NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 906/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o výdaje na veřejnou intervenci
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 20 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 mají být intervenční opatření pro regulaci zemědělských trhů financována Unií za podmínek stanovených právními předpisy v odvětví zemědělství. Pokud jde o opatření týkající se veřejné intervence, určuje se částka, kterou má Unie financovat, ročními účetními závěrkami sestavenými platebními agenturami.
(2)
Výdaje na veřejnou intervenci se mohou do značné míry lišit. Je tedy nezbytné upřesnit pro každou kategorii operací, jaké výdaje jsou způsobilé k financování Unií, a zejména za jakých podmínek je lze uhradit. Pro tento účel je třeba stanovit podmínky způsobilosti a metody výpočtu těchto výdajů. Dále je třeba stanovit, zda se tyto výdaje mají zaúčtovat na základě údajů skutečně zaznamenaných platebními agenturami, nebo na základě paušálních částek stanovených Komisí.
(3)
Aby mohly členské státy, jejichž měnou není euro, provádět za harmonizovaných podmínek konsolidaci svých výdajů a svých nákladů v národní měně i v eurech, je třeba stanovit podmínky, za kterých se operace týkající se veřejného skladování zapíší do jejich účtů, a jaký směnný kurz se má použít.
(4)
Ocenění operací týkajících se veřejného skladování závisí rovněž na povaze operací a na platných právních předpisech z jednotlivých odvětví zemědělství. Napříště je proto třeba vymezit obecné pravidlo, kterým se stanoví, že hodnota nákupů a prodejů se rovná součtu plateb a příjmů, které byly nebo mají být realizovány u hmotných operací, a zvláštní pravidla nebo zvláštní případy, které je třeba vzít v úvahu.
(5)
Opatření tohoto nařízení nahrazují příslušná ustanovení uvedená v nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (2), které bylo zrušeno nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky a pravidla pro financování výdajů na intervenční opatření související s veřejným skladováním z Evropského zemědělského záručního fondu (dále jen „EZZF“).
Článek 2
Intervenční opatření v podobě veřejného skladování
Intervenční opatření v podobě veřejného skladování mohou zahrnovat operace v souvislosti s nákupem, skladováním, dopravou a přemísťováním zásob, jakož i prodejem a jinou distribucí zemědělských produktů za podmínek stanovených platnými právními předpisy v odvětví zemědělství a tímto nařízením.
Článek 3
Financování intervenčních výdajů vzniklých v rámci operací veřejného skladování
1. V rámci operací veřejného skladování podle článku 2 financuje EZZF z titulu intervence, pokud odpovídající výdaje nebyly jiným způsobem stanoveny právními předpisy z jednotlivých odvětví zemědělství, tyto výdaje:
a)
finanční náklady na finanční prostředky mobilizované členskými státy pro nákup produktů podle metod výpočtu stanovených v příloze I;
b)
výdaje na hmotné operace související s nákupem, prodejem nebo s jakýmkoli jiným přechodem vlastnictví k produktům (uskladnění, skladování a vyskladnění produktů v rámci veřejného skladování) podle přílohy II na základě paušálních částek jednotných pro celou Unii a vypočítaných metodami uvedenými v příloze III;
c)
výdaje na hmotné operace, které nejsou nutně spojeny s nákupem, prodejem nebo jakýmkoli jiným přechodem vlastnictví k produktům na základě paušálních nebo nepaušálních částek podle ustanovení stanovených Komisí v rámci právních předpisů v odvětví zemědělství týkajících se těchto produktů a v příloze IV;
d)
výdaje na přepravu na území členského státu nebo mimo jeho území nebo na vývoz na základě paušálních nebo nepaušálních částek; tyto výdaje je třeba schválit v souladu s postupem uvedeným v čl. 229 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1308/2013 (4);
e)
snížení hodnoty skladovaných produktů podle metod výpočtu stanovených v příloze V;
f)
rozdíly (zisky a ztráty) mezi účetní hodnotou a distribuční cenou produktů nebo rozdíly vyplývající z jiných činitelů.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla a rozhodné činitele stanovené v přílohách tohoto nařízení nebo v zemědělských právních předpisech, pro členské státy, jejichž měnou není euro, platí, že výdaje podle odst. 1 písm. b) a c) tohoto článku, které se vypočítají na základě částek stanovených v eurech, a výdaje nebo příjmy uskutečněné v národní měně podle tohoto nařízení se převádějí na národní měnu nebo na euro na základě posledního směnného kurzu stanoveného Evropskou centrální bankou před účetním obdobím, během něhož se operace zapisují na účty platební agentury.
Pro účely tohoto nařízení se účetním obdobím rozumí období uvedené v čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014.
