)
remiantis Direktyvos 2003/96/EB 19 straipsnio 2 dalimi, kiekvieno leidimo, suteikto remiantis minėta nuostata, galiojimo laikotarpis turi būti griežtai apribotas. Atsižvelgiant į tai, kad minėtas laikotarpis turi būti pakankamai ilgas, kad priemonė galėtų būti tinkamai įvertinta, tai pat į poreikį, kad nebūtų pakenkta būsimai esamos teisinės sistemos raidai, prašomą leidimą reikėtų suteikti šešeriems metams;
(7)
siekiant užtikrinti teisinį tikrumą uostų ir laivų operatoriams ir siekiant išvengti galimo administracinės naštos elektros energijos skirstytojams ir perskirstytojams padidėjimo, kuris galėtų atsirasti dėl akcizo tarifo, taikomo iš kranto tiekiamai elektros energijai, pokyčio, reikėtų užtikrinti, kad Vokietija galėtų nepertraukiamai taikyti konkrečią šiame sprendime nurodytą mokesčių lengvatą. Todėl prašomą leidimą reikėtų suteikti nuo 2014 m. liepos 17 d., siekiant nepertraukiamumo pagal iki tol remiantis Tarybos įgyvendinimo sprendimu 2011/445/ES galiojusias priemones;
(8)
šis sprendimas turėtų būti nebetaikomas nuo tos datos, kai priėmus būsimą Sąjungos teisėkūros procedūra priimamą aktą iš kranto tiekiamai elektros energijai bus pradėtos taikyti bendros taisyklės dėl mokestinių lengvatų;
(9)
šis sprendimas neturi poveikio Sąjungos taisyklių, susijusių su valstybės pagalba, taikymui,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Vokietijai suteikiamas leidimas taikyti lengvatinį elektros energijos mokesčio tarifą už uoste prisišvartavusiems laivams, išskyrus privačius pramoginius laivus, tiesiogiai tiekiamą elektros energiją (iš kranto tiekiamą elektros energiją), su sąlyga, kad laikomasi mažiausio apmokestinimo lygio pagal Direktyvos 2003/96/EB 10 straipsnį.
2 straipsnis
Šis sprendimas taikomas nuo 2014 m. liepos 17 d. iki 2020 m. liepos 16 d.
3 straipsnis
Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.
Priimta Liuksemburge 2014 m. spalio 14 d.