Článek 4
Ocenění operací týkajících se veřejného skladování
1. Hodnota nákupů a prodejů se rovná součtu plateb nebo příjmů, které byly nebo mají být realizovány u hmotných operací, s výjimkou případů, kdy se použijí zvláštní ustanovení uvedená v tomto článku, a s výhradou ustanovení v:
a)
příloze VI, pokud jde o chybějící množství;
b)
příloze VII, pokud jde o produkty znehodnocené nebo zničené;
c)
příloze VIII, pokud jde o uskladněné produkty, u nichž bylo zamítnuto převzetí.
2. Určení hodnoty nákupů se provádí pro uskladňovaná množství produktů uskladněná na základě ceny v rámci veřejné intervence s přihlédnutím k navýšením, bonifikacím, slevám, procentním podílům a koeficientům, které se mají použít na ceny v rámci veřejné intervence při nákupu produktu v souladu s kritérii vymezenými právními předpisy v odvětví zemědělství.
V případech a situacích uvedených v příloze VI a v bodě 2 písm. a) a c) přílohy VII se však k navýšením, bonifikacím, slevám, procentním podílům a koeficientům nepřihlíží.
Hodnota produktů znehodnocených nebo zničených buď v důsledku přírodních katastrof, nebo příliš dlouhého skladování, jak je uvedeno v bodě 2 přílohy VII tohoto nařízení, se určí prováděcím aktem Komise. Tento akt se přijme v souladu s přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013.
3. Aniž je dotčena příloha V, hodnota produktů zpřístupněných a financovaných z Fondu evropské pomoci nejchudším osobám je cena v rámci veřejné intervence platná 1. října každého roku. Pro členské státy, jejichž měnou není euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října uvedeného roku.
Pokud se intervenční produkty převádí z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako příjem v měsíci odeslání, přičemž použije cenu vypočítanou v souladu s prvním pododstavcem.
4. Náklady placené nebo účtované při nákupu produktů za hmotné operace uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. c) v souladu s právními předpisy Unie se zanášejí na účet jako výdaje nebo příjmy vztahující se k technickým nákladům, a to odděleně od nákupní ceny.
5. Na finančních účtech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 se množství produktů, která se nacházejí na skladě na konci účetního období a která se mají převést do následujícího účetního období, ocení průměrnou účetní hodnotou (převodní cenou), která se určí v měsíčním účetnictví z posledního měsíce účetního období.
6. Uskladněná množství, u kterých se ukáže, že nesplňují podmínky pro skladování, se v okamžiku vyskladnění zaúčtují jako prodaná za cenu, za kterou byla nakoupena.
Pokud však jsou v okamžiku fyzického vyskladnění produktu splněny podmínky pro uplatnění písm. b) přílohy VI, vyskladnění zboží se předem zkonzultuje s Komisí.
7. Jestliže účet vykazuje kreditní zůstatek, odečte se tento od výdajů běžného účetního období.
8. Jestliže po prvním dni v měsíci nastane změna v paušálních částkách, platebních lhůtách, úrokových sazbách či v jiných činitelích používaných pro výpočet, nové činitele se pro hmotné operace použijí od následujícího měsíce.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISIJOS DELEGUOTASIS REGLAMENTAS (ES) Nr. 906/2014
2014 m. kovo 11 d.
kuriuo papildomos Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1306/2013 nuostatos dėl valstybės intervencijos išlaidų
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2013 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 1306/2013 dėl bendros žemės ūkio politikos finansavimo, valdymo ir stebėsenos, kuriuo panaikinami Tarybos reglamentai (EEB) Nr. 352/78, (EB) Nr. 165/94, (EB) Nr. 2799/98, (EB) Nr. 814/2000, (EB) Nr. 1290/2005 ir (EB) Nr. 485/2008 (1), ypač į jo 20 straipsnio 2 ir 3 dalis,
kadangi:
(1)
remiantis Reglamento (ES) Nr. 1306/2013 4 straipsnio 1 dalies a punktu, intervencijos priemones, skirtas žemės ūkio rinkoms reguliuoti, finansuoja Sąjunga, vadovaudamasi žemės ūkio sektorių teisės aktuose nustatytomis sąlygomis. Su valstybės intervencijos priemonėmis susijusi suma, kurią turi finansuoti Sąjunga, nustatoma pagal mokėjimo agentūrų rengiamas metines finansines sąskaitas;
(2)
valstybės intervencijos išlaidos gali būti labai įvairaus pobūdžio. Todėl reikėtų patikslinti, kokias kiekvienos operacijų kategorijos išlaidas Sąjunga gali finansuoti ir ypač kokiomis sąlygomis tos išlaidos gali būti padengiamos. Tuo tikslu reikėtų nustatyti atitikties finansavimo reikalavimams sąlygas ir tinkamų finansuoti išlaidų apskaičiavimo metodus. Reikėtų patikslinti, kada šios išlaidos turi būti įtraukiamos į apskaitą pagal mokėjimo agentūrų faktiškai surinktą informaciją, o kada - pagal Komisijos nustatytas standartinio dydžio sumas;
(3)
kad valstybės narės, kurių valiuta nėra euro, galėtų vienodomis sąlygomis konsoliduoti savo išlaidas bei sąnaudas nacionaline valiuta ir eurais, būtina nustatyti taisykles, pagal kurias saugojimo valstybės sandėliuose operacijos būtų įtraukiamos į apskaitą, ir taikytiną valiutų keitimo kursą;
(4)
saugojimo valstybės sandėliuose operacijų verčių nustatymas taip pat priklauso nuo šių operacijų pobūdžio ir galiojančių žemės ūkio sektorių teisės aktų. Todėl reikėtų nustatyti bendrąją taisyklę, pagal kurią supirkimo ir pardavimo vertė būtų lygi mokėjimų sumai arba už fizines operacijas gautoms ar gautinoms pajamoms, taip pat specialias taisykles ir konkrečius atvejus, į kuriuos reikėtų atsižvelgti;
(5)
šiuo reglamentu nustatytomis priemonėmis pakeičiamos atitinkamos Komisijos reglamento (EB) Nr. 884/2006 (2), kuris panaikintas Komisijos deleguotuoju reglamentu (ES) Nr. 907/2014 (3), nuostatos,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Dalykas
Šiame reglamente nustatomos išlaidų, patirtų dėl intervencijos priemonių, susijusių su saugojimu valstybės sandėliuose, finansavimo iš Europos žemės ūkio garantijų fondo (EŽŪGF) sąlygos ir taisyklės.
2 straipsnis
Saugojimo valstybės sandėliuose intervencijos priemonės
Saugojimo valstybės sandėliuose intervencijos priemones gali sudaryti žemės ūkio produktų supirkimas, saugojimas, vežimas ir atsargų perkėlimas, taip pat pardavimas ir kitoks realizavimas, laikantis galiojančiuose žemės ūkio sektorių teisės aktuose ir šiame reglamente nustatytų sąlygų.
3 straipsnis
Intervencijos išlaidų, patirtų dėl saugojimo valstybės sandėliuose operacijų, finansavimas
1. Vykdant 2 straipsnyje minimas saugojimo valstybiniuose sandėliuose operacijas, jei atitinkamos išlaidos nėra kitaip nustatytos galiojančiais žemės ūkio sektorių teisės aktais, EŽŪGF apmoka šias intervencines išlaidas:
a)
finansavimo išlaidas, valstybių narių patirtas kaupiant lėšas, skirtas produktams supirkti, pagal I priede nustatytus apskaičiavimo metodus;
b)
II priede nurodytas fizinių operacijų išlaidas, patirtas superkant, parduodant arba kitaip perleidžiant produktus (atvežant, laikant ir išvežant produktus, skirtus saugoti valstybės sandėliuose), remiantis Sąjungoje taikomomis vienodomis standartinio dydžio sumomis, apskaičiuojamomis pagal III priede nustatytus metodus;
c)
fizinių operacijų išlaidas, kurios nebūtinai yra susijusios su produktų supirkimu, pardavimu arba kitokiu perleidimu, remiantis standartinio arba nestandartinio dydžio sumomis pagal Komisijos patvirtintas žemės ūkio sektorių teisės aktų nuostatas dėl šių produktų ir IV priedą;
d)
su gabenimu valstybės narės teritorijoje ar už jos ribų arba su eksportu susijusias išlaidas, vadovaujantis standartinio ar nestandartinio dydžio sumomis, kurios turi būti patvirtintos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1308/2013 (4) 229 straipsnio 2 dalyje nurodytą procedūrą;
e)
saugomų produktų nuvertėjimo sumas pagal V priede nustatytus apskaičiavimo metodus;
f)
produktų apskaitinės vertės ir realizavimo vertės skirtumus (pelną ir nuostolius) arba dėl kitų veiksnių atsiradusius skirtumus.
2. Nepažeidžiant šio reglamento prieduose arba žemės ūkio teisės aktuose nustatytų specialių taisyklių ir operacinių įvykių, valstybių narių, kurių valiuta nėra euro, išlaidos, nurodytos šio straipsnio 1 dalies b ir c punktuose, apskaičiuojamos remiantis standartinio dydžio sumomis eurais, o pagal šį reglamentą patiriamos išlaidos arba pajamos nacionaline valiuta yra konvertuojamos atitinkamai į nacionalinę valiutą arba eurus pagal naujausią valiutų keitimo kursą, kurį Europos centrinis bankas tvirtina prieš finansinius metus, kuriais operacijos įrašomos į mokėjimo agentūros sąskaitas.
Šiame reglamente ataskaitiniai metai - tai Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 907/2014 3 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytas laikotarpis.
4 straipsnis
Saugojimo valstybės sandėliuose operacijų verčių nustatymas
1. Supirkimo ir pardavimo vertė yra lygi mokėjimų sumai arba už fizines operacijas gautoms ar gautinoms sumoms, jei nėra taikomos šiame straipsnyje numatytos specialiosios nuostatos ir nepažeidžiamos nuostatos, nurodytos:
a)
VI priede - dėl trūkstamų kiekių;
b)
VII priede - dėl pablogėjusios kokybės arba sunaikintų produktų;
c)
VIII priede - dėl į sandėlį atvežtų, bet saugoti nepriimtų produktų.
2. Į sandėlį atvežamų produktų kiekių supirkimo vertė nustatoma pagal valstybės intervencinę kainą, atsižvelgiant į padidinimus, priemokas, sumažinimus, procentinius dydžius ir koeficientus, taikomus valstybės intervencinei kainai produkto supirkimo metu, laikantis žemės ūkio sektorių teisės aktuose nustatytų kriterijų.
Tačiau VI priede ir VII priedo 2 dalies a ir c punktuose nurodytais atvejais ir situacijomis į padidinimus, priemokas, sumažinimus, procentinius dydžius ir koeficientus neatsižvelgiama.
Produktų, kurių kokybė pablogėjo arba kurie buvo sunaikinti dėl šio reglamento VII priedo 2 punkte nurodytų gaivalinių nelaimių arba per ilgo saugojimo, vertė nustatoma Komisijos įgyvendinimo aktu. Tas aktas priimamas laikantis Reglamento (ES) Nr. 1308/2013 229 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
3. Nepažeidžiant V priedo, Europos pagalbos labiausiai skurstantiems asmenims fondo pateiktų ir iš jo finansuojamų produktų vertė yra tokia, kokia yra kiekvienais metais spalio 1 d. taikoma valstybės intervencinė kaina. Valstybėse narėse, kurių valiuta nėra euro, intervencinių produktų apskaitinė vertė konvertuojama į nacionalinę valiutą tų metų spalio 1 d. valiutų keitimo kursu.
Tais atvejais, kai intervenciniai produktai yra perkeliami iš vienos valstybės narės į kitą, tiekiančioji valstybė narė pristatytą produktą į sąskaitas įrašo kaip nulinės vertės produktą, o paskirties valstybė narė jį įrašo kaip išsiuntimo mėnesio pajamas, taikydama pagal pirmą pastraipą apskaičiuotą kainą.
4. Superkant produktus sumos, sumokėtos arba gautos už 3 straipsnio 1 dalies c punkte nurodytas fizines operacijas pagal Sąjungos taisykles, į apskaitą įtraukiamos atskirai nuo supirkimo kainos kaip išlaidos ar pajamos, susijusios su techninėmis išlaidomis.
5. Deleguotojo reglamento (ES) Nr. 907/2014 3 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytose finansinėse sąskaitose produktų, saugomų ataskaitinių metų pabaigoje ir perkeliamų į kitus ataskaitinius metus, kiekių vertė nustatoma pagal jų vidutinę balansinę vertę (perkėlimo vertė), nustatytą paskutinio ataskaitinių metų mėnesio sąskaitoje.
6. Saugoti atvežtų produktų kiekiai, įvertinti kaip neatitinkantys saugojimo sąlygų, išvežimo iš sandėlio metu į apskaitą įtraukiami kaip parduodami ta pačia kaina, kuria jie buvo supirkti.
Tačiau, jei produkto faktinio išvežimo iš sandėlio metu tenkinamos VI priedo b punkto taikymo sąlygos, dėl prekės išvežimo būtina iš anksto konsultuotis su Komisija.
7. Kai sąskaitoje nurodomas teigiamas likutis, jis atimamas iš einamųjų ataskaitinių metų išlaidų.
8. Jei standartinio dydžio sumos, mokėjimo terminai, palūkanų normos arba kiti apskaičiavimo elementai pasikeičia po pirmosios mėnesio dienos, naujieji elementai pradedami taikyti kito mėnesio fizinėms operacijoms.
5 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2014 m. kovo 11 d